№ провадження 33/781/215/15 Головуючий у суді І-ї інстанції Іванова Л. А.
Категорія - 172-6 Доповідач у суді ІІ-ї інстанції Олексієнко І. С.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.11.2015 року. м. Кіровоград

Суддя Апеляційного суду Кіровоградської області Олексієнко І.С. за участю прокурора Ремеза А.П., правопорушника ОСОБА_3, розглянула у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за апеляцією прокурора на постанову Ленінського районного суду м. Кіровограда від 12 жовтня 2015 року, якою щодо

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, українки, громадянки України, уродженки с.Помічна, Новоукраїнського району, Кіровоградської області, з вищою освітою, заміжньої, непрацюючої, зареєстр. та прож. за адресою АДРЕСА_1

закрито провадження у зв'язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-6 КУпАП

ВСТАНОВИВ:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення №6 від 10.09.2015 року, ОСОБА_3 наказом начальника Кіровоградської виправної колонії управління Державної пенітенціарної служби України в Кіровоградській області (№6) №38 о/с від 01 серпня 2012 року була призначена молодшим інспектором відділу охорони Кіровоградської виправної колонії управління Державної пенітенціарної служби в Кіровоградській області №6 з 01 серпня 2012 року. Наказом №36 о/с від 28 серпня 2014 року старшого сержанта внутрішньої служби ОСОБА_3, звільнено з посади молодшого інспектора відділу охорони Кіровоградської виправної колонії управління ДПтСУ в Кіровоградській області (№6) з 28 серпня 2014 року, при цьому, в порушення вимог ч.1 ст.12 Закону України «Про засади запобігання і протидії корупції» у період з 28 серпня 2014 року по 01 квітня 2015 року ОСОБА_3 не подала за останнім місцем роботи (Кіровоградська виправна колонія управління ДПтСУ в Кіровоградській області (№6) декларацію про майно, доходи, витрати і зобов'язання фінансового характеру за 2014 рік, передбачену Законом України «Про засади запобігання і протидії корупції», а надала зазначену Декларацію лише 31 серпня 2015 року, тим самим, 01 квітня 2015 року вчинила правопорушення, передбачене ч.1 ст.172-6 КУпАП, яке було виявлено 26 серпня 2015 року.

Постановою суду першої інстанції стосовно ОСОБА_3 закрито провадження у справі у зв'язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

Своє рішення суд мотивував тим, що ОСОБА_3 була зобов'язана подавати за своїм останнім місцем роботи декларацію про майно, доходи, витрати і зобов'язання фінансового характеру протягом року після звільнення 28.08.2014 року, а не до 01.04.2015 року. Оскільки вказана декларація нею була подана 31.08.2015 року, останнім не була порушена вимога ч. 1 ст. 12 Закону України «Про засади запобігання і протидії корупції», тобто правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, вона не вчиняла.

В апеляційній скарзі прокурор просить постанову районного суду скасувати та винести нову постанову, якою ОСОБА_3 визнати винною у вчиненні адміністративного корупційного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, та накласти стягнення у межах санкції даної статті.

В обґрунтування вимог зазначив, що судом першої інстанції зроблено помилковий висновок про те, що ОСОБА_3 була зобов'язана подавати за своїм останнім місцем роботи декларацію про майно, доходи, витрати і зобов'язання фінансового характеру протягом року після звільнення 28.08.2014 року. Проте, відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону України «Про засади запобігання і протидії корупції» суб'єкти декларування, які звільнилися або іншим чином припинили діяльність, пов'язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, зобов'язані протягом одного року подавати за своїм останнім місцем роботи (служби) декларацію про майно, доходи, витрати і зобов'язання фінансового характеру за минулий рік за формою і в порядку, визначеними цим Законом, а саме згідно з ч. 1 ст. 12 Закону України «Про засади запобігання і протидії корупції», особи, зазначені у пункті 1 ст. 4 цього Закону, зобов'язані щорічно до 01 квітня подавати за місцем роботи (служби) декларацію про майно, доходи, витрати і зобов'язання фінансового характеру за минулий рік за формою, що додається до закону. Зазначає, що ОСОБА_3 будучи суб'єктом декларування, обіймаючи посаду старшим сержантом внутрішньої служби молодшим інспектором відділу охорони Кіровоградської виправної колонії - управління ДПтСУ в Кіровоградській області (№6), мала можливість подати до 01.04.2015 за місцем роботи (служби) декларацію про майно, доходи, витрати зобов'язання фінансового характеру за минулий (2014) рік, та без поважних причин, а також обставин, які дають право подати декларацію за звітний рік до 31 грудня, вказану декларацію не подала, таким чином вчинила правопорушення, передбачене ч.1 ст.172-6 КУпАП.

Заслухавши прокурора, який підтримав подану апеляційну скаргу, ОСОБА_3, яка просила відмовити в апеляції прокурора, перевіривши матеріали справи, зваживши доводи апеляції, вважаю, що апеляція задоволенню не підлягає, виходячи з таких підстав.

10 вересня 2015 року складено протокол про вчинення адміністративного корупційного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП відносно ОСОБА_3, а саме: за несвоєчасне подання декларації про майно, доходи, витрати і зобов'язання фінансового характеру за 2014 рік, до 01.04.2015 року.

Приймаючи рішення про відсутність у діях ОСОБА_3 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, суддя в повному обсязі врахував вимоги ст.ст. 245, 280 КУпАП, які встановлюють завдання у справах про адміністративні правопорушення.

Також, суд апеляційної інстанції погоджується і з висновком районного суду, що за змістом п. 1 ст. 12 ЗУ «Про засади запобігання і протидії корупції» суб'єкти декларування, які звільняються або іншим чином припиняють діяльність, пов'язану з виконання функцій держави або місцевого самоврядування, подають декларацію про майно, доходи, витрати і зобов'язання фінансового характеру за період, не охоплений раніше поданими деклараціями. Суб'єкти декларування, які звільнились або іншим чином припинили діяльність, пов'язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, зобов'язані протягом одного року подавати за своїм останнім місцем роботи (служби) декларацію про майно, доходи, витрати і зобов'язання фінансового характеру за минулий рік за формою і в порядку, визначеними цим Законом.

Крім того, встановлено, що Декларацію про майно, доходи, витрати і зобов'язання фінансового характеру за 2014 рік, передбачену Законом України «Про засади запобігання і протидії корупції» ОСОБА_3 подала за останнім місцем роботи 31 серпня 2015 року, про що свідчить власноручний підпис останньої в Декларації та підтверджено поясненнями ОСОБА_3 під час судового розгляду справи.

В свою чергу, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення №6 від 10 вересня 2015 року, який в порядку ст.251 КУпАП є доказом в справі про адміністративне правопорушення, та в якому у відповідності до вимог ст.256 КУпАП щодо зазначення місця, часу вчинення і суті адміністративного правопорушення, зазначено, що ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні 01 квітня 2015 року правопорушення, яке полягає у несвоєчасному поданні Декларації у строк саме до 01 квітня 2015 року.

Викладене свідчить, що ОСОБА_3 була зобов'язана подавати за своїм останнім місцем роботи декларацію про майно, доходи, витрати і зобов'язання фінансового характеру протягом року після звільнення 28.08.2014 року, а не до 01.04.2015 року. В зв'язку з цим, 01.04.2015 року правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, ОСОБА_3 не вчиняла, о тому в її діях відсутній склад правопорушення, зазначеного в протоколі від 10.09.2015 року.

Таким чином в діях ОСОБА_3 відсутній склад адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.172-6 КУпАП.

За таких обставин, оцінюючи в сукупності наявні в справі та досліджені в судовому засіданні докази, апеляційний суд вважає, що суддя суду першої інстанції, з огляду на матеріали адміністративної справи, обґрунтовано дійшов висновку про відсутність в діях ОСОБА_3 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.

Підстав для скасування постанови судді за доводами апеляційної скарги прокурора апеляційний суд не вбачає.

За таких обставин, апеляційний суд дійшов висновку, що суд першої інстанції належним чином виконав вимоги ст. 245 КУпАП про всебічне, повне та об'єктивне з'ясування всіх обставин справи, а тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу прокурора, який брав участь у розгляді справи судом першої інстанції - залишити без задоволення.

Постанову Ленінського районного суду м. Кіровограда від 12 жовтня 2015 року якою щодо ОСОБА_3 закрито провадження у зв'язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 172-6 КУпАП - залишити без зміни.

Постанова апеляційного суду є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя: (підпис)

Згідно з оригіналом:

Суддя Апеляційного суду

Кіровоградської області І.С. Олексієнко