Номер провадження: 33/785/716/15
Головуючий у першій інстанції Чванкін С.А.
Доповідач Котелевський Р. І.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.11.2015 року м. Одеса

Апеляційний суд Одеської області в складі судді судової палати з розгляду кримінальних справ Котелевського Р.І.,

за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності - ОСОБА_3, розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_3 на постанову судді Київського районного суду м. Одеси від 20.10.2015 року, -

встановив:

Постановою судді Київського районного суду м. Одеси від 20.10.2015 року, -

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік та стягнуто судовий збір в сумі 243 грн. 60 коп.

Згідно постанови судді районного суду, ОСОБА_3, 07.08.2015 року, о 10:15 годині, керував автомобілем «Хюндай» д/з НОМЕР_1, по вул. Набережній в с. Коблево, Березанського району Черкаської області, з явними ознаками алкогольного сп'яніння (різкий запах алкоголю з порожнини рота), від проходження медичного огляду на стан сп'яніння у встановленому законом порядку відмовився в присутності двох понятих, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР України.

На дану постанову судді районного суду ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову судді змінити та призначити йому адміністративне стягнення у вигляді штрафу. В мотивах апеляційної скарги зазначає, що суддею районного суду було неповно з'ясовано обставини, які мають значення для справи, а саме суддя не врахував, що свою вину в судовому засіданні суду першої інстанції він визнав повністю, щиросердно розкаявся, не врахував те, що водійське посвідчення є джерелом його доходу. Апелянт вказує, що суддя районного суду безпідставно застосував до нього найсуворіший вид адміністративного стягнення у виді позбавлення права керування транспортним засобом.

Заслухавши пояснення ОСОБА_3, який підтримав свою апеляційну скаргу; вивчивши матеріали адміністративної справи та перевіривши наведені в апеляційній скарзі доводи; апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, з огляду на наступне.

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення та поясненнями до нього, ОСОБА_3 відмовився від проходження медичного огляду на стан сп'яніння у встановленому законом порядку в присутності понятих (а.с.3-5). Вказані обставини ОСОБА_3 визнав під час судового розгляду справи.

За таких обставин, суд першої інстанції дійшов до обґрунтованого висновку про винність ОСОБА_3 у вчиненому правопорушенні, та правильно кваліфікував його дії за ст. 130 ч.1 КУпАП. З таким висновком судді районного суду погоджується апеляційний суд.

Разом з цим, проаналізувавши матеріали справи, вислухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, апеляційний суд вважає, що при обранні виду і розміру адміністративного стягнення відносно ОСОБА_3, суддя районного суду не в повній мірі дотримався вимог ст.ст. 23, 33 КУпАП, що потягло за собою необґрунтоване призначення найбільш суворого стягнення, передбаченого санкцією ч.1 ст.130 КУпАП.

Відповідно до вимог ст.ст. 23, 33 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень.

Стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України. При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника ступінь його вини майновий стан, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність.

З постанови судді вбачається, що призначивши адміністративне стягнення ОСОБА_3 у вигляді 1 (одного) року позбавлення права керувати транспортними засобами, суд не в повній мірі дотримався вказаних вимог закону і, при наявності альтернативних стягнень, передбачених ч.1 ст. 130 КУпАП, призначив покарання, яке не відповідає вимогам ст.ст. 23, 33 КУпАП.

При цьому, мотивуючи своє рішення про позбавлення спеціального права правопорушника, суддя районного суду зазначив, що таке стягнення він вважає за необхідне накласти з метою подальшого запобігання правопорушень. Разом з цим, як вбачається зі змісту оскаржуваної постанови судді районного суду від 20.10.2015 року, суддя не вияснив у правопорушника, а тому і не врахував при прийнятті рішення тої обставини, що керування ОСОБА_3 транспортним засобом, є єдиним джерелом його заробітку, про що заявив останній при апеляційному розгляді справи.

Призначаючи адміністративне стягнення ОСОБА_3 відповідно до вимог ст.ст.23, 33 КУпАП, апеляційний суд враховує: характер вчиненого правопорушення, обставини його вчинення, особу порушника, який, як свідчать матеріали адміністративної справи вперше притягується до адміністративної відповідальності за порушення Правил дорожнього руху, визнав себе винним та щиро розкаявся у скоєному в суді першої та апеляційної інстанції. Як пояснив в судовому засіданні ОСОБА_3 та довів наданими документами, на його утриманні знаходиться вагітна дружина, а сам він, не маючи постійного місця роботи, неофіційно займається перевозкою пасажирів та вантажу, а тому автомобіль для його родини є фактично єдиним джерелом доходу.

З огляду на встановлені апеляційним судом обставини, керуючись вимогами ст.ст.23, 33 КУпАП, суд вважає за можливе та необхідне апеляційну скаргу задовольнити, змінити постанову суду першої інстанції та призначити ОСОБА_3 адміністративне стягнення у вигляді штрафу, яке відповідатиме меті адміністративного стягнення.

На підставі викладеного, керуючись ст. 293, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, апеляційний суд, -

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 - задовольнити.

Постанову судді Київського районного суду м. Одеси, від 20.10.2015 року, якою ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, був притягнутий до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення - змінити.

Призначити ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, адміністративне стягнення у сумі 5100 (п'ять тисяч сто) гривень.

В решті постанову залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя апеляційного суду

Одеської області Р.І. Котелевський