АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

Іменем України

26 лютого 2015 року суддя Апеляційного суду Дніпропетровської області Деркач Н.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпропетровську, за участю ОСОБА_1, справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою останньої на постанову Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 06 лютого 2015 року, якою

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка зареєстрована та проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2. Судця, 3 90,

визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, з накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 51 гривня, -

в с т а н о в и в :

Постановою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 06 лютого 2015 року ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП і накладено на неї адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 51 грн.

При обставинах, викладених в постанові суду першої інстанції, ОСОБА_1 вчинила насильство в сімї.

Не погоджуючись з вищевказаною постановою суду, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій просив скасувати постанову районного суду.

В обґрунтування апеляційної скарги ОСОБА_1 посилається на те, що постанова місцевого суду є незаконною та необґрунтованою, винесеною з порушеннями норм процесуального права, а викладені в постанові висновки суду, не відповідають фактичним обставинам справи. Апелянт вказує на те, що вона не проживає разом із сином однією сімєю, що, на її думку, виключає наявність складу інкримінованого їй адміністративного правопорушення.

Провадження № 33/774/126/15 Головуючий у першій інстанції: ОСОБА_2

Категорія: ч. 1 ст. 173-2 КУпАП Головуючий у другій інстанції: ОСОБА_3

В судовому засіданні апеляційного суду ОСОБА_1 підтримала в повному обсязі подану апеляційну скаргу, підтвердила викладені в її обґрунтування доводи та просила апеляційну скаргу задовольнити. ОСОБА_1 пояснила, що не проживає однією сімєю зі своїм сином ОСОБА_4, а його місце проживання лише формально зареєстровано в її квартирі.

Суд апеляційної інстанції, вислухавши ОСОБА_1, вивчивши матеріали справи, дослідивши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах апеляційної скарги, дійшов висновку про те, що подана апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП, суд зобовязаний повно, всебічно та обєктивно зясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти законне, обґрунтоване і вмотивоване рішення.

Апеляційним переглядом встановлено, що суд першої інстанції, в порушення вищезазначених вимог закону, належним чином не зясував обставини щодо вчинення ОСОБА_1 інкримінованого їй адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, оскільки викладені в постанові висновки суду суперечать фактичним обставинам справи.

Так, ч. 1 ст. 173-2 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за вчинення насильства в сімї.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 3 Сімейного кодексу України, сім'я є первинним та основним осередком суспільства. Сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки.

Як встановлено матеріалами справи, місце проживання громадянина ОСОБА_4, який є сином ОСОБА_1 і по відношенню до якого, відповідно протоколу про адміністративне правопорушення, остання вчинила насильство в сімї, дійсно зареєстроване за однією адресою із ОСОБА_1, зокрема, в квартирі АДРЕСА_1. Судця в м. Дніпропетровську.

Однак, з відповіді начальника Жовтневого РВ Дніпропетровського МУ ГУМВС України в Дніпропетровській області, яка надійшла на адресу апелянта (а.с. 11) слідує, що за місцем реєстрації ОСОБА_4 не проживає.

В матеріалах справи знаходиться ксерокопія розписки (а.с. 20), відповідно до якої ОСОБА_4 ще в липні 2013 року отримав від ОСОБА_1 грошові кошти на придбання власного житла і зобовязався знятися з реєстрації місця проживання у вищевказаній квартирі, яка належить ОСОБА_1

Таким чином, апеляційним судом встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_4 в силу положень ст. 3 Сімейного кодексу України не є сімєю, оскільки спільно не проживають, не пов'язані спільним побутом, не мають взаємних прав та обов'язків.

Крім того, як вбачається з тексту оскаржуваної постанови суду першої інстанції, в основу висновку суду про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, покладено протокол про адміністративне правопорушення, складений відносно останньої, письмові пояснення ОСОБА_4 та протокол про прийняття його заяви про вчинене кримінальне правопорушення.

Однак, в матеріалах справи відсутні будь-які відомості про прийняте органом досудового розслідування процесуальне рішення за заявою ОСОБА_4 про вчинене кримінальне правопорушення, що свідчить про не проведення за викладеними в заяві відомостями будь-якої перевірки.

При цьому, на переконання суду апеляційної інстанції, пояснення ОСОБА_4 підлягають критичній оцінці, враховуючи наявність в матеріалах справи відомостей про неодноразові звернення ОСОБА_1 протягом тривалого часу до правоохоронних органів з приводу протиправної поведінки ОСОБА_4 по відношенню до неї, яка, в тому числі, виражалась і у спричиненні ОСОБА_1 тілесних ушкоджень, що дає підстави для висновку про наявність між ОСОБА_1 та ОСОБА_4 вкрай неприязних стосунків.

Вищевикладені фактичні обставини справи, встановлені в ході апеляційного розгляду, виключають наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, у звязку з чим постанова суду першої інстанції підлягає скасуванню як необґрунтована, а провадженні в справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, відносно ОСОБА_1 закриттю, на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, за відсутністю в її діях складу даного адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного та керуючись п. 1 ст. 247, ст. 294 КУпАП, -

п о с т а н о в и в :

апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Скасувати постанову Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 06 лютого 2015 року, якою ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, з накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 51 гривня.

Закрити провадження в справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, відносно ОСОБА_1, на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Постанова набирає законної сили негайно, остаточна і оскарженню не підлягає.

Суддя

Апеляційного суду

Дніпропетровської області ОСОБА_3