АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД М.КИЄВА
Справа №33/796/962/2015 Постанова винесена суддею Просаловою О.М.
Категорія: ст. 130 ч.1 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 листопада 2015 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду м. Києва Кепкал Л.І., розглянувши за участю захисника ОСОБА_3 - адвоката Кірюшкіна В.Л. матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою адвоката Кірюшкіна В.Л. на постанову судді Дарницького районного суду м. Києва від 15 липня 2015 року про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1,

В С Т А Н О В И В :

постановою судді Дарницького районного суду м. Києва від 15 липня 2015 року ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 3 400 грн.

Як зазначено в постанові ОСОБА_3, 07 червня 2015 року о 04 год. 15 хв., керував автомобілем «Volkswagen Passat» д.н.з. НОМЕР_1, по проспекту Повітрофлоцькому, 100 в м. Києві, з явними ознаками алкогольного сп'яніння, а саме: різкий запах алкоголю, почервоніння очей, млява мова. Від проходження огляду на стан алкогольного сп'яніння у встановленому законом порядку відмовився в присутності свідків, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР України. Таким чином, ОСОБА_3 вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Не погоджуючись із вказаною постановою адвокат Кірюшкін В.Л. в інтересах ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову Дарницького районного суду м. Києва від 15 липня 2015 року та провадження по справі закрити за відсутністю в діях ОСОБА_3 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В обґрунтування своїх вимог апелянт посилається на незаконність та необґрунтованість постанови суду, яка винесена з порушеннями норм матеріального та процесуального права, прийнятою за наслідками необ'єктивності та неповноти розгляду справи, невідповідності викладених у постанові висновків фактичним обставинам справи.

Зазначає, що судом першої інстанції не надано належної оцінки доказам, що містяться у матеріалах справи в сукупності, які спростовують дані складеного інспектором ДПС протоколу про адміністративне правопорушення.

Крім того, апелянт звертає увагу на те, що головними доказами відмови особи від проходження огляду на стан сп'яніння є показання свідків та відео зйомка такої відмови, проте, з показань свідків вбачається, що в них відсутні дані щодо місця відбору пояснень, прізвища особи, що здійснювала її відбір. Вважає, що зазначене свідчить про те, що насправді вказані свідки не були присутні під час складання протоколу про адміністративне правопорушення, а викладені в протоколі дані щодо відмови від проходження огляду на стан алкогольного сп'яніння є недостовірними.

Також, вказує, що згідно змісту наданих пояснень свідка ОСОБА_5, вбачається що він є співробітником ДАІ, у зв'язком з цим, надані ним пояснення є необ'єктивними, не можуть братися до уваги судом. Вважає, що і другий свідок також є співробітником ДАІ, оскільки в наданих ними поясненнях відсутні вказівки про місця їх роботи.

Крім того, зазначає, що у протоколі про адміністративне правопорушення вказано про вилучення водійського посвідчення та видачу ОСОБА_3 тимчасового дозволу на право керування транспортним засобом, проте, у останнього водійське посвідчення не вилучалося.

Також вказує на те, що в порушення норм процесуального права розгляд справи було проведено без участі ОСОБА_3, що не дозволило йому надати до суду свої заперечення щодо суті складеного щодо нього протоколу про адміністративне правопорушення.

Заслухавши доповідь судді, пояснення адвоката Кірюшкіна В.Л., який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити на підставі викладених в ній доводів, заслухавши пояснення інспектора ДПС Солом'янського ВДАІ м. Києва ОСОБА_6, перевіривши матеріали справи в повному обсязі та обговоривши доводи викладені в апеляційній скарзі, вважаю, що вона не підлягає задоволенню з таких підстав.

Висновок судді місцевого суду про винність ОСОБА_3 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, за викладених у постанові обставин, є правильним.

Доказом вчинення ОСОБА_3 зазначеного адміністративного правопорушення є дані, зафіксовані в протоколі про адміністративне правопорушення, складеному уповноваженою на те особою, пояснення свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_7, що долучені до матеріалів справи, а також пояснення в суді апеляційної інстанції інспектора ДПС Солом'янського ВДАІ м. Києва ОСОБА_6

Так, допитаний в суді апеляційної інстанції інспектор ДПС ОСОБА_6 суду пояснив, що конкретної дати він не пам'ятає, однак згоден з тим, що вірна дата подій зазначена в протоколі про адміністративне правопорушення, складеному відносно ОСОБА_8 Події, пов'язані з даною особою він запам'ятав гарно, адже саме такі випадки трапляються не дуже часто. Так, в день, зазначений в протоколі, він (інспектор) в складі автопатруля знаходивсь, згідно дислокації, на пр. Повітрофлотському в м. Києві.

Приблизно о 04 годині ранку по зазначеному проспекту рухався автомобіль «Фольксваген», під керуванням, як згодом було встановлено, ОСОБА_3 Цей автомобіль було зупинено, оскільки він рухався з значною швидкістю, вікна в автомобілі були відкриті, грала гучно музика, при цьому траєкторія руху автомобіля в смузі руху була нерівною, що викликало підозру з приводу керування автомобілем водієм в стані сп'яніння. Під час бесіди з водієм ОСОБА_3, працівником ДАІ ОСОБА_6 було виявлено запах алкоголю з порожнини рота ОСОБА_3 та інші ознаки алкогольного сп'яніння, а саме, почервоніння очей та млява мова, про що було повідомлено останнього. Після цього, були зупинені два свідки, в присутності яких ОСОБА_3 працівниками ДАІ було запропоновано пройти тест на виявлення алкоголю, із застосуванням технічного засобу - приладу «Драгер», на що ОСОБА_3 в присутності двох свідків відмовився проходити огляд на стан сп'яніння за допомогою технічного засобу. Після цього ОСОБА_3 почав себе зухвало поводити, погрожувати зв'язками. Не дивлячись на це, працівниками ДАІ в присутності тих же свідків ОСОБА_3 було запропоновано пройти огляд на стан сп'яніння в закладах охорони здоров'я. На таку пропозицію ОСОБА_3 також відмовився, заявивши, що нікуди не поїде. На це інспектор ДАІ ОСОБА_6 пояснив ОСОБА_3, що своєю відмовою від проходження на стан сп'яніння він вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 130 ч. 1 КУпАП та склав протокол про адміністративне правопорушення. ОСОБА_3 відмовився підписувати вказаний протокол, і кинувши працівникам ДАІ своє посвідчення водія зі словами: «Принесете самі в зубах», сів до автомобіля та втік з місця вчинення правопорушення в сторону села Крюківщина. Про таку поведінку ОСОБА_3 та напрямок його руху було повідомлено інший автопатруль для того, щоб зупинити його, шляхом переслідування, однак як пізніше стало відомо ОСОБА_6, іншому автопатрулю цього не вдалось зробити.

Свідки, що продовжували перебувати на місці, а це водії, що проїжджали по пр. Повітрофлотському на автомобілях «Газель» та «Жигулі» чи «Москвич» після написання власноручно пояснень щодо відмови ОСОБА_3 від проходження огляду на стан сп'яніння та відмови підписати протокол про адміністративне правопорушення, поїхали далі по своїм справам.

З наведених пояснень інспектора ДАІ ОСОБА_6 вбачається, що він діяв у відповідності до п.п 1.2 Інструкції «Про виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої спільним наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров'я України від 09.09.2009 року № 400/666, згідно якої, огляду на стан сп'яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких в уповноваженої особи Державтоінспекції МВС України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп'яніння, згідно з ознаками такого стану.

У протоколі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_3 інспектор ДПС зазначив наявність ознак алкогольного сп'яніння, передбаченої п.п. 1.3 Інструкції, а саме: запах з порожнини рота, почервоніння очей, млява мова, що підтвердив і в суді.

За наведених обставин, інспектор ДПС мав підстави вважати, що ОСОБА_3 перебував у стані алкогольного сп'яніння та запропонувати останньому пройти огляд у встановленому законом порядку.

Проте, як вбачається з вищенаведених пояснень працівника ДАІ та письмових доказів у справі, зокрема, пояснень свідків ОСОБА_5, та ОСОБА_7, від проходження у відповідності до вимог п. 2.1 названої вище Інструкції, огляду на стан сп'яніння за допомогою спеціальних технічних засобів, а саме « Драгеру» ОСОБА_3 відмовився.

А тому, в зв'язку з відмовою ОСОБА_3 на проведення огляду на стан сп'яніння з використанням спеціальних технічних засобів, працівниками ДАІ у відповідності до вимог ст. 266 КУпАП, п.п. 1.2, 1.3 Інструкції № 400/666 від 9 вересня 2009 року та п.п.2-5 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, було запропоновано проведення огляду на стан сп'яніння ОСОБА_3 в закладі охорони здоров'я.

Проте, ОСОБА_3 відмовився від проходження огляду і закладі охорони здоров'я.

Наведене свідчить про порушення ОСОБА_3 п. 2.5 ПДР України, які вказують на те, що водій повинен на вимогу працівника міліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп'яніння, впливу наркотиків чи інших речовин, що в свою чергу вказує про наявність в діях ОСОБА_3 ознак складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Посилання в апеляційній скарзі захисника на те, що з пояснень свідків вбачається, що вони є працівниками ДАІ, а тому їх пояснення не можна брати до уваги, апеляційним судом визнаються безпідставними, адже такі посилання захисника спростовуються як змістом самих пояснень свідків, так і поясненнями в суді апеляційної інстанції інспектора Мини М.П., який пояснив, що свідками в даному випадку були випадкові водії, що проїжджали по пр. Повітрофлотському в м Києві.

Відсутність в поясненнях свідків даних про місце їх роботи та даних про особу, що відібрала пояснення не ставить під сумнів правдивість цих пояснень.

Доводи апеляційної скарги захисника з проводу того, що водійське посвідчення у ОСОБА_3 не вилучалось спростовуються як відповідними записами в протоколі про адміністративне правопорушення, так і поясненнями в суді апеляційної інстанції інспектора ДПС ОСОБА_6 І такі доводи апеляційної скарги взагалі не мають значення для з'ясування того, чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна дана особа в його вчиненні.

Що стосується доводу апеляційної скарги про порушення судом першої інстанції вимог ст. 268 КУпАП, то як вбачається з матеріалів справи про адміністративне правопорушення, в ній відсутні дані про належне повідомлення ОСОБА_3 про час розгляд у справи в суді першої інстанції та справа була розглянута без участі особи, яка притягнута до адміністративної відповідальності, що позбавило цю особу можливості реалізувати права, передбачені вищезазначеною нормою права.

Проте, вказане право було поновлено в суді апеляційної інстанції, де ОСОБА_3, будучи належним чином повідомленим про день та час апеляційного розгляду справи, не виявив бажання приймати участь при розгляді апеляційної скарги та скористався своїм правом на юридичну допомогу адвоката, за участі якого розглянута справа. В усякому разі порушення судом першої інстанції прав особи, яка притягувалась до адміністративної відповідальності, передбачених ст. 268 КУпАП, не є підставою для скасування постанови судді районного суду і закриття провадження у справі за відсутністю в діях особи складу адміністративного правопорушення.

Адміністративне стягнення на ОСОБА_3 накладене з дотриманням вимог ст. 33 КУпАП та в межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП.

А тому, притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП є законним та обґрунтованим, і підстав для закриття провадження по справі, як про це ставиться питання в апеляційній скарзі, апеляційний суд не вбачає.

На підставі наведеного та керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу захисника Кірюшкіна В.Л. в інтересах ОСОБА_3 - залишити без задоволення.

Постанову судді Дарницького районного суду м. Києва від 15 липня 2015 року про притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП - залишити без зміни.

Постанова апеляційного суду є остаточна і оскарженню не підлягає.

Суддя

Апеляційного суду м. Києва Л.І. Кепкал