АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

Іменем України

28 липня 2015 року суддя Апеляційного суду Дніпропетровської області Деркач Н.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпропетровську, за участю ОСОБА_1, справу про адміністративне правопорушення за його апеляційною скаргою на постанову Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 07 липня 2015 року, якою

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, приватного підприємця, який зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, а проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3 3,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, з накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 340 грн., -

в с т а н о в и в :

Постановою Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 07 липня 2015 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП і накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 340 грн.

При обставинах, викладених в постанові суду першої інстанції, ОСОБА_1 порушив вимоги п. 12.1. Правил дорожнього руху України, що спричинило пошкодження транспортного засобу під його керуванням.

Не погоджуючись з вищевказаною постановою суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржувану постанову суду та закрити провадження в справі за відсутністю в його діях складу інкримінованого адміністративного правопорушення.

Провадження № 33/774/424/15 Головуючий у першій інстанції: ОСОБА_2

Категорія: ст. 124 КУпАП Головуючий у другій інстанції: ОСОБА_3

В обґрунтування поданої апеляційної скарги ОСОБА_1 посилається на те, що постанова суду першої інстанції є незаконною та необґрунтованою, а викладені в постанові висновки суду, не відповідають фактичним обставинам справи. За твердженням апелянта, в його діях відсутнє порушення будь-яких вимог Правил дорожнього руху України, оскільки ДТП сталася внаслідок знаходження проїзної частини дороги в поганому стані, про що не було проінформовано відповідними дорожніми знаками, а тому він не мав можливості уникнути ДТП, що, в свою чергу, свідчить про відсутність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

В судовому засіданні апеляційного суду ОСОБА_1 підтримав в повному обсязі подану апеляційну скаргу, підтвердив викладені в її обґрунтування доводи та просив апеляційну скаргу задовольнити.

Суд апеляційної інстанції, вислухавши ОСОБА_1, вивчивши матеріали справи, дослідивши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах апеляційної скарги, дійшов висновку про те, що подана апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП, суд зобовязаний повно, всебічно та обєктивно зясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти законне, обґрунтоване і вмотивоване рішення.

Однак, аналізом матеріалів справи встановлено, що суд першої інстанції, в порушення вищезазначених вимог закону, належним чином не зясував обставини щодо вчинення ОСОБА_1 інкримінованого йому адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП і прийшов до необґрунтованого висновку про наявність в діях апелянта порушення вимог п. 12.1. Правил дорожнього руху України, наслідком якого було пошкодження транспортного засобу під керуванням самого ОСОБА_1, оскільки даний висновок суду не підтверджується доказами, що містяться в матеріалах справи.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП, складеному відносно ОСОБА_1, наслідком того, що останній не впорався з керуванням та скоїв наїзд на дерево, став наїзд автомобіля під керуванням ОСОБА_1 на яму в його смузі руху.

Факт знаходження проїзної частини дороги, на якій сталася подія, в неналежному стані, зокрема, з ямою великої ширини, також підтверджується і схемою місця ДТП.

При цьому, ні зі схеми місця ДТП, ні з акту огляду місця ДТП, не вбачається, що на даному відрізку проїзної частини дороги, стан дорожнього покриття на якому не відповідає встановленим вимогам щодо забезпечення безпеки дорожнього руху, були встановлені будь-які дорожні знаки, які б інформували водіїв про наближення до небезпечного відрізку дороги.

ОСОБА_1, як в письмових поясненнях, наданих під час оформлення матеріалів за фактом ДТП, так і в судових засіданнях районного та апеляційного судів, наполягав на тому, що ДТП сталася саме у звязку з потраплянням автомобіля під його керуванням в яму, яку він не мав змоги обїхати на мокрому покритті дороги, після чого він втратив керування автомобілем.

Враховуючи доведеним факт знаходження дорожнього покриття, в місці, де сталася ДТП, в неналежному стані, на переконання суду апеляційної інстанції, матеріали справи повинні містити докази, які б підтверджували те, що незважаючи на стан дорожнього покриття, ОСОБА_1 міг врахувати дорожню обстановку та мав змогу уникнути ДТП.

Однак, такі докази в матеріалах справи відсутні.

Таким чином, апеляційним переглядом встановлено, що на підставі наявних в матеріалах справи доказів неможливо встановити наявність або відсутність в діях водія ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, оскільки відсутні докази, які б беззаперечно підтверджували відповідність або навпаки невідповідність дій ОСОБА_1 вимогам Правил дорожнього руху України, а тим більше зясувати питання, чи знаходиться порушення апелянтом вимог Правил дорожнього руху України, якщо таке мало місце, в причинно-наслідковому звязку з настанням ДТП.

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що постанова місцевого суду є необґрунтованою і підлягає скасуванню, а провадження в справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП закриттю, на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, за відсутністю в діях останнього складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, оскільки вина ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення не доведена.

Враховуючи викладене та керуючись п. 1 ст. 247, ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Скасувати постанову Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 07 липня 2015 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, з накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 340 грн.

Провадження в справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя

Апеляційного суду

Дніпропетровської області ОСОБА_3