АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 березня 2015 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва Ященко М.А., за участю особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, ОСОБА_2, розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві апеляційну скаргу особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, ОСОБА_2, на постанову судді Оболонського районного суду м. Києва від 17 лютого 2015 року, -

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення, ОСОБА_2 24 січня 2015 року о 08 годині 20 хвилин по Дніпровському узвозі у м. Києві керував автомобілем НОМЕР_1, з ознаками наркотичного сп'яніння, а саме: зіниці очей не реагують на світло, та поведінка, що не відповідає обстановці. Від медичного огляду на стан наркотичного сп'яніння у встановленому законом порядку відмовився у присутності двох свідків, чим порушив п. 2.5 ПДР України.

Постановою судді Оболонського районного суду м. Києва від 17 лютого 2015 року ОСОБА_2 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та до нього застосовано адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік. Стягнуто з ОСОБА_2 в дохід держави 36 грн. 54 коп. судовий збір.

Не погоджуючись з постановою суду, ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права, та неповне з'ясування судом усіх фактичних обставин справи, з врахуванням внесених в судовому засіданні уточнень, просить постанову змінити, пом'якшити адміністративне стягнення, змінивши позбавлення права керування транспортними засобами на адміністративне стягнення у виді штрафу.

Як зазначає апелянт, справу № 756/1539/15п щодо нього розглянуто неповно, односторонньо при накладенні на нього адміністративного стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами суд обґрунтовував свої висновки лише матеріалами адміністративної справи, протоколом про притягнення його до адміністративної відповідальності, в той час як жодного повідомлення про розгляд справи йому не надходило, і він був позбавлений права надати суду свої пояснення відносно скоєного ним правопорушення, про винесення постанови йому стало відомо лише 26 лютого 2015 року, також суд не врахував характер вчиненого ним правопорушення, його особу, ступінь вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність. Так, судом не враховано, що ОСОБА_2 повністю визнав свою вину та підписав протокол про адміністративне правопорушення без зауважень та заперечень, про те що вживав ліки «Темпалгін» у зв'язку з гострою зубною біллю, та на час зупинки перебував на роботі керуючи автомобілем НОМЕР_2, про що повідомив співробітників ДАІ, а відмовився від проходження медичного огляду у зв'язку з тим що не мав права залишити клієнта в автомобілі, так як дана особа уклала з ним договір перевезення, а транспортний засіб є єдиним джерелом його заробітку. Вважає, що до нього застосовано найбільш суворий вид адміністративного стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами та просить змінити та пом'якшити адміністративне стягнення, змінивши позбавлення права керування транспортними засобами на адміністративне стягнення у виді штрафу.

Заслухавши пояснення ОСОБА_2, який підтримав свою апеляційну скаргу та просив її задовольнити, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, вважаю, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно зі ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ч. 2 ст. 33 КУпАП, при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність.

Суд першої інстанції, при розгляді справи, даних про особу, яка притягується до адміністративної відповідальності, належним чином не врахував та недостатньо вмотивував обрання виду обраного адміністративного стягнення, при постановленні рішення не достатньо вжив заходів для повного, об'єктивного та всебічного розгляду справи, не дослідив всі зібрані по справі докази.

Так, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення, ОСОБА_2 о 08 год. 20 хв. 24 січня 2015 по Дніпровському узвозі у м. Києві керував автомобілем НОМЕР_1, з ознаками наркотичного сп'яніння, а саме: зіниці очей не реагують на світло, та поведінка, що не відповідає обстановці. Від медичного огляду на стан наркотичного сп'яніння у встановленому законом порядку відмовився у присутності двох свідків, чим порушив п. 2.5 ПДР України.

В судовому засіданні суду апеляційної інстанції ОСОБА_2 пояснив, під час складання протоколу про адміністративне правопорушення, працівники ДАІ не звернули увагу на те, що він перебував на роботі та керував автомобілем НОМЕР_3 а в салоні даного автомобіля знаходився пасажир який уклав з ним договір перевезення у зв'язку з чим він відмовився пройти медичний огляд, який здійснювався не за місцем зупинки транспортного засобу, свідків при складанні протоколу не було. Документи, які б могли підтвердити, що він дійсно працює, надати не має змоги, так як працює не офіційно, та має на утриманні трьох неповнолітніх дітей, а транспортний засіб є єдиним джерелом його заробітку та забезпечення родини. В матеріалах справи відсутні дані про неодноразові грубі порушення ним правил дорожнього руху, тому вважає що даний вид адміністративного стягнення є суворим.

Враховуючи викладене, приходжу до висновку про необхідність зміни постанови судді Оболонського районного суду м. Києва від 17 лютого 2015 року в частині накладення адміністративного стягнення, так як санкцією ст. 130 КУпАП передбачене більш м'яке адміністративне стягнення у виді штрафу, яке більше відповідає характеру допущеного адміністративного правопорушення та особі ОСОБА_2

З огляду на зазначене, постанову суду необхідно змінити та накласти на ОСОБА_2 адміністративне стягнення у виді штрафу, в межах санкції ч.1 ст. 130 КУпАП, задовольнивши його апеляційну скаргу.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Постанову Оболонського районного суду м. Києва від 17 лютого 2015 року про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП змінити в частині накладеного адміністративного стягнення.

Визнати ОСОБА_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_4, винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 200 (двохсот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 3 400,00 (три тисячі чотириста) гривень.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя М.А. Ященко