Справа № 461/8940/15-п Головуючий у 1 інстанції: Государський А.В.
Провадження № 33/783/491/15 Доповідач: Яременко О. Д.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 листопада 2015 року м. Львів

Апеляційний суд Львівської області у складі :

Головуючого - судді Яременка О.Д.,

за участю представника митниці Банаха Р.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову

судді Галицького районного суду м. Львова від 18 серпня 2015 року,

встановив:

Постановою судді Галицького районного суду м. Львова від 18 серпня 2015 року

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1,

проживаючу у АДРЕСА_1

визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 471 МК України та на неї накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1700 гривень, а також конфіскації вилученого згідно протоколу про порушення митних правил № 1584/20900/15 від 24.07.2015 року товару, а саме 230 кг/23 упаковки прального порошку ТМ «Cadi amidon universal» по 10 кг кожна, загальною вартістю 3450 грн.

Стягнуто з ОСОБА_2 в користь держави судовий збір в розмірі 36 грн. 54 коп.

Згідно постанови судді ОСОБА_2 визнана винною у тому, що 24 липня 2015 року о 17 год. 00 хв., перетинаючи митний кордон України з Республіки Польща через МАПП «Шегині» Львівської митниці ДФС автомобілем марки «Renault Trafic», реєстраційний номер НОМЕР_1, порушила встановлений порядок проходження митного контролю - здійснила переміщення через митний кордон України, обравши формою митного контролю проїзд через «зелений коридор», товару - 230 кг/23 упаковки прального порошку ТМ «Cadi amidon universal» по 10 кг кожна, загальною вартістю 3450 грн, тобто товар, що відповідно до ст. 197 МК України та додатку 12 Постанови Кабінету Міністрів України № 436 від 21.05.2012 року є обмеженим до переміщення через митний кордон України та підлягає оцінці відповідності вимогам Технічного регламенту мийних засобів (затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20.08.2008 року № 717).

На постанову судді ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу, в якій вважає дану постанову незаконною та необґрунтованою, винесеною з порушеннями вимог КУпАП, ст.ст. 197, 471 МК України. Вказує, що суд розглянув справу у її відсутність, належно не повідомивши її про розгляд справи, чим порушив її право на захист та не дав можливості привести свої доводи щодо правопорушення. При цьому покликається на те, що висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи. Стверджує, що в її діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 471 МК України. Звертає увагу, що документом, який підтверджує дотримання встановлених обмежень є декларація про відповідність мийного засобу вимогам Технічного регламенту і згідно ст. 277 МК України об'єктами оподаткування митом є товари, митна вартість яких перевищує еквівалент 150 євро. Крім цього вказує, що згідно її пояснень конфіскований товар не повністю належав їй, що підтвердили і інші пасажири, які перебували в автомобілі. Одночасно ОСОБА_2 заявила клопотання про поновлення їй строку на подачу апеляційної скарги, оскільки цей строк пропущений з поважних причин. При цьому вказала, що про оскаржувану постанову вона дізналась лише 07 жовтня 2015 року. На підставі наведеного просить поновити їй строк на апеляційне оскарження постанови, дану постанову скасувати та закрити провадження у справі за відсутності події і складу адміністративного правопорушення а конфіскований товар їй повернути.

ОСОБА_2 в судове засідання не прибула, хоча своєчасно була сповіщена про місце і час розгляду справи, клопотання про відкладення розгляду справи не подавала.

Заслухавши в судовому засіданні пояснення представника митниці, який вважав необхідним залишити постанову суду без зміни, перевіривши матеріали справи про порушення митних правил щодо ОСОБА_2, суд приходить до висновку, що клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження підлягає до задоволення а апеляційна скарга не підлягає до задоволення, виходячи із наступного.

Матеріалами справи підтверджуються пояснення ОСОБА_2 щодо причин пропуску строку на апеляційне оскарження постанови. Суд вважає, що строк на апеляційне оскарження пропущений з поважних причин, а тому його слід поновити.

Висновок судді про винуватість ОСОБА_2 у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 471 МК України, є обґрунтованим і відповідає фактичним обставинам справи.

Вина ОСОБА_2 підтверджується протоколом про порушення митних правил № 1584/20900/15 від 24 липня 2015 року, складеним щодо ОСОБА_2 (а.с.1-4), актом спільного огляду транспортних засобів ( а.с. 8-9).

Доводи ОСОБА_2 в апеляційній скарзі про те, що висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи а в її діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 471 МК України, є голослівними, нічим не підтвердженими та такими, що спростовуються доказами у справі.

Як вбачається із матеріалів справи ОСОБА_2, обравши формою митного контролю проїзд через «зелений коридор», декларацію про відповідність перевезеного нею мийного засобу вимогам Кабінету Міністрів України від 20.08.2008 року № 717 не подала.

Таким чином, апеляційний суд вважає, що суддею суду першої інстанції в судовому засіданні вірно встановлено фактичні обставини справи, та правильно їх викладено в постанові від 18 серпня 2015 року. Дії ОСОБА_2 вірно кваліфіковано за ст. 471 МК України, стягнення у вигляді штрафу з конфіскацією товару, який був безпосереднім предметом правопорушення, накладене на ОСОБА_2 з дотриманням вимог ст. 33 КУпАП, воно відповідає характеру вчиненого правопорушення, особі порушника, ступеню його вини, іншим обставинам справи, що впливають на вид стягнення.

Що стосується покликань ОСОБА_2 в апеляційній скарзі на те, що суд розглянув справу у її відсутність, належно не повідомивши її про розгляд справи, чим порушив її право на захист, то такі свого підтвердження не знайшли. Як вбачається із протоколу про порушення митних правил (а.с.4) ОСОБА_2 було повідомлено про дату, час та місце розгляду справи щодо неї, про що свідчить підпис самої ОСОБА_2 у цьому протоколі.

Щодо її доводів в апеляційній скарзі про те, що згідно її пояснень конфіскований товар не повністю належав їй, то такі свого підтвердження не знайшли, оскільки як видно із протоколу про порушення митних правил (а.с.4) ОСОБА_2 відмовилась від надання пояснення. Водночас вказала, що зі змістом протоколу ознайомлена, доповнень та зауважень до протоколу немає.

Таким чином покликання в апеляційній скарзі на порушення вимог закону при розгляді справи судом першої інстанції, які могли вплинути на остаточне рішення по справі, нічим не обґрунтовані і свого підтвердження під час апеляційного розгляду справи не знайшли.

Апеляційний суд при розгляді апеляційної скарги приходить до висновку, що оскаржувана постанова суду першої інстанції є законною і обґрунтованою, підстав для скасування чи зміни оскаржуваної постанови апеляційний суд не вбачає, а тому відмовляє ОСОБА_2 в задоволенні її апеляційної скарги.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд

постановив :

Поновити ОСОБА_2 строк на апеляційне оскарження постанови судді Галицького районного суду м. Львова від 18 серпня 2015 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення а постанову судді Галицького районного суду м. Львова від 18 серпня 2015 року щодо ОСОБА_2 залишити без зміни.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий :