Справа № 163/2374/15-п Провадження №33/773/290/15 Суддя в 1 інстанції: Войтюк Л.М.
Категорія:ст.ст.471, 472 МК України Доповідач: Польовий М. І.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 листопада 2015 року місто Луцьк

Суддя Апеляційного суду Волинської області Польовий М.І., за участю скаржника ОСОБА_1, захисника ОСОБА_2, представника Ягодинської митниці ДФС Пікалюка М.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду апеляційну скаргу ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, який проживає в АДРЕСА_1, прописаний АДРЕСА_2, приватного підприємця, на постанову судді Любомльського районного суду від 24 вересня 2015 року, якою його притягнуто до адміністративної відповідальності за ст.ст.471, 472 МК України, -

В С Т А Н О В И В:

Даною постановою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст.471, 472 МК України та на нього накладено стягнення із застосуванням ч.2 ст.36 КУпАП у вигляді штрафу в сумі 17 062 грн. 48 коп. з конфіскацією 500 євро, що за курсом НБУ станом на 10.09.2015 року становило 12 235 грн. 60 коп., 400 польських злотих, що за курсом НБУ станом на 10.09.2015 року становило 2326 грн. 88 коп. та національну валюту України в сумі 2500 грн., загалом по курсу НБУ 17 062 грн. 48 коп.

Стягнуто з ОСОБА_1 в користь держави 243 грн. 60 коп. судового збору.

ОСОБА_1 притягнутий до адміністративної відповідальності за те, що він 10.09.2015 року слідуючи з України в Республіку Польща, через митний пост «Ягодин» Волинської митниці ДФС, водієм автомобіля «DAINLERCHRYSLER», реєстраційний номер RPR 07225, порушив порядок проходження митного контролю в зоні спрощеного митного контролю «зелений коридор», передбачений постановою правління НБУ №148 від 27.05.2008 року «Про переміщення готівки і банківських металів через митний кордон України», переміщуючи понад дозволену норму іноземну валюту, а саме: 500 євро, та 400 польських Злотих, що за курсом НБУ станом на 10.09.2015 року становило 14562,48 гривень, та національну валюту України в сумі 2500 гривень, загалом по курсу НБУ 17062,48 гривень, чим вчинив правопорушення, передбачене ст.471 МК України.

Він же, при тих же обставинах, не задекларував за встановленою формою вказану валюту, яка за загальною сумою підлягала обов'язковому письмовому декларуванню, використавши всупереч положенням ст.ст.257, 366, 374 МК України «зелений коридор», як форму декларування шляхом вчинення дій, чим вчинив правопорушення, передбачене ст.472 МК України.

Не погоджуючись із постановою суду першої інстанції, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу в якій, не оспорюючи правильності кваліфікації дій та винуватості за ст.471 МК України, просить постанову в частині притягнення його до адміністративної відповідальності за ст.472 МК України скасувати, а справу провадженням закрити. За ст.471 МК України накласти стягнення у виді штрафу, а вилучену валюту повернути. Посилається на те, що суд безпідставно притягнув його до відповідальності за ст.472 МК України, оскільки він не перетинав зону митного контролю «червоний коридор», де є обов'язковим письмове декларування переміщуваного товару, а перетинав кордон по «зеленому кориду», а тому його дії повністю охоплюються диспозицією ст.471 МК України і не потребують додаткової кваліфікації за ст.472 МК України. Крім того зазначає, що суд, притягуючи його до відповідальності, не врахував характеризуючі дані особи, ступінь його вини, майновий стан, а також пом'якшуючі та обтяжуючі відповідальність обставини. Судом не враховано, що він щиро розкаявся, вперше притягується до відповідальності, позитивно характеризується, на утриманні має дружину та малолітню дитину, валюту перевозив без приховування, суспільно-небезпечних наслідків від його дій не настало.

Також зазначає, що суд в порушення вимог ст.526 МК України розглянув справу за його відсутності, у вказаний час і дату він перебував на лікуванні, про що в день розгляду справи надіслав до суду електронною поштою та факсом клопотання про відкладення розгляду справи та відповідну довідку, а тому був позбавлений можливості захистити свої права в судовому засіданні.

Заслухавши ОСОБА_1 та його захисника ОСОБА_2, які апеляційну скаргу підтримали та просили її задовольнити, представника Ягодинської митниці ДФС Пікалюка М.С., який проти апеляційної скарги заперечив, перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали справи, приходжу до висновку, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.

Посилання ОСОБА_1 в апеляційній скарзі на порушення судом при розгляді справи про адміністративне правопорушення щодо нього вимог ст.526 МК України є обґрунтованими.

Відповідно до ч.4 ст.526 МК України справа про порушення митних правил може бути розглянута за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності за це правопорушення, лише у випадках, якщо є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про перенесення розгляду справи.

Ці вимоги закону судом не дотримані.

Справа розглянута за відсутності ОСОБА_1, хоча він і подавав клопотання про відкладення її розгляду, у зв'язку з перебуванням на лікуванні (а.с.28-29).

Згідно п.4 ч.1 ст.531 МК України, підставою для скасування постанови про накладення адміністративного стягнення за порушення митних правил або про припинення провадження у справі про порушення митних правил є: винесення постанови неправомочною особою, безпідставне недопущення до участі в розгляді справи особи, притягнутої до відповідальності, або її представника, а також інше обмеження прав учасників провадження у справі про порушення митних правил та її розгляду.

За таких обставин, постанова судді щодо ОСОБА_1 підлягає скасуванню з прийняттям апеляційним судом нової постанови.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 10.09.2015 року, слідуючи з України в Республіку Польща, через митний пост «Ягодин» Волинської митниці ДФС, водієм автомобіля «DAINLERCHRYSLER», реєстраційний номер RPR 07225, порушив порядок проходження митного контролю в зоні спрощеного митного контролю «зелений коридор», передбачений постановою правління НБУ №148 від 27.05.2008 року «Про переміщення готівки і банківських металів через митний кордон України», переміщуючи понад дозволену норму іноземну валюту, а саме: 500 євро, та 400 польських Злотих, що за курсом НБУ станом на 10.09.2015 року становило 14562,48 гривень, та національну валюту України в сумі 2500 гривень, загалом по курсу НБУ 17062,48 гривень, чим вчинив правопорушення, передбачене ст.471 МК України.

Він же, при тих же обставинах, не задекларував за встановленою формою вказану валюту, яка за загальною сумою підлягала обов'язковому письмовому декларуванню, використавши всупереч положенням ст.ст.257, 366, 374 МК України «зелений коридор», як форму декларування шляхом вчинення дій, чим вчинив правопорушення, передбачене ст.472 МК України.

Винуватість ОСОБА_1 у вчиненні даних правопорушень підтверджуються протоколом про порушення митних правил №1220/20502/2015 від 10.09.2015 року (а.с.1-4), письмовими поясненнями ОСОБА_1 (а.с.5), згідно яких він вину визнав, щиро розкаявся, просив не вилучати кошти, оскільки помилково з власної неуважності взяв більшу суму коштів, а також контрольним талоном для проходження "зеленим коридором" (а.с.7), актом про проведення огляду (переогляду) товарів, транспортних засобів, ручної поклажі та багажу (а.с.6), службовою запискою інспектора митниці (а.с.18-19).

Твердження апелянта про наявність в його діях лише складу правопорушення, передбаченого ст.471 МК України є безпідставним.

Так, об'єктивна сторона правопорушення передбаченого ст.472 МК України полягає у недекларуванні товарів, що переміщуються через митний кордон України, які підлягають обов'язковому декларуванні.

Відповідно до норм ст.366 МК України громадянин самостійно обирає відповідний канал для проходження митного контролю. Громадяни, які проходять (проїжджають) через "зелений коридор", звільняються від подання письмової митної декларації. Обрання "зеленого коридору" вважається заявою громадянина про те, що переміщувані ним через митний кордон України товари не підлягають письмовому декларуванню, оподаткуванню митними платежами, не підпадають під встановлені законодавством заборони та/або обмеження щодо ввезення на митну територію України або вивезення за межі цієї території та свідчить про факти, що мають юридичне значення.

Звільнення від подання письмової митної декларації не означає звільнення від обов'язкового дотримання порядку переміщення товарів через митний кордон України.

Як вбачається із матеріалів справи, ОСОБА_1 знав про порядок переміщення товарів через митний кордон України та обмеження щодо перевезення готівки, однак порушив порядок проходження митного контролю в зоні спрощеного митного контролю «зелений коридор» та не задекларував за встановленою формою валюту а саме: 500 євро, та 400 польських Злотих, що за курсом НБУ станом на 10.09.2015 року становило 14562,48 гривень, та національну валюту України в сумі 2500 гривень, загалом по курсу НБУ 17062,48 гривень, яка за загальною сумою підлягала обов'язковому письмовому декларуванню, використавши всупереч положенням ст.ст.257, 366, 374 МК України «зелений коридор», як форму декларування шляхом вчинення дій.

Таким чином, приходжу до висновку, що ОСОБА_1 вчинив адміністративні правопорушення, передбачені ст.ст.471, 472 МК України.

Відповідно до вимог ст.33 КУпАП, при накладенні стягнення враховується характер вчиненого правопорушення, особа правопорушника, ступінь його вини, майновий стан та обставини, що пом'якшують та обтяжують відповідальність.

Судом при накладенні стягнення на ОСОБА_1, відповідно до вимог даної статті, враховується характер вчиненого правопорушення, дані про особу ОСОБА_1, зокрема те, що до адміністративної відповідальності він притягується вперше, щиро розкаявся, на утриманні має дружину та малолітню дитину, ступінь його вини та інші обставини, а тому приходжу до висновку про необхідність обрання останньому стягнення із врахуванням ч.2 ст.36 КУпАП у вигляді штрафу з конфіскацією вищевказаної валюти.

Також в порядку п.5 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» з порушника підлягає стягненню судовий збір.

На підставі викладеного та керуючись ст.294 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В:

Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови Любомльського районного суду від 24 вересня 2015 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Постанову судді Любомльського районного суду від 24 вересня 2015 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст.ст.471, 472 МК України скасувати та прийняти нову постанову.

Визнати винним ОСОБА_1 у вчиненні правопорушень, передбачених ст.ст.471, 472 МК України, і на підставі ч.2 ст.36 КУпАП, накласти на нього стягнення у вигляді штрафу в сумі 17 062 (сімнадцять тисяч шістдесят дві) гривні 48 копійок з конфіскацією 500 (п'ятсот) євро, що за курсом НБУ станом на 10.09.2015 року становило 12 235 (дванадцять тисяч двісті тридцять п'ять) гривень 60 копійок, 400 (чотириста) польських злотих, що за курсом НБУ станом на 10.09.2015 року становило 2326 (дві тисячі триста двадцять шість) гривень 88 копійок та національну валюту України в сумі 2500 (дві тисячі п'ятсот) гривень, загалом по курсу НБУ 17 062 (сімнадцять тисяч шістдесят дві) гривні 48 копійок .

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в розмірі 243 (двісті сорок три) гривні 60 (шістдесят) копійок.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя апеляційного суду М.І. Польовий