АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 534/2168/15-п Номер провадження 33/786/206/15Головуючий у 1-й інстанції Окунь Т. В. Доповідач ап. інст. Корсун О. М.
Категорія ч.1 ст. 130 КУпАП
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 листопада 2015 року м. Полтава

Суддя Судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Полтавської області Корсун О.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на постанову судді Комсомольського міського суду Полтавської області від 2 жовтня 2015 року,

В С Т А Н О В И В:

Цією постановою

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця м. Комсомольськ Полтавської обл., який проживає АДРЕСА_1

визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та призначено адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в сумі 243 грн. 60 коп..

Згідно постанови судді Головятинський Р.В. визнаний винуватим у тому, що він 28 серпня 2015 року о 23 год. 20 хв. по вулиці Миру в районі будинку № 9 м. Комсомольськ, керував мопедом з клінічними ознаками алкогольного сп'яніння і від проходження, відповідно до встановленого порядку, огляду на стан алкогольного сп'яніння відмовився.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 не оспорюючи свою винуватість у вчиненні адміністративного правопорушення у вчиненні якого його визнано винуватим, просить змінити постанову в частині застосування стягнення та накласти на нього штраф.

При цьому апелянт зазначає, що суддею при прийняті оскаржуваного судового рішення не зазначено, які саме вимоги Правил дорожнього руху він порушив. Крім того ОСОБА_2 вказує про те, що суддею при винесенні оскаржуваної постанови не враховано того, що він за фахом є водієм і позбавлення його права керування транспортними засобами, ставить його у дуже скрутне становище, оскільки він не має можливості іншого способу заробітку для існування.

ОСОБА_2, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи до суду апеляційної інстанції не з'явився про причини неявки не повідомив, що підтверджується поштовим повідомленням.

Згідно до ч. 6 ст. 294 КУпАП за таких обставин неявка апелянта не перешкоджає розгляду справи.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, вважаю, що вона не підлягає до задоволення з таких підстав.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії АП2 № 162141 від 29.08.2015, складеного інспектором ВДАІ з обслуговування м. Комсомольськ лейтенантом міліції Скриль С.В.: ОСОБА_2 - 25 серпня 2015 року о 23 год. 20 хв. по вулиці Миру міста Комсомольськ в районі будинку № 9 керував мопедом з явними ознаками алкогольного сп'яніння (різкий запах алкоголю з порожнини рота, поведінка, яка не відповідає обстановці), але від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп'яніння він відмовився, чим порушив п. 2.5 ПДР (а.с.1).

Тобто, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_2 інкримінувалось відмова від проходження огляду на стан алкогольного сп'яніння і його дії було кваліфіковано за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Винуватість ОСОБА_2 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП доведена:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії АП2 № 162141 від 29.08.2015, згідно з яким ОСОБА_2 керував транспортним засобом з ознаками алкогольного сп'яніння (запах алкоголю з ротової порожнини, поведінка, яка не відповідає обстановці), але від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп'яніння він відмовився, чим порушив п. 2.5 ПДР;

- поясненнями свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5, які підтвердили, що ОСОБА_2 - 28 серпня 2015 року приблизно о 00 год. 15 хв. мав ознаки алкогольного сп'яніння (запах алкоголю з ротової порожнини, поведінка, яка не відповідає обстановці), але відмовився від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп'яніння, дачі пояснень працівникам міліції та підписання протоколу про адміністративне правопорушення (а.с.2,3);

- відеозаписом, відповідно до якого ОСОБА_2 у нічний час, керуючи мопедом д.н.з ВІ 2186АА був зупинений працівниками міліції і на їх пропозицію від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп'яніння він відмовився (а.с. 5).

Відповідно до п.2.5. Правил дорожнього руху України, водій повинен на вимогу працівника міліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп'яніння, впливу наркотичних та токсичних речовин.

Отже, суддею правильно кваліфіковано дії ОСОБА_2 за ч. 1 ст. 130 КУпАП, так як суддею встановлено, що ОСОБА_2 керував транспортним засобом з клінічними ознаками алкогольного сп'яніння і від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп'яніння відмовився.

Посилання апелянта на те, що суддя в постанові не зазначив пункт Правил дорожнього руху який він порушив є слушними, але це не є істотним порушенням вимог Кодексу України про адміністративні правопорушення, у зв'язку з тим, що оскаржувана постанова містить зазначення нормативного акту, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення - ч. 1ст. 130 КУпАП, що відповідає приписам ст. 283 КУпАП на яку посилається і сам ОСОБА_2 в апеляційній скарзі.

Відповідно до ч. 2 ст. 33 КУпАП при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність.

При визначенні ОСОБА_2 адміністративного стягнення у виді позбавлення права керування всіма видами транспортних засобів на строк 1 рік суддею враховано вимоги вказаної вище статті.

Посилання апелянта на те, що він працює водієм відповідає дійсності, але як видно із довідки № 2 ОСОБА_2 працевлаштувався на посаду водія до приватного підприємця ОСОБА_6 за день до розгляду даної справи у суді першої інстанції і лише на три місяці (а.с. 13). Дані про те, що ОСОБА_2 постійно працює водієм і за рахунок цього, як він вказує забезпечує себе та свою родину засобами для існування у матеріалах справи відсутні і це не є само по собі обставиною для зміни постанови судді в частині застосування стягнення.

Враховуючи характер вчиненого правопорушення, особу ОСОБА_2, який у місцевому суді свою винуватість не визнав, на посаду водія влаштувався лише після вчинення правопорушення, ступінь його вини, майновий стан, відсутність обставин, що пом'якшують і обтяжують відповідальність вважаю, що застосоване стягнення є правильним.

З огляду на викладене постанова судді є законною та обґрунтованою і підстави для її зміни, як про це ставиться питання в апеляційній скарзі ОСОБА_2 відсутні.

Керуючись ст. 294 КУпАП ,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а постанову судді Комсомольського міського суду Полтавської області від 2 жовтня 2015 року щодо ОСОБА_2 - без зміни.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Полтавської області Корсун О.М.