Справа № 163/2428/15-п Провадження №33/773/271/15 Суддя в 1 інстанції: Мосієвич І.В.
Категорія:: cт. 471, 472 МК України Доповідач: Оксентюк В. Н.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 листопада 2015 року місто Луцьк

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Волинської області Оксентюк В.Н.,

з участю представника митного органу - Пікалюка М.С.,

розглянувши апеляційну скаргу захисника ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 на постанову Любомльського районного суду Волинської області від 01 жовтня 2015 року, якою ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянин України, житель АДРЕСА_1, не працює, РНОКПП НОМЕР_1, закордонний паспорт НОМЕР_2 виданий 10.08.2007 року,

визнаний винним у вчиненні правопорушень передбачених ст. 471, 472 Митного кодексу України,

В С Т А Н О В И В:

Зазначеною постановою ОСОБА_4 визнаний винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. ст. 471, 472 МК України і на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 2277,96 грн. з конфіскацією в дохід держави товару, а саме: «відбілювач» в кількості 20 штук, «засіб для миття підлоги» - 20 штук, «засіб для видалення плісняви» в кількості 5 штук, «пральний порошок» в кількості 6 штук загальною вартістю 2277,96 грн., вилучених згідно протоколу про порушення митних правил та опису затриманих предметів.

Стягнуто з ОСОБА_4 в користь Волинської митниці ДФС 28,64 грн. витрат по справі про порушення митних правил за зберігання товарів та 243,60 грн. судового збору в користь держави.

ОСОБА_4 притягнутий до адміністративної відповідальності за те, що він 14 вересня 2015 року близько 14 год. 45 хв. слідуючи з ОСОБА_5 в Україну через митний пост "Ягодин" Волинської митниці ДФС в якості пасажира автомобіля «Рено», реєстраційний номер НОМЕР_3 порушив порядок проходження митного контролю в зоні спрощеного митного контролю «зелений коридор», ввіз на митну територію України товар, а саме: «відбілювач» в кількості 20 штук вагою 600 грам кожна, «засіб для миття підлоги» - 20 штук вагою 1,5 л. кожен, «засіб для видалення плісняви» в кількості 5 штук по 500 мл., «пральний порошок» в кількості 6 штук по 10 кг кожен, загальною вагою 104,5 кг. та загальною вартістю 2277,96 грн., тобто понад неоподатковувану норму товару. Також зазначений товар ОСОБА_4 за встановленою формою не задекларував. Такими своїми діями останній вчинив правопорушення, передбачені ст. 471, 472 МК України.

У поданій в інтересах ОСОБА_4 апеляційній скарзі захисник ОСОБА_3 вказує, що в діях ОСОБА_4 відсутній склад правопорушення передбаченого статтею 472 МК України, тому кваліфікація одних і тих же дій за двома статтями є безпідставною.

Вважає, що кваліфікація дій ОСОБА_4 за ст. 472 МК України не відповідає обставинам справи, оскільки диспозиція ст. 471 МК України охоплює всі події при порушенні правил митного оформлення на «зеленому коридорі».

Просить постанову суду щодо ОСОБА_4 в частині притягнення його до відповідальності за ст. 472 МК України скасувати за відсутністю складу правопорушення, а за ст. 471 МК України накласти стягнення у виді штрафу в розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян без застосування конфіскації вилученого товару.

Скаржник та його захисник у судове засідання не з'явились, подали письмову заяву в якій подану апеляційну скаргу підтримали, просять розгляд справи проводити у їх відсутності.

Заслухавши в судовому засіданні представника митниці, який апеляційну скаргу заперечив, просив постанову суду першої інстанції залишити без зміни, перевіривши матеріали справи та доводи апеляції, прихожу до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Як вбачається з протоколу про порушення митних правил №1246/20502/2015 від 14 вересня 2015 року, ОСОБА_4, зазначеного числа о 14 годині 45 хвилин слідував з ОСОБА_5 в Україну через митний пост "Ягодин" Волинської митниці ДФС в якості пасажира автомобіля «Рено», реєстраційний номер НОМЕР_3, який заїхав на смугу спрощеного митного контролю (зелений коридор). Під час проходження митного контролю працівниками митниці в багажнику даного автомобіля без ознак приховування було виявлено товар загальною вагою 104,5 кг. та загальною вартістю 2277,96 грн., а саме: «відбілювач» в кількості 20 штук вагою 600 грам кожна, «засіб для миття підлоги» - 20 штук вагою 1,5 л. кожен, «засіб для видалення плісняви» в кількості 5 штук по 500 мл., «пральний порошок» в кількості 6 штук по 10 кг кожен.

Тобто, загальна вага товару 104,5 кг перевищувала неоподатковувану норму товару у вазі дозволену для ввезення на територію України без відповідного декларування.

Не задекларувавши за встановленою формою товар ОСОБА_4 порушив встановлений ст. 366 МК України порядок проходження митного контролю, тобто вчинив порушення митних правил, передбачених ст. ст. 471, 472 МК України.

Про наявність в діях ОСОБА_4 складу вказаних правопорушень прийшов і суд першої інстанції. Такі висновки суду є правильними і ґрунтуються на досліджених матеріалах справи та конкретних її обставинах.

Посилання адвоката ОСОБА_3 в апеляційній скарзі про відсутність в діях ОСОБА_4 складу правопорушення, передбаченого ст. 472 МК України з врахування вимог митного законодавства є необґрунтованими.

Відповідно до частини шостої статті 366 МК України громадянин самостійно обирає відповідний канал для проходження митного контролю. Громадяни, які проходять (проїжджають) через "зелений коридор", звільняються від подання письмової митної декларації. Обрання "зеленого коридору" вважається заявою громадянина про те, що переміщувані ним через митний кордон України товари не підлягають письмовому декларуванню, оподаткуванню митними платежами, не підпадають під встановлені законодавством заборони та обмеження щодо ввезення на митну територію України або вивезення за межі цієї території та свідчить про факти, що мають юридичне значення.

Звільнення від подання письмової митної декларації не означає звільнення від обов'язкового дотримання порядку переміщення товарів через митний кордон України.

Об'єктивна сторона правопорушення передбаченого ст. 472 МК України полягає у недекларуванні товарів, транспортних засобів комерційного призначення, що переміщаються через митний кордон України, тобто не заявлення за встановленою формою точних та достовірних відомостей про товари, транспортні засоби комерційного призначення, які підлягають письмовому декларуванню у разі переміщення їх через митний кордон України.

Відповідно до ч. 1 ст. 374 МК України товари, що ввозяться громадянами на митну територію України через пункти пропуску через державний кордон України сумарна вага яких не перевищує 50 кг не підлягає письмовому декларуванню

Тобто при переміщенні через пункти пропуску для автомобільного сполучення товарів сумарна вага яких перевищує обмеження (ч. 4 ст.374 МК України) громадяни зобов'язані обрати загальну смугу пропуску «червоний коридор», подати письмову декларацію і сплатити митні платежі в порядку, передбаченому ч.6 ст.366, ч.4 ст.374 МК України.

Як вбачається із матеріалів справи ОСОБА_4 переміщував товар загальною вагою 104,5 кг., що перевищує встановлену неоподатковувану норму, декларації про що не подав, тобто вчинив недекларування, відповідальність за що передбачена ст. 472 МК України.

Враховуючи наведене, суд першої інстанції обґрунтовано прийшов до висновку, що ОСОБА_4 порушив порядок проходження митного контролю в зоні спрощеного митного контролю, а також вчинив недекларування товарів, які підлягають обов'язковому декларуванню у разі переміщення через митний кордон України, тобто вчинив правопорушення, передбачені ст.ст.471, 472 МК України.

Його винуватість у вчиненні правопорушень, передбачених ст. 471, 472 МК України, крім протоколу про порушення митних правил №1246/20502/2015 від 14 вересня 2015 року (а.с.1-4), також підтверджується, контрольним талоном для проходження по "зеленому коридору" (а.с.7), службовою запискою інспектора митниці (а.с.13-14), письмовими поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності (а.с.5) в яких він ствердив, що везе товар понад встановлену неоподатковувану норму по вазі, бо не врахував цієї обставини через те, що рідко перетинає державний кордон України і не дуже добре знає митні правила.

Враховуючи наведене суд першої інстанції прийшов до правильного висновку про наявність в діях ОСОБА_4 ознак правопорушень передбачених ст. 471 та 472 МК України, тому посилання захисника на необ'єктивність висновків суду та неповноту дослідження доказів, апеляційним судом не приймається.

Відповідно до частини другої ст. 36 КУпАП якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом, стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

З урахуванням наведеного та відповідно до частини другої ст. 33 КУпАП суд першої інстанції правильно врахувавши характер вчинених правопорушень, дані про особу ОСОБА_4, ступінь та доведеність його вини, обґрунтовано обрав йому остаточне стягнення відповідно до вимог ч. 2 ст. 36 КУпАП - згідно санкції ст. 472 МК України, яка без альтернативи передбачає накладення стягнення у виді штрафу в розмірі 100 відсотків вартості цих товарів з їх конфіскацією.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суд,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 залишити без задоволення, а постанову Любомльського районного суду Волинської області від 01 жовтня 2015 року щодо ОСОБА_4 - без змін.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Волинської області В.Н.Оксентюк