Справа №150/457/15-п
Провадження по справі №3/150/154/15
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 липня 2015 року с. Мазурівка

Суддя Чернівецького районного суду Вінницької області Цимбалюк Л.П., розглянувши матеріали, які надійшли від Чернівецького ВДАІ УМВС України у Вінницькій області, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, мешканця ІНФОРМАЦІЯ_2,

громадянина України

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.130 ч.1 КпАП України, -

ВСТАНОВИВ:

25.04.2015 року о 04 год. 05 хв. в м. Києві по вул. Луначарського Чернівецького району Вінницької області водій ОСОБА_1 керував автомобілем Daewoo, державний номерний знак НОМЕР_1, з явними ознаками алкогольного сп*яніння (різкий запах алкоголю з ротової порожнини, поведінка не відповідає обстановці). Від проходження медичного огляду на предмет вживання алкогольних напоїв ОСОБА_1 відмовився в присутності свідків.

Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху України, відповідальність за що передбачена ч.1 ст.130 КпАП України.

ОСОБА_1 свою вину у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.130 ч.1 КпАП України, визнав, щиро кається, також його вина доведена матеріалами справи, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення, серії АП 1, №580113, складеним 25.04.2015 року інспектором ВДАІ Дніпровського району м. Києва ОСОБА_2

Приймаючи рішення щодо застосування адміністративного стягнення відносно ОСОБА_1, враховую його характеризуючі дані, те, що дана особа вперше притягується до адміністративної відповідальності, повністю переосмислив свої вчинки, кається у вчиненому, зауваживши, що в подальшому подібних порушень не допускатиме, а тому оцінюючи в сукупності викладене приходжу до висновку, що такі види адміністративного стягнення за вчинене правопорушення як позбавлення права керування транспортними засобами та адміністративний арешт є занадто суворими відносно ОСОБА_1

Тому, ґрунтуючись на засадах справедливості та виваженості, задля досягнення мети адміністративного стягнення, керуючись законом та правосвідомістю, приходжу висновку, що єдино вірним та правильним буде застосування відносно ОСОБА_1 адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Частиною 1 статті 4 Закону України «Про судовий збір» від 8 липня 2011 року, №3674-VI встановлено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Відповідно до ч.2 ст.4 вище зазначеного Закону у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення ставка судового збору встановлена - 0,03 розміру мінімальної заробітної плати.

Статтею 8 Закону України «Про державний бюджет України на 2015 рік» від 28 грудня 2014 року № 80-VIII затверджено мінімальну заробітну плату у місячному розмірі: з 1 січня - 1218 гривень.

Виходячи із положень Закону України «Про судовий збір» від 8 липня 2011 року, N 3674-VI, приходжу до висновку про стягнення із ОСОБА_1, на якого накладається адміністративне стягнення за вчинене адміністративне правопорушення, судового збору.

На підставі Закону України «Про судовий збір» від 8 липня 2011 року, №3674-VI та керуючись ст., ст. 130 ч.1, 280, 283, 284 КпАП України, -

ПОСТАНОВИВ:

Визнати винним ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.130 ч.1 КпАП України та застосувати відносно нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 3400 /трьох тисяч чотирьохсот/ гривень.

Стягнути із ОСОБА_1 судовий збір в дохід держави в розмірі 36 /тридцяти шести/ гривень 54 копійок.

Дана постанова може бути оскаржена згідно статей 287-289 КпАП України особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником або на неї може бути внесено протест прокурора протягом десяти днів з дня її винесення.

В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк може бути поновлено органом, правомочним розглядати дану справу.

Відповідно до ст.307 КпАП України штраф повинен бути сплачений правопорушником не пізніше як через п*ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу.

У разі несплати штрафу у визначений законодавством термін в порядку примусового виконання постанови з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу відповідно до ст.308 ч.2 КпАП України.

Платіжні документи, що свідчать про сплату штрафу, подаються до суду до набрання постанови законної сили.

Суддя: Л.П. Цимбалюк