Постанова

Іменем України

СПРАВА № 712/11181/15-П

Провадження № 3/712/1886/15

06 листопада 2015 року м. Черкаси

Суддя Соснівського районного суду м. Черкаси Рябуха Ю.В., розглянувши адміністративну справу, при участі прокурора Кочерга О.В., яка надійшла від оперуповноваженого в ОСОБА_1 УСБУ в Черкаській області капітана ОСОБА_2В, відносно громадянина України ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1, працюючої Золотоніська ОДПІ ГУ ДФС у Черкаській області, старший державний ревізор - інспектор відділу доходів і зборів з фізичних осіб, прож.м. Золотоноша, АДРЕСА_1, зареєстрована ІНФОРМАЦІЯ_2

за п.ч.1 ст. 25 Закону України «Про запобігання корупції», ч.2 ст. 172-4 КУпАП -

ВСТАНОВИВ:

На розгляд Соснівського райсуду м. Черкаси надійшли матеріали адміністративної справи про порушення вимог п.2ч.1 ст. 25 Закону України «Про запобігання корупції», заведеної ОСОБА_1 УСБУ в Черкаській області відносно громадянина ОСОБА_3. ОСОБА_4 обвинувачується в скоєнні адміністративного правопорушення в тому, що перебуваючи на посаді старшого державного ревізора - інспектора відділу доходів і зборів з фізичних осіб Золотоніської ОДПІ ГУ ДФС у Черкаській області згідно з наказом від 30.12.2014 року №2-о «Про призначення працівників», тобто будучи службовою особою фіскальної служби та маючи спеціальне звання інспектора податкової та митної справи II рангу, суб'єктом відповідальності за корупційні правопорушення згідно п.п. «є» п.1 ч.1 ст.3 Закону України «Про запобігання корупції», а саме: одночасно зареєстрована засновником ПП «Віпол» (м. Золотоноша, вул. Шевченка, буд. 50А ) та має 100% частку статутного капіталу, отримуючи від діяльності підприємства прибуток чим порушила вимоги п. 2 ч. 1 ст. 25 вказаного Закону.

ОСОБА_4 в судове засідання повторно не з»явилася, будучи належним чином повідомлена про час та місце слухання справи, що підтверджується матеріалами справи , а саме телефонограмами, які були особисто отримані ОСОБА_5, заяв про перенесення слухання справи, чи про неможливість розгляду без її участі суду надані не були.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, суд приходить до наступного.

ОСОБА_4, з 30.12.2014 р. будучи службовою особою фіскальної служби та маючи спеціальне звання інспектора податкової та митної справи II ранг, перебуваючи на посаді старшого державного ревізора-інспектора відділу доходів і зборів з фізичних осіб, тобто суб'єктом відповідальності за корупційні правопорушення згідно з п.п. «є» п. 1 ч. 1 ст.3 ЗУ «Про запобігання корупції» в порушення спеціального обмеження , встановленого п.2 ч.І ст.25 вказаного Закону, щодо заборони входити до складу органу управління чи наглядової ради підприємства або організації, що має на меті одержання прибутку, одночасно зареєстрована засновником ПП «Віпол» (м. Золотоноша, вул. Шевченка, буд. 50А ) та має 100% частку статутного капіталу, отримуючи від діяльності підприємства прибуток та володіла 100% частки статутною капіталу підприємства.

З матеріалів справи, які були досліджені в судовому засіданні вбачається, що вина ОСОБА_3, у вчиненні нею адміністративного правопорушення передбаченого ч.2 ст. 172-4 КУпАП підтверджується наступними доказами:

- даними протоколу № 14 від 22.09.2015 р. про вчинення адміністративного корупційного правопорушення, з якого вбачається, що ОСОБА_4В порушила вимог п.2 ч.І ст.25 ЗУ «Про запобігання корупції», за яким ОСОБА_4 працюючи на посаді старшого державного ревізора-інспектора відділу доходів і зборів з фізичних осіб Золотініської ОДПІ ГУ ДФС у Черкаській області, одночасно зареєстрована засновником ПП «Віпол» (м. Золотоноша, вул. Шевченка, буд. 50А ) та має 100% частку статутного капіталу, отримуючи від діяльності підприємства прибуток та володіла 100% частки статутною капіталу підприємства (а.с. 9);

- згідно даних витягу з ДЄС України: зареєстровано станом на 21.09.2015 р. ПП «Віпол» (м. Золотоноша, вул. Шевченка, буд. 50А ) - засновником (учасником) юридичної особи є ОСОБА_6, розмір внеску до статутного фонду становить 100. 00 грн., органом управляння юридичної особи є Загальні збори (а.с. - 15).

- відповідно до актового запису про шлюб № 92 від 06 червня 2006 року ОСОБА_6 зареєструвала шлюбу з ОСОБА_7, та взяла прізвище після шлюбу ОСОБА_4 (а.с.24);

- поясненнями ОСОБА_3, даними при розгляді справи про те, що вона н дійсно станом на 22.09.2015 р зареєстрована засновником ПП «Віпол» (м. Золотоноша, вул. Шевченка, буд. 50А ) та має 100% частку статутного капіталу, пояснити чому вийти із засновників не змогла;

- згідно даних листа Золотінської ОДПІ ГУ ДФС у Черкаській області від

22.09.2015 р. № 11208/23-13-20-040: за період 01.01.15 р. по 22.09.15 р. сплачено ПП «Віпол» () до бюджету 195516,06 грн.. податків та зборів (а.с. 22);

- відповідно до витягу з Наказу № 2-о від 30 грудня 2014 року ОСОБА_8В призначено на посаду старшого державного ревізора-інспектора відділу доходів і зборів з фізичних осіб Золотініської ОДПІ ГУ ДФС у Черкаській області. Підтверджено спеціальне звання інспектора податкової та митної справи ІІ рангу (а.с - 9);

*згідно даних витягу із протоколу № 3-о від 02 липня 2013 року ОСОБА_9, присвоєно 14 ранг державного службовця (а.с.7, об.);

*згідно даних витягу із протоколу № 24-о від 30 грудня 2013 року ОСОБА_9, присвоєно спеціальне звання інспектора податкової та митної справи ІІ рангу (а.с. - 8);

Вважаю, що вина ОСОБА_3 доведена повністю та її дії необхідно кваліфікувати за ч.2 ст. 172-4 КУпАП, як порушення особою встановлених законом обмежень, щодо входження до складу органу управління підприємства, що має на меті одержання прибутку.

Відповідно до диспозиції ч. 2 ст. 172-4 КупАП, об'єктивна сторона передбаченого цією нормою правопорушення полягає в порушенні суб'єктом встановлених законом обмежень щодо входження до складу органу управління чи наглядової ради підприємства або організації, що має на меті одержання прибутку. Тобто проявом об'єктивної сторони цього правопорушення являється не сам факт входження відповідного суб'єкта до складу органу управління чи наглядової ради підприємства або організації, а факт порушення ним встановлених законом обмежень щодо такого входження. Відтак, диспозиція ч. 2 ст. 172-4 КУпАП в частині об'єктивної сторони цього правопорушення є бланкетною, відсилаючи особу, яка має застосовувати її положення, до інших законів.

Спеціальним законом, який встановлює зазначені в ч.2 ст. 172-4 КУпАП обмеження, є сам Закон України "Про запобігання корупції" від 14 жовтня 2014 року № 1700-ІІ.

Відповідно до ч. 2 ст. 25 Закону України "Про запобігання корупції" особам, які являються суб'єктами зазначеного вище правопорушення, забороняється входити до складу правління, інших виконавчих чи контрольних органів, чи наглядової ради підприємства або організації, що має на меті одержання прибутку (крім випадків, коли особи здійснюють функції з управління акціями (частками, паями), що належать державі чи територіальній громаді, та представляють інтереси держави чи територіальної громади в раді (спостережній раді), ревізійній комісії господарської організації), якщо інше не передбачено Конституцією або законами України.

Конституційний Суд України в своєму рішенні від 13.03.2012 р. N 6-рп/2012 вказав, що відповідно до Основного Закону України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю; право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом; ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності; право приватної власності є непорушним (частини перша, друга, четверта статті 41). Конституцією України встановлено, що громадяни мають рівні конституційні права і свободи та є рівними перед законом (частина перша статті 24); усі суб'єкти права власності рівні перед законом (частина четверта статті 13). Згідно з частиною третьою статті 319 ЦК України усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав. За частиною першою статті 167 ГК України учасники (акціонери) господарського товариства мають корпоративні права, тобто права особи, частка якої визначається у статутному фонді (майні) господарської організації, що включають правомочності на участь цієї особи в управлінні господарською організацією, отримання певної частки прибутку (дивідендів) цієї організації та активів у разі ліквідації останньої відповідно до закону, а також інші правомочності, передбачені законом та статутними документами. Це положення конкретизовано у Законі України "Про акціонерні товариства", згідно з пунктом 8 частини першої статті 2 якого корпоративні права - це сукупність майнових і не майнових прав акціонера - власника акцій товариства, - які випливають з права власності на акції та включають право на участь в управлінні акціонерним товариством, отримання дивідендів та активів акціонерного товариства у разі його ліквідації відповідно до закону, а також інші права та правомочності, передбачені законом чи статутними документами.

З вищевказаного вбачається, що державний службовець може входити до складу загальних зборів товариства, яке має на меті отримання прибутку, виключно, якщо таке входження пов'язане лише з реалізацією його права власності на частку у цьому товаристві як корпоративного права особи, і не може суміщати свою посаду державного службовця з участю у будь-яких органах товариства, якщо вони є органом управління відповідного товариства.

Відповідно до даних витягу з ДЄС України: зареєстровано станом на 21.09.2015 р. ПП «Віпол» (м. Золотоноша, вул. Шевченка, буд. 50А ) - засновником (учасником) юридичної особи є ОСОБА_6, розмір внеску до статутного фонду становить 100. 00 грн., органом управляння юридичної особи є Загальні збори (а.с. 15). Крім того, суд враховує, що ОСОБА_9 належить 100 % частки статутного фонду підприємства.

Згідно положення ст.ЗЗ КУпАП, при накладенні адміністративного стягнення враховується характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність.

Призначаючи стягнення ОСОБА_9 суд враховує характер вчиненого правопорушення, ступінь суспільної небезпеки вчиненого правопорушення, особу ОСОБА_3, яка має постійне місце проживання та роботи.

У відповідності зі ст.ст.34-35 КУпАП, обставин, що пом'якшують або обтяжують відповідальність за адміністративне правопорушення - суд не вбачає.

Враховуючи вищевикладені обставини справи, дані про особу правопорушника, суд вважає, що останньому слід призначити адміністративне стягнення у вигляді штрафу з конфіскацією отриманого доходу від такої діяльності.

Стягнути із ОСОБА_3В судовий збір в дохід державного бюджету в розмірі 243, 54 грн.

Відповідно до положень ст.38 КУпАП, адміністративне стягнення за вчинення корупційного правопорушення може бути накладено протягом трьох місяців з дня виявлення.

З матеріалів справи вбачається, що дане правопорушення було виявлено 22.09.2015 р. (а.с.2-3, 15-16), тому строки притягнення до адміністративної відповідальності не збігли.

Враховуючи вищевикладене, вважаю, що ОСОБА_4В притягується до адміністративної відповідальності в межах строків передбачених ст.38 КУпАП.

Керуючись ст.ст. 250, 283-286. 172-4, 294 КУпАП,-

ПОСТАНОВИВ:

Визнати ОСОБА_8 виною в скоєнні адміністративного правопорушення передбаченного ч. 2 ст. 172-4 КУпАП та накласти адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 6800 грн., що становить 400 неоподаткованих мінімумів доходів громадян з конфіскацією на користь держави отриманого доходу від такої діяльності.

Стягнути з ОСОБА_3 судовий збір в сумі 243 грн. 60 коп.

Постанова може бути оскаржена до Апеляційного суду Черкаської області через суд першої інстанції протягом 10 днів з дня винесення.

Суддя