Провадження № 33/783/468/15 Доповідач: Кобзар В. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 жовтня 2015 року Апеляційний суд Львівської області в складі судді судової палати з розгляду кримінальних справ Кобзара В.М., з участю представника Львівської митниці Державної Фіскальної служби Сліпенка С.В., скаржника ОСОБА_3 та представника скаржника ОСОБА_3 - ОСОБА_4, розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_3 на постанову судді Галицького районного суду м. Львова від 29 вересня 2015 року,

в с т а н о в и в:

Цією постановою

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, українця, працюючого вчителем Мурованської ЗОШ І-ІІІ-го ступенів, проживає за адресою: АДРЕСА_1

визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 471 МК України та накладено на нього стягнення у виді штрафу в розмірі 1700,00 гривень.

Товар, вилучений згідно протоколу про порушення митних правил, а саме: двигун внутрішнього згоряння з іскровим запалюванням (бензиновий), вживаний, для легкового автомобіля в кількості 1 шт. вагою 65,6 кг та загальною вартістю 5514,60 гривень - конфісковано.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь Львівської митниці суму витрат за зберігання на складі митниці, яка складає 72,34 гривень.

Стягнуто з ОСОБА_3 243,60 грн. судового збору в дохід держави.

Відповідно до оскаржуваної постанови, ОСОБА_3 09.09.2015 року о 18:30 год. повертався з приватної поїздки з Республіки Польща в Україну через м/п «Рава-Руська» Львівської митниці ДФС автомобілем марки «Volkswagen Passat» реєстраційний номер НОМЕР_1. В салоні вищезазначеного автомобіля він мав товари, переміщення яких через митний кордон України обмежено законодавством України. Незважаючи на це, в порушення встановленого Митним кодексом України порядку проходження митного контролю в зонах (коридорах) спрощеного митного контролю, ОСОБА_3 обрав для слідування смугу руху спрощеного митного контролю «зелений коридор» і тим самим заявив про відсутність в нього будь-яких товарів, які підлягають обов`язковому декларуванню та оподаткуванню і належать до категорії товарів на переміщення яких через митний контроль України встановленні обмеження.

Діючи в вищезазначений спосіб, з порушенням встановленого Митним кодексом України порядку проходження митного контролю в зонах (коридорах) спрощеного митного контролю, ОСОБА_3 перемістив через митний кордон України нижчеперелічені товари, переміщення яких через митний кордон України обмежено законодавством України.

Під час проведення митного огляду транспортного засобу «Volkswagen Passat» реєстраційний номер НОМЕР_1 у його салонні було виявлено незаявлені за встановленою формою товари, які відповідно ст. 378 МКУ та Постанови Кабінету Міністрів України № 436 від 21.05.2012 року «Про затвердження переліків товарів, на які встановлено обмеження щодо переміщення через митний кордон України». Тобто, відсутні дозвільні документи (декларація про відповідність вимог Технічного регламенту безпеки машин та устаткування, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 жовтня 2010 р. №933, а саме: двигун внутрішнього згоряння з іскровим запалюванням (бензиновий), вживаний, для легкового автомобіля в кількості 1 шт. вагою 65,6 кг та загальною вартістю 5514,60 гривень.

Не погоджуючись з даною постановою, ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу.

В поданій апеляційній скарзі зазначає, що при накладенні стягнення судом не в повній мірі враховано вимоги ст.ст. 22, 23, 33 КУпАП, а саме : характер і спосіб вчиненого правопорушення, його особу, ступінь вини, інші обставини, зокрема, те що він, ОСОБА_3, працюючи вчителем, одержує невисоку заробітну плату, має на утриманні п'ятьох неповнолітніх дітей, допомагає матері-пенсіонерці, наслідки вчиненого правопорушення не представляють суспільної небезпеки, не завдали значної шкоди суспільним та державним інтересам, правам та свободам інших осіб.

В апеляційній скарзі просить скасувати постанову Галицького районного суду м. Львова від 29 вересня 2015 року, звільнивши його від адміністративної відповідальності на підставі ст. 22 КУпАП за малозначністю вчиненого адміністративного правопорушення, обмежившись усним зауваженням та закрити провадження в справі.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення ОСОБА_3 та його представника ОСОБА_4 на підтримання поданої апеляційної скарги, пояснення представника Львівської митниці Державної фіскальної служби України, який заперечив проти задоволення апеляції, приходжу до переконання, що апеляційна скарга підлягає до задоволення з наступних підстав.

Покликання ОСОБА_3 на те, що двигун був придбаний для власних потреб не спростована матеріалами справи та запереченнями представника митниці, а тому такі пояснення ОСОБА_3 слід взяти до уваги та покласти в основу постанови.

Завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення, згідно зі ст.245 КУпАП,є всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи встановлюється наявними у справі доказами.

Відповідно до ч.7 ст.294 КУпАП суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального або порушення норм процесуального права.

Відповідно до ст.489 МК України при розгляді справи про порушення митних правил необхідно з'ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують та/або обтяжують відповідальність, чи є підстави для звільнення особи, що вчинила правопорушення, від адміністративної відповідальності, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Висновок суду першої інстанції про винуватість ОСОБА_3 у вчиненні правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 471 МК України, є обґрунтованим, відповідає фактичним обставинам справи й підтверджується сукупністю зібраних і перевірених у судовому засіданні доказів, яким суд дав належну оцінку і навів у постанові.

Оскільки встановлені судом першої інстанції фактичні обставини справи, доведеність вини та правильність кваліфікації дій ОСОБА_3 за ч. 1 ст. 471 МК України в поясненнях апелянта в суді апеляційної інстанції не заперечуються та не оспорюються, тому відсутні й апеляційні підстави для перевірки їх правильності й обґрунтованості.

Згідно п.17 Постанови Пленуму Верховного Суду України « Про судову практику у справах про контрабанду та порушення митних правил» № 8 від 03 червня 2005 року суддя вправі вирішувати питання про можливість звільнення особи від адміністративної відповідальності при малозначності правопорушення на підставі ст.22 КУпАП. При цьому необхідно врахувати не лише вартість, а й кількість предметів правопорушення, а також мету, мотив і спосіб його вчинення.

У ст.22 КУпАП зазначається, що при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення суд може звільнити порушника від адміністративної відповідальності та обмежитись усним зауваженням.

При цьому, в кожному конкретному випадку суд має вирішувати питання про визнання діяння малозначним, виходячи з того, що його наслідки не представляють суспільної небезпеки, не завдали або не здатні завдати значної шкоди суспільним або державним інтересам, правам та свободам інших осіб.

При накладенні стягнення за дане адміністративне правопорушення на ОСОБА_3 суд першої інстанції не в повній мірі врахував вимоги, передбачені ст..ст.22, 23, та 33 КУпАП, а саме: характер і спосіб вчиненого правопорушення, особу правопорушника, ступінь його вини, інші обставини справи, що впливають на вид стягнення, зокрема, те що ОСОБА_3 працює вчителем, отримує невисоку заробітну плату, має на утриманні на день вчинення правопорушення чотирьох неповнолітніх дітей, допомагає матері-пенсіонерці, вперше притягується до адміністративної відповідальності, наслідки вчиненого правопорушення не представляють суспільної небезпеки, не завдали значної шкоди суспільним та державним інтересам, правам та свободам інших осіб.

За наведених вище обставин, суд прийшов до переконання, що правопорушника ОСОБА_3 слід звільнити від адміністративної відповідальності, передбаченої ч.1 ст. 471 МК України у зв'язку із малозначністю вчиненого адміністративного правопорушення на підставі ст.22 КУпАП і обмежитись усним зауваженням.

На думку суду застосування такого заходу, як усне зауваження буде достатнім для досягнення визначеної ст. 23 КУпАП мети - виховного впливу та запобіганню вчиненню нових правопорушень.

Враховуючи вищенаведене, вважаю за доцільне постанову Галицького районного суду м. Львова від 29 вересня 2015 року про притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 471 МК України в частині накладення стягнення змінити та прийняти нову постанову, якою ОСОБА_3 звільнити від адміністративної відповідальності на підставі ст.22 КУпАП за малозначністю вчиненого адміністративного правопорушення, обмежившись усним зауваженням, а провадження у справі - закрити, товар, що переміщав ОСОБА_3 через митний кордон України і, який був предметом порушення митних правил, після здійснення відповідних митних формальностей, повернути ОСОБА_3 або його представнику.

Керуючись ст. 22,23,245, 294 КУпАП, ст. 489 МК України, апеляційний суд,-

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 - задовольнити.

Постанову судді Галицького районного суду м. Львова від 29 вересня 2015 року, якою ОСОБА_3 визнановинним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.471 МК України в частині накладення стягнення - змінити.

Відповідно до ст.22 КУпАП ОСОБА_3 звільнити від адміністративної відповідальності за ч.1 ст.471 МК України у зв'язку з малозначністю вчиненого адміністративного правопорушення, обмежившись усним зауваженням, а провадження у справі закрити.

Вилучений згідно з протоколом про порушення митних правил № 2007/20910/15 від 09.09.2015 року товар, а саме: двигун внутрішнього згоряння з іскровим запалюванням (бензиновий), вживаний, для легкового автомобіля в кількості 1 шт. вагою 65,6 кг та загальною вартістю 5514,60 гривень - повернути ОСОБА_3 або його представнику, для належного митного оформлення та ввезення на територію України, або повернення в Республіку Польща.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її прийняття, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду В.М.Кобзар