Провадження № 3-5655/15
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 листопада 2015 року суддя Солом'янського районного суду м. Києва Бурлака О.В., при секретарі судового засідання Продан М.В.,

за участю:

прокурора прокуратури Солом'янського району м. Києва Кучер І.О.,

особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_2,

розглянувши матеріали адміністративної справи, що надійшли з Прокуратури Солом'янського району міста Києва, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженку м. Васильків Київської області, українку, громадянку України, таку, яка працює в Клініці ППР ДУ «НН ЦРМ НАМН України» на посаді медичного реєстратора, зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер фізичної особи-платника податків: НОМЕР_1,

за вчинення правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2, на підставі наказу начальника ДПІ у Солом'янському районі ГУ Міндоходів у місті Києві №22-о від 24.01.2014 року, переведено з посади старшого державного ревізора-інспектора відділу контролю за валютними операціями та операціями у сфері ЗЕД управління податкового аудиту ДПІ у Солом'янському районі ГУ Міндоходів в місті Києві на посаду головного державного ревізора-інспектора відділу контролю за валютними операціями та операціями у сфері ЗЕД управління податкового аудиту ДПІ у Солом'янському районі ГУ Міндоходів у місті Києві.

01.08.2002 року ОСОБА_2 прийняла присягу державного службовця.

Крім того, 07.04.2010 року ОСОБА_2 надано «Попередження про обмеження, спрямовані на запобігання і протидію корупції; щодо одержання подарунків; щодо роботи близьких осіб; щодо осіб, які звільнилися з посад або припинили діяльність, пов'язану з виконанням функцій держави; вимог фінансового контролю; врегулювання конфлікту інтересів; особливості звільнення з роботи осіб, які вчинили корупційні правопорушення, встановлені Законом України «Про засади запобігання і протидії корупції»», про ознайомлення із яким наявний відповідний підпис ОСОБА_2

Тобто, ОСОБА_2 ознайомлена із вимогами антикорупційного законодавства та обмеженнями, встановленими для посадових осіб органів державної влади.

Встановлено, що на підставі наказу начальника ДПІ у Солом'янському районі ГУ ДФС у місті Києві №44-о від 31.01.2014 року, ОСОБА_2 звільнено з посади головного державного ревізора-інспектора відділу контролю за валютними операціями та операціями у сфері ЗЕД управління податкового аудиту ДПІ у Солом'янському районі ГУ Міндоходів у місті Києві за угодою сторін на підставі п. 1 ст. 36 КЗпП України.

В порушення вимог абз. 2 ч. 1 ст. 12 Закону України «Про засади запобігання і протидії корупції», ОСОБА_2 після звільнення та припинення діяльності, пов'язаної з виконанням функцій держави, будучи суб'єктом декларування, не подала до 01 квітня 2015 року за своїм останнім місцем роботи декларацію про майно, доходи, витрати і зобов'язання фінансового характеру за 2014 рік, тобто за період з 01.02.2014 року по 31.12.2014 року, достовірно знаючи про необхідність подання такої декларації.

У судовому засіданні ОСОБА_2 вину у вчиненні зазначеного у протоколі корупційного адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, визнала повністю, та зазначила, що про здачу декларації про майно та доходи за 2014 рік до відділу кадрів за попереднім місцем роботи була повідомлена, однак, не маючи умислу, дійсно не подала за місцем служби декларацію про майно, доходи, витрати і зобов'язання фінансового характеру за 2014 рік, оскільки на підставі наказу начальника ДПІ у Солом'янському районі ГУ ДФС у місті Києві №44-о від 31.01.2014 року, була звільнена з посади головного державного ревізора-інспектора відділу контролю за валютними операціями та операціями у сфері ЗЕД управління податкового аудиту ДПІ у Солом'янському районі ГУ Міндоходів у місті Києві за угодою сторін на підставі п. 1 ст. 36 КЗпП України, та після звільнення та припинення діяльності, пов'язаної з виконанням функцій держави, не звернула увагу на важливість даного питання та вважала, що їй не потрібно подавати декларацію.

Просила суд застосувати до неї мінімальне стягнення у вигляді штрафу, визначеного санкцією ч. 1 ст. 172-6 КУпАП в редакції від 01.04.2015 року, яка діяла на момент вчинення нею адміністративного правопорушення, про що заявила відповідне клопотання.

Прокурор просив визнати ОСОБА_2 винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, посилаючись на підстави та обставини, викладені в протоколі про адміністративне правопорушення, та на наявність всіх передбачених законом підстав для притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності.

Вислухавши думку прокурора, який вважав, що в діях ОСОБА_2 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, вивчивши матеріали адміністративної справи, суд вважає, що ОСОБА_2 вчинила інкриміноване їй адміністративне корупційне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 172-6 КУПАП України, порушивши вимоги фінансового контролю, які виразилися в неподанні нею, як головним державним ревізором-інспектором відділу контролю за валютними операціями та операціями у сфері ЗЕД управління податкового аудиту ДПІ у Солом'янському районі ГУ Міндоходів у місті Києві, як суб'єктом відповідальності за корупційні правопорушення та суб'єктом декларування, декларації про майно, доходи, витрати і зобов'язання фінансового характеру за 2014 рік, виходячи з такого.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Адміністративна відповідальність за правопорушення, передбачені цим Кодексом, настає, якщо ці порушення за своїм характером не тягнуть за собою відповідно до закону кримінальної відповідальності.

Відповідно до ст. 10 КУпАП адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Згідно вимог ст. 11 КУпАП адміністративне правопорушення визнається вчиненим з необережності, коли особа, яка його вчинила, передбачала можливість настання шкідливих наслідків своєї дії чи бездіяльності, але легковажно розраховувала на їх відвернення або не передбачала можливості настання таких наслідків, хоч повинна була і могла їх передбачити.

Частиною 1 статті 172-6 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за адміністративне корупційне правопорушення - за порушення вимог фінансового контролю, зокрема за неподання або несвоєчасне подання декларації про майно, доходи, витрати і зобов'язання фінансового характеру, передбаченої Законом України Про засади запобігання і протидії корупції.

Відповідно до положень п.п. «е» п. 1 ч. 1 ст. 4 Закону України «Про засади запобігання і протидії корупції» (який діяв станом на 01.04.2015 року), посадові та службові особи органів доходів і зборів є суб'єктами відповідальності за корупційні правопорушення.

Положеннями п.п. «е» п. 1 ч. 1 ст. 3 діючого на даний час Закону України «Про запобігання корупції» визначено, що дія вказаного Закону поширюється на посадових і службових осіб центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізацію державної податкової політики та державної політики у сфері державної митної справи.

Відповідно до вимог п. 2 Прикінцевих положень Закону України «Про запобігання корупції», до початку роботи системи подання та оприлюднення відповідно до цього Закону декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, суб'єкти декларування подають декларації про майно, доходи, витрати і зобов'язання фінансового характеру в порядку, встановленому Законом України «Про засади запобігання і протидії корупції». Зазначені декларації підлягають оприлюдненню в порядку, встановленому Законом України «Про засади запобігання і протидії корупції».

Згідно ч. 1 ст. 12 Закону України «Про засади запобігання та протидії корупції», суб'єкти декларування зобов'язані щорічно до 1 квітня подавати за місцем роботи (служби) декларацію про майно, доходи, витрати і зобов'язання фінансового характеру за минулий рік за формою, що додається до цього Закону.

Суб'єкти декларування, які звільнилися або іншим чином припинили діяльність, пов'язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, зобов'язані протягом одного року подавати за своїм останнім місцем роботи (служби) декларацію про майно, доходи, витрати і зобов'язання фінансового характеру за минулий рік за формою і в порядку, визначеними цим Законом.

Тобто, ОСОБА_2, як посадова особа органу доходів і зборів, є суб'єктом відповідальності за корупційні правопорушення, і, у розумінні п. 2 Прикінцевих положень Закону України «Про запобігання корупції», ч. 1 ст. 12 Закону України «Про засади запобігання і протидії корупції», є суб'єктом декларування доходів та зобов'язань фінансового характеру.

Відповідно до вимог п. 2 Порядку зберігання документів і використання відомостей, зазначених у декларації про майно, доходи, витрати і зобов'язання фінансового характеру, та відомостей щодо відкриття валютного рахунка в установі банку-нерезидента, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 11 січня 2012 року № 16, декларації зберігаються у кадрових підрозділах відповідних органів державної влади або органів місцевого самоврядування, юридичних осіб публічного права в особових справах осіб, зазначених у пункті 1 цього Порядку.

Декларації, подані особами у разі призначення або обрання їх на посади, зазначені в пункті 1 частини першої статті 4 Закону України «Про засади запобігання і протидії корупції», зберігаються у кадрових підрозділах відповідних органів державної влади або органів місцевого самоврядування разом з іншими документами щодо проведення спеціальної перевірки стосовно таких осіб.

Встановлено, що ОСОБА_2, на підставі наказу начальника ДПІ у Солом'янському районі ГУ Міндоходів у місті Києві №22-о від 24.01.2014 року, було переведено з посади старшого державного ревізора-інспектора відділу контролю за валютними операціями та операціями у сфері ЗЕД управління податкового аудиту ДПІ у Солом'янському районі ГУ Міндоходів в місті Києві на посаду головного державного ревізора-інспектора відділу контролю за валютними операціями та операціями у сфері ЗЕД управління податкового аудиту ДПІ у Солом'янському районі ГУ Міндоходів у місті Києві.

01.08.2002 року ОСОБА_2 прийняла присягу державного службовця.

07.04.2010 року ОСОБА_2 надано «Попередження про обмеження, спрямовані на запобігання і протидію корупції; щодо одержання подарунків; щодо роботи близьких осіб; щодо осіб, які звільнилися з посад або припинили діяльність, пов'язану з виконанням функцій держави; вимог фінансового контролю; врегулювання конфлікту інтересів; особливості звільнення з роботи осіб, які вчинили корупційні правопорушення, встановлені Законом України «Про засади запобігання і протидії корупції»», про ознайомлення із яким наявний відповідний підпис ОСОБА_2

Тобто, ОСОБА_2 ознайомлена із вимогами антикорупційного законодавства та обмеженнями, встановленими для посадових осіб органів державної влади.

На підставі наказу начальника ДПІ у Солом'янському районі ГУ ДФС у місті Києві №44-о від 31.01.2014 року, ОСОБА_2 було звільнено з посади головного державного ревізора-інспектора відділу контролю за валютними операціями та операціями у сфері ЗЕД управління податкового аудиту ДПІ у Солом'янському районі ГУ Міндоходів у місті Києві за угодою сторін на підставі п. 1 ст. 36 КЗпП України.

В порушення вимог абз. 2 ч. 1 ст. 12 Закону України «Про засади запобігання і протидії корупції», ОСОБА_2 після звільнення та припинення діяльності, пов'язаної з виконанням функцій держави, будучи суб'єктом декларування, не подала до 01 квітня 2015 року за своїм останнім місцем роботи декларацію про майно, доходи, витрати і зобов'язання фінансового характеру за 2014 рік, тобто за період з 01.02.2014 року по 31.12.2014 року, достовірно знаючи про необхідність подання такої декларації, чим вчинила адміністративне корупційне правопорушення, відповідальність за яке передбачене ч. 1 ст. 172-6 КУпАП - порушення особою вимог фінансового контролю.

Відповідно до частин 2, 3, 4розділу ХІІІ прикінцевих положень Закону України «Про запобігання корупції» (№1700-VІІ від 14.10.2014 року, що введений в дію 26.04.2015 року) до початку роботи системи подання та оприлюднення відповідно до цього Закону декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, суб'єкти декларування подають декларації про майно, доходи, витрати і зобов'язання фінансового характеру в порядку, встановленому Законом України «Про засади запобігання і протидії корупції». Зазначені декларації підлягають оприлюдненню в порядку, встановленому Законом України «Про засади запобігання і протидії корупції».

Вина ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення від 06 жовтня 2015 року (а.с. 1-6) та актом перевірки декларації про майно, доходи, витрати і зобов'язання фінансового характеру за 2014 рік, згідно якого 30.09.2015 року, в.о. начальника відділу персоналу ДПІ в Солом'янському районі ГУ ДФС у м. Києві Кудрьою О.В. спільно з старшим оперуповноваженим з ОВС УВБ ГУ ДФС у м. Києві Олініцьким В.В. та головним спеціалістом відділу персоналу Тищенко Ю.В. було проведено перевірку стану подання декларації про майно, доходи, витрати і зобов'язання фінансового характеру за 2014 рік ОСОБА_2 та встановлено, що декларація про майно, доходи, витрати і зобов'язання фінансового характеру за 2014 рік, звільненого працівника ОСОБА_2 протягом одного року після звільнення або іншим чином припинення діяльності, пов'язаної з виконанням функцій держави, відсутня (а.с. 10). Під час розгляду справи ОСОБА_2 визнала, що вона не подала декларацію про доходи за 2014 рік.

Відповідно до ст. 251 КУПАП доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до вимог ст. 252 КУпАП України орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Доводи ОСОБА_2 про причини неподання декларації є достатніми для визнання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, винуватою у вчиненні корупційного правопорушення.

Дослідивши наявні докази, суд приходить до висновку, що ОСОБА_2 є посадовою особою, суб'єктом відповідальності за корупційні правопорушення та суб'єктом декларування, декларації про майно, доходи, витрати і зобов'язання фінансового характеру за 2014 рік, вчинила адміністративне корупційне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, яке виразилось у несвоєчасному поданні декларації про майно, доходи, витрати і зобов'язання фінансового характеру за 2014 рік, передбаченої Законом України «Про засади запобігання і протидії корупції».

При призначенні особі, яка притягується до адміністративної відповідальності, адміністративного стягнення, враховано особливу суспільну небезпеку корупційних правопорушень, характер вчиненого правопорушення, дані про особу порушника.

Згідно вимог ст. 8 КУпАП особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення. Закони, які пом'якшують або скасовують відповідальність за адміністративні правопорушення, мають зворотну силу, тобто поширюються і на правопорушення, вчинені до видання цих законів. Закони, які встановлюють або посилюють відповідальність за адміністративні правопорушення, зворотної сили не мають.

Матеріалам справи підтверджено, що ОСОБА_2 декларацію про майно, доходи, витрати і зобов'язання фінансового характеру за 2014 рік за формою, що додається до Закону України «Про засади запобігання і протидії корупції» за своїм останнім місцем роботи не подавала.

Таким чином, враховуючи викладене вище, надаючи оцінку всім зібраним доказам у їх сукупності, суд приходить до висновку про наявність підстав для застосування до правопорушника адміністративного стягнення у вигляді накладення штрафу на користь держави та визначити його у виді мінімального штрафу, передбаченого санкцією ч. 1 ст. 172-6 КУпАП (відповідно до санкції ч. 1 ст.172-6 КУпАП в редакції відповідної частини цієї статті, що діяла до 26.04.2015 року - введення в дію Закону України «Про запобігання корупції» №1700-VII від 14.10.2014 року).

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Керуючись ст. 12 Закону України «Про засади запобігання і протидії корупції», ст.ст. 9, 33, ст. 40-1, ч. 1 ст. 172-6 КУпАП та на підставі ст.ст. 251, 252, 283, 284, 294 КУпАП, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 (ідентифікаційний номер фізичної особи-платника податків: НОМЕР_1), визнати винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, та піддати адміністративному стягненню у вигляді штрафу в розмірі 10 (десяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто у сумі 170 (сто сімдесят) гривень 00 копійок на користь держави, який необхідно сплатити на розрахунковий рахунок р/р 311 181 067 000 10, одержувач коштів УДК СУ у Солом'янському районі, реквізити рахунків по КБКД 210 811 00, код ЄДРПОУ 380 508 12, МФО 820 019.

Стягнути із ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 (ідентифікаційний номер фізичної особи-платника податків: НОМЕР_1), судовий збір в сумі 243 (двісті сорок три) гривні 60 (шістдесят) копійок на користь держави, який необхідно сплатити на розрахунковий рахунок р/р 312 122 067 000 10, отримувач коштів УДК СУ Солом'янського району м. Києва, код банку отримувача /МФО/: 820 019, код отримувача /код ЄДРПОУ/: 380 508 12, код класифікації доходів бюджету: 220 300 01, банк отримувача: ГУ ДКУ у м. Києві.

Постанова може бути оскаржена до Апеляційного суду м. Києва через Солом'янський районний суд м. Києва протягом десяти днів з дня її винесення.

Строк пред'явлення до виконання 3 (три) місяці.

Суддя Солом'янського

районного суду м. Києва О.В. Бурлака