Апеляційний суд Кіровоградської області
Справа № 33/781/234/15 Головуючий у суді І інстанції: Циганаш І.А.
Категорія: ч. 1 ст. 130 КУпАП Доповідач у суді ІІ інстанції: Лещенко Р.М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.11.2015 року. Суддя апеляційного суду Кіровоградської області Лещенко Р.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Кіровограді апеляційну скаргу ОСОБА_3останнього на постанову Ленінського районного суду м. Кіровограда від 26 жовтня 2015 року, якою

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживаючий за адресою: АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1,

притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

Постановою Ленінського районного суду м. Кіровограда від 26 жовтня 2015 року ОСОБА_3 визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП України та призначено йому адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортними строком на один рік. Також цією постановою стягнуто з ОСОБА_3 судовий збір на користь держави у розмірі 243 грн. 60 коп.

Згідно вказаної постанови Ленінського районного суду м. Кіровограда ОСОБА_3 1 вересня 2015 року о 01:30 год. керував транспортним засобом марки ВАЗ-2121, номерний знак НОМЕР_2 в м. Кіровограді по вул. Медведєва з ознаками наркотичного сп'яніння, а саме: розширені зіниці ока на світло не реагують, від проходження медичного огляду на визначення стану наркотичного сп'яніння в Кіровоградському обласному наркологічному диспансері відмовився в присутності двох свідків, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст. 130 КУпАП.

В своїй апеляційній скарзі ОСОБА_3 просить змінити накладене на нього адміністративне стягнення з позбавлення права керування транспортними засобами строком на один рік на штраф у розмірі встановленому на розсуд суду. Своє прохання апелянт обґрунтовує тим, що розгляд протоколу про адміністративне правопорушення у суді першої інстанції відбувався без його участі, а тому він був позбавлений права подавати до суду докази його невинуватості у вчиненні адміністративного правопорушення, а саме висновок № 159 від 01.09.2015 року, складений КЗ "Обласний наркологічний диспансер" о 3 годині 05 хвилин, відповідно до якого він 01.09.2015 року не перебував як в стані алкогольного, так і в стані наркотичного сп'яніння. Разом з тим, апелянт звертає увагу на те, що ним автомобіль використовується у робочих цілях і позбавлення його права керування автомобілем ставить його в дуже скрутне становище, так як він не має іншого способу заробітку для існування. Також судом першої інстанції було порушено вимоги ст. 33 КУпАП, яка передбачає врахування особи правопорушника, його майновий стан, пом'якшуючих обставин тощо при обранні виду адміністративного стягнення. Так у матеріалі справи, та в тексті постанови не видно, щоб усі ці аспекти досліджувались та встановлювались.

Крім того, ОСОБА_3 в своїй апеляційній скарзі просить поновити йому строк на апеляційне оскарження постанови Ленінського районного суду м. Кіровограда від 26 жовтня 2015 року, оскільки 26.10.2015 року він з'явився до у призначений судом час до районного суду, але йому суддя повідомила, що суд відбувся без його участі деяким часом раніше та запропонувала йому отримати копію постанови написавши заяву в канцелярію суду. Копію постанови Ленінського районного суду м. Кіровограда від 26 жовтня 2015 року

він отримав лише 10.11.2015 року.

ОСОБА_3 в судове засідання апеляційного суду Кіровоградської області для розгляду своєї апеляційної скарги не з'явився, хоча про час та місце її розгляду був повідомлений належним чином, що підтверджується поштовим повідомленням про вручення йому особисто судової повістки. Враховуючи, що відповідно до вимог ч. 6 ст. 294 КУпАП неявка в судове засідання особи, яка подала апеляційну скаргу, не перешкоджає її розгляду, тому розгляд справи в межах апеляційної скарги можливий без участі апелянта.

Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, та зваживши доводи апеляційної скарги, вважаю, що вона підлягає задоволенню,

з таких підстав.

Так як ОСОБА_3 не брав участь в судовому засіданні суду першої інстанції, а копію постанови суду отримав лише 10 листопада 2015 року, тому йому слід поновити строк на апеляційне оскарження цієї постанови.

Згідно вимог ст. 245 КУпАП районний суд всебічно, повно і об'єктивно дослідив всі обставини справи, та обґрунтовано дійшов висновку про наявність в діях ОСОБА_3 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, так як відповідальність за вказане адміністративне правопорушення настає за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Винуватість ОСОБА_3 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, підтверджується наступними доказами по справі: протоколом про адміністративне правопорушення серії АП2 № 199968 (а.с.2), письмовими поясненнями свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5 (а.с. 3), з яких вбачається, що ОСОБА_3 01.09.2015 року відмовився від проходження медичного огляду на стан наркотичного сп'яніння.

Апеляційні вимоги ОСОБА_3 стосовно того, що його невинуватість у вчиненні адміністративного правопорушення підтверджується висновком

№ 159 від 01.09.2015 року складений КЗ "Обласний наркологічний диспансер", є такими, що не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду оскільки, як вбачається з ксерокопії зазначеного висновку, доданого до апеляційної скарги, ОСОБА_3 не перебував в стані алкогольного сп'яніння, однак протоколом про адміністративне правопорушення в провину останньому ставиться керування транспортним засобом з явними ознаками наркотичного сп'яніння, а не алкогольного.

Разом з тим, накладаючи на ОСОБА_3 стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами строком на 1 рік, суд першої інстанції, в порушення вимог ст. 33 КУпАП, взагалі не врахував особу правопорушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують та обтяжують відповідальність, а також не навів жодних доводів, на підставі яких наклав на останнього адміністративне стягнення саме у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами, а не, наприклад, штрафу.

Тому, з урахуванням викладеного, враховуючи особу правопорушника, який згідно матеріалів справи про адміністративне правопорушення раніше до адміністративної відповідальності не притягувався, вважаю, що вказану постанову районного суду в частині накладення адміністративного стягнення слід змінити, та накласти на ОСОБА_3 адміністративне стягнення у виді штрафу, передбаченого санкцію ч. 1 ст. 130 КУпАП, задовольнивши, тим самим, апеляційну скаргу ОСОБА_3, так як саме таке адміністративне стягнення буде сприяти його вихованню в дусі додержання законів України, поваги до Правил дорожнього руху України, а також запобіганню вчинення нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя апеляційного суду Кіровоградської області

ПОСТАНОВИВ:

Поновити ОСОБА_3 строк на апеляційне оскарження постанови Ленінського районного суду м. Кіровограда від 26 жовтня 2015 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити.

Постанову Ленінського районного суду м. Кіровограда від 26 жовтня 2015 року про притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами строком на один рік, в частині накладення адміністративного стягнення, змінити.

Накласти на ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, за ч. 1 ст. 130 КУпАП адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 3400 грн. 00 коп.

В решті постанову районного суду залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя апеляційного суду

Кіровоградської області Лещенко Р.М.