АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 лютого 2015 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва Ященко М.А., за участю особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, ОСОБА_2, розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві апеляційну скаргу особи яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 на постанову судді Голосіївського районного суду м. Києва від 19 грудня 2014 року, -

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення, ОСОБА_2 18 листопада 2014 року о 02 годині 50 хвилин по вул. Васильківській у м. Києві керував автомобілем «Шкода Октавіа», д. н. з. НОМЕР_2, з ознаками наркотичного сп'яніння, а саме: розширені зіниці, які не реагують на світло, порушення і сповільнення мови. Від проходження огляду на стан сп'яніння у лікаря-нарколога, у встановленому законом порядку, водій відмовився у присутності двох свідків, чим порушив п. 2.5 ПДР України.

Постановою судді Голосіївського районного суду м. Києва від 19 грудня 2014 року ОСОБА_2 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та до нього застосовано адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Не погоджуючись з постановою суду, ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права, та неповне з'ясування судом усіх фактичних обставин справи, з врахуванням внесених в судовому засіданні уточнень, просить постанову скасувати, прийняти нову постанову, якою накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі встановленому на розсуд суду.

Як зазначає апелянт, при накладенні на нього адміністративного стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами суд не врахував характер вчиненого ним правопорушення, його особу, ступінь вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність. Так, судом не враховано, що на утриманні ОСОБА_2 знаходиться мати, яка має інвалідність 2 групи, цивільна дружина та її неповнолітня дитина, а транспортний засіб є єдиним джерелом його заробітку та забезпечення родини. В матеріалах справи відсутні дані про неодноразові грубі порушення ним правил дорожнього руху.

Заслухавши пояснення ОСОБА_2, який підтримав свою апеляційну скаргу та просив її задовольнити, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, вважаю, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно зі ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ч. 2 ст. 33 КУпАП, при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність.

Суд першої інстанції, при розгляді справи, даних про особу, яка притягується до адміністративної відповідальності, належним чином не врахував та недостатньо вмотивував обрання виду обраного адміністративного стягнення, зазначивши те, що поведінка ОСОБА_3 в судовому засіданні свідчить, що він вживає наркотичні засоби, не пославшись при цьому на будь-які допустимі докази.

В судовому засіданні суду апеляційної інстанції ОСОБА_2 надав копію довідки, яка підтверджує 2 групу інвалідності матері, та медичку довідку про проходження ним 26 грудня 2014 року психіатричного огляду, згідно якої він на психіатричному обліку не перебуває та за медичною допомогою не звертався.

Враховуючи викладене, приходжу до висновку про необхідність зміни постанови Голосіївського районного суду м. Києва від 19 грудня 2014 року в частині накладення адміністративного стягнення, так як санкцією ст. 130 КУпАП передбачене більш м'яке адміністративне стягнення у виді штрафу, яке більше відповідає характеру допущеного адміністративного правопорушення та особі ОСОБА_2

З огляду на зазначене, постанову суду необхідно змінити та накласти на ОСОБА_2 адміністративне стягнення у виді штрафу, в межах санкції ч.1 ст. 130 КУпАП, задовольнивши його апеляційну скаргу.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Постанову Голосіївського районного суду м. Києва від 19 грудня 2014 року про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП змінити в частині накладеного адміністративного стягнення.

Визнати ОСОБА_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 200 (двохсот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 3 400,00 (три тисячі чотириста) гривень.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя М.А. Ященко