Справа № 755/7162/15-п
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20.04.2015 року суддя Дніпровського районного суду м. Києва Бірса О.В., розглянувши матеріали, що надійшли з Дніпровського ВДАІ МВС України в м. Києві про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця м. Києва, громадянина України, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1, за ч. 2 ст. 130 Кодексу України про адміністративне правопорушення, -

в с т а н о в и в :

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 (далі - особа, що притягається до адміністративної відповідальності) 29.03.2015 року о 22 годині 40 хвилин, керувала автомобілем ВАЗ, д.н.з. НОМЕР_1, по вул. Дніпровській Набережні в м. Києві, з явними ознаками алкогольного сп'яніння, а саме: різкий запах алкоголю з порожнини рота. Від проходження медичного огляду на стан сп'яніння, у встановленому законом порядку, відмовилася у присутності двох свідків, у зв"язку з чим своїми діями порушила п. 2.5 Правил дорожнього руху України.

У судовому засіданні, особа, що притягається до адміністративної відповідальності, поясниал суду, що дійсно 29.03.2015 року о 22 годині 40 хвилин, керувала автомобілем ВАЗ, д.н.з. НОМЕР_1, по вул. Дніпровській Набережні в м. Києві, де була зупинена працівником ДАІ, та ним було запропоновано пройти огляд на стан сп'яніння, однак, як від огляду у лікаря, так і за допомогою приладу "Драгер" він відмовився, оскільки не убачав для цього правових підстав регламентованих законодавством.

Суд, дослідивши матеріали адміністративної справи, у відповідності до положень ст. 252 КУпАП, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, приходить до наступного.

Статтями 251, 280 КУпАП, визначено фактичні дані, обставини на основі яких, у визначеному законом порядку, орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення.

Як вбачається з матеріалів адміністративної справи, вина особи, що притягається до адміністративної відповідальності у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП повністю доведена, у розумінні ст. 251 КУпАП, належними та допустими доказами, а саме:

- протоколом про адміністративне правопорушення, який складений у відповідності з вимогами ст. 256 КУпАП та з якого слідує, що особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, 29.03.2015 року о 22 годині 40 хвилин, керувала автомобілем ВАЗ, д.н.з. НОМЕР_1, по вул. Дніпровській Набережні в м. Києві, з явними ознаками алкогольного сп'яніння, а саме: різкий запах алкоголю з порожнини рота. Від проходження медичного огляду на стан сп'яніння, у встановленому законом порядку, відмовилася у присутності двох свідків, у зв"язку з чим своїми діями порушила п. 2.5 Правил дорожнього руху України;

- поясненнями свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 від 29.03.2015 року, з яких вбачається, що особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, у їхній присутності відмовилася від проходження огляду на стан сп'яніння у встановленому законом порядку;

- рапортом інспектора від 29.03.2015 року, з якого слідує, що особа, що притягається до адміністративної відповідальності перебував з явними ознаками алкогольного сп'яніння, від проходження огляду відмовився у присутності двох свідків;

- відомостями, що містяться у протоколі огляду і затримання транспортного засобу від 29.03.2015 року;

- довідкою Дніпровського ВДАІ МВС України в м. Києві, з якої випливає, що особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, повторно протягом року вчинила передбачене частиною першою статті 130 КУпАП.

В той же час, відповідно до п. 27 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті" від 23 грудня 2005 року № 14 (із змінами, внесеними згідно з постановою Пленуму Верховного Суду України № 18 від 19 грудня 2008 р.), судам слід ураховувати, що відповідальність за ст. 130 КпАП стан сп'яніння встановлюють шляхом огляду правопорушника. Якщо водій ухилявся від огляду, то відповідні його дії та ознаки сп'яніння необхідно зафіксувати в протоколі про адміністративне правопорушення, складеному у присутності двох свідків, що є підставою для притягнення порушника до адміністративної відповідальності. Для притягнення до відповідальності за ч.1 ст. 130 КпАП не має значення, протягом якого часу особа, яка перебуває у стані сп'яніння чи під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, керувала транспортним засобом. Правопорушення вважають закінченим з того моменту, коли останній почав рухатись.

За таких обставин, враховуючи вище викладене, суд, у відповідності до положень ст. 251 та ст. 252 КУпАП, вважає, що у діях особи, що притягається до адміністративної відповідальності наявний склад адміністративного правопорушення передбачений ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки остання відмовилася від проходження, відповідно до встановленого порядку, огляду на стан сп'яніння, чим порушила п. 2.5 ПДР України.

При накладені адміністративного стягнення, на особу, що притягається до адміністративної відповідальності, суд враховує обставини визначені ст. 33 КУпАП, та не убачає, в розумінні ст. ст. 34, 35 КУпАП, обставин, які пом'якшують чи обтяжують відповідальність останнього і вважає за необхідне накласти адміністративне стягнення у межах санкції статті 130 КУпАП, яке за своїм видом і розміром буде справедливим, відповідатиме характеру вчиненого правопорушення, особі порушника та ступеню його вини, необхідним і достатнім для його виховання та запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так й іншими особами, однак, без вилучення транспортного засобу, оскільки з протоколу про адміністративне правопорушення слідує, що транспортний засіб не належить порушнику, а відповідно до п. 28 Постанови Пленуму Верховного Суду України „Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті" від 23.12.2005 року № 14, оплатне вилучення транспортного засобу може бути допустимим тільки як додаткове адміністративне стягнення за вчинення правопорушень, за які встановлена відповідальність ч. 6 ст. 121, ч. 2 та 3 ст. 130 КпАП, однак застосування його як основного стягнення законом не передбачено, не можна накладати це стягнення й на особу, яка вчинила відповідне правопорушення, керуючи транспортним засобом, що належить іншій особі.

Судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення підлягає стягнення відповідно до положень ст. 40-1 КУпАП.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 33-35, 40-1, 130, 251, 252, 283-285 КУпАП, -

п о с т а н о в и в :

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами строком на два роки без оплатного вилучення транспортного засобу.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 0,03 мінімальної заробітної плати, що становить 36 гривень 54 копійки.

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником або прокурором протягом десяти днів з дня її винесення до Апеляційного суду м. Києва через Дніпровський районний суд м. Києва.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Строк пред'явлення до виконання три місяці.

Відсутність у постанові в справі про адміністративні правопорушення, як виконавчому документі, у розумінні ст. 17 Закону України "Про виконавче провадження" ідентифікаційного номеру боржника, згідно постанови Верховного Суду Україниу від 25 червня 2014 року у справі № 6-62цс14, не являється підставою для відмови державного виконавця у відкритті виконавчого провадження.

С у д д я: О.В. Бірса