Справа № 197/1313/15-п
Номер провадження № 3/197/254/15
ПОСТАНОВА

13 листопада 2015 року . Суддя Широківського районного суду Дніпропетровської області Ліснецький І.В., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення , які надійшли до суду від ВДАІ з обслуговування Широківського району ГУ МВС України в Дніпропетровській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, мешканця ІНФОРМАЦІЯ_2, Чкалова, буд. 14 «а», громадянина України, у вчиненні правопорушення передбаченого ст.124 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 інкримінується вчинення правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

При вивчені матеріалів справи встановлено, що на даний час в проваджені слідчого судді Ліснецького І.В. перебуває скарга ОСОБА_2 про скасування постанови слідчого відділу розслідування ДТП Широківського СВ УМВС України в Дніпропетровській області ОСОБА_3 від 29 жовтня 2015 року про закриття кримінального провадження № 0000410 , яку скаржник отримав 30.10.2015 року.

Вивчивши вказані матеріали, вважаю необхідним заявити самовідвід по даній справі з наступних підстав :

- так, у відповідності до ч. 1 ст. 47 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» суддя у своїй діяльності щодо здійснення правосуддя є незалежним від будь-якого незаконного впливу, тиску або втручання. Суддя здійснює правосуддя на основі Конституції і законів України , керуючись при цьому принципом верховенства права.

Згідно ст. 246 КУпАП, порядок провадження в справах про адміністративні правопорушення в районних судах визначається цим Кодексом та іншими законами України .

Згідно ст. 7 КУпАП, провадження у справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», кожному гарантується захист його прав, свобод та законних інтересів незалежним і безстороннім судом, утвореним відповідно до закону.

Згідно до практики Європейського суду з прав людини, наявність безсторонності, відповідно до п. 1 ст. 6 Конвенції, повинна визначатися за субєктивним та обєктивними критеріями.

Щодо безсторонності Європейський суд з прав людини висуває дві вимоги: - по перше, бути субєктивно вільним від упередженості чи зацікавленості у результаті розгляду справи, по - друге, бути обєктивно безстороннім - тобто суд повинен&nbsp; гарантувати виключення будь - якого обґрунтованого сумніву стосовно його безсторонності.

Відповідно до субєктивного критерію, беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі.

Відповідно до обєктивного критерію, визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності. У кожній окремій справі слід враховувати, чи мають стосунки, що розглядаються таку природу та ступень, що свідчать про небезсторонність суду.

Згідно практики Європейського суду з прав людини (рішення від 09.11.2006 р. у справі «Білуга проти України», від 28.10.1998 р. «Ветштайн проти Швейцарії», тощо) важливим питанням є довіра, яку суди повинні вселяти у громадськість у демократичному суспільстві. Судді зобовязані викликати довіру в учасників судового розгляду, а тому будь-який суддя, стосовно якого є підстави для підозри у недостатній неупередженості, повинен брати самовідвід.

Враховуючи вищевикладене, суддя, стосовно неупередженості якого є обґрунтований сумнів, повинен заявити самовідвід.

Отже, так як в проваджені слідчого судді перебуває скарга ОСОБА_2 про скасування постанови слідчого відділу розслідування ДТП Широківського СВ УМВС України в Дніпропетровській області ОСОБА_3 від 29 жовтня 2015 року про закриття кримінального провадження № 0000410 , яку скаржник отримав 30.10.2015 року, яка є предметом розгляду справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП.

Вказані обставини можуть свідчити про побічну заінтересованість у результаті розгляду справи, та викликати сумнів в безсторонності та неупередженості суду.

У Кодексі України про адміністративні правопорушення відсутня стаття, яка б передбачала самовідвід судді. Проте, діючі КПК , ЦПК, КАСУ мають відповідні статті про відвід (самовідвід) судді, а тому, про розгляді даної заяви про самовідвід слід застосувати аналогію права.

Відтак, враховуючи дане, вважаю що заява про самовідвід є обґрунтованою та підлягає до задоволення.

На підставі викладеного керуючись ст. 246 КУпАП, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Заяву судді Ліснецького Ігоря Валентиновича про самовідвід задовольнити.

Суддя