АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 травня 2015 року м. Київ

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва Лукянець Л. Ф., в присутності представника ОСОБА_2 - адвоката ОСОБА_3, представників ОСОБА_4 - адвокатів Бачинської А. Ю. та Глущенка М. Л., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_3 на постанову судді Печерського районного суду м. Києва від 10.04.2015 року,-

ВСТАНОВИВ:

Зазначеною постановою суду ОСОБА_2 визнана винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, а провадження у справі закрито, у зв'язку з закінченням строків накладення адміністративного стягнення.

Своє рішення суд мотивував тим, що вина ОСОБА_2 підтверджується циклограмою роботи світлофору та відеозаписом, яким зафіксовано механізм ДТП, з яких вбачається, що водій автомобіля «Ніссан» здійснила зіткнення з автомобілем «Тойота» в ліву частину вказаного автомобіля, який вже розпочав рух на зелений сигнал світлофора.

При цьому, на момент розгляду справи в суді закінчились строки накладення адміністративного стягнення, передбачені ст. 38 КУпАП, у зв'язку з чим провадження по справі закрито.

На дану постанову суду подано апеляцію захисником Дешуніним С. В. в інетерсах ОСОБА_2, який посилаючись на неправильну оцінку судом обставин справи та доказів, необ'єктивність та неповноту судового розгляду, просить скасувати постанову суду першої інстанції та закрити провадження по справі, у зв'язку з відсутністю в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення.

При цьому, апелянт посилається на те, що судом необґрунтовановідкинуто усі доводи сторони захисту щодо невинуватості ОСОБА_2, та зроблено висновки, які не відповідають фактичним обставинам, оскільки вина ОСОБА_4 в даній ДТП є доведеною, а в діях ОСОБА_2 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

В обґрунтування своєї апеляції, захисник посилається на висновок авто технічного дослідження № 8216 від 26.03.2015 року, який на його думку не було судом досліджено, в якому зазначено, що в діях водія «Nissan» р.н. НОМЕР_1 ОСОБА_2 в даній дорожній ситуації невідповідностей ПДР, які перебували б у причинному зв'язку з даною ДТП, не вбачається, натомість, в даній дорожній ситуації у діях водія автомобіля НОМЕР_2 ОСОБА_4 вбачаються невідповідності вимогам п. 16.5 ПДР України, які перебувають в причинному зв'язку з даною ДТП.

Крім того, зазначає, що судом не було взято до уваги постанову Апеляційного суду м. Києва від 27.03.2015 року, в якій встановлено порушення водієм автомобіля «Тойота» ОСОБА_4 вимог п. 16.5 ПДР України, за що його було притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП.

Також, посилається на те, що відеозапис з місця ДТП свідчить саме про порушення вимог п. 16.5 ПДР України водієм ОСОБА_4, а не ОСОБА_2., оскільки вона на автомобілі «Ніссан Кашкай» завершувала маневр, переїзд перехрестя, не змінюючи напрямку свого руху.

Вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, та доводи апеляції, заслухавши пояснення представника ОСОБА_2 - адвоката ОСОБА_3, який підтримав свою апеляцію з підстав викладених у ній, представників ОСОБА_4 - адвокатів Бачинську А. Ю. та Глущенка М. Л., які заперечували проти задоволення апеляції, вважаю, що апеляція не підлягає задоволенню, у зв'язку з наступним.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії АП1 № 176242 від 31.01.2015 року, ОСОБА_2, 22.12.2014 року, о 08 год. 00 хв., керуючи автомобілем НОМЕР_3, під час руху не була уважна, не стежила за дорожньою обстановкою, під час ввімкнення жовтого сигналу світлофора, який забороняє рух, на перехресті бульвару Л. Українки - вул. Кутузова, в м. Києві, не переконалась в безпеці, внаслідок чого сталось зіткнення з автомобілем «Тойота» д.н. НОМЕР_4 під керуванням водія ОСОБА_4, чим порушила вимоги п. 2.3.б та п. 8.11 ПДР України. Внаслідок чого, обидва автомобілі зазнали технічних пошкоджень.

Згідно вимог п. 2.3.б ПДР України для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов'язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.

Відповідно до вимог п. 8.11 ПДР України водіям, які в разі ввімкнення жовтого сигналу або піднятті регулювальником руки вгору не можуть зупинити транспортний засіб у місці, передбаченому п. 8.10 цих Правил, не вдаючись до екстреного гальмування, дозволяється рухатися далі за умови забезпечення безпеки дорожнього руху.

Постановою суду першої інстанції за вказане порушення правил дорожнього руху, ОСОБА_2 визнана винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, а провадження в справі закрито, у зв'язку з закінченням на момент винесення рішення строків накладення адміністративного стягнення.

Вважаю, що судом правильно кваліфіковано дії ОСОБА_7 за ст. 124 КУпАП, а провадження у справі закрито, у зв'язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення, виходячи з наступного.

З матеріалів справи вбачається, що обставини встановлені та викладені у постанові суду щодо вчинення ОСОБА_2 адміністративного правопорушення підтверджуються матеріалами справи про адміністративне правопорушення, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії АП1 № 176242 від 31.01.2015 року; схемою ДТП, яка була підписана учасниками пригоди без зауважень та застережень; письмовими поясненнями учасника ДТП ОСОБА_4, який зазначив, що під'їжджаючи до перехрестя б-р Л. Українки - вул. Задніпровського на світлофорі загорівся зелений сигнал і він продовжив рух разом із автомобілями, які стояли в попутному напрямку та навпроти, і в час переїзду перехрестя він отримав удар від автомобіля «Ніссан Кашкай» у ліву бокову частину свого автомобіля.

Такі пояснення ОСОБА_4 підтверджуються відеозаписом з місця пригоди та циклограмою роботи світлофору, з яких видно, що автомобіль «Тойота» під керуванням ОСОБА_4 виїжджав на перехрестя на зелений дозволяючий сигнал світлофора.

Крім цього, що стосується доводів апелянта про те, що судом першої інстанції не взято до уваги висновок автотехнічного дослідження № 8216 від 26.03.2015 року, згідно якого в діях ОСОБА_2 відсутній склад адміністративного правопорушення, то такий висновок повністю суперечить висновку експертного дослідження обставин ДТП № 013-15 від 18.02.2015 року, в якому зазначено, що автомобіль «Ніссан» перетинав стоп-лінію в напрямку свого руху вже на 3 секунді жовтого сигналу світлофора, що забороняє рух, а також іншим матеріалам справи.

Такі висновки підтверджуються і постановою Апеляційного суду м. Києва від 27.03.2015 року, на яку посилається апелянт в своїй апеляції, в якій встановлено порушення правил дорожнього руху в діях водія автомобіля «Тойота», а саме п. 16.5 ПДР України, разом з цим судом зазначено, що автомобіль «Тойота Камрі» під керуванням водія ОСОБА_8 виїхав на перехрестя на дозволяючий зелений сигнал світлофора.

Крім того, посилання апелянта, як на доказ відсутності складу адміністративного правопорушення в діях ОСОБА_2, на постанову Апеляційного суду м. Києва від 27.03.2015 року, якою ОСОБА_4 притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП, то сам по собі факт притягнення ОСОБА_4 до адміністративної відповідальності за порушення вимог п. 16.5 ПДР України, не виключає можливості порушення водієм автомобіля НОМЕР_5 ОСОБА_2 вимог п.2.3.б, п. 8.11 ПДР України та не впливає на її винуватість чи невинуватість.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши пояснення адвокатів ОСОБА_3, Бачинської А. Ю. та Глущенка М. Л., вважаю, що судом правильно кваліфіковано дії ОСОБА_2 за ст. 124 КУпАП та визнано її винуватою за даною статтею.

Також, суд обґрунтовано дійшов висновку про необхідність закриття провадження по справі на підставі п. 7 ст. 247 КУпАП, оскільки на момент винесення рішення по справі сплинув тримісячний строк накладення адміністративного стягнення.

Враховуючи вище наведене, вважаю, що підстави для задоволення апеляції та скасування постанови суду першої інстанції відсутні, у зв'язку з чим, постанова суду першої інстанції є законною і обґрунтованою та такою, що не підлягає скасуванню.

Керуючись ст. 294 КУпАП суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Постанову судді Печерського районного суду м. Києва від 10.04.2015 року, якою ОСОБА_2 визнана винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, а провадження у справі закрито, у зв'язку з закінченням строків накладення адміністративного стягнення, залишити без змін, а апеляцію захисника ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_2 без задоволення.

Постанова апеляційного суду набирає чинності негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя

Апеляційного суду м. Києва Л. Ф. Лукянець