АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 січня 2015 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва Ященко М.А., за участю особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, ОСОБА_2, розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві апеляційну скаргу захисника ОСОБА_3 на постанову судді Святошинського районного суду м. Києва від 25 грудня 2014 року, -

ВСТАНОВИВ:

Цією постановою ОСОБА_2 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами на строк 2 (два) роки без оплатного вилучення транспортного засобу, та стягнено судовий збір за винесення постанови про накладення адміністративного стягнення у розмірі 0.03 розміру мінімальної заробітної плати, що становить 36 (тридцять шість) грн. 54 коп.

Згідно постанови, ОСОБА_2, 07.11.2014 року приблизно о 04 год. 21 хв., повторно протягом року, керував автомобілем «Ауді А8», державний номерний знак НОМЕР_1, який належить на праві власності ОСОБА_4 по бул. Лесі Українки, 24, в м. Києві з явними ознаками наркотичного сп'яніння (тремтіння пальців рук, дуже розширені зіниці очей, які не реагують на світло) від проходження у встановленому порядку медичного огляду для визначення стану наркотичного сп'яніння відмовився в присутності двох свідків, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України та вчинив правопорушення, передбачене ч. 2 ст.130 КУпАП.

Не погоджуючись з постановою суду, захисник ОСОБА_3, який діє в інтересах ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в котрій просить постанову скасувати, як незаконну, винесену з порушенням норм матеріального та процесуального права, а також таку, що не відповідає фактичним обставинам, та закрити провадження в справі щодо ОСОБА_2 у зв'язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення. Як зазначає апелянт, огляд на стан алкогольного чи наркотичного сп'яніння проведений із порушенням вимог закону, так як даний огляд проводиться з використанням спеціальних технічних засобів на місці зупинки та у присутності двох свідків, однак працівники міліції запропонували відразу поїхати на медичне обслідування, не надавши можливості пройти огляд на місці, та скористатися портативним алкотестером, також при складанні протоколу інспектор ДАІ висловлювався нецензурною лайкою, поводив себе зухвало, нахабно та зарозуміло. Слід зазначити, що в протоколі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 неправильно викладені фактичні обставини справи, не зазначено про повторність вчинення ОСОБА_2 протягом року будь-якого з порушень, передбачених ч. 1 ст. 130 КУпАП, а при складанні протоколу наявні порушення, а саме : відсутні відомості щодо притягнення особи до адміністративної відповідальності впродовж року, не зазначено документ, що посвідчує особу, ОСОБА_2 не роз'яснювались його права, передбачені законом, а також наявна в матеріалах справи картка обліку адміністративного правопорушення відносно ОСОБА_2, належним чином не посвідчена, та відсутня копія постанови про накладення на ОСОБА_2 адміністративного стягнення. Суддя при розгляді справи по суті, належним чином не з'ясувала, не дала оцінку даним які містяться в матеріалах справи з огляду на їх допустимість та достовірність, а в судовому засіданні не було допитано свідків, та особу, яка складала протокол про адміністративне правопорушення.

Заслухавши пояснення особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, ОСОБА_2, який підтримав подану апеляційну скаргу перевіривши матеріали справи та викладені в апеляційній скарзі доводи, вважаю, що вона не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Висновок суду про наявність в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП за наведених у постанові суду обставин є обґрунтованим, відповідає фактичним обставинам справи, підтверджений протоколом про адміністративне правопорушення (а.с. 1), карткою обліку адміністративного правопорушення (а.с.2), письмовими поясненнями свідків (а.с. 4,5), рапортом працівника ДАІ (а.с. 6), а також іншими матеріалами справи.

Твердження апеляційної скарги про те, що ОСОБА_2 не порушував п. 2.5. Правил дорожнього руху України, не відповідає дійсності та не ґрунтується на належних доказах, що підтверджується наступним.

В суді апеляційної інстанції ОСОБА_2 пояснив, що він дійсно 16.05. 2014 року уже притягувався до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП, що наряду з тим, що протокол про адміністративне правопорушення щодо нього складений саме за ч.2 ст.130 КУпАП, а до протоколу додано картку обліку адміністративного правопорушення, спростовує твердження апеляційної скарги про неправомірне притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 130 КУпАП.

Не заперечує ОСОБА_2, як у своїх письмових поясненнях, так і в судах першої та апеляційної інстанцій того, що він, в присутності двох свідків, 07.11.2014року відмовився, на пропозицію працівників ДАІ,від проходження у встановленому порядку медичного огляду для визначення стану наркотичного сп'яніння, з тих мотивів, що він у такому стані не перебував., а працівники міліції вели себе некоректно. Обставини, які визнає правопорушник, свідчать саме про вчинення ним інкримінованого йому правопорушення.

В протоколі про адміністративне правопорушення мається підпис ОСОБА_2 на підтвердження того, що він ознайомлений з правами, передбаченими ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП.

Твердження апеляційної скарги про не надання ОСОБА_2 можливості пройти огляд на місці, скориставшись портативним алкотестером також є надуманими, так як цей прилад застосовується для визначення вмісту алкоголю в організмі людини, а не визначення стану наркотичного сп'яніння.

Враховуючи наведене, у суду апеляційної інстанції немає підстав вважати сумнівним, недостовірним чи необґрунтованим висновок суду першої інстанції про винність ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП. Суд вірно оцінив наявні в матеріалах справи докази та прийняв законну і обґрунтовану постанову, а тому відсутні будь-які підстави для її скасування, як про те просить апелянт.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Постанову Святошинського районного суду м. Києва від 25 грудня 2014 року, якою ОСОБА_2 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП, залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_3 - без задоволення.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя М.А. Ященко