Апеляційний суд Житомирської області
Категорія ст. 483 ч.1 МК Доповідач Михайловський В. І.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 листопада 2015 року Апеляційний суд Житомирської області у складі:

головуючого - судді: Михайловського В.І.,

секретарів Парижан І.О., Велидчук І.М.,

представника Житомирської митниці Димитращука О.П.,

особи, яка притягається до

адміністративної відповідальності ОСОБА_2,

його законного представника ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на постанову Богунського районного суду м. Житомира від 09 жовтня 2015 року, -

в с т а н о в и в:

Цією постановою

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 року народження, фізичну особу -

підприємця, проживаючого в м. Житомирі,

АДРЕСА_1, -

притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ст. 483 ч.1МК України та застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 205303 (двісті п'ять тисяч триста три) гривні 38 копійок з конфіскацією, «Дошки дубової необрізної висушеної», кількістю 26 м/куб., загальною вартістю 205303,38 гривень.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в розмірі 243 грн. 60 коп..

Згідно змісту постанови суду, 02.07.2014 року ОСОБА_2 перемістив товар - «дошка дубова необрізна висушена», кількістю 26 м/куб., загальною вартістю 205303,38 гривень через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, використавши та надавши до Житомирського управління лісового та мисливського господарства підроблену товарно-транспортну накладну серія БЗС № 004137 від 27.08.2013 року, та, як підставу для митного оформлення митної декларації типу ЕК 10 АА № 101060000/2014/009368 від 02.07.2014 року, а також надав одержаний незаконним шляхом сертифікат серії НОМЕР_1 від 16.06.2014 року про походження лісоматеріалів та виготовлених з них пиломатеріалів для забезпечення експортних операцій.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить постанову Богунського районного суду м. Житомира від 09.10.2015 року скасувати, а справу про адміністративне правопорушення щодо нього закрити за відсутністю в його діях складу правопорушення, передбаченого ст. 483 МК України.

В обґрунтування апеляційної скарги посилається на те, що в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбачений ч.1 ст. 483 МК України.

На думку ОСОБА_2, суд не врахував, що обов'язковою ознакою такого правопорушення є умисел. Апелянт вважає, що суд жодними доказами не обґрунтував свою позицію з приводу наявності в його діях умислу. А орган державної фіскальної служби взагалі не досліджував це питання при складанні протоколу про адміністративне правопорушення.

Апелянт зазначає, що судом не встановлювався той факт чи є підробленими документи надані ним для сертифікату серії НОМЕР_1 від 16.06.2014 року про проходження лісоматеріалів та виготовлення, а саме товарно-транспортної накладної БЗС № 004137 від 27.08.2013 року, яка Луцькому військовому лісництву ДП «Львівського військового комбінату» та видані йому посадовими особами ТОВ «Респонсаліс» накладні на отримання товару № 19,№20 від 11.04.2014 року та 27.06.2014 року відповідно.

Також судом не встановлювалось, яким чином посадові особи ТОВ «Респонсаліс» отримали товарну-транспортну накладну БЗС № 004137 від 27.08.2014 року, яку в послідуючому передали йому для оформлення сертифікату походження лісоматеріалів. Судом було взято до уваги лише відповідь ТОВ «Респонасліс» (лист № 26/01 від 26.06.2015 року) на запит Житомирської митниці про те, що жодних господарських відносин з ФОП ОСОБА_2 не мало. Зазначає, що сплатив ТОВ «Респонасліс» грошові кошти в розмірі 555 950 грн. за отриманий товар, а саме пиломатеріали з дубу. Вказаний факт підтверджується квитанціями до прибуткових касових ордерів від 11.04.2014 та 27.06.2014 року.

Апелянт зазначає, що на час надходження до суду справи минув шестимісячний строк накладання адміністративного стягнення, а тому, у відповідності до ст. 527 МК України суд повинен закрити провадження у справі.

На думку апелянта, суд першої інстанції помилково вказав, що ОСОБА_2 вчинив триваюче правопорушення та у справі відсутні дані, які обґрунтовують причини, з яких працівники митниці на протязі 9 місяців з часу подання ним до митного органу документів, не мали можливості перевірити та з'ясувати питання щодо їх законності в той час, як Луцькому військовому лісництву ДП «Львівського військового комбінату» та ТОВ «Респонасаліс» розташовані на території України.

Заслухавши пояснення ОСОБА_2 та в його інтересах законного представника ОСОБА_3, які підтримали подану апеляційну скаргу з наведених мотивів, представника Житомирської митниці Димитращука О.П., який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, вважаючи постанову суду законною і обґрунтованою, вивчивши та дослідивши матеріали справи з наданими доказами в їх сукупності, апеляційний суд вважає апеляцію ОСОБА_2 такою, що не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно змісту ст. 483 МК України переміщення або дії, спрямовані на переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, тобто з використанням спеціально виготовлених сховищ (тайників) та інших засобів або способів, які утруднюють виявлення таких товарів, або шляхом надання одним товарам вигляду інших, або з наданням митному органу як підстави для переміщення товарів підроблених документів чи документів, одержаних незаконним шляхом, або таких, що містять неправдиві дані.

Згідно змісту та вимог ст. 483 МК України суб'єктивна сторона вказаного правопорушення характеризується тільки прямим умислом.

Згідно п. 5 Пленуму Верховного Суду №8 від 03.06. 2005 року № Про судову практику у справах про контрабанду та порушення митних правил», незаконним переміщенням предметів із приховуванням від митного контролю - є їх переміщення через митний кордон України з використанням спеціально виготовлення сховищ, тайників та інших засобів чи способів, що утруднюють їх виявлення або шляхом надання одним товарам вигляду інших, або з наданням митному органу як підстави для переміщення товару підроблених документів чи одержаних незаконним шляхом, або таких, що містять неправдиві дані.

Відповідно до змісту ст. 458 МК України та постанови Пленуму Верховного Суду №8 від 03.06. 2005 року № Про судову практику у справах про контрабанду та порушення митних правил», порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні, умисні або з необережності дії чи бездіяльність, що посягають на встановлені кодексом та іншими актами законодавства порядок, переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред'явлення їх митним органам для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль покладено на митні органи митним кодексом чи іншими законами України та за які передбачена адміністративна відповідальність.

Відповідно до вимог ст. 467 ч.2 МК України - якщо справи про порушення митних правил відповідно до статті 522 цього Кодексу розглядаються судами (суддями), адміністративне стягнення за порушення митних правил може бути накладено не пізніше, ніж через шість місяців з дня вчинення правопорушення, а в разі розгляду судами (суддями) справ про триваючі порушення митних правил, у тому числі передбачені статтями 469, 477-485 цього Кодексу, - не пізніше, ніж через шість місяців з дня виявлення цих правопорушень.

У цьому зв'язку апеляційний суд вважає безпідставними доводи ОСОБА_2, що порушення ним митних правил не можна вважати триваючим, оскільки з моменту виявлення даного порушення митних правил до моменту прийняття судом першої інстанції оскаржуваного рішення пройшов проміжок часу, який не перевищує передбачений ч.2 ст. 467 МК України термін застосування стягнення за вчинене триваючого правопорушення.

Як вбачається з матеріалів справи 02.07.2014 року була оформлена митна декларація типу ЕК 10 АА № 101060000/2014/009368, згідно якої, відправником товару «дошка дубова необрізна висушена», кількістю - 26 м.куб., загальною вартістю 205303,38 гривень є ФОП «ОСОБА_2» (АДРЕСА_1, Україна), одержувачем - фірма «Булгару».

Під час проведення перевірки (а.с. 14-18) 06.04.2015 року за № 233/10/06-70-26 Житомирською митницею ДФС направлено запит в Луцьке військове лісництво ДП «Львівського військового комбінату», яке за матеріалами перевірки згідно товарно-супровідних документів видавало товарно-транспортну накладну серія БЗС № 004135 від 06.08.2013 року. 07.04.2015 року надійшла відповідь, що товарно-транспортна накладна № БЗС004135 від 06.08.2013 не належить Луцькому військовому лісництву, оскільки підприємство використовувало товарно-транспортні накладні серії ЛГ № 00. З 01.11.2013 року підприємство Луцьке військове лісництво було ліквідоване. Натомість було створене Луцьке лісництво, яке теж використовує товарно-транспортні накладні серії ЛГ № 00.

25.06.2015 року за № 370/10/06-70-26 в ТОВ «Респонсаліс» направлено запит, на який 07.07.2015 року № 1152/10-06-70-26 отримано відповідь, що придбання у Луцького військового лісництва дубу «пиловник» та продаж фізичній особі-підприємцю ОСОБА_2 за товаротранспортними накладними серії БЗС № 004137 від 27.08.2013 р. та БЗС № 004135 від 06.08.2013 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Респонсаліс» не здійснювало.

Як убачається з пояснень ОСОБА_2, він за допомогою Інтернету познайомився та зустрівся з особою на ім'я Іван, від якого отримав відповідні документи та здійснив угоду на придбання лісоматеріалу - у вигляді «дошки дубової необрізної висушеної».

Зазначене, на думку апеляційного суду також ставить під сумнів законність укладеної угоди, пов'язаної з придбанням лісоматеріалів та легітимність наданих митним органам документів щодо походження «дошки дубової необрізної висушеної» під час переміщення її через митний кордон.

У той же час і сам ОСОБА_2, під час апеляційного розгляду справи, не зміг спростувати обставини надання Житомирській митниці відомостей щодо належності товаро-транспортних накладних за відповідними номерами саме Луцькому військовому лісництву та ТОВ «Респонсаліс».

Безпосередньо посадовим особам Житомирської митниці стало відомо про вчинення адміністративного правопорушення 02.07.2014 року, яке було виявлене 09.04.2015 року, про що згодом і був складений протокол про порушення митних правил від 10.07.2015 року за ст. 483 ч.1 МК України щодо ОСОБА_2.

Відповідно до змісту ст. 334 МК України відповідальність за достовірність оформлених документів та даних під час переміщення товарів і транспортних засобів кордону відповідними товарами та здійснення митного контролю несе безпосередньо особа, яка переміщує товари через митний кордон. У даному випадку, вказані дії вчинялися безпосередньо ОСОБА_2

Згідно наданих матеріалів справи та доказів, вирішуючи питання щодо строків притягнення ОСОБА_2, до адміністративної відповідальності суд послався на ст. 467 МК України та прийшов до обгрунтовваного висновку що вчинене адміністративне правопорушення є триваючим і було фактично виявлене Житомирською митницею ДФС 09.04.2015 року - в день отримання відповіді від Луцького Лісництва ДП «Львівський військовий комбінат», про те, що вказана у запиті товарно-транспортна накладна не виписувалась ( а.с. 15).

З урахуванням фактичного часу виявлення правопорушення, складання протоколу про адміністративне правопорушення та розгляду справи по суті щодо ОСОБА_2, судом першої інстанції слід вважати, що митними органами та судом не було пропущено процесуальні строки, передбачені вимогами діючого митного та адміністративного законодавства.

Таким чином, приймаючи до уваги наявні обставини та докази по справі, суд першої інстанції надав їм належну оцінку та здійснив вірні юридичні висновки про наявність в діях ОСОБА_2 події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 483 ч.1 МК України.

А тому, з урахуванням вищенаведеного апеляційний суд вважає необґрунтованими посилання апелянта на те, що ОСОБА_2 не було відомо про не достовірність вищенаведених даних, у зв'язку з чим він не може нести відповідальності за порушення митних правил, пов'язаних з перетином кордону товар - «дошка дубова необрізна висушена», кількістю 26 м/куб., загальною вартістю 205303,38 гривень.

Апеляційний суд вважає також безпідставними посилання ОСОБА_2, на наявність певних судових рішень щодо розгляду справ про порушення митних правил, які, на його думку, надають суду підстави прийняти рішення по вказаній адміністративній справі на його користь, оскільки, згідно діючого законодавства у прийнятті рішення по конкретним справам апеляційний суд не може керуватися вищезазначеними рішеннями та використовувати в якості можливого судового їх в якості прецеденту.

Приймаючи до уваги наведені обставини справи, апеляційний суд не вбачає будь-яких підстав для скасування та закриття постанови Богунського районного суду м. Житомира від 09 жовтня 2015 року, залишає апеляційну скаргу ОСОБА_2 без задоволення, а постанову суду першої інстанції без зміни.

Керуючись ст.ст. 247, 293, 294 КУпАП, ст. 483 ч.1 МК України, апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - залишити без задоволення, а постанову Богунського районного суду м. Житомира від 09 жовтня 2015 року, якою ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 483 МК України - без зміни.

Копії постанови направити зацікавленим особам.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення є остаточною й оскарженню не підлягає.

Головуючий: