АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 33/793/224/15 Справа № 705/3611/15-п Головуючий по 1 інстанції ОСОБА_1
Категорія:ч. 1 ст. 130 КУпАП Доповідач в апеляційній інстанції ОСОБА_2
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"30" жовтня 2015 р. Суддя апеляційного суду Черкаської області Дмитренко М.І., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, українця, громадянина України, не працюючого, проживаючого ІНФОРМАЦІЯ_2, -

на постанову Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 21 вересня 2015 року,

в с т а н о в и в :

Згідно постанови суду першої інстанції та протоколу про адміністративне правопорушення серії АБ2 №597879, ОСОБА_3 23 червня 2015 року о 00 год. 08 хв. в м. Умань, по вул. Київській 11 керував автомобілем НОМЕР_1, з явними ознаками алкогольного спяніння, від проходження медичного огляду на стан спяніння в установленому порядку відмовився в присутності свідків, чим порушив п.2,5 ПДР України

Постановою Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 21 вересня 2015 року ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП з накладенням адміністративного стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік, а також стягнуто з правопорушника на користь держави судовий збір в в сумі 243,60 грн..

Не погоджуючись з постановою суду першої інстанції ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП та закрити провадження у справі за відсутності події і складу адміністративного правопорушення. Обґрунтовуючи свої вимоги апелянт посилається на те, що ним не порушено пункт 2.5 ПДР України, оскільки згідно висновку Уманської ЦРЛ від 23.06.2015 року ним о 01.40 год. було пройдено обстеження на стан спяніння, отже на думку апелянт він не відмовився від проходження медичного обстеження на стан спяніння, як про це було вказано в протоколі про адміністративне правопорушення. Крім того, вказує що в протоколі про адмінправопорушення працівниками ДАІ м. Умань не вказано відомості про свідків чим порушено вимоги ст.ст. 254, 256 КУпАП. Також вказує, що враховуючи висновок Уманської ЦРЛ від 23.06.2015 року працівники ДАІ м. Умань повинні були скласти протокол про адміністративне правопорушення за порушення п. 2,9 ПДР України, який забороняє водію керувати транспортним засобом у стані алкогольного чи іншого спяніння, проте працівниками міліції не було складено такий протокол.

ОСОБА_3 та його захисник адвокат ОСОБА_4, будучи належним чином повідомлені про час та місце розгляду апеляційної скарги, у судове засідання не зявилися, причин неявки не повідомили.

Перевіривши матеріали справи та дослідивши доводи апеляції, приходжу до висновку, що вона не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до положень ч.7 ст.294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. При цьому, він не обмежений її доводами, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права, апеляційний суд може дослідити нові докази, які не досліджувалися раніше, якщо визнає обґрунтованим ненадання їх до місцевого суду або необґрунтованим відхилення їх районним судом.

Перевіркою матеріалів справи встановлено, що суддя відповідно до ст. 245 КУпАП. в повній мірі дослідив та проаналізував наявні в матеріалах справи про адміністративне правопорушення докази і їм дана належна юридична оцінка

Як вбачається з матеріалів справи, суд першої інстанції прийшов правильного висновку про наявність в діях ОСОБА_3 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП,

Так, вина ОСОБА_3 у вчиненні адміністративного правопорушення підтверджується рапортами інспекторів ВДАІ м. Умань ОСОБА_5 та ОСОБА_6, поясненнями свідка ОСОБА_7, які в суді першої інстанції повідомляли про обставини події, які відбувались 23.06.2015 року о 00 год. 08 хв. в м. Умань по вул. Київській 11.

Крім того, даний факт підтверджується відеозаписом з відео реєстратора, встановленого на службовому автомобілі працівників міліції, з якого вбачається, що надані пояснення свідків та працівників міліції підтверджують обставини події.

В поясненнях наданих суду першої інстанції свідок ОСОБА_7 підтвердив те, що ОСОБА_3 відмовлявся від проходження медичного огляду на стан спяніння в законному порядку. Згідно пояснень свідків ОСОБА_8 та ОСОБА_9, ОСОБА_3 відмовлявся від проходження медичного огляду на стан спяніння в законному порядку та в подальшому викликав швидку медичну допомогу, де пройшов медичний огляд на стан спяніння, що було підтверджено висновком Уманської ЦРЛ за №101 від 23.06.2015 року, проте, що ОСОБА_3 перебував в стані алкогольного спяніння.

Вказані пояснення, відеозапис з оптичного диску та висновок Уманської ЦРЛ за №101 від 23.06.2015 року дає достатньо підстав вважати, що місцевий суд прийшов до обґрунтованого висновку, що в діях ОСОБА_3 є наявні ознаки вчинення адміністративного порушення передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, оскільки відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного чи наркотичного спяніння є самостійною підставою для адміністративної відповідальності згідно даних правових норм.

З огляду на викладене, доводи апелянта про те, що в його діях відсутні ознаки адміністративного правопорушення і його безпідставне притягнення до адміністративної відповідальності є необґрунтованими, і тому не можуть бути прийняті до уваги.

Що ж стосується доводів ОСОБА_3 в тій частині, що працівники ВДАІ м. Умань неправильно склали адміністративний протокол відносно нього то вони є надуманими.

Дослідженням матеріалів провадження встановлено, що ОСОБА_3 спочатку відмовлявся від проходження медичного огляду на стан спяніння, про що і було складено протокол про адмін. правопорушення, а через деякий проміжок часу ОСОБА_3 з власної ініціативи викликав швидку де і пройшов медичний огляд, що і підтвердило його перебування в стані алкогольного спяніння.

Згідно ст.61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення.

Стаття 130 КУпАП передбачає відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп'яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

До вказаного порушення зазначеного в ч.1 ст130 КУпАП відносяться такі порушення правил дорожнього руху України, як п.2,5 ПДР України водій повинен на вимогу працівника міліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного спяніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин та підпункт «а» п. 2,9 ПДР України керування транспортним засобом у стані алкогольного спяніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Тому, з вказаного слідує, що працівники міліції не порушуючи вимог ст.61 Конституції України склали протокол про адміністративне правопорушення за порушення п.2,5 ПДР України, відповідальність за що передбачена ч.1 ст.130 КУпАП.

Адміністративне стягнення, накладено на правопорушника у відповідності до вимог ст.33 КУпАП про загальні правила накладення стягнення за адміністративне правопорушення та в межах санкції ст.130КУпАП.

При цьому враховано підвищену суспільну небезпечність цього правопорушення, дані про особу порушника, який працездатний, але не працює, в судове засідання спочатку зявлявся, а на останнє засідання не зявився та про причини неявки нічого не повідомив, а також судом враховано, що захисник наполягав на тому, щоб справу було перенесено, що свідчить про затягування справи та уникнення відповідальності та врахував ту обставину що термін накладення стягнення спливає 23.09.2015 р. і обставини, що помякшують та обтяжують відповідальність, тому суд прийшов до обґрунтованого висновку про притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності.

Будь-яких інших порушень законодавства під час складання протоколу про адміністративне правопорушення та розгляду справи в суді першої інстанції, які тягнуть за собою обов'язкове скасування постанови суду першої інстанції, апеляційним судом не встановлено.

На підставі викладеного та керуючись ст. 294 КУпАП.'

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 - залишити без задоволення, а постанову Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 21 вересня 2015 року про притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП - без змін.

Постанова апеляційного суду є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя М. І. Дмитренко