АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

Іменем України

28 липня 2015 року суддя Апеляційного суду Дніпропетровської області Деркач Н.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпропетровську, за участю ОСОБА_1 та ОСОБА_2, справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 07 липня 2015 року, якою відносно

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, не працюючого, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1

закрито провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП, за відсутністю в його діях складу даного адміністративного правопорушення, -

в с т а н о в и в :

Постановою Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 07 липня 2015 року відносно ОСОБА_2 закрито провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП, на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, за відсутністю в його діях складу даного адміністративного правопорушення.

Постановою суду першої інстанції встановлено, що ОСОБА_2 притягається до адміністративної відповідальності за те, що 11 травня 2015 року, о 16 годині 10 хвилин, керуючи автомобілем марки "Ніссан", державний номерний знак НОМЕР_1, по мостовому переході в м. Дніпродзержинську, перед зміною напрямку руху праворуч не переконався, що це буде безпечно, в результаті чого скоїв зіткнення з автомобілем марки "Деу", державний номерний знак НОМЕР_2, під керуванням водія ОСОБА_3, внаслідок чого автомобіль марки "Деу" отримав механічні пошкодження.

Однак, місцевий суд з мотивів, викладених в постанові, дійшов до висновку про відсутність в матеріалах справи доказів порушення водієм ОСОБА_2 вимог п. п. 10.1., 10.3. Правил дорожнього руху України, у зв'язку з чим ухвалив вищезазначене судове рішення.

Провадження № 33/774/427/15 Головуючий у першій інстанції: Скиба С.А.

Категорія: ст. 124 КУпАП Головуючий у другій інстанції: Деркач Н.М.

Не погоджуючись з вищевказаною постановою суду, другий учасник ДТП - ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову районного суду та прийняти нову постанову, якою визнати ОСОБА_2 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, із накладенням на нього адміністративного стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами.

В обґрунтування апеляційної скарги ОСОБА_1 зазначив, що постанова суду першої інстанції відносно ОСОБА_2 є незаконною та необґрунтованою, винесеною з порушенням норм процесуального права, а викладені в постанові висновки суду, не відповідають фактичним обставинам справи. За твердженням апелянта, вина ОСОБА_2 у вчиненні інкримінованого адміністративного правопорушення в повному обсязі підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, яким районним судом не було надано належної оцінки.

В суді апеляційної інстанції ОСОБА_1 підтримав в повному обсязі подану апеляційну скаргу, підтвердив викладені в ній доводи та просив апеляційну скаргу задовольнити.

ОСОБА_2 в судовому засіданні апеляційного суду заперечував проти задоволення апеляційної скарги, оскільки, на його думку, постанова районного суду є законною та обґрунтованою, а доводи апеляційної скарги безпідставними.

Суд апеляційної інстанції, вислухавши учасників судового розгляду, вивчивши матеріали справи, дослідивши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах апеляційної скарги, дійшов висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Як встановлено апеляційним переглядом, підставою закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП, відносно водія ОСОБА_2, став висновок суду першої інстанції про відсутність в матеріалах справи доказів порушення останнім вимог п. п. 10.1., 10.3. Правил дорожнього руху України.

Такий висновок районного суду є законним та обґрунтованим, в повному обсязі узгодженим із наявними в матеріалах справи доказами.

Так, судом апеляційної інстанції встановлено, що пояснення учасників ДТП, водіїв ОСОБА_2 та ОСОБА_1, мають істотні протиріччя щодо обставин та механізму ДТП, а також, стосовно місця зіткнення транспортних засобів, що виключає можливість прийняття судом таких пояснень в якості правдивих без системного зв'язку з іншими доказами по справі, які б підтверджували версію будь-якого з учасників ДТП.

Однак, проаналізувавши пояснення свідків ДТП: ОСОБА_6 та ОСОБА_7, які за своїм змістом є суттєво протилежними, апеляційний суд приходить до висновку про відсутність обґрунтованих підстав для прийняття пояснень будь-кого із зазначених свідків в якості належного та допустимого доказу, і в свою чергу, надання критичної оцінки поясненням іншого свідка.

Таким чином, враховуючи, що учасники ДТП є зацікавленими особами у вирішенні справи, на підставі доказів, які містяться в матеріалах справи, неможливо прийти до однозначного висновку про те, пояснення кого з учасників ДТП, відповідають фактичним обставинам справи.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що на підставі наявних в матеріалах справи доказів неможливо встановити наявність або відсутність в діях водія ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, оскільки відсутні докази, які б беззаперечно підтверджували відповідність або навпаки невідповідність дій ОСОБА_2 вимогам Правил дорожнього руху України, а тим більше з'ясувати питання, чи знаходиться порушення ОСОБА_2 вимог Правил дорожнього руху України, якщо таке мало місце, в причинно-наслідковому зв'язку з настанням ДТП.

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, про законність та обґрунтованість оскаржуваного судового рішення в частині закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП, відносно ОСОБА_2, за відсутністю в його діях складу інкримінованого адміністративного правопорушення, оскільки вина ОСОБА_2 у вчиненні даного правопорушення не доведена.

При цьому, апеляційний суд звертає увагу на те, що закриття провадження в справі про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП, відносно ОСОБА_2 за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення з підстав недоведеності вини ОСОБА_2 у вчиненні правопорушення, не виключає можливості стягнення з нього коштів у відшкодування матеріальної або моральної шкоди в порядку цивільного судочинства в разі встановлення судом в ході розгляду цивільної справи доказів його вини в порушенні вимог Правил дорожнього руху України, що спричинило пошкодження транспортних засобів.

На підставі викладеного та керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_8 залишити без задоволення, а постанову Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 25 листопада 2014 року, відносно ОСОБА_9, - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя

Апеляційного суду

Дніпропетровської області Н.М. Деркач