АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 січня 2015 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва Ященко М.А., за участю захисника особи щодо якої закрито провадження у справі про адміністративної відповідальності ОСОБА_2., потерпілого ОСОБА_3 та його представника ОСОБА_4, розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві апеляційну скаргу ОСОБА_3 на постанову судді Дарницького районного суду м. Києва від 01 грудня 2014 року, -

ВСТАНОВИВ:

Цією постановою закрито провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_5 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, у зв'язку з відсутністю в її діях складу цього адміністративного правопорушення.

Як зазначено в постанові суду, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення, 04 лютого 2014 року, близько 10-00 год., по вул. А.Ахматової у м. Києві, ОСОБА_5, керуючи автомобілем НОМЕР_1, не відреагувала на зміну дорожньої обстановки, при виникненні небезпеки для руху негайно не жила заходів для зменшення швидкості, аж до зупинки транспортного засобу, внаслідок чого відбулося зіткнення з автомобілем «Toyota», д.н.з. НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_3, що призвело до пошкодження транспортних засобів. Вказаними діями водій ОСОБА_5 порушила вимоги п.п. 2.3 (б), 12.1, 12.3 Правил дорожнього руху України, чим вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП.

Вислухавши пояснення учасників ДТП, дослідивши матеріали справи, в тому числі і надані ОСОБА_5 висновки автотехнічного дослідження, проведеного фахівцем ПП «Науково-дослідна лабораторія судових експертиз», від 23.09.2014 року, суддя суду першої інстанції дійшов до висновку, що ОСОБА_5 інкримінованих їй порушень ПДР не допускала, а здійснивши поворот ліворуч продовжила рух у своїй смузі для руху, натомість саме водій ОСОБА_3 при виїзді на зустрічну смугу для руху, в порушення вимог п.11.3 ПДР, не надав перевагу у русі автомобілю «Mitsubishi», а відтак , викладений у протоколі про адміністративне правопорушення висновок про порушення водієм ОСОБА_5 вимог п.п. 2.3 (б), 12.1, 12.3 Правил дорожнього руху України, є хибним.

Не погоджуючись з постановою суду, потерпілий ОСОБА_3подав апеляційну скаргу, з наступними доповненнями до неї, в якій просить скасувати постанову суду як таку, що винесена з порушенням норм матеріального та процесуального права, прийняти нову постанову, якою визнати ОСОБА_5 винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Як зазначає апелянт, суд безпідставно закрив провадження по справі щодо ОСОБА_5 незважаючи на наявність в матеріалах справи протоколу про адміністративне правопорушення щодо неї, який в сукупності з іншими доказами підтверджує факт порушення саме нею правил дорожнього руху, яке призвело до ДТП. На думку апелянта, в протоколі про адміністративне правопорушення від 04.02 2014 року частково невірно вказані порушення ПДР, які вчинила ОСОБА_6, яка повертаючи направо не виконала вимог правила «правої руки», чим крім інкримінованих їй порушень п.п. 2.3 (б), 12.1, Правил дорожнього руху України, порушила також і п.п. 10.1 та 16.12 цих Правил, на що суд уваги не звернув. Підтвердженням цього є вказане в схемі ДТП місце зіткнення транспортних засобів, яким є осип скла та фарби, які знаходяться ближче до крайньої правої смуги руху в напрямку від виїзду з охоронюваної автостоянки до автодороги, з якої ОСОБА_5 повертала направо, чим спростовуються висновки суду про рух автомобіля під його керуванням по зустрічній смузі руху. Всі висновки судді суду першої інстанції, як і висновки автотехнічного дослідження, проведеного фахівцем ПП «Науково-дослідна лабораторія судових експертиз», від 23.09.2014 року, спростовуються висновками проведеного на його замовлення експертного дослідження обставин і механізму даної ДТП №ЕД-1-3-167/15, виконаними фахівцем ТОВ «Судова незалежна експертиза України», згідно яких аргументовано доведено, що винною у виникненні ДТП та його наслідках є саме ОСОБА_6, через порушення нею вимог п. п. 10.1, 10.11, 16.12 Правил дорожнього руху України.

Заслухавши пояснення потерпілого ОСОБА_3 та його представника ОСОБА_4, які підтримали подану апеляційну скаргу та просили її задовольнити, пояснення захисника ОСОБА_2, котрий заперечував проти задоволення апеляційної скарги потерпілого, вважаючи постанову суду законною і обґрунтованою, перевіривши матеріали справи та викладені в апеляційній скарзі доводи, вважаю, що вона підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно зі ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

При розгляді даної справи суддя суду першої інстанції цих вимог не дотримався, фактичні обставини справи достатньо повно не встановив, як не були вони належним чином встановленні і при складанні протоколу про адміністративне правопорушення.

Як зазначено в ч. 1 ст. 256 КУпАП, поряд з іншими обов'язковими даними, у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення, нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення, складеного на ОСОБА_5 (а.с. 1), вона, 04 лютого 2014 року, о 10-00 год., по вул. А.Ахматової, 35-А у м. Києві., керуючи автомобілем НОМЕР_1, не відреагувала на зміну дорожньої обстановки, при виникненні небезпеки для руху негайно не вжила заходів для зменшення швидкості, аж до зупинки транспортного засобу, внаслідок чого відбулося зіткнення з автомобілем «Toyota», д.н.з. НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_3, що призвело до пошкодження транспортних засобів, чим порушила вимоги п. п. 2.3 (б), 12.1, 12.3 Правил дорожнього руху України та вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП.

В даному викладенні обставин ДТП відсутні дані про напрямок руху автомобілів і маневри, які вони виконували, вид та характеристики відрізку дороги на якому сталося ДТП.

Усунути ці недоліки неможливо шляхом детального вивчення схеми ДТП , пояснень учасників ДТП та інших доданих до справи матеріалів, так як в схемі ДТП відсутнє зображення місця зіткнення транспортних засобів, навіть зі слів водіїв, з прив'язкою до сталих елементів інфраструктури частини дороги. Відсутня така прив'язка до місця пригоди також і осипу скла та фарби, зображених на схемі ДТП, в зв'язку з чим , неможливо встановити механізм ДТП, з'ясувати, в якій же смузі для руху воно сталося, що призводить до різного тлумачення цього як учасниками ДТП, так і експертами, які при дослідженні обставин даної пригоди прийшли до протилежних висновків щодо винуватості водіїв у виникненні ДТП та її наслідках.

Таким чином, долучена до справи копія схеми ДТП не відповідає вимогам п. 6.1. Інструкції з оформлення працівниками Державтоінспекції МВС матеріалів про адміністративні порушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, яка затверджена наказом МВС України № 77 від 26 лютого 2009 року, згідно якого на схемі місця ДТП повинні бути графічно зображені та зафіксовані такі об'єкти: ділянка дороги, де сталася дорожньо-транспортна пригода; сталі орієнтири, до яких на схемі здійснена прив'язка об'єктів та слідів; транспортні засоби, причетні до ДТП, координати їх розміщення відносно елементів проїзної частини та сталих орієнтирів; сліди гальмового шляху коліс транспортних засобів: їх розміщення відносно елементів проїзної частини; довжина від їх початку до кожного колеса транспортного засобу із зображенням місць розривів; довжина слідів на ділянках з різним покриттям; інші сліди та предмети, що стосуються пригоди: розміщення частин та об'єктів (уламки кузова, частинки фарби, уламки скла, осипання ґрунту, сліди рідини та ін.), що відокремилися від транспортного засобу, відносно елементів проїзної частини, транспортних засобів; площа розсіювання уламків скла, осипання ґрунту тощо; координати місця зіткнення, наїзду тощо відносно сталих орієнтирів; ширина проїзної частини разом з роздільними смугами; ширина тротуарів, узбіччя; розміри ділянок з різним станом дорожнього покриття; розміри та розміщення дефектів дорожнього покриття; розташування дорожньої розмітки; розташування світлофорів, дорожніх знаків та інших засобів технічного регулювання дорожнього руху; розташування шлагбаума, засобів сигналізації, дорожніх знаків на підході до залізничного переїзду.

Наявні в матеріалах справи два висновки спеціаліста також не можна визнати повними та об'єктивними з огляду на те, що при проведенні цих досліджень фахівці довільно вибирали місце зіткнення транспортних засобів.

Відсутність вихідних даних, необхідних для правильного вирішення даної справи свідчить про неповноту проведеної перевірки працівниками ДАІ, яким ця справа два рази направлялась суддями для усунення недоліків.

Виходячи з викладено, суддя апеляційного суду приходить до висновку про необхідність скасування постанови судді суду першої інстанції та повернення справи до відповідного підрозділу ДАІ для проведення додаткової перевірки та дооформлення, так як на даний час суд позбавлений можливості прийняти остаточне рішення по даній справі.

Таке рішення узгоджується з абзацом п'ятим п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» від 23 грудня 2005 року № 14, яким постановлено визнати правильною практику тих суддів, які вмотивованими постановами повертають протоколи про адміністративні правопорушення, складені не уповноваженою на те посадовою особою або без додержання вимог ст. 256 КпАП, відповідному правоохоронному органу для належного оформлення.

Під час проведення додаткової перевірки, шляхом здійснення додаткового огляду місця пригоди, з залученням учасників ДТП та розстановки на місці транспортних засобів так, як це зазначено в схемі ДТП, необхідно скласти додаткову схему ДТП, яка повинна відповідати вимогам п. 6.1. Інструкції з оформлення працівниками Державтоінспекції МВС матеріалів про адміністративні порушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, яка затверджена наказом МВС України № 77 від 26 лютого 2009 року, з обов'язковим позначенням місця зіткнення автомобілів, виходячи з пояснень водіїв, осипу скла та фарби, з їх прив'язкою відносно елементів проїзної частини та сталих орієнтирів. Після цього, за згоди учасників ДТП необхідно призначити та провести комплексну автотехнічну та транспортно-трасологічну експертизу, для вирішення питань відповідності дій обох водіїв правилам ПДР, допущених при цьому порушень та встановлення причинного зв'язку між допущеними порушеннями Правил і наслідками, які настали.

Після додаткового оформлення необхідно повторно направити матеріали справи до суду на розгляд, який провести з урахуванням положень ст. 38 КУпАП щодо строків накладення адміністративного стягнення.

Керуючись ст.ст. 256, 294 КУпАП, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу потерпілого ОСОБА_3 задовольнити частково.

Постанову судді Дарницького районного суду м. Києва від 01 грудня 2014 року, якою закрито провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_5 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП - скасувати, а матеріали справи про адміністративне правопорушення повернути до ВДАІ Дарницького РУ ГУ МВС України в м. Києві для проведення додаткової перевірки та доопрацювання, відповідно до вимог ст. 256 КУпАП.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає

Суддя М.А. Ященко