АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

Іменем України

28 липня 2015 року суддя Апеляційного суду Дніпропетровської області Деркач Н.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпропетровську, за участю представника митного органу ОСОБА_1, справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на постанову Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 08 липня 2015 року, якою

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, директора ТОВ Дресс код, який зареєстрований та проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2,

визнано винним в порушенні митних правил, передбачених ст. 472 МК України, з накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 50539,74 гривень та конфіскації предметів порушення митних правил, -

в с т а н о в и в:

Постановою Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 08 липня 2015 року ОСОБА_2 визнано винним в порушенні митних правил, передбачених ст. 472 МК України і накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 50539,74 грн. з конфіскацією предметів порушення митних правил.

При обставинах, викладених в постанові суду першої інстанції, ОСОБА_2, будучи директором ТОВ Дресс код, не заявила за встановленою формою точних та достовірних даних (наявність, найменування) про товари, які підлягали обовязковому декларуванню при переміщенні через митний кордон України.

Не погоджуючись з постановою районного суду, ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржувану постанову суду в частині накладення адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 50539,74 грн. з конфіскацією предметів порушення митних правил, шляхом зменшення суми штрафу на 42640 грн. та винести нову постанову, якою закрити провадження в справі про порушення митних правил в частині тимчасово вилучених товарів, зобовязавши митний орган повернути ТОВ Дресс код дані товари.

Провадження № 33/774/440/15 Головуючий у першій інстанції: ОСОБА_3

Категорія: ст. 472 МК України Головуючий у другій інстанції: ОСОБА_4

В обґрунтування апеляційної скарги ОСОБА_2 посилається на те, що постанова місцевого суду є незаконною та необґрунтованою, винесеною з неправильним застосуванням норм матеріального права, а викладені в постанові висновки суду, не відповідають фактичним обставинам справи. Апелянт вказує на те, що надлишок товарів, які надійшли на адресу очолюваного ним підприємства, виник у звязку з технічною помилкою персоналу вантажовідправника, що, в свою чергу, навіть не потягло за собою недонадходження до бюджету митних платежів. Також, на думку ОСОБА_2, митним органом було неправильно визначено вартість імпортованих товарів.

В судове засідання апеляційного суду ОСОБА_2 не зявився, про поважні причини своєї неявки суду не повідомив, а оскільки останній належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, апеляційний суд, у відповідності до ч. 6 ст. 294 КУпАП, вважає можливим розглянути справу без участі особи, яка подала апеляційну скаргу.

Представник митного органу ОСОБА_1 заперечувала проти задоволення апеляційної скарги і просили залишити постанову суду першої інстанції без змін, оскільки, на її думку, оскаржувана постанова є законною та обґрунтованою, а доводи апеляційної скарги безпідставні.

Суд апеляційної інстанції, вислухавши представника митного органу, вивчивши матеріали справи, дослідивши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах апеляційної скарги, дійшов висновку, що подана апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_2 про незаконність та необґрунтованість постанови суду першої інстанції є безпідставними і такими, що ґрунтуються на неправильному тлумаченні апелянтом норм чинного митного законодавства України.

Висновок місцевого суду про доведеність вини ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 472 МК України, відповідає фактичним обставинам справи, є законним і обґрунтованим.

Даний висновок суду в повному обсязі підтверджується доказами, що містяться в матеріалах справи, в їх сукупності, які судом першої інстанції з дотриманням вимог ст. 252 КУпАП були перевірені на їх допустимість, належність та достатність, в контексті ст. 495 МК України.

Районним судом було вжито всіх заходів для повного, всебічного та обєктивного розгляду справи про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ст. 472 МК України і всі обставини, що мають значення для вирішення справи, суд з наведенням відповідних мотивів встановив та правильно кваліфікував вчинене правопорушення.

При цьому, місцевим судом в достатньо повному обсязі були досліджені доводи ОСОБА_2 щодо підстав, які призвели до декларування не в повному обсязі імпортованих на адресу очолюваного ним підприємства товарів і судом правильно встановлено, із належним обґрунтуванням своїх висновків, що такі доводи правопорушника не можуть свідчити про відсутність в його діянні складу інкримінованого адміністративного правопорушення.

Також, районний суд дійшов обґрунтованого висновку про відсутність законних підстав для звільнення ОСОБА_2 від адміністративної відповідальності.

В свою чергу, даючи оцінку наявним в матеріалах справи доказам, апеляційний суд приходить до висновку про правильність встановлення місцевим судом фактичних обставин вчинення ОСОБА_2 адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 472 МК України, зафіксованих в протоколі про адміністративне правопорушення, складеному відносно нього.

Матеріалами справи не встановлено обставин, які б давали обґрунтовані підстави для сумнівів в правильності встановлення судом першої інстанції вартості незадекларованих ОСОБА_2 товарів.

Так, вартість незадекларованих товарів, які є предметом правопорушення у справі про порушення митних правил відносно ОСОБА_2, визначена експертним шляхом у відповідності до вимог ст. ст. 515, 516 МК України.

Неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які б були підставою для скасування постанови суду, апеляційним переглядом не встановлено.

Суд апеляційної інстанції констатує безпідставність доводів апеляційної скарги ОСОБА_2 щодо накладення на останнього занадто суворого адміністративного стягнення, враховуючи, що санкція ст. 472 МК України не містить альтернативних видів та розмірів адміністративного стягнення, ніж накладеного на правопорушника.

Таким чином, розглянувши справу про порушення митних правил відносно ОСОБА_2 і дотримавшись при цьому вимог ст. ст. 245, 280 КУпАП та ст. ст. 486, 487, 489 МК України, місцевий суд постановив законне і обґрунтоване рішення, а тому суд апеляційної інстанції приходить до висновку про відсутність підстав для скасування оскаржуваної постанови суду і вважає необхідним апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції без змін.

На підставі викладеного та керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а постанову Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 08 липня 2015 року, відносно ОСОБА_2, без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя

Апеляційного суду

Дніпропетровської області ОСОБА_4