АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

Іменем України

14 вересня 2015 року суддя Апеляційного суду Дніпропетровської області Деркач Н.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпропетровську, за участю ОСОБА_1, справу про адміністративне правопорушення за його апеляційною скаргою на постанову Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 24 червня 2015 року, якою

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, працюючого директором ТОВ «Агроплаза», який проживає за адресою: АДРЕСА_1

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 162-1 КУпАП, з накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 10200 гривень,-

в с т а н о в и в :

Постановою Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 24 червня 2015 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 за ст. 162-1 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10200 грн.

При обставинах, викладених в постанові суду першої інстанції, ОСОБА_1, працюючи на посаді директора ТОВ «Агроплаза», допустив ухилення від повернення виручки в іноземній валюті.

Не погоджуючись з вищевказаною постановою суду, 23 липня 2015 року ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, тобто після закінчення десятиденного строку на апеляційне оскарження постанови суду у справі про адміністративне правопорушення, встановленого ч. 2 ст. 294 КУпАП. В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якою звільнити його від адміністративної відповідальності, із винесенням усного зауваження та закриттям провадження у справі. Крім того, в поданій апеляційній скарзі ОСОБА_1 заявив клопотання про поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження постанови суду.

Провадження № 33/774/449/15 Головуючий у першій інстанції: Мясоєдова О.М.

Категорія: ч.1 ст. 162-1 КУпАП Головуючий у другій інстанції: Деркач Н.М.

В обґрунтування заявленого клопотання про поновлення пропущеного процесуального строку ОСОБА_1 посилається на те, що строк на апеляційне оскарження постанови суду ним пропущений з поважної причини, а саме, у зв'язку з тим, що він не був присутній при розгляді справи в районному суді, оскільки не отримував будь-якого повідомлення про дату, місце та час розгляду справи відносно нього. При цьому, копія постанови суду, в порушення вимог ст. 285 КУпАП, ОСОБА_1 не направлялась і він дізнався про її існування лише 15 липня 2015 року.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1, вказуючи на малозначність вчиненого ним правопорушення, про що, на його думку, свідчать фактичні обставини справи, наполягає на наявності правових підстав для застосування положень ст. 22 КУпАП.

Крім того, до початку судового засідання від апелянта надійшли письмові пояснення, в яких він зазначив про відсутність в його діянні умислу на вчинення інкримінованого адміністративного правопорушення.

У судовому засіданні апеляційного суду ОСОБА_1 пояснив, що свою апеляційну скаргу підтримує у повному обсязі, постанову суду першої інстанції просить скасувати та прийняти нову постанову про закриття справи у зв'язку з малозначністю адміністративного правопорушення. Крім того, апелянт пояснив, що з фактом порушення, зафіксованим у акті, він згоден; підприємством було сплачено всі накладені на нього штрафи згідно акту, однак, на теперішній час очолюване ним підприємство не вбачає механізму повернення оплати вартості поставленого товару у сумі 134,89 Євро.

Суд апеляційної інстанції, вислухавши ОСОБА_1, вивчивши матеріали справи, дослідивши доводи апеляційної скарги та заявленого клопотання про поновлення пропущеного процесуального строку, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах апеляційної скарги, а також причини пропуску строку на її апеляційне оскарження, дійшов висновку, що клопотання про поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження підлягає задоволенню, а в задоволенні апеляційної скарги необхідно відмовити, виходячи з наступного.

Відповідно до вимог ст. 294 КУпАП, постанова суду у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Згідно положень ст. 289 КУпАП, строк на апеляційне оскарження постанови суду у справі про адміністративне правопорушення може бути поновлений тільки в тому разі, коли він пропущений з поважних причин.

Дослідивши доводи заявленого ОСОБА_1 клопотання про поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження постанови Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 24 червня 2015 року, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про поважність причини пропуску апелянтом даного процесуального строку і необхідність його поновлення, та розгляду поданої апеляційної скарги по суті.

Як встановлено апеляційним переглядом, висновок районного суду про наявність в діянні ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 162-1 КУпАП, відповідає фактичним обставинам справи, є законним та обґрунтованим.

Виходячи з доводів апеляційної скарги ОСОБА_1 та його пояснень, наданих як в письмовому вигляді, так і безпосередньо в судовому засіданні апеляційного суду, ОСОБА_1 не ставить під сумнів встановлені районним судом фактичні обставини вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 162-1 КУпАП, однак, вказує на відсутність в його діянні умислу на ухилення від повернення виручки в іноземній валюті.

Однак, суд апеляційної інстанції, враховуючи той факт, що ОСОБА_1 працює саме директором ТОВ «Агроплаза», виходячи з обсягу прав та обов'язків керівників господарських товариств, приходить до висновку про необґрунтованість доводів ОСОБА_1 в частині відсутності в його діянні суб'єктивної сторони інкримінованого адміністративного правопорушення.

При цьому, з урахуванням характеру вчиненого ОСОБА_1 правопорушення, об'єктом якого є суспільні відносини у сфері здійснення валютних операцій та валютного контролю, а також ступеню вини ОСОБА_1, вчинене останнім правопорушення за жодних умов не може бути віднесене до малозначних правопорушень, а тому доводи апеляційної скарги щодо наявності правових підстав для звільнення апелянта від адміністративної відповідальності на підставі ст. 22 КУпАП, є надуманими і не ґрунтуються на вимогах закону.

Таким чином, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 162-1 КУпАП, відносно ОСОБА_1 і дотримавшись при цьому вимог ст. ст. 245, 279, 280 КУпАП, районний суд постановив законне та обґрунтоване судове рішення, а тому суд апеляційної інстанції вважає необхідним апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції - без змін.

На підставі викладеного та керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 24 червня 2015 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 162-1 КУпАП, з накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 10200 гривень, - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя

Апеляційного суду

Дніпропетровської області Н.М. Деркач