АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

Іменем України

28 жовтня 2015 року суддя Апеляційного суду Дніпропетровської області Живоглядова І.К., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 23 липня 2015 року у справі про адміністративне правопорушення за ст. 124 КУпАП, якою відносно

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, пенсіонера, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1,

провадження у справі закрито через відсутність складу адміністративного правопорушення, на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, -

встановив:

постановою Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 23 липня 2015 року у справі про адміністративне правопорушення за ст. 124 КУпАП провадження, відносно ОСОБА_2 закрито, на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, через відсутність складу адміністративного правопорушення.

У відповідності до постанови місцевого суду, було встановлено факт дорожньо-транспортної пригоди, який мав місце 09 липня 2015 року о 10 годині 40 хвилині по вул. Дімітрова у м. Марганець між транспортними засобами «М-412» д/н НОМЕР_1, під керуванням ОСОБА_2 та автомобілем «Рено» д/н НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_1.

При цьому, суд встановив, що дорожньо-транспортна пригода відбулася через невжитті водієм автомобіля «М-412» д/н НОМЕР_1 - ОСОБА_3 відповідних заходів щодо уникнення зіткнення, передбачених п.п. 1.5, 12.3 Правил дорожнього руху, що і перебуває у причинному зв'язку із настанням ДТП та завданням механічних ушкоджень автомобілю «Рено» д/н НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_1.

Розглянувши справу, зокрема, з'ясувавши, що ОСОБА_3 у момент зіткнення перебував у хворобливому стані, тобто у стані неосудності, суд першої інстанції дійшов висновку про необхідність закриття провадження у справі, на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП.

Не погоджуючись з вищевказаною постановою суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу у відповідності до вимог ч. 2 ст. 294 КУпАП, з порушенням строків оскарження, у якій порушує питання про поновлення пропущених строків та просить скасувати постанову суду першої інстанції і прийняти нову, якою визнати ОСОБА_3 винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Вимоги апеляційної скарги ОСОБА_1 обґрунтовує тим, що у результаті дорожньо-транспортної пригоди, факт наявності якої ніким не оскаржується, автомобілю «Рено», під його керуванням, було завдано механічні ушкодження автомобілем «М-412», під керуванням ОСОБА_2.

Проте, суд, визнавши протиправність дій ОСОБА_2, провадження у справі стосовно нього закрив через невинуватість. Своє рішення суд мотивував тим, що ОСОБА_2 не може бути притягнутий до відповідальності, оскільки порушення правил дорожнього руху, що перебуває у причинному зв'язку із настанням ДТП, є результатом раптового погіршення стану здоров'я ОСОБА_2 під час керування транспортним засобом.

Отримавши зазначену постанову суду, ОСОБА_1 звернувся до страхової компанії із вимогою про відшкодування завданого збитку. Але страхувальник на запит потерпілої особи - ОСОБА_1 відмовив останньому у відшкодуванні збитків, мотивуючи свою відмову тим, що винуватість ОСОБА_2 не встановлена, що ставить під сумнів наявність самого факту настання страхового випадку.

У судове засідання ОСОБА_2 не з'явився про час та місце перегляду справи повідомлений належним чином, про причини своєї неявки суду не повідомив, клопотання про відкладання перегляду справи до апеляційного суду не надходило.

У свою чергу ОСОБА_1 у судове засідання апеляційного суду також не з'явився, але на адресу суду надіслав клопотання про проведення перегляду справи у його відсутність. У своєму клопотанні ОСОБА_1 подану апеляцій скаргу підтримав та просив пропущений строк поновити, а постанову суду першої інстанції скасувати.

Суд апеляційної інстанції, дослідивши доводи апеляційної скарги й клопотання, перевіривши правильність та обґрунтованість постанови місцевого суду, дійшов висновку, що клопотання про поновлення пропущеного строку необхідно задовольнити, а апеляційну скаргу особи про скасування постанови суду задовольнити частково із наступних підстав.

Перевіряючи доводи клопотання, апеляційним судом встановлено, що у матеріалах справи відсутні буд-які данні щодо повідомлення потерпілої особи про час та місце розгляду справи у суді першої інстанції, яке відбулося 23 липня 2015 року.

Враховуючи зазначене, а також те, що про постанову суду потерпілому стало відомо лише 06 серпня 2015 року, тому суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що строк на оскарження був пропущений особою з поважної причини, які об'єктивно від волі потерпілого не залежали, а тому пропущений строк на оскарження підлягає поновленню.

У відповідності до ст. 280 КУпАП, суд під час розгляду справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи по суті.

З аналізу наведеної норми вбачається, що суд під час розгляду справи має з'ясувати усі фактичні обставини, зокрема, чи мало місце адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні.

Разом з тим, у відповідності до ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна дія чи бездіяльність, яка посягає на власність чи права громадян.

При цьому, вирішуючи питання щодо винуватості та притягнення особи до адміністративної відповідальності, суд має перевірити наявність обставин, що виключають притягнення особи до відповідальності.

Зокрема, у ст. 17 КУпАП, закріплено, що особа, яка діяла у стані крайньої необхідності, необхідної оборони або яка була в стані неосудності, тобто у хворобливому стані, внаслідок якого не могла усвідомлювати свої дії або керувати ними, не підлягає адміністративній відповідальності.

Як вбачається із матеріалів справи 09 липня 2015 року приблизно о 10 годині 40 хвилин біля будинку №12 по вул. Дімітрова у м. Марганець дійсно відбулося зіткнення між транспортними засобами «М-412» д/н НОМЕР_1, під керуванням ОСОБА_2 та «Рено» д/н НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_1.

При цьому, транспортний засіб «Рено» д/н НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_1, у момент зіткнення був у нерухомому стані: припаркований на узбіччі дороги, у цей час автомобіль «М-412» д/н НОМЕР_1, під керуванням ОСОБА_2 рухався у зустрічному напрямку і, допустивши виїзд на зустрічну смугу руху, зіткнувся із припаркованим автомобілем «Рено», що повністю погоджується із поясненнями ОСОБА_1 (а.с. 7) та розташуванням транспортних засобів на місці ДТП, зафіксованого на схемі ДТП (а.с. 6).

З наведених обставин слідує, що зіткнення транспортних засобів перебуває у причинному зв'язку із порушенням водієм ОСОБА_2 п.п. 1.5, 12.3 Правил дорожнього руху, який допустив виїзд на зустрічну смугу руху та при виникненні перешкоди - припаркованого автомобіля «Рено» д/н НОМЕР_2 не вжив відповідних заходів щодо зменшення швидкості аж до повної зупинки чи зміни напрямку руху для безпечного об'їзду перешкоди - нерухомого автомобіля «Рено» д/н НОМЕР_2.

Разом з тим, у матеріалах справи є медична довідка (а.с. 11) щодо стану здоров'я ОСОБА_2, також апелянт у своїй апеляційній скарзі зазначив, що дійсно причиною порушення правил дорожнього руху з боку водія ОСОБА_2, які стали причинною зіткнення транспортних засобів, було погіршення стану здоров'я останнього.

Жодних даних, які б спростовували факт того, що зіткнення транспортних засобів відбулося через хворобливий стан водія ОСОБА_2, у матеріалах справи не має, а отже дійсність даних наведених обставин у апеляційного суду сумнівів не викликає.

Підсумовуючи викладене, апеляційний суд дійшов висновку, що механічні ушкодження транспортним засобам були завданні, внаслідок порушення правил дорожнього руху з боку водія ОСОБА_2, який у момент ДТП знаходився у хворобливому стані, що з урахуванням вимог ст.ст. 20, 247 п. 3 КУпАП, виключає притягнення особи до адміністративної відповідальності через її неосудність у момент вчинення правопорушення.

Таким чином, справу судом першої інстанції було розглянуто із порушенням вимог ст. ст. 279, 280 КУпАП, судом при встановленні стану неосудності особи провадження у справі було закрито з порушенням вимог ст. 247 КУпАП. Зокрема, провадження у справі закрито через відсутність складу адміністративного правопорушення, а не з підстави неосудності особи, яка вчинила протиправну дію чи бездіяльність, що не виключає факт ДТП та завдання механічних пошкоджень.

З огляду на викладене, апеляційний суд вважає необхідним апеляційну скаргу задовольнити частково, скасувавши постанову суду першої інстанції та прийняти нову, якою провадження у справі закрити, на підставі п. 3 ст. 247 КУпАП, через неосудність ОСОБА_2 - особи, яка вчинила протиправну дію.

На підставі викладеного та керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

постановив:

клопотання ОСОБА_1 про поновлення пропущеного строку на оскарження постанови суду - задовольнити.

Поновити ОСОБА_1 строк на подання апеляційної скарги на оскарження постанови Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 23 липня 2015 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 про скасування постанови суду - задовольнити частково.

Постанову Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 23 липня 2015 року, якою провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП, відносно ОСОБА_2, закрито, на підставі п.1 ст. 247 КУпАП, через відсутність складу адміністративного правопорушення - скасувати.

Прийняти нову постанову, якою провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП, відносно ОСОБА_2, закрити, на підставі п. 3 ст. 247 КУпАП, через неосудність особи, яка вчинила протиправну дію.

Постанова набирає законної сили негайно, остаточна і оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду І.К.Живоглядова

Дніпропетровської області