АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

Іменем України

14 січня 2015 року суддя Апеляційного суду Дніпропетровської області Деркач Н.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду вм. Дніпропетровську, за участю ОСОБА_1, його апеляційну скаргуна постанову Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 29 жовтня 2013року у справі про адміністративне правопорушення, якою

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, непрацюючого, який проживає за адресою: АДРЕСА_1,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, з накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 2550 гривень, -

в с т а н о в и в :

Постановою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 29 жовтня 2013 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП і накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 2550 грн.

При обставинах, викладених в постанові суду першої інстанції, ОСОБА_1 керував автомобілем з явними ознаками наркотичного сп'яніння (зіниці очей не реагують на світло, порушення мови) і на вимогу працівника ДАІ в присутності двох свідків відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп'яніння, чим порушив вимоги п. 2.5. Правил дорожнього руху України.

Не погоджуючись з вищевказаною постановою,ОСОБА_1 11 грудня 2014 року подав апеляційну скаргу, тобто після закінчення, встановленого ч. 2 ст. 294 КУпАП, десятиденного строку на апеляційне оскарження постанови суду у справі про адміністративне правопорушення. В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати постанову суду першої інстанції та закрити провадження у справі за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. Крім того, в поданій апеляційній скарзі ОСОБА_1 заявив клопотання про поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження постанови суду.

Провадження № 33/774/19/15 Головуючий у першій інстанції: Дьомін О.Л.

Категорія: ч. 1 ст. 130 КУпАП Головуючий у другій інстанції: Деркач Н.М.

В обґрунтування заявленого клопотання про поновлення пропущеного процесуального строку ОСОБА_1 посилається на те, що строк на апеляційне оскарження постанови суду ним пропущений з поважної причини, а саме, у зв'язку з тим, що при розгляді справи в районному суді він не був присутній, оскільки не отримував будь-якого повідомлення про необхідність з'явитися до суду, при цьому копія постанови суду апелянту не направлялась.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 зазначив, що постанова суду першої інстанції є незаконною та необґрунтованою, винесеною з порушеннями норм процесуального права, а викладені в постанові висновки суду, не відповідають фактичним обставинам справи. Апелянт вказує на відсутність в матеріалах справи належних та допустимих доказів його вини у вчиненні інкримінованого адміністративного правопорушення.

В судовому засіданні апеляційного суду ОСОБА_1 підтримав в повному обсязі подану апеляційну скаргу та заявлене клопотання про поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження постанови суду у справі про адміністративне правопорушення, підтвердив викладені в їх обґрунтування доводи та просив поновити пропущений з поважної причини процесуальний строк та задовольнити апеляційну скаргу.

Допитаний в суді апеляційної інстанції в якості свідка ОСОБА_4 пояснив, що він є знайомим ОСОБА_1 і останній 03 серпня 2013 року йому зателефонував з проханням приїхати і сісти за кермо його автомобіля. Приїхавши за вказаною ОСОБА_1 адресою, свідку стало відомо, що таке прохання ОСОБА_1 було обумовлено відмовою працівників ДАІ дозволити йому продовжити рух за кермом свого автомобіля після зупинки. При цьому працівники ДАІ жодними чином не пояснювали причину, з якої ОСОБА_1 не дозволялося самостійно продовжити рух. Також, ОСОБА_4 наполягав на тому, що коли він приїхав на місце зупинки автомобіля під керуванням ОСОБА_1, у останнього не було ознак будь-якого сп'яніння і у нього був звичний вигляд, впевнена мова. В присутності ОСОБА_4 працівниками ДАІ не складалося жодних документів, в тому числі протоколу про адміністративне правопорушення, а окрім двох інспекторів ДАІ та самого ОСОБА_1 на місці події нікого більше не було.

Суд апеляційної інстанції, вислухавши учасників судового розгляду, вивчивши матеріали справи, дослідивши доводи апеляційної скарги та заявленого клопотання про поновлення пропущеного процесуального строку, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах апеляційної скарги, а також причини пропуску строку на апеляційне оскарження постанови суду, дійшов висновку про те, що клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження та подана апеляційна скарга підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 268 КУпАП, справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце та час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Як встановлено апеляційним переглядом, зазначені вимоги закону при розгляді справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 судом першої інстанції не були дотримані, оскільки в матеріалах справи відсутні докази як направлення ОСОБА_1, так і отримання ним судового виклику. Разом з тим, місцевий суд справу розглянув у відсутність ОСОБА_1, чим порушив його права, передбачені ст. 268 КУпАП. Докази направлення на адресу ОСОБА_1 копії постанови суду відносно нього, в порядкуст. 285 КУпАП, в матеріалах справи також відсутні.

Вищевикладені обставини свідчать про порушення районним судом прав особи яка притягується до адміністративної відповідальності.

Таким чином, апеляційний суд приходить до висновку про поважність причини пропуску ОСОБА_1 строку на апеляційне оскарження постанови суду у справі про адміністративне правопорушення і керуючись ст. 289 КУпАП, вважає необхідним задовольнити його клопотання про поновлення пропущеного процесуального строку та розглянути подану апеляційну скаргу по суті.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 про необґрунтованість постанови районного суду є слушними.

З матеріалів справи слідує, що об'єктивна сторона інкримінованого ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, полягає у його відмові, на вимогу працівника ДАІ, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп'яніння.

У відповідності до положень Інструкції про виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним наказом МВС України та МОЗ України від 09 вересня 2009 року за № 400/600, огляду на стан сп'яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких в уповноваженої особи Державтоінспекції МВС є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп'яніння згідно з ознаками такого сп'яніння.

Відповідно до п. 1.4. Інструкції, ознаками наркотичного сп'яніння є наявність однієї чи декількох ознак алкогольного сп'яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота); звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість.

Враховуючи положення вищезазначеного нормативно - правового акту, які не підлягають довільному розумінню,апеляційний суд приходить до висновку про те, що зафіксовані в протоколі про адміністративне правопорушення, складеному відносно ОСОБА_1, виявлені у нього уповноваженою особою Державтоінспекції МВС такі ознаки як млява мова та не реагування зіниць очей на світло, не відносяться до конкретно визначених Інструкцією ознак наркотичного сп'яніння, виявлення яких є законною підставою для вимоги щодо проходження огляду на стан наркотичного сп'яніння.

Крім того, звертає на себе увагу той факт, що відповідно до письмових пояснень свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6, згідно яких в їх присутності водій ОСОБА_1 на вимогу працівника ДАІ відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп'яніння, єдиною ознакою, виявленою у ОСОБА_1, було не реагування розширених зіниць очей на світло.

Таким чином, відображені в письмових поясненнях свідківвідомості про ознаки сп'яніння,виявлені у ОСОБА_1, мають істотні протиріччя з даними щодо таких ознак, які знаходяться в інших матеріалах справи.

Вищевикладені обставини, встановлені судом апеляційної інстанції, дають об'єктивні підстави для сумнівів в доведеності факту керування ОСОБА_1 автомобілем з ознаками наркотичного сп'яніння, тоді як, у відповідності до вимог ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

З огляду на викладене, постанова районного суду єнеобґрунтованою іпідлягає скасуванню, а провадження в справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП - закриттю, на підставі п. 1ст. 247 КУпАП за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

На підставі викладеного та керуючись п. 1 ст. 247, ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

п о с т а н о в и в :

задовольнити клопотання ОСОБА_1 про поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження постанови суду у справі про адміністративне правопорушення.

Поновити ОСОБА_1 пропущений строк на апеляційне оскарження постанови Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 29 жовтня 2013 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Скасувати постанову Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 29 жовтня 2013 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, з накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 2550 гривень.

Провадження в справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити, на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Постанова набирає законної сили негайно, остаточна і оскарженню не підлягає.

Суддя

Апеляційного суду

Дніпропетровської області /підпис/ Н.М. Деркач

Копія постанови згідно з оригіналом.

Суддя

Апеляційного суду

Дніпропетровської області Н.М. Деркач