АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

Іменем України

02 листопада 2015 року суддя Апеляційного суду Дніпропетровської області Деркач Н.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпропетровську, за участю ОСОБА_1 та його захисника ОСОБА_2, справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 06 жовтня 2015 року, якою

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, приватного підприємця, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП і закрито провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно нього за закінченням на момент її розгляду строку накладення адміністративного стягнення, -

в с т а н о в и в :

Постановою Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 06 жовтня 2015 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП і закрито провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно нього, на підставі п. 7 ст. 247 КУпАП, за закінченням на момент розгляду справи строку накладення адміністративного стягнення, передбаченого ч. 2 ст. 38 КУпАП.

При цьому, постановою суду першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 керував моторолером з явними ознаками алкогольного сп'яніння і на вимогу працівника Державтоінспекції МВС в присутності двох свідків відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп'яніння, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України.

Провадження № 33/774/597/15 Головуючий у першій інстанції: Воробйов В.Л.

Категорія: ч.1 ст.130 КУпАП Головуючий у другій інстанції: Деркач Н.М.

Не погоджуючись з вищевказаною постановою суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову районного суду в частині визнання його винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та закрити провадження у справі.

В обґрунтування апеляційної скарги ОСОБА_1 посилається на те, що постанова місцевого суду є незаконною та необґрунтованою, винесена з порушенням норм матеріального та процесуального права, а викладені в постанові висновки суду, не відповідають фактичним обставинам справи. За твердженням апелянта, в його діях відсутній склад інкримінованого адміністративного правопорушення, а докази протилежного в матеріалах справи відсутні. Крім того, ОСОБА_1 звертає увагу суду апеляційної інстанції на те, що при складанні відносно нього протоколу про адміністративне правопорушення з боку працівників Державтоінспекції МВС мали місце протиправна поведінка та нехтування його правами, передбаченими чинним законодавством України.

В судовому засіданні апеляційного суду ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_2 підтримали в повному обсязі подану апеляційну скаргу, підтвердили викладені в ній доводи та просили апеляційну скаргу задовольнити. Правопорушник наполягав на відсутності в його діянні складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Суд апеляційної інстанції, вислухавши учасників судового розгляду, вивчивши матеріали справи, дослідивши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах апеляційної скарги, дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги, виходячи з наступного.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 стосовно незаконності та необґрунтованості постанови місцевого суду є безпідставними.

Висновок суду першої інстанції про наявність в діянні водія ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, відповідає фактичним обставинам справи, є законним та обґрунтованим.

Даний висновок суду в повному обсязі підтверджується доказами, що містяться в матеріалах справи, в їх сукупності, які районним судом, з дотриманням вимог ст. 252 КУпАП, були перевірені на їх допустимість, належність та достатність, в контексті ст. 251 КУпАП.

Так, вина ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого адміністративного правопорушення підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення від 10 червня 2015 року, складеним уповноваженою особою з дотриманням вимог, передбачених ст. ст. 254 - 256 КУпАП.

З письмових пояснень свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6 вбачається, що в їх присутності водій ОСОБА_1 відмовився на вимогу працівника Державтоінспекції МВС від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп'яніння.

Крім того, свідки зазначили, що в їх присутності ОСОБА_1 були роз'яснені його права, визначені ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП, а також попереджено про адміністративну відповідальність, передбачену ст. 130 КУпАП.

Матеріалами справи не встановлено обставин, які б давали об'єктивні підстави ставити під сумнів вищезазначені пояснення свідків, які є послідовними та повністю узгоджуються між собою та з даними, котрі слідують з інших доказів, що містяться в матеріалах справи.

Факт дотримання працівниками Державтоінспекції МВС вимог ч. 1 ст. 266 КУпАП в частині відсторонення водія, щодо якого є підстави вважати, що він перебуває у стані алкогольного сп'яніння, від керування транспортним засобом, підтверджується розпискою громадянина ОСОБА_2, який зобов'язався доставити моторолер ОСОБА_1 за місцем проживання останнього та не передавати керування даним транспортним засобом безпосередньо ОСОБА_1

Даючи оцінку вищевказаним доказам, апеляційний суд приходить до висновку про правильність встановлення місцевим судом фактичних обставин вчинення водієм ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, зафіксованих в протоколі про адміністративне правопорушення, складеному відносно нього.

Апеляційний суд вважає надуманими доводи апеляційної скарги стосовно того, що при складанні відносно ОСОБА_1 протоколу про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, з боку працівників Державтоінспекції МВС мала місце протиправна поведінка, враховуючи, що в матеріалах справи відсутні будь-які відомості, які б свідчили про звернення ОСОБА_1 до компетентних органів з даного приводу.

Не спростовують правильність висновків суду першої інстанції доводи апеляційної скарги в частині того, що водій ОСОБА_1, керуючи моторолером, знаходився у тверезому стані, оскільки протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, відносно ОСОБА_1 складено саме за фактом його відмови від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп'яніння на вимогу працівника Державтоінспекції МВС, підставою якої стало виявлення у ОСОБА_1 ознак алкогольного сп'яніння, передбачених Інструкцією про виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного сп'яніння, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров'я України № 400/666 від 09 вересня 2009 року що, в свою чергу, утворює самостійний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Таким чином, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про те, що розглянувши справу про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, відносно ОСОБА_1 і дотримавшись при цьому вимог ст. ст. 245, 279, 280 КУпАП, районний суд ухвалив законне і обґрунтоване судове рішення, а тому апеляційний суд вважає необхідним апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції - без змін.

На підставі викладеного та керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 06 жовтня 2015 року, відносно ОСОБА_1, - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя

Апеляційного суду

Дніпропетровської області Н.М. Деркач