справа 423/1243/15-п
провадження 3/423/375/15
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 листопада 2015 року м. Попасна

Попаснянський районний суд Луганської області у складі головуючої судді Лизенко І.В., за участі секретаря судового засідання Жилякової Л.М., особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла з управління оперативного забезпечення на окремих територіях зон проведення АТО Головного управління Державної фіскальної служби у Луганській області, щодо притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянина України, одруженого, ІНФОРМАЦІЯ_3, не працюючого, проживаючого у ІНФОРМАЦІЯ_4,

за ст. 164 ч. 1 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В :

До суду надійшов протокол про адміністративне правопорушення, згідно якого 18.10.2015 року о 16 год. 00 хв. у магазині «Миф» у м.Попасна Луганської області ОСОБА_1 вчинив правопорушення: проведення господарської діяльності без державної реєстрації як субєкта господарювання, а саме: реалізація алкогольних напоїв та тютюнових виробів без одержання ліцензії на право здійснення господарської діяльності, ч.1 ст 3. ЗУ «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб».

При розгляді справи у суді ОСОБА_1 заперечував свою провину та надав суду свої пояснення, в яких зазначив, що він дійсно є власником приміщення магазину «Миф», однак будь-яку діяльність у ньому не здійснює. За договором оренди від 21.12.2013 року приміщення магазину у нього винаймає приватний підприємець ОСОБА_2, яка є також його дружиною. Алкогольні напої, які знаходились у магазині, йому не належать. Будь-кому вказівки на їх реалізацію не давав. У письмових поясненнях до протоколу визнав провину, оскільки працівники ДФС поспішали, а дружина погано почувалася та прийти швидко до магазину не могла. Вирішив, що немає різниці, на кого буде складено протокол, тому підписав його, хоча реалізацію алкогольних напоїв не здійснював. Алкогольні напої та тютюнові вироби належать приватному підприємцю ОСОБА_2.

У судовому засіданні свідок ОСОБА_2 підтвердила, що дійсно вилучені алкогольні напої та тютюнові вироби належать їй. Вона здійснює підприємницьку діяльність у магазині «Миф», приміщення якого орендує у ОСОБА_1 за договором оренди. Договір оренди у 2013 році подавала до податкової служби. Вона зареєстрована як субєкт підприємницької діяльності. ОСОБА_1 будь-які дії щодо торгівлі алкогольними напоями та тютюновими виробами у 2015 році не здійснював. 18.10.2015 року вони з чоловіком були у м.Харкові, тому вона попросила сестру чоловіка ОСОБА_3 прийняти у постачальників товар. Від ОСОБА_3 вона дізналася, що та на свій розсуд одноразово на прохання військовослужбовця продала йому пляшку горілки, яка зберігалася у приміщенні магазину. Горілка на вітрині не перебувала, оскільки нею не торгувала. Горілка лише зберігалася у приміщенні магазину.

Свідок ОСОБА_3 у судовому засіданні пояснила, що є сестрою ОСОБА_1 18.10.2015 року її попросила невістка ОСОБА_2 відчинити магазин та прийняти товар від постачальників, бо невістка поїхала до м.Харкова. Чекаючи постачальників, вона підмітала вхід до магазину. До неї звернувся військовослужбовець з проханням продати пляшку горілки. Вона йому відмовила, але він дуже просив, тому вона, знаючи, що у магазині зберігається горілка, продала. Відразу після цього до магазину зайшли працівники ДФС зі зброєю. Їй погрожували забрати до міліції, тому вона підписала пояснення, але їх не читала. Їй ніхто не доручав продавати спиртні напої. Вона вчинила це на власний розсуд один раз. Горілка та сигарети належать ОСОБА_2, бо вона торгує у магазині.

Отже, аналізуючи наведені докази у сукупності, судом встановлено, що ОСОБА_1 не є власником алкогольних напоїв та тютюнових виробів, вилучених у магазині «Миф» 18.10.2015, оскільки згідно договору оренди від 21.12.2013 року приміщенням магазину користується з метою здійснення господарської діяльності приватний підприємець ОСОБА_2.

З протоколу та доданих до нього матеріалів вбачається, що ОСОБА_1 особисто не здійснював реалізацію вказаних товарів.

З пояснень свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 вбачається, що ОСОБА_1 не просив та не пропонував в іншій формі продавати алкогольні напої.

Суд приймає покази свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 до уваги, оскільки вони узгоджуються з поясненнями ОСОБА_1 та не спростовуються іншими доказами.

Так, додані до протоколу письмові пояснення свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5 підтверджують лише факт їх присутності у якості понятих при вилученні товару 18.10.2015 року.

Письмові пояснення свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_7 підтверджують лише факт їх присутності 19.10.2015 року при складенні протоколу.

Докази щодо здійснення саме ОСОБА_1 господарської діяльності, а саме: реалізації алкогольних напоїв та тютюнових виробів, суду не надані.

Таким чином, суд доходить висновку про відсутність події та складу адміністративного правопорушення за ст. 164 ч.1 КУпАП у діях ОСОБА_1.

Відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю в разі відсутності події та складу адміністративного правопорушення.

Разом з тим, враховуючи обставини правопорушення, вважається необхідним виділити зі справи про адміністративне правопорушення матеріали та направити до управління оперативного забезпечення на окремих територіях зон проведення АТО Головного управління Державної фіскальної служби у Луганській області для встановлення особи, яка вчинила адміністративне правопорушення. У звязку з тим, що вилучені предмети ОСОБА_1 не належать, а питання щодо відповідальності власника товару на цей час не вирішено, суд вважає доцільним залишити вилучене майно на зберіганні органів ДФС до вирішення питання по суті.

Керуючись п. 1 ст. 247, ст.ст. 280, 283, 284, 294 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В :

Закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення за ст. 164 ч.1 КУпАП у відношенні ОСОБА_1 у звязку з відсутністю в його діях події адміністративного правопорушення.

Матеріали щодо адміністративного правопорушення направити до управління оперативного забезпечення на окремих територіях зон проведення АТО Головного управління Державної фіскальної служби у Луганській області для прийняття відповідного рішення.

На постанову може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Луганської області в строк 10 діб з дня винесення постанови через Попаснянський районний суд.

Суддя І.В. Лизенко