Провадження 3/359/3160/2015
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 листопада 2015 р. суддя Бориспільського міськрайонного суду Київської обл. Туманова К.Л., розглянувши адміністративні матеріали, які надійшли з відділу ДАІ Бориспільського МВ ГУМВС України в Київській обл., про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, непрацюючого, проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3, ідентифікаційний номер: НОМЕР_1,

за ст. 124 КУпАП України, -

в с т а н о в и в :

Із протоколу про адміністративне правопорушення серія АП1 № 944661 від 20 жовтня 2015 р. вбачається, що 20 жовтня 2015 р. близько 14 год. 00 хв. ОСОБА_1, керуючи транспортним засобом, автомобілем НОМЕР_2, на а/д "Осокорки-Проців", виїжджаючи з місця стоянки на головну дорогу, не надав перевагу в русі автомобілю НОМЕР_3, під керування ОСОБА_2, який рухався по головній дорозі та здійснював маневр обгону, внаслідок чого сталося зіткнення вказаних автомобілів. В результаті ДТП автомобілі зазнали механічних пошкоджень, потерпілих немає, чим порушив п.п. "б" п. 2.3, п. 10.2, п. 16.11 ПДР України, за що передбачена відповідальність за ст. 124 КУпАП.

У судовому засіданні особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 вину у вчиненому правопорушенні не визнав та пояснив, що 20.10.2015 р. близько 14:00 год. він керував автомобілем НОМЕР_2, на а/д "Осокорки-Проців", та виїжджав з паркувального майданчику магазину "Фора" з другорядної дорогу на головну. Перед виїздом з цієї дороги, збоку стоїть бетонний паркан, а знак стоїть вже за цим забором. Для того, щоб подивитися чи немає автомобілів на головній дорозі, необхідно було трохи виїхати на дорогу, оскільки із-за забору не видно дорогу. Він подивився на ліво, там автомобілів не було, і тому він на невеликій швидкості почав виїжджати на дорогу, та подивився на право, і в цей час він побачив, що автомобіль НОМЕР_4, здійснював обгін автомобілів по зустрічній полосі, і їхав прямо в його автомобіль. Як тільки він побачив, що цей автомобіль здійснює обгін, він відразу зупинився, однак зіткнення уникнути не вдалося, і автомобіль "Ford Sierra", в'їхав у його автомобіль. Він зазначив, що йому необхідно було їхати на право, і він дотримуючись ПДР, переконався, що по полосі на яку йому було потрібно виїжджати не було машин, однак в цей час по зустрічній полосі рухалося три автомобілі, але вони йому не заважали виконувати маневр виїзду на головну дорогу. Він почав потихеньку виїжджати, він виїхав не більше чим на 1 метр, і ще навіть не встиг виїхати на свою полосу, та відразу зупинився, побачивши автомобіль марки "Ford Sierra". В той момент, коли він почав виїжджати, автомобіль марки "Ford Sierra" обгін не виконував, та почав уже обганяти автомобілі тоді, коли він вже почав рухатися. Він зазначив, що дане ДТП сталося внаслідок того, що водій автомобіля "Ford Sierra" порушив правила дорожнього руху, а саме правила здійснення обгону. Обгін можна виконувати у тому випадку, якщо смуга зустрічного руху, на яку він буде виїжджати, вільна від транспортних засобів на достатній для обгону відстані, а також після обгону водій зможе, не створюючи перешкоди транспортному засобу, якого він обганяє, повернутися на займану полосу. Однак, водій автомобіля "Ford Sierra", в порушення даних вимог, почав здійснювати обгін, хоча він бачив його автомобіль, і при цьому після обгону він не мав змогу повернутися на свою полосу, оскільки там рухалося ще два автомобіля. Враховуючи вищевикладене ОСОБА_1 вказав, що він правила дорожнього руху не порушував, та в момент зіткнення його автомобіль стояв, і він ще навіть не виїхав на свою смугу руху, і допустив зіткнення з його автомобіле водій автомобіля "Ford Sierra", який порушив правила обгону. Крім того, додав, що водій автомобіля "Ford Sierra" міг уникнути зіткнення, оскільки в нього було достатньо для цього місця. Таким чином, ОСОБА_1 просив суд закрити дану справу, у звязку з відсутністю складу в його діях складу правопорушення.

У судовому засіданні потерпілий ОСОБА_2 пояснив, що 20.10.2015 р. близько 14:00 год. він керував автомобілем НОМЕР_4, на а/д "Осокорки-Проців", в напрямку м. Києва. Він їхав по головній дорозі, виконуючи маневр обгону автомобіля, який рухався попереду нього, у дозволеному місці, відповідно до правил дорожнього руху. В момент, коли він здійснював обгін, останній побачив, автомобіль НОМЕР_2, який виїжджав із парковки магазину "Фора" на головну дорогу. Водій вказаного автомобіля, порушуючи вимоги знаку "Дати дорогу", виїхав на дорогу, а саме на зустрічну полосу руху, по якій він здійснював обгін, не давши останньому закінчити маневр обгону. Враховуючи, що автомобіль НОМЕР_2, знаходився вже на дорозі, то йому не було куди діватися, внаслідок чого він здійснив зіткнення з вказаним автомобілем. Таким чином, дане ДТП сталося внаслідок того, що водій автомобіля НОМЕР_5, порушуючи правила дорожнього руху, не дав йому закінчити маневр обгону, не надав йому перевагу у русі, виїхавши на дорогу.

Суддя, встановивши обставини передбачені ст. 280 КУпАП, заслухавши в судовому засіданні пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілого, вивчивши пояснення данні на місце ДТП, на підставі наявних в матеріалах справи доказів, що передбачені 251 КУпАП, прийшов до висновку про наявність в діях ОСОБА_1 вини у скоєнні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП, виходячи з наступного.

Пунктом 10.2 ПДР України передбачено, що виїжджаючи на дорогу з житлової зони, дворів, місць стоянки, автозаправних станцій та інших прилеглих територій, водій повинен перед проїзною частиною чи тротуаром дати дорогу пішоходам і транспортним засобам, що рухаються по ній, а зїжджаючи з дороги велосипедистам і пішоходам, напрямок руху яких він перетинає.

Відповідно до коментованого п. 10.2 водій зобовязаний перед виїздом на таку територію або виїжджаючи з неї, давати дорогу іншим учасникам дорожнього руху, траєкторію яких вони перетинають.

Згідно до п. 16.11 ПДР України на перехресті нерівнозначних доріг водій транспортного засобу, що рухається по другорядній дорозі, повинен дати дорогу транспортним засобам, які наближаються до даного перехрещення проїзних частин по головній дорозі, незалежно від напрямку їх подальшого руху.

Відповідно до знаку 2.1. "Дати дорогу" водій повинен дати дорогу транспортним засобам, що підїжджають до нерегульованого перехрестя по головній дорозі, а за наявності таблички 7.8 транспортним засобам, що рухаються по головній дорозі.

Підпункт "б" п. 2.3 ПДР України закріплює, що для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобовязаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.

З наданих ОСОБА_1 пояснень вбачається, що він, виконуючи вимоги знаку "Дати дорогу", перед виїздом з другорядною дороги на головну дорогу, переконався, що по полосі руху, на яку йому необхідно виїхати, не рухалися автомобілі, і тільки після цього почав виїжджати на дорогу. При цьому водій автомобіля НОМЕР_4, почав виконувати маневр обгону, вже коли останній почав виїжджати. Однак, суддя оцінює дані покази критично виходячи із наступного.

У своїх поясненнях ОСОБА_1 наданих у судовому засіданні і під час складання протоколу про адміністративне правопорушення, зазначив, що він почав виїжджати з другорядної дороги на головну, і як тільки побачив автомобіль НОМЕР_3, який здійснював обгін відразу зупинився. Також, зі схеми ДТП вбачається, що після зіткнення автомобіль НОМЕР_2, знаходиться на головній дорозі. Таким чином, це свідчить про те, що ОСОБА_1 почав виїжджати з другорядної дороги на головну дорогу, в той момент, коли по головній дорозі (по правій смузі руху відносно ОСОБА_1П.) рухався інший автомобіль, а саме "Ford Sierra", д.н.з. НОМЕР_6, який виконував маневр обгону.

Так, відповідно до п.1.4 ПДР України, кожний учасник дорожнього руху має право розраховувати на те, що й інші учасники виконують ці Правила.

Разом з тим, у порушення вимог п.п. "б" п. 2.3, п. 10.2, п. 16.11 ПДР України, водій ОСОБА_1 під час руху не був уважним, не стежив за дорожньою обстановкою та відповідно не зреагував на її зміну, виїжджаючи з місця стоянки на головну дорогу не надав дорогу транспортному засобу, який рухався по ній та здійснював маневр обгону по зустрічній полосі, внаслідок чого і відбулась дорожньо-транспортна пригода.

При цьому, з дослідженої схеми ДТП, на якій вказано розташування автомобілів після зіткнення, а також із характеру пошкоджень, які отримали автомобілі, внаслідок зіткнення вбачається, що подія дорожньо-транспортної пригоди відбулась саме у такий спосіб, як це вказано у протоколі про адміністративне правопорушення, що також у повній мірі узгоджується з показаннями іншого учасника ДТП ОСОБА_2, які він надав у судовому засіданні та на місці пригоди.

Показання водія ОСОБА_1 щодо того, що дорожньо-транспортна пригода відбулась з вини водія автомобіля НОМЕР_3, ОСОБА_2, який в порушення п. 14.2 ПДР України, перед початком виконання маневру обгону не переконався в тому, що смуга зустрічного руху, на яку він буде виїжджати, вільна від транспортних засобів на достатній для обгону відстані та у тому, що після обгону зможе, не створюючи перешкоди транспортному засобу, якого він обганяє, повернутися на займану смугу, суд не приймає до уваги як такі, що будь-якими належними та допустимими доказами не підтверджуються та є неспроможними з технічної точки зору, зважаючи на розташування автомобілів на схемі ДТП та характер отриманих ними ушкоджень.

Незважаючи на не визнання своєї вини правопорушником, з матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 порушив п.п. "б" п. 2.3, п. 10.2, п. 16.11 ПДР України, за що передбачена відповідальність за ст.124 КУпАП. Вина правопорушника, підтверджується також матеріалами справи про адміністративне правопорушення у їх сукупності, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серія АП1 № 944661 від 20.10.2015 р. (а.с.2), схемою наслідків ДТП, яка сталася 20.10.2015 р. (а.с.3), письмовими поясненнями правопорушника (а.с.4), письмовими поясненнями потерпілого ОСОБА_2 (а.с.5). Дані, що містяться у зазначених джерелах доказів, локалізація і характер пошкоджень транспортних засобів вказують на вину ОСОБА_1 у порушенні вищезазначених вимог ПДР України.

Адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Таким чином, виходячи з вищевикладеного в діях ОСОБА_1 вбачається склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, а саме, порушення останнім Правил дорожнього руху України, яке відбулося у результаті того, що ОСОБА_1 під час руху не був уважним, не стежив за дорожньою обстановкою та відповідно не зреагував на її зміну, та виїжджаючи з другорядної дороги, а саме з місця стоянки, на головну дорогу не надав дорогу транспортному засобу, який рухався по ній та здійснював маневр обгону по зустрічній полосі, у звязку з чим відбулась дорожньо-транспортна пригода, та вказані дії призвели до пошкодження транспортних засобів.

Аналізуючи докази по справі з точки зору їх допустимості, об'єктивності та достатності, за відсутності будь-яких істотних суперечностей, суддя приходить до висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, доведена повністю.

Своїми діями, які виразились у порушенні учасником дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, ознаки якого передбачені ст. 124 КУпАП.

За змістом ст. 23 КУпАП стягнення є мірою відповідальності і застосування з метою виховання особи, яка вчинила правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчинених нових правопорушень як самим правопорушником так і іншими особами.

На підставі статті ст. 33 КУпАП при накладенні стягнення враховується характер вчиненого правопорушення, особа правопорушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що помякшують і обтяжують відповідальність.

Обставини, що помякшують чи обтяжують правопорушення судом не встановлено.

При обранні виду та розміру стягнення судом враховано характер скоєного правопорушення, особу винного, помякшуючі та обтяжуючі обставини, у звязку з чим суд вважає за доцільне застосувати адміністративне стягнення у виді штрафу.

Крім того, відповідно до ст. 40-1 КУпАП, п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" слід стягнути з правопорушника, на якого накладено адміністративне стягнення, судовий збір в розмірі 243,60 грн.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст. ст. 23, 33, 40-1, 124 КУпАП,-

п о с т а н о в и в :

Притягнути до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер: НОМЕР_1, за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 20 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 340 (триста сорок) грн. 00 коп. в дохід держави (Отримувач: Київська область/м. Київ/21081300, , МФО: 821018, КБК: 21081300, р/р: 0001).

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер: НОМЕР_1, в дохід держави (Отримувач коштів: Бориспільське управління Державної казначейської служби України Київської області, код отримувача (код ЄДРПОУ): 38007070, Банк отримувача: ГУ ДКСУ у Київській області, код отримувача (МФО): 821018, рахунок отримувача: 0004, код класифікації доходів бюджету: 22030001, призначення платежу: судовий збір, Бориспільського міськрайонного суду) судовий збір в розмірі 243 (двісті сорок три) грн. 60 коп.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Апеляційна скарга подається до відповідного апеляційного суду через місцевий суд, який виніс постанову.

Постанова суду у справі про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку оскарження цієї постанови і може бути предявлена до виконання протягом трьох місяців з дня набрання нею законної сили.

Постанова суду набрала законної сили ___________________

Суддя: К.Л. Туманова