АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД М. КИЄВА
09.11.2015 року м. Київ
№ 33/796/1242/2015
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Суддя Апеляційного суду м. Києва Стрижко С.І., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову судді Голосіївського районного суду м. Києва від 30 вересня 2015 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця с. Заруддя Іванківського району Київської області, українця, громадянина України, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, працюючого водієм у АТП №8, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1, за ст. 124 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В:

Згідно із протоколом про адміністративне правопорушення, ОСОБА_2 30.08.2015 року, о 16 год. 05 хв., в м. Києві по вул. Антоновича, 180, керуючи автомобілем «Богдан», д. н. з. НОМЕР_2, не вибрав безпечної швидкості та не дотримався безпечної дистанції, внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем «Мазда-3», д. н. з. НОМЕР_3, що призвело до пошкодження транспортних засобів. Вказаними діями ОСОБА_2 порушив вимоги п. 12.1, 13.1 Правил дорожнього руху України, тобто вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП.

Постановою судді Голосіївського районного суду м. Києва від 30.09.2015 року ОСОБА_2 визнаний винуватим у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та нього накладене адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами терміном на три місяці, строк якого обчислювати з дня здачі або вилучення у ОСОБА_2 документа, що посвідчує його право керування транспортними засобами.

Також з ОСОБА_2 стягнутий в доход держави судовий збір у розмірі 0,2 розміру мінімальної заробітної плати, що становить 243 гривні 60 копійок.

На зазначене рішення судді, не оспорюючи фактичних обставин справи, ОСОБА_2 подав до Апеляційного суду м. Києва скаргу, в якій просить змінити постанову суду першої інстанції в частині накладення стягнення, а саме: змінити позбавлення права керування транспортними засобами терміном на 3 місяці на стягнення у виді штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

В обґрунтування поданої апеляційної скарги, апелянт зазначає про неповне встановлення фактичних обставин справи судом першої інстанції, оскільки, суддя неправильно розтлумачив зміст його пояснень стосовно того, що він при виникненні небезпеки, розуміючи, що різке гальмування з його боку може призвести до падіння пасажирів в салоні, вирішив гальмувати поступово, проте не зміг уникнути зіткнення транспортних засобів. При цьому апелянт, повністю визнавши свою винуватість у порушенні ПДР та виразивши готовність прийняти участь у відшкодуванні завданої матеріальної шкоди, зазначив, що суддя районного суду при визначенні виду адміністративного стягнення, не врахував даних про його особу та сімейні обставини, а тому безпідставно визначив такий вид стягнення, який фактично позбавить його єдиного джерела для існування, оскільки він більше 30 років сумлінно працює водієм та будь-якої іншої професії не має.

У судовому засіданні ОСОБА_2 та його захисник ОСОБА_3 підтримали подану апеляційну скаргу, просили про її задоволення та зміну виду призначеного ОСОБА_2 адмінстягнення з позбавлення права керування транспортними засобами на штраф, оскільки вважають його занадто суворим.

Представник потерпілого у ДТП ОСОБА_4 - адвокат Тесля А.В., враховуючи професію ОСОБА_2 та за умови, що останній прийме участь у відшкодуванні потерпілому заподіяної внаслідок ДТП шкоди, з огляду на визнання апелянтом своєї винуватості за ст. 124 КУпАП, не заперечував проти задоволення апеляційної скарги та зміни адмінстягнення ОСОБА_2 з позбавлення права керування транспортними засобами на штраф.

Заслухавши доповідь судді, пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції вважає її такою, що підлягає задоволенню з таких підстав.

Висновок судді в постанові про винуватість ОСОБА_2 у порушенні п. п. 12.1, 13.1 ПДР України та вчинення ним адмінправопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, є обґрунтованим, відповідає фактичним обставинам подій та підтверджений наведеними у справі доказами у їх сукупності, зокрема даними протоколу про адміністративне правопорушення, який підписаний відповідною посадовою особою та водієм-порушником без будь-яких заперечень та іншими доказами.

Більш того, сам ОСОБА_2 усвідомлює та повністю визнав свою винуватість у вчиненні ДТП.

Разом з тим, у відповідності до вимог ст. 33 ч. 2 КУпАП, суддя при призначенні стягнення у виді позбавлення права керувати транспортними засобами має врахувати характер вчиненого правопорушення, особу, яка притягується до адмінвідповідальності, ступінь вини, майновий стан та обставини, що пом'якшують та обтяжують відповідальність.

Крім того, з огляду на те, що санкція ст. 124 КУпАП передбачає альтернативні види стягнень, суддя районного суду при визначенні найбільш суворого виду такого стягнення повинен належним чином мотивувати прийняте рішення щодо застосування саме такого стягнення.

Проте ці вимоги закону належним чином суддею виконані не були, та рішення щодо накладення на ОСОБА_2 стягнення у виді позбавлення права керувати транспортними засобами фактично не мотивоване.

З матеріалів справи та документів, долучених до скарги, убачається, що ОСОБА_2 має постійне місце проживання та місце роботи, а саме працює водієм в автобусному парку №1 (№8) КП «Київпастранс», яка пов'язана із керуванням транспортних засобів, під час розгляду адміністративної справи в суді апеляційної інстанції визнав себе винуватим у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, щиро розкаявся. На даний час фактично проживає за межами м. Києва, і з цих причин потребує необхідності користування транспортними засобами.

Враховуючи вказане, а також конкретні обставини справи, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про можливість пом'якшення ОСОБА_2 адміністративного стягнення та призначення його у виді накладення штрафу у розмірі, передбаченому санкцією ст. 124 КУпАП, з урахуванням ч. 2 ст. 36 КУпАП, а саме двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

За таких обставин, скарга ОСОБА_2 підлягає задоволенню, а постанова судді Голосіївського районного суду м. Києва від 30 вересня 2015 року - зміні.

Керуючись ст. 294 КУпАП України,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - задовольнити.

Постанову судді Голосіївського районного суду м. Києва від 30 вересня 2015 року щодо ОСОБА_2 - змінити в частині адміністративного стягнення - накласти на ОСОБА_2 за ст. 124 КУпАП адмінстягнення у виді штрафу в доход держави у розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340,00 грн.

В решті постанову Голосіївського районного суду м. Києва від 30 вересня 2015 року - залишити без зміни.

Суддя Апеляційного

суду міста Києва Стрижко С.І.