Апеляційний суд Рівненської області
___________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 листопада 2015 року м. Рівне

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Рівненської області Остапук В.І., з участю особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_2, її представника-адвоката Фесовець В.П., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, мешканки АДРЕСА_1, пенсіонерки, на постанову судді Рівненського районного суду Рівненської області від 28 жовтня 2015 року про притягнення її до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

Даною постановою суду ОСОБА_2 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП з накладенням на неї адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 3 400 (три тисячі чотириста) гривень. Стягнуто судовий збір в сумі 243 гривні 60 копійок в дохід держави.

ОСОБА_2 визнано винною у тому, що вона 17 вересня 2015 року о 19 годині 30 хвилин в с. Біла Криниця по вул. Рівненська, 16, керуючи мопедом марки «Honda-Tact», з явними ознаками алкогольного сп'яніння, відмовилася від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп'яніння, чим порушила п.2.5 Правил дорожнього руху України.

У поданій апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить постанову суду першої інстанції скасувати як незаконну, а провадження по справі закрити за відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення. Вказує, що висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи.

Перевіривши доводи апеляційної скарги за матеріалами справи про адміністративне правопорушення, заслухавши ОСОБА_2 та її представника Фесовець В.П., які підтримали апеляційну скаргу і просили її задовольнити, вважаю, що апеляційну скаргу слід задовольнити частково з наступних підстав.

Аналіз матеріалів справи свідчить про безпідставність доводів ОСОБА_2 в апеляційній скарзі про відсутність її вини у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, а саме у відмові особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп'яніння.

Так, вина ОСОБА_2 у порушенні п.2.5 Правил дорожнього руху України стверджується: протоколом про адміністративне правопорушення серії АП2 №204408 від 17.09.2015 року, в якому викладені обставини вчинення правопорушення (а.с.1); наявними в матеріалах справи поясненнями свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5, де останні вказують про відмову ОСОБА_2 від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп'яніння (а.с.2-3).

На підставі зібраних у справі доказів суддя дійшов правильного та обґрунтованого висновку про необхідність притягнення ОСОБА_2 до відповідальності за ст.130 ч.1 КУпАП, оскільки дані докази повністю узгоджуються між собою, вважати їх неналежними чи недопустимими у суду не було підстав.

Будучи допитаною в судовому засіданні в суді апеляційної інстанції ОСОБА_2 пояснила, що 17 вересня 2015 року не вживала алкогольних напоїв, а їхати на медичне освідчення відмовилася, оскільки вдома її чекав чоловік, який є інвалідом. Про накладення стягнення за відмову від проходження медичного огляду не знала, у вчиненому щиро розкаюється.

Відповідно до ст.22 КУпАП при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган (посадова особа), уповноважений вирішувати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.

Судом першої інстанції не з'ясовано та не враховано в сукупності всі обставини, зокрема те, що ОСОБА_2 вперше притягується до адміністративної відповідальності, є особою пенсійного віку, її чоловік є інвалідом, обставини, що пом'якшують відповідальність - щире каяття, а також відсутність суспільно-небезпечних наслідків від вчиненого правопорушення для учасників дорожнього руху, а тому приходжу до висновку, що вчинене ОСОБА_2 адміністративне правопорушення є малозначним, а тому постанову щодо неї слід змінити, на підставі ст.22 КУпАП звільнити її від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.

На думку суду, застосування такого виховного заходу як усне зауваження буде достатнім для досягнення визначеної ст.23 КУпАП мети - виховного впливу та запобігання вчиненню нових правопорушень.

Керуючись ст. 294 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Постанову судді Рівненського районного суду Рівненської області від 28 жовтня 2015 року щодо неї - змінити.

На підставі ст.22 КУпАП звільнити ОСОБА_2 від адміністративної відповідальності за малозначністю правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, і обмежитись усним зауваженням.

У решті постанову суду залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Рівненської області В.І. Остапук