Справа № 163/1436/15-п Провадження №33/773/251/15 Суддя в 1 інстанції: Войтюк Л.М.
Категорія:ст.ст.471, 472 МК України. Доповідач: Денісов В. П.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 листопада 2015 року місто Луцьк Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Волинської області Денісов В.П., з участю представника митниці Пікалюка М.С., захисника ОСОБА_3 - адвоката Музичко Р.В., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_3 на постанову судді Любомльського районного суду Волинської області від 27 серпня 2015 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за ст.ст.471, 472 МК України,-

В С Т А Н О В И В:

Згідно постанови судді Любомльського районного суду Волинської області від 27 серпня 2015 року ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, який проживає в АДРЕСА_1, непрацюючого, визнано винним у вчиненні правопорушень, передбачених ст.ст.471, 472 МК України, і на підставі ч.2 ст.36 КУпАП на нього накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 213930 гривень 80 копійок з конфіскацією в дохід держави товару: «монітори - планшети» в кількості 39 шт., та ноутбуки в кількості 13 шт., бувші у використанні загальною вартістю 213930 гривень 80 копійок вилучених згідно протоколу про ПМП Волинської митниці ДФС № 0614/20500/2015 від 19.05.2015 року.

Постановою стягнуто з ОСОБА_3 витрати на зберігання вилученого майна та судовий збір.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_3 притягнуто до адміністративної відповідальності за те, що він 19 травня 2015 року близько 13 години 46 хвилин, слідуючи з Республіки Польща в Україну через митний пост «Ягодин» Волинської митниці ДФС автомобілем «Мерседес-Бенц Спрінтер», реєстраційний номер НОМЕР_1 в якості пасажира, порушив порядок проходження митного контролю в зоні спрощеного митного контролю, переміщуючи обмежені для ввезення згідно додатку 12 Постанови КМ України № 434 від 21.05.2012 року та понад неоподатковувану норму (500 євро) товар «монітори - планшети» в кількості 39 шт. та ноутбуки в кількості 13 шт., бувші у використанні загальною вартістю 213 930,80 гривень серед речей в дорожніх сумках, які знаходились в багажному відсіку та в салоні автомобіля, чим вчинив правопорушення, передбачене ст.471 МК України.

Він же, при тих же обставинах, не задекларував за встановленою формою вищезазначений товар, який згідно ст.374 МК України підлягав обов'язковому письмовому декларуванню, та відповідно додатку 12 Постанови КМ України № 434 від 21.05.2012року обмежений до ввезення в Україну, використавши всупереч положенням ст.ст.257, 366, 374 МК України "зелений коридор" як форму декларування шляхом вчинення дії - заявив митному органу про те, що переміщувані ним через митний кордон України товари не підлягають письмовому декларуванню, оподаткуванню митними платежами, не підпадають під встановленні законодавством заборони та/або обмеження щодо ввезення на митну територію України чим вчинив правопорушення, передбачене ст.472 МК України.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 вважає, що притягнення до адміністративної відповідальності за вказаними статтями є незаконним і необґрунтованим. Вказує, що переміщуваний товар не є обмеженим до ввезення на територію України, а його фактурна вартість не перевищує 500 євро, що підтверджується поданою до суду фактурою. В той же час звертає увагу, що кваліфікація його дій охоплюються ст.471 МК України і додаткової кваліфікації за ст.472 МК України не потребує.

Просить постанову судді скасувати, а провадження у справі закрити у зв'язку із відсутністю в його діях ознак складу правопорушень, передбачених ст.ст.471, 472 МК України.

Заслухавши думку захисника особи притягнутої до відповідальності, яка підтримала подану апеляцію і просила її задовольнити, міркування представника митниці, який просив залишити постанову судді щодо ОСОБА_3 без змін, дослідивши матеріали вищевказаної справи, приходжу до висновку, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.

Згідно ст.486 МК України завданнями провадження у справах про порушення митних правил є своєчасне, всебічне, повне та об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її з дотриманням вимог закону.

Відповідно до вимог ст.489 МК України, при розгляді справи про порушення митних правил суд зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують та/або обтяжують відповідальність, чи є підстави для звільнення особи, що вчинила правопорушення від адміністративної відповідальності, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Однак, вказані вимоги закону судом першої інстанції не були виконані, при прийнятті рішення обставини справи досліджено неповно та однобічно, не перевірено об'єктивність та повноту провадження у справі.

Висновок суду про наявність в діях ОСОБА_3 складу правопорушення, передбаченого ст.472 МК України, є передчасним, а доводи апелянта в цій частині є слушними.

Визнавши ОСОБА_3 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.472 МК України, суд належним чином не мотивував свого рішення з цього приводу і не зазначив доказів, якими підтверджується вина останнього.

Відповідно до ст.471 МК України передбаченим у цій статті адміністративним правопорушенням є порушення встановленого цим Кодексом порядку проходження митного контролю в зонах (коридорах) спрощеного митного контролю, тобто переміщення через митний кордон України особою, яка формою проходження митного контролю обрала проходження (проїзд) через "зелений коридор", товарів, переміщення яких через митний кордон України заборонено або обмежено законодавством України, або товарів в обсягах, що перевищують неоподатковувану норму переміщення через митний кордон України.

Таким чином, за переміщення через митний кордон України товарів в обсягах, що перевищують неоподатковувану норму переміщення, або переміщення яких обмежено законодавством України, особа, яка формою проходження митного контролю обрала смугу спрощеного митного контролю, несе відповідальність за ст.471 МК України, за що ОСОБА_3 обґрунтовано притягнутий до адміністративної відповідальності, на що вказує і апелянт у своїй апеляції.

У відповідності до вимог ст.472 МК України адміністративним правопорушенням є не декларування товарів, транспортних засобів комерційного призначення, що переміщуються через митний кордон України, тобто незаявлення за встановленою формою точних та достовірних відомостей (наявність, найменування або назва, кількість тощо) про товари, транспортні засоби комерційного призначення, які підлягають обов'язковому декларуванню у разі переміщення через митний кордон України.

В протоколі про порушення митних правил №0614/20500/2015 від 19.05.2015 року, складеного відносно ОСОБА_3, не розкрито об'єктивної сторони правопорушення за ст.472 МК України, яка передбачає відповідальність за незаявлення за встановленою формою точних і достовірних відомостей про товари, які підлягають обов'язковому декларуванню у разі переміщення через митний кордон України.

З протоколу незрозуміло, в чому полягало дане правопорушення, якими діями правопорушника воно вчинено і чим це підтверджується.

Суд, розглядаючи справу не звернув на це увагу, як і на вимоги ч.6 ст.366 МК України, згідно якої, обравши проходження через "зелений коридор", особа звільняється від подання письмової митної декларації.

Крім того, поза увагою залишилося те, що ОСОБА_3 рухався автомобілем в якості пасажира і смугу руху обирав водій вказаного транспортного засобу.

Суд першої інстанції доказів, які б підтверджували винуватість ОСОБА_3 у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.472 МК України, у своїй постанові не навів.

З огляду на вищенаведене вважаю, що ОСОБА_3 притягнутий до адміністративної відповідальності за ст.472 МК України необґрунтовано, а тому в цій частині постанова підлягає скасуванню, а провадження у справі закриттю на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП.

Разом з тим, ОСОБА_3 обґрунтовано визнаний винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.471 МК України, що повністю підтверджується зібраними у справі доказами.

Так, ОСОБА_3 перевозив товар понад встановлену норму смугою спрощеного митного контролю та який є обмеженим до ввезення на територію України.

Доводи апелянта про невірно визначений код товару УКТ ЗЕД, оскільки товар, що переміщувався, являється бувшим у вжитку, та невірно визначеної його вартості є надуманим.

Як вбачається із постанови КМУ №436 від 21 травня 2012 року «Про затвердження переліків товарів, на які встановлено обмеження щодо переміщення через митний кордон України» та додатків до нього у постанові не міститься конкретизації встановлення обмеження на перевезення саме нових товарів.

Звертаю увагу, що в суді першої інстанції під час судового засідання 27.08.2015 року ОСОБА_3 вказав, що знає про обмеження до ввезення на територію України товару, який ним перевозився.

Крім того, загальна вартість товару, яка становить 213 930,80 гривень, визначена відповідно до висновку експерта №152 від 09.07.2015 року.

Висновок експерта наданий на підставі постанови митного органу, експертом відповідної установи, який має свідоцтво на проведення таких експертиз із стажем робот з 2012 року, з врахуванням стану таких товарів, які були у вжитку, а тому сумнівів щодо достовірності даного висновку експерта не викликає.

Натомість надана ОСОБА_3 фактура не містить даних щодо вартості кожного предмета окремо, його опису. Крім того, відсутній оригінал даного документу, який не містить печатки відповідної установи, що її надала, розрахункового чеку.

При накладенні на ОСОБА_3 стягнення відповідно до ч.2 ст.33 КУпАП, суд апеляційної інстанції враховує характер вчиненого ним правопорушення, передбаченого ст.471 МК України, дані про його особу.

Враховуючи, що ОСОБА_3 перевозив товари, ввезення яких через митний кордон України обмежено чинним законодавством України, вилучений у нього товар відповідно до санкції ст.471 МК України підлягає конфіскації.

На підставі викладеного, керуючись ст.530 МК України, ст.294 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 - задовольнити частково.

Постанову судді Любомльського районного суду Волинської області від 27 серпня 2015 року в частині притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за ст.472 МК України - скасувати, а провадження у справі в цій частині закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП.

Цю ж постанову в частині притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за ст.471 МК України - змінити.

На підставі ст.471 МК України накласти на ОСОБА_3 стягнення у виді штрафу в розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1700 (одну тисячу сімсот) гривень з конфіскацією вилученого товару: «монітори - планшети» в кількості 39 шт., та ноутбуки в кількості - 13 шт., бувші у використанні загальною вартістю 213930 (двісті тринадцять тисяч дев'ятсот тридцять) гривень 80 копійок, переміщення яких через кордон України обмежено.

В решті постанову Любомльського районного суду Волинської області від 27 серпня 2015 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя