АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
№ 33/796/1158/2015 Головуючий у першій інстанції - ЛазаренкоВ.В.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 листопада 2015 року м. Київ

Суддя Апеляційного суду м. Києва Ковальська В.В., за участю особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_2 та її захисника ОСОБА_3, представника Київській міській митниці ДФС ОСОБА_4, розглянувши апеляційну скаргу захисника ОСОБА_3 на постанову судді Солом'янського районного суду м. Києва від 04 вересня 2015 року про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 482 МК України ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, який проживає за адресою: АДРЕСА_1, -

В С Т А Н О В И В:

Постановою судді Солом'янського районного суду м. Києва від 04 вересня 2015 року ОСОБА_2 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 482 Митного Кодексу України та піддано адміністративному стягненню у виді штрафу в розмірі 161 118, 50 гривень з конфіскацією безпосередніх предметів правопорушення, вилучених на підставі протоколу про порушення митних правил від 07 травня 2015 року №0330/10000/15: дорогоціннлого каміння органогенного утворення - бурштин або сукциніт вагою нетто 20446,51 гр., які зберігаються на складі Київської міської митниці ДФС за адресою м. Київ, б-р І.Лепсе, 8-А.

Згідно з постановою судді Баб'яр І.О. вчинив правопорушення за таких обставин.

07 травня 2015 року під час митного контролю на ПК - 2 (контроль на авіаційну безпеку вантажу на відліт) вантажного відправлення, яке переміщувалось літаком a/к «Флай Дубай» рейсом FZ № 728, по авіанакладній № 141-01342961 із застосуванням технічних засобів митного контролю на рентген-апараті, який знаходиться в залі ПК - 2 (контроль на авіаційну безпеку вантажу на відліт) КП МА «Київ» (Жуляни), у картонній коробці з маркуванням 141-01342961, було виявлено речовину природного походження коричневого кольору різного розміру та з різними відтінками, що за зовнішнім виглядом має ознаки дорогоцінного каміння органогенного походження у сировині, а саме бурштину, загальною вагою (брутто) згідно супровідних документів 21,0 кг.

Відповідно до орієнтування ГВ БКОЗ ГУ СБУ у м. Києві та Київській обл. за вих. №51/7/4-2454 від 07.05.2015 року отримано інформацію щодо можливого переміщення через митний кордон України з приховуванням від митного контролю так і поза митним контролем високовартісних товарів.

Авіанакладну № 141-01342961 на зазначений вантаж до літака доставив директор ТОВ "Руслав" ОСОБА_2Також гр. ОСОБА_2 здійснював, згідно його пояснень, оформлення зазначених вантажної авіанакладної. Митне оформлення даного вантажу не проводилось, про що свідчить відсутність необхідних відміток митниці в документах.

Захисник ОСОБА_3 в апеляційній скарзі просить постанову судді Солом'янського районного суду м. Києва від 04 вересня 2015 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 скасувати та закрити провадження в справі у зв'язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Свої вимоги апелянт мотивує тим, що митним органом не було надано жодних доказів на підтвердження факту порушення ОСОБА_2 митних правил, але суд, всупереч принципу презумпції невинуватості, виніс постанову про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності, яка ґрунтується на припущеннях працівників митного органу.

Вважаючи постанову незаконною, апелянт вказує на те, що ОСОБА_2 не може бути суб'єктом порушення митних правил, передбаченого ч. 1 ст. 482 Митного Кодексу України, оскільки відповідно до диспозиції вказаної статті об'єктивна сторона складу даного правопорушення характеризується діями, що спрямовані на переміщення товару через митний кордон України поза митним контролем, тобто поза місцем розташування митного органу або поза робочим часом, установленим для нього, і без виконання митних формальностей, або з незаконним звільненням від митного контролю внаслідок використання службового становища посадовими особами митного органу.

Те, що ОСОБА_2, як директор ТОВ «Руслав», здійснив оформлення авіанакладних на товар, не означає, що він був відповідальною особою за митне оформлення вантажу або вантажовідправником.

В апеляції вказано, що ані ТОВ «Руслав», ані його директор ОСОБА_2 не мали зобов'язань щодо митного оформлення відповідних документів на товар, зазначений у протоколі.

У матеріалах справи відсутні докази незаконного звільнення товару від митного контролю внаслідок зловживання службовим становищем посадовими особами митного органу, що є ознакою порушення митних правил, передбаченого ч. 1 ст. 482 Митного Кодексу України.

Також апелянт наполягає на тому, що у ОСОБА_2, як директора ТОВ «Руслав», не було умислу на переміщення товарів через митний кордон України з незаконним звільненням від митного контролю, оскільки ТОВ «Руслав» є агентом генерального агента за дорученням перевізників - ТОВ «Скайхс Ейркарго» згідно агентського договору від 22 червня 2013 року №UA.02-08/13, а тому ОСОБА_2 оформив авіаційну накладну на вантаж як агент, не маючи повноважень щодо митного оформлення вантажу. Крім того, захисник вказує, що ОСОБА_2 як директор підприємства - агента перевізника, не несе відповідальності за справжність та достовірність інформації, наданої вантажовідправником для оформлення авіавантажної накладної.

Апелянт стверджує, що згідно з повноваженнями, наданими агентським договором та за відсутності ліцензії на право здійснення митної брокерської діяльності, ані ТОВ «Русслав», ані його директор ОСОБА_2 не мали законного права здійснювати митне оформлення вантажу, окрім оформлення авіанакладних, тому ОСОБА_2 не може бути суб'єктом адміністративного правопорушення..

Також захисник вказує на неповне з'ясування всіх обставин справи, зокрема, часу та місця вчинення правопорушення. Так, суд встановив, що подія відбулася о 18 год., однак у поясненнях опитаних осіб по справі - між 14 год. та 15 год.

Крім того, у справі не з'ясовано, при яких обставинах зазначений в протоколі товар опинився біля літака, яким чином туди міг потрапити ОСОБА_2 Якщо завантаження товару проходило на злітній смузі, на яку можна пройти тільки через митну зону, то яким чином ОСОБА_2 міг потрапити туди непоміченим, без сприяння з боку посадових осіб митного органу. Враховуючи те, що у справі немає доказів незаконного звільнення товару від митного контролю внаслідок зловживання службовим становищем посадовими особами митного органу, що є ознакою складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 482 МК України, апелянту незрозуміло, як ОСОБА_2 як директор підприємства-Агента, взагалі міг потрапити до літака повз зону митного оформлення товарів.

Посилаючись на те, що згідно з вимогами Технологічної схеми розміщення, зберігання та видачі товарів зі складу тимчасового зберігання ТОВ «Україно-Ізраїльський центр», що переміщуються в пункті пропуску для повітряного сполучення «Аеропорт Київ (Жуляни)», затвердженої наказом Київської міжрегіональної митниці Міндоходів від 29.05.2014 року № 216, товари, що вивозяться за межі митної території України розміщуються на складі тимчасового зберігання з дозволу та під контролем посадової особи ВМО № 1, апелянт вказує на те, що згідно з поясненнями ОСОБА_2 він не мав відношення до розміщення товару на складі, а лише передав вантажовідправнику авіанакладну для передачі товару на склад та його подальшого митного оформлення.

У постанові суду зазначено, що ОСОБА_2 є представником складу тимчасового зберігання, проте в матеріалах справи немає жодного документу, який би свідчив про те, що ОСОБА_2 був законним представником складу тимчасового зберігання, на якому розміщуються товари, які вивозяться за межі митної території України, на момент, коли було виявлено адміністративне правопорушення.

Відповідно до пояснень ОСОБА_7 - вантажника тимчасового складу ТОВ «Українсько - Ізраїльський» цент», він завіз товар у стерильну зону та закрив його там, а тому не зрозуміло, яке відношення міг мати ОСОБА_2 до товару, який вже після оформлення авіанакладних знаходився в зоні, в яку мають доступ обмежене коло осіб по спеціальних перепустках.

Окрім того, захисник вважає, що всі пояснення осіб, причетних до складання протоколу про порушення митних правил, які були надані після 07 травня 2015 року, взагалі не можуть бути належними доказами тому, що містять неправдиві дані.

Заслухавши пояснення захисника ОСОБА_3 та особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, ОСОБА_2, які підтримали апеляційну скаргу, представника Київській міській митниці ДФС ОСОБА_4, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення та доводи апеляційної скарги, вважаю, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає, а постанову судді слід залишити без змін, виходячи з таких підстав.

Висновок, викладений у постанові судді про винність ОСОБА_2 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 482 Митного кодексу України, при обставинах, встановлених судом, відповідає фактичним обставинам справи та підтверджується наведеними у постанові доказами: поясненнями самого ОСОБА_2, поясненнями працівників митниці ОСОБА_8 та ОСОБА_9, висновком експертів Спеціалізованої лабораторії з питань експертизи та досліджень Міндоходів та іншими доказами зібраними у справі.

При цьому, у постанові судді зібрані у справі докази проаналізовано в сукупності з посиланням на положення Митного кодексу України та нормативні документи, якими встановлено проведення митного контролю товарів, які вивозяться за межі митної території України.

Доводи апеляції захисника про те, що не можуть бути належними доказами у справі пояснення осіб, причетних до складання протоколу про порушення митних правил, які були надані після 07 травня 2015 року, оскільки такі пояснення містять неправдиві дані, є голослівними.

Так, в апеляції захисника не наведено жодних підстав на спростування пояснень працівників митниці, опитаних у справі, щодо обставин виявлення порушення митних правил, а викладені у постанові судді пояснення узгоджуються між собою та підтверджуються матеріалами справи.

Визнаючи ОСОБА_2 винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 482 МК України, суддя районного суду у постанові зазначив, що ОСОБА_2 вчинив дії, спрямовані на переміщення товарів поза місцем розташування органу доходів і зборів, без виконання митних формальностей, які полягали у пред'явленні товаросупровідних документів, які є підставою для переміщення товарів через митний кордон України, без проходження митного контролю.

Вказаний висновок ґрунтується на зібраних у справі доказах.

Так, авіанакладна № 141-01342961, подана на вантаж, у якому при перевірці був виявлений бурштин, дійсно не містить будь-яких відміток про проведення митного огляду (а.с. 18).

З пояснень ОСОБА_2 убачається, що він, як директор ТОВ «Русслав», здійснюючи діяльність у наданні агентських послуг при оформленні вантажних перевезень на авіаційному транспорті, заповнив авіанакладну № 141-01342961. Авіанакладна була оформлена зі слів представника вантажовідправника, якому ОСОБА_2 передав цю накладну для подальшого митного оформлення та поміщення товару на склад тимчасового зберігання ТОВ «Українсько-Ізраїльський центр». Представник вантажовідправника, у свою чергу, повинен був помітити товар на склад та оформити товар у митному відношенні. Митне оформлення вантажу не входить в обов'язки ОСОБА_2, оскільки ні він, ні ТОВ «Русслав» не має відповідної ліцензії, яка видається державною фіскальною службою.

Також ОСОБА_2 пояснював, що йому невідомо, яким чином вантаж переміщувався в зоні митного контролю на складі та безпосередньо в аеропорту «Жуляни», але вантаж він помітив тоді, коли підійшов до місця стоянки літака, на борт якого мав бути завантаженим вантаж. Він передав пакет з документами на вантаж, при цьому не перевірив правильність проходження митного оформлення (а.с. 8-9, а.с. 29-31).

Про те, що документи без відміток про проведення митного оформлення на вантаж, у якому згодом при скануванні був виявлений бурштин, до літака доставив саме ОСОБА_2 підтвердив у своїх поясненнях державний інспектор ВМО № 1 Митного посту «Аеропорт Київ (Жуляни) ОСОБА_9 (а.с. 32).

Пояснення ОСОБА_2 про те, що він оформляв авіанакладну № 141-01342961 зі слів представника вантажовідправника, якому передав авіанакладну і який зобов'язаний був провести митне оформлення вантажу, матеріалами справи не підтверджуються.

Так, в авіанакладній № 141-01342961 зазначені такі дані про вантажовідправника: CHRISTOS KAZANTIS, 1 ENTUZIASTIV STR., KYIV, UKRAINE, 02154 (а.с. 18).

При перевірці ДФС України було встановлено, що за вказаною адресою розташований готель «Славутич», у якому в період з 05 травня 2015 року до моменту проведення перевірки 13 липня 2015 року громадянин CHRISTOS KAZANTIS не реєструвався та не перебував у трудових відносинах з вказаним готелем (а.с. 34-35).

Окрім того, згідно з поясненнями ОСОБА_2 він оформляв авіанакладну № 141-01342961, як директор ТОВ «Русслав», яке надає агентські послуги при оформленні вантажних перевезень на авіаційному транспорті. При цьому в матеріалах справи відсутні будь-які дані про те, що громадянин CHRISTOS KAZANTIS чи його представники укладали з ТОВ «Русслав» угоду на надання агентських послуг при оформленні вантажних перевезень на авіаційному транспорті або оплачувати відповідні послуги ОСОБА_2 чи ТОВ «Русслав».

А взагалі, при складанні протоколу про порушення митних правил, ОСОБА_2 пояснював, що ідентифікація представника вантажовідправника не проводилась та він не має контактної інформації щодо представника вантажовідправника (а.с. 9).

З наведеного можна зробити висновок про те, що в авіанакладній № 141-01342961, яку заповнив ОСОБА_2, дані про вантажовідправника матеріалами справи спростовуються.

В матеріалах справи відсутні будь-які докази на підтвердження того, що ОСОБА_2 передав представнику вантажовідправника заповнений бланк авіанакладної № 141-01342961, а також отримував цю авіанакладну після митного оформлення вантажу, яке за словами. ОСОБА_2 мав здійснити представник вантажовідправника.

Разом з тим, ОСОБА_2 не заперечував того, що саме він передав старшому агенту з обслуговування літака пакет документів на відправку вантажів, у тому числі, і авіанакладну № 141-01342961.

Також в матеріалах справи відсутні будь-які докази того, що вантаж, заявлений в авіанакладній № 141-01342961, поміщався на склад тимчасового зберігання ТОВ «Українсько-Ізраїльський центр», де, власне, і проводиться митний огляд товарів, які вивозяться за межі митної території України.

Так, в матеріалах справи відсутні документи, передбачені наказом Київської міжрегіональної митниці Міндоходів від 29.05.2014 р. № 216 «Про затвердження Технологічної схеми розміщення, зберігання та видачі товарів зі складу тимчасового зберігання ТОВ «Україно-Ізраїльський центр», що переміщуються в пункті пропуску для повітряного сполучення «Аеропорт Київ (Жуляни)» (а.с. 188-193), які б свідчили про те, що вказаний у авіанакладній № 141-01342961 вантаж здавався на склад.

З пояснень інспектора ПКБСАБ Міжнародного аеропорту «Київ (Жуляни)» ОСОБА_8 убачається, що 07 травня 2015 року при поміщенні на склад не було помічено органічних сполук серед вантажу (а.с. 12,13).

Опитані при складанні протоколу про порушення митних правил вантажники ТОВ «Україно-Ізраїльський центр» ОСОБА_10 та ОСОБА_7 підтвердили лише кількість вантажних місць на рейс літака, але при цьому вказали, що вміст вантажу для них був невідомий (а.с. 14, 16).

Державний інспектор ВМО № 1 митного поста «Аеропорт Київ (Жуляни)» Київської митниці ДФС України ОСОБА_9, який 07 травня 2015 року здійснював митний контроль повітряного судна, пояснив, що після посадки у літак пасажирів та завантаження багажу пасажирів, біля літака було виявлено візок з трьома картонними ящиками та мішками з поштою і в цей час до інспектора підійшов ОСОБА_2, який на запитання ОСОБА_9 про вантаж відповів, що це вантаж на експорт, а потім приніс авіаційні накладні № 1 та № 0. Про дану ситуацію ОСОБА_9 доповів начальнику митного поста ОСОБА_11,. який через певний час підійшов до інспектора з працівниками СБУ України і в цей час ОСОБА_2 приніс документи на ящики, а саме: авіаційні накладні № 1 та № 0 з відмітками служби авіаційної безпеки, однак без відміток про проведення митного оформлення. Виявлений вантаж було направлено на сканування. При огляді вантажу в картонних ящиках було виявлено каміння, схоже на бурштин (а.с. 32).

Таким чином, вищенаведеними доказами підтверджується, що ОСОБА_2 вчиняв певні дії, направлені на переміщення товарів через митний кордон України поза митним контролем.

Посилання в апеляції захисника на те, що ОСОБА_2 не мав повноважень щодо митного оформлення відповідних документів на товар, зазначений в авіанакладних, ґрунтується на матеріалах справи.

Проте, з доводами захисника про відсутність у ТОВ «Русслав» та його директора ОСОБА_2 обов'язків щодо митного оформлення товарів, на перевезення яких укладався договір перевезення, погодитись не можна.

Так, пунктом 2.1.5 Агентського договору № UА 02-08/13 від 22 червня 2013 року, укладеного між ТОВ «СКАЙХС ЄЙРКАРГО» («Генеральний агент») та ТОВ «РУССЛАВ» («Агент»), передбачено, що Генеральний агент приймає вантаж до перевезення у випадку, якщо вантаж оформлений митними органами України та відповідає вимогам пункту 2.3.2 правил ІАТА «Consignments Ready for Carriage».

На виконання вказаного пункту договору між ТОВ «СКАЙХС ЄЙРКАРГО» та ТОВ «РУССЛАВ» директор ТОВ «РУССЛАВ» ОСОБА_2 зобов'язаний був, принаймні, перевірити наявність митного оформлення вантажу, на який він заповнив авіаційну накладну, перед передачею вантажу з цією авіційною накладною для перевезення повітряним судном. Однак, у даному випадку, ОСОБА_2 передав авіаційну накладну без відміток митних органів про проведення митного контролю.

Безпідставними є доводи апеляції захисника про те, що ОСОБА_2 не може бути суб'єктом правопорушення, передбаченого ст. 482 МК України. Слід зауважити, що апелянт пов'язує визначення суб'єкту правопорушення з об'єктивною стороною цього правопорушення, що є неправильним, оскільки суб'єкт та об'єктивна сторона правопорушення є самостійними елементами складу правопорушення.

Оскільки диспозицією статті 482 МК України не визначено спеціального суб'єкта правопорушення, за змістом диспозиції цієї статті дії, які складають об'єктивну сторону правопорушення, можуть бути вчинені будь-якою особою, а не лише декларантом, як про це зазначається в апеляції захисника, то відповідно до ч. 2 ст. 459 МК України суб'єктом адміністративної відповідальності за порушення митних правил, передбачених ст. 482 МК України, може бути громадянин, який на момент вчинення такого правопорушення досяг 16-річного віку.

Також є невірною позиція апелянта, яка полягає у тому, що ОСОБА_2 не може бути суб'єктом правопорушення, бо у матеріалах справи відсутні докази незаконного звільнення товару від митного контролю внаслідок зловживання службовим становищем посадовими особами митного органу, що є ознакою порушення митних правил, передбаченого ч. 1 ст. 482 Митного Кодексу України.

У даному випадку, апелянт знову змішує визначення суб'єкту правопорушення з елементом об'єктивної сторони цього правопорушення.

Разом з тим, диспозицією ч. 1 ст. 482 МК України встановлено поняття переміщення або дії, спрямовані на переміщення товарів через митний кордон України поза митним контролем таким чином: переміщення або дії, спрямовані на переміщення товарів через митний кордон України поза митним контролем, тобто поза місцем розташування митного органу або поза робочим часом, встановленим для митного контролю, і без виконання митних формальностей, або з незаконним звільненням від митного контролю внаслідок зловживання службовим становищем посадовими особами митного органу.

Виходячи з граматичного тлумачення диспозиції ч. 1 ст. 482 МК України, можна дійти до висновку, що переміщення або дії, спрямовані на переміщення товарів через митний кордон України, пов'язані з незаконним звільненням від митного контролю внаслідок зловживання службовим становищем посадовими особами митного органу, є одним із способів вчинення вказаного порушення митних правил.

Згідно з протоколом про порушення митних правил ОСОБА_2 не ставилось у провину вчинення дій, спрямованих на переміщення товарів через митний кордон України поза митним контролем, пов'язаних з незаконним звільненням від митного контролю внаслідок зловживання службовим становищем посадовими особами митного органу та в матеріалах справи, відповідно, відсутні будь-які дані про те, що вантаж, вказаний в авіанакладній № 141-01342961 підлягав звільненню від окремих форм митного контролю чи від митного огляду, як це передбачено ст. ст. 358, 359 МК України. За таких обставин відсутність даних про незаконне звільнення товару від митного контролю внаслідок зловживання службовим становищем посадовими особами митного органу ніяким чином не впливає вирішення питання про наявність в діях ОСОБА_2 складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 482 МК України.

Щодо умислу ОСОБА_2 на вчинення дій, спрямованих на переміщення через митний кордон України поза митним контролем вантажу, вказаного у протоколі про порушення митних правил, то враховуючи викладені в цій постанові обставини, за яких ОСОБА_2 заповнив авіанакладну № 141-01342961, а потім передав її без відміток про митне оформлення вантажу, є підстави вважати, що такі дії були вчинені з прямим умислом.

Суддя апеляційного суду вважає безпідставними доводи апеляції щодо неповноти судового розгляду.

Зокрема, апелянт звертає увагу на те, що встановлений судом час вчинення правопорушення не співпадає з часом, вказаним у поясненнях осіб, опитаних у справі. Відповідно до змісту постанови судді районного суду 07 травня 2015 року о 18.00 було виявлено із застосуванням технічних засобів митного контролю на рентген-апараті вміст картонного короба, на відправку якого ОСОБА_2 подав авіаційну накладну. З пояснень осіб, опитаних у справі, убачається, що приблизно о 14.00 годині в аеропорт прилетів літак рейсу № 728 з Дубаї, на який мали бути завантажені коробки, у яких згодом виявився бурштин. При цьому жоден з опитаних не вказував часу, коли була проведено сканування вантажу. Проте, вказівка у постанові судді на час вчинення правопорушення не впливає на доведеність вини ОСОБА_2, наявність в його діях складу адміністративного правопорушення тощо.

З приводу вказівки в апеляції захисника на те, що суд не з'ясував, яким чином ОСОБА_2 непомітно або без сприяння працівників митниці міг потрапити на злітну смугу до літака повз митну зону, суддя апеляційного суду зауважує, що сам ОСОБА_2 пояснював про те, що він підходив до місця стоянки літака і такі пояснення підтверджуються поясненнями державного інспектора ВМО № 1 митного поста «Аеропорт Київ (Жуляни)» Київської митниці ДФС України ОСОБА_9

З пояснень ОСОБА_9 убачається, що він сприймав ОСОБА_2 як представника складу тимчасового зберігання (а.с. 32), і суддя послався у постанові на ці пояснення.

Захисник, вказуючи в апеляції на те, що ОСОБА_2 не міг бути представником складу тимчасового зберігання, приєднав до апеляції довідку від 08.06.2015 року про те, що з 01.01.2015 року в штаті ТОВ «Українсько-Ізраїльський центр» не було працівника ОСОБА_5, а в судовому засіданні апеляційної інстанції захисником була надала довідка від 09.11.2015 року про те, що ОСОБА_2 не мав і не має трудових відносин з підприємством ТОВ «Українсько-Ізраїльський центр».

Приєднані захисником документи суперечать наявним в матеріалах справи документам, виданим ТОВ «Українсько-Ізраїльський центр» 08.07.2015 року на запит Київської міської митниці ДФС, з яких убачається, що ОСОБА_2 станом на 20.03.2014 року працював заступником директора по розвитку вантажних авіаперевезень і в такому статусі розробляв та погоджував посадову інструкцію вантажника відділу розвантажувально-вантажних робіт ТОВ «Українсько-Ізраїльський центр» (а.с. 50, 51, 53, 54).

Проте, незважаючи на те, був чи не був на момент вчинення правопорушення ОСОБА_2 працівником ТОВ «Українсько-Ізраїльський центр», який мав можливість безперешкодно пройти до літака повз зону митного контролю, факт перебування ОСОБА_2 на злітній смузі біля літака та передачі ним авіанакладної № 141-01342961 без відміток про проведення митного оформлення вантажу, заявленого в цій накладній і доставленого для завантаження на літак, не спростовано.

Таким чином, доводи, викладені в апеляції захисника ОСОБА_3, про відсутність в діях ОСОБА_2 складу порушення митних правил, передбачених ч. 1 ст. 482 МК України, недоведеність винуватості ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення та порушення суддею процесуальних норм при розгляді справи є безпідставними, тому апеляція задоволена бути не може.

Постанова судді Солом'янського районного суду м. Києва від 04 вересня 2015 року про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 482 Митного кодексу України ОСОБА_2 є законною та обґрунтованою і підстав для її зміни чи скасування немає.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

П О С Т А Н О В И В:

Постанову судді Солом'янського районного суду м. Києва від 04 вересня 2015 року про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 482 Митного кодексу України ОСОБА_2 залишити без зміни, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_3 - без задоволення.

Постанова судді апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя

Апеляційного суду міста Києва В.В. Ковальська