АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТАКИЄВА
Справа № 33/796/958 /2015 Головуючий в 1 інст: Зубець Ю.Г.
Категорія: ст.ст. 124, 130 ч.1КУпАП Доповідач в апеляційній інст.: КовальС.М.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 жовтня 2015 року м. Київ

Апеляційний суд м. Києва у складі:

головуючого-судді Коваль С.М.

за участю особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності - ОСОБА_2, розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Подільського районного суду м. Києва від 05 червня 2015 року,

В С Т А Н О В И Л А :

Постановою Подільського районного суду м. Києва від 05 червня 2015 року ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст. 124, 130 ч. 1 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами строком на один рік.

Згідно з постановою суду, ОСОБА_2 17 травня 2015 року о 12 год. 20 хв. в м. Києві по вул. Стеценка, керуючи автомобілем НОМЕР_1, не вибрав безпечну швидкість, не впорався з керуванням, чим порушив п. 12.1 ПДР України, внаслідок чого здійснив наїзд на бордюр ний камінь, в результаті чого транспортний засіб отримав механічні пошкодження.

Крім того, ОСОБА_2 17 травня 2015 року о 12 год. 20 хв. в м. Києві по вул. Стеценка, керував автомобілем НОМЕР_1, з ознаками алкогольного сп»яніння. Від проходження медичного огляду на стан сп»яніння у встановленому законом порядку відмовився в присутності свідків, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР.

Не погоджуючись із постановою суду ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову суду як незаконну та необгрунтовану скасувати, а провадження по справі закрити. Посилається на те, що суд першої інстанції не з»ясував всі обставини, що підлягають з»ясуванню при розгляді справи про адміністративне правопорушення, а викладені у протоколах про адміністративні правопорушення та постанові суду відомості, не відповідають фактичним обставинам справи та містять недостовірну інформацію. Зокрема посилається на те, що 17.05.2015 року за кермом належного йому автомобіля перебував ОСОБА_3, який на повороті не розрахувавши кут повороту, наїхав на бордюр. Під час наїзду на бровку ОСОБА_3 зупинив автомобіль, щоб переконатись, чи немає пошкоджень автомобіля. В той час, коли він разом із ОСОБА_3 оглядали автомобіль, до них під»їхав патрульний автомобіль ДАІ. Після того, як ОСОБА_3 пішов за документами на автомобіль додому, співробітники ДАІ почали вимагати від нього пройти огляд на стан сп»яніння. Стверджує, що він автомобілем не керував, про що працівникам ДАІ підтвердив ОСОБА_3 та пояснив, що саме він перебував за кермом. Після того, як ОСОБА_3 під диктування співробітників ДАІ написав розписку про отримання автомобіля, їх відпустили. Крім того, апелянт зазначає, що в їх присутності протоколи не складалися та не були вручені, а також не були роз»яснені його права, передбачені ст. 268 КУпАП.

Також ОСОБА_2 просить поновити йому строк на апеляційне оскарження постанови суду з тих причин, що він не мав змоги подати апеляційну скаргу у встановлений законом строк, оскільки не був належним чином повідомлений про місце і час розгляду справи, а про винесення судом постанови йому стало відомо лише 23 липня 2015 року.

Вивчивши матеріали справи, вислухавши пояснення ОСОБА_2, який підтримав доводи апеляційної скарги та просив її задовольнити, пояснення свідка ОСОБА_3, дослідивши матеріали адміністративної справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

ОСОБА_2 24 липня 2015 року оскаржив постанову в апеляційному суді.

Враховуючи, що справу було розглянуто за відсутності ОСОБА_2, який не був належним чином повідомлений про місце і час розгляду справи в місцевому суді, вважаю, що строк на апеляційне оскарження має бути поновлений, оскільки він був пропущений з поважних причин.

Як убачається з матеріалів справи, суд, порушивши вимоги ст. 268 КУпАП, розглянув дану адміністративну справу у відсутність ОСОБА_2, який не був у встановленому порядку сповіщений про час та місце її розгляду, чим порушив його законні права на захист, що є безумовною підставою для скасування судового рішення.

Крім цього, відповідно до ч. 1 ст. 256 КУпАП, у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються, зокрема, суть адміністративного правопорушення та нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення.

У разі відмови особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, від підписання протоколу, в ньому робиться запис про це. Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, які додаються до протоколу, а також викласти мотиви свого відмовлення від його підписання.

При складенні протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності роз»яснюються його права і обов»язки, передбачені статтею 268 цього Кодексу, про що робиться відмітка у протоколі.

Більш того, згідно із вимогами ч. 2 ст. 254 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається у двох екземплярах, один із яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.

За таких обставин, суддя місцевого суду при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення, за ст. 278 КУпАП серед інших питань має вирішити питання про правильність складання протоколу та інших матеріалів справи про адміністративне правопорушення.

Проте, як вбачається з матеріалів справи, вказані вимоги закону дотримані та виконані не були.

Згідно ч. 1 ст. 130 КУпАП встановлена адміністративна відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп»яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп»яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до вимог ст. 266 КУпАП, «Інструкції про виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп»яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої Наказом МАВ України від 09.09.2009 року № 400/666 та Постанови Кабінету Міністрів України від 17.12.2008р. № 1103 про затвердження Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп»яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, встановлення стану алкогольного сп»яніння здійснюється на підставі огляду, який проводиться уповноваженою особою Державтоінспекції на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів та лікарем закладу охорони здоров»я. Результати огляду зазначаються у протоколі про адміністративне правопорушення.

Стаття 266 КУпАП передбачає першочергове проведення огляду водія на стан сп»яніння з використанням спеціальних технічних засобів працівником міліції у присутності двох свідків. І лише у разі незгоди водія на проведення огляду працівником міліції з використанням спеціальних технічних засобів, або незгоди з результатом такого огляду, останній проводиться в закладах охорони здоров»я.

Згідно із ч. 5 ст. 266 КУпАП, огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп»яніння, або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Як вбачається з матеріалів справи, у протоколі про адміністративне правопорушення відсутні будь-які дані щодо огляду ОСОБА_2 на стан сп»яніння, а також дані, які б підтверджували про попередню пропозицію працівників ДАІ пройти ОСОБА_2 огляд на місці зупинки належного йому транспортного засобу за допомогою спеціальних технічних засобів. Крім того, у протоколі відсутні дані про відмову ОСОБА_4 від проходження саме такого огляду та відомості щодо пропозиції працівника ДАІ пройти огляд у відповідному медичному закладі охорони здоров»я.

Як слідує із зазначеного протоколу, висновок про перебування ОСОБА_5 у стані алкогольного сп»яніння зроблений працівниками ДАІ лише візуально, з посиланням на запах алкоголю з порожнини рота, шатку ходу, виражене тремтіння пальців рук.

Не підтверджують дотримання працівниками ДАІ, при складанні протоколу про адміністративне правопорушення вимог ст. 266 КУпАП і пояснення свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_7, які містяться в матеріалах справи (а.с.6;7), оскільки будь-яких даних про те, що працівниками ДАІ було запропоновано ОСОБА_2 пройти огляд на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, в їх поясненнях не міститься.

Крім того, ОСОБА_2 під час апеляційного розгляду в категоричній формі наполягав на тому, що 17.05.2015 року за кермом належного йому автомобіля перебував ОСОБА_3, який на повороті не розрахувавши кут повороту, наїхав на бордюр.

Зазначені обставини були також підтверджені і поясненнями наданими під час апеляційного розгляду свідком ОСОБА_3, який пояснив, що оскільки ОСОБА_2 перебував у стані алкогольного сп»яніння, він з його дозволу, керував автомобілем.

Апеляційним судом неодноразово для дачі пояснень викликались працівник ДАІ ОСОБА_8, який складав зазначені протоколи про адміністративне правопорушення та свідки ОСОБА_6 і ОСОБА_7, які нібито були присутні під час складання протоколів, проте зазначені особи в судове засідання не з»явились і відомостей з поштового відділення про отримання ними викликів, не надходило. Наведені обставини позбавляють апеляційний суд можливості перевірити твердження ОСОБА_2 та свідка ОСОБА_3 про те, що ОСОБА_9 не перебував за кермом автомобіля.

За таких обставин, підстав вважати належними та допустимим доказами пояснення зазначених свідків, не має.

Враховуючи зазначене та беручи до уваги, що в матеріалах справи відсутні будь-які інші докази, які б свідчили про порушення ОСОБА_2 п.2.5 ПДР України, підстав вважати, що він вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, не вбачається.

Крім того, в матеріалах справи відсутні будь-які дані про те, що при здійсненні руху ОСОБА_2 створив перешкоди чи небезпеку іншим учасникам дорожнього руху, а також відсутні відомості про спричинення своїми діями шкоди, у тому числі і у зв»язу із наїздом на бордюрний камінь. Такий розмір шкоди не встановлений та будь-які вимоги стосовно нього ніким по справі не заявлені.

За таких обставин, з висновками судді Подільського районного суду м. Києва про те, що ОСОБА_2 вчинив дії направлені на порушення п. 12.1 ПДР, тобто скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП, погодитись не можна, оскільки обов»язкові умови для наявності в діях особи складу адміністративного правопорушення, у тому числі пошкодження інших транспортних засобів та спричинення матеріальної шкоди ні при складанні адміністративного протоколу з відображенням відповідних відомостей у ньому, ні у судовому засіданні не встановлені.

З урахуванням викладеного, постанова Подільського районного суду м. Києва від 05 червня 2015 року щодо ОСОБА_2 підлягає скасуванню із закриттям провадження у справі, за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Керуючись п. 1 ч. 1 ст.247, ст. 294 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В:

Поновити ОСОБА_2 строк на апеляційне оскарження постанови Подільського районного суду м. Києва від 05 червня 2015 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Постанову Подільського районного суду м. Києва від 05 червня 2015 року, якою ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 130, ст. 124 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами строком на один рік - скасувати, а провадження у справі закрити за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного

суду м. Києва С.М. Коваль