АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

Іменем України

02 грудня 2014 року суддя Апеляційного суду Дніпропетровської області Деркач Н.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпропетровську, апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 27 жовтня 2014 року у справі про адміністративне правопорушення, якою

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, не працюючого, який проживає за адресою: АДРЕСА_1

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, з накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу в сумі 5100 гривень, -

в с т а н о в и в :

Постановою Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 27 жовтня 2014 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП і накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в сумі 5100 гривень.

При обставинах, зазначених в постанові суду першої інстанції, ОСОБА_1 керував автомобілем з явними ознаками наркотичного сп'яніння і на вимогу працівника ДАІ, в присутності двох свідків відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп'яніння, чим порушив вимоги п. 2.5. Правил дорожнього руху України.

Не погоджуючись з вищевказаною постановою ОСОБА_1 14 листопада 2014 року направив по пошті апеляційну скаргу, тобто після закінчення, встановленого ч. 2 ст. 294 КУпАП, десятиденного строку на оскарження постанови суду. В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати постанову районного суду, закривши провадження по даній справі. Крім того, в апеляційній скарзі ОСОБА_1 заявив клопотання про поновлення пропущеного строку для оскарження постанови суду.

Провадження № 33/774/855/14 Головуючий у першій інстанції: Воздвиженський О.Л.

Категорія: ч. 1 ст. 130 КУпАП Головуючий у другій інстанції: Деркач Н.М.

В обґрунтування клопотання про поновлення пропущеного процесуального строку ОСОБА_1 посилається на те, що строк на апеляційне оскарження постанови суду ним пропущений з поважної причини, а саме, у зв'язку з тим, що при розгляді справи в місцевому суді він не був присутній, оскільки не отримував будь-якого повідомлення про необхідність з'явитися до суду. Крім того, ОСОБА_1 зазначив, що копія постанови суду відносно нього, ним отримано поштою лише 11 листопада 2014 року.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 зазначив, що постанова суду першої інстанції є незаконною та необґрунтованою, а викладені в постанові висновки суду, не відповідають фактичним обставинам справи. За твердженням ОСОБА_1, в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а докази протилежного в матеріалах справи відсутні.

В судове засідання ОСОБА_1 не з'явився, про поважні причини своєї неявки суду не повідомив, а оскільки останній належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, апеляційний суд у відповідності до ч. 6 ст. 294 КУпАП, вважає можливим розглянути справу без участі особи, яка подала апеляційну скаргу.

Суд апеляційної інстанції, вивчивши матеріали справи, дослідивши доводи апеляційної скарги та заявленого клопотання про поновлення пропущеного процесуального строку, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах апеляційної скарги, а також причини пропуску строку на оскарження постанови суду, дійшов висновку, що клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження підлягає задоволенню, при цьому у задоволенні апеляційної скарги необхідно відмовити з наступних підстав.

Відповідно ст. 268 КУпАП, справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце та час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Дані вимоги закону при розгляді справи судом першої інстанції не дотримані, оскільки в матеріалах справи відсутні докази отримання ОСОБА_1 судового виклику. Разом з тим, місцевий суд розглянув справу у відсутність ОСОБА_1 чим порушив його права, передбачені ст. 268 КУпАП.

Враховуючи викладене, апеляційний суд вважає необхідним задовольнити клопотання про поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження постанови суду і розглянути подану апеляційну скаргу по суті.

Доводи апеляційної скарги стосовно незаконності та необґрунтованості постанови місцевого суду є безпідставними.

Висновок суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, відповідає фактичним обставинам справи, є законним та обґрунтованим.

Даний висновок суду підтверджується доказами, що містяться в матеріалах справи, в їх сукупності, зокрема: протоколом про адміністративне правопорушення, складеним уповноваженою особою з дотриманням вимог, передбачених ст. ст. 254 - 256 КУпАП; письмовими поясненнями свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5 з яких вбачається, що в їх присутності водій ОСОБА_1 на вимогу працівника ДАІ відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп'яніння; рапортом працівника ДАІ.

Апеляційним переглядом встановлено, що відсутні підстави ставити під сумні пояснення свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5, які є послідовними та повністю узгоджуються міжсобою та з даними, котрі слідують з документів, що містяться в матеріалах справи та є доказами вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Даючи оцінку вищевказаним доказам, апеляційний суд приходить до висновку про правильність встановлення місцевим судом фактичних обставин вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, зафіксованих в протоколі про адміністративне правопорушення, складеному відносно нього уповноваженою особою Державтоінспекції МВС, котре полягає в відмові особи, яка керує транспортним засобом і у якої уповноваженою особою ДАІ були виявлені ознаки наркотичного сп'яніння, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп'яніння.

При цьому, в апеляційній скарзі взагалі не наведено переконливих доводів, підтверджених відповідними доказами, які б давали апеляційному суду ставити під сумнів об'єктивно встановлені місцевим судом, фактичні обставини справи.

З огляду на викладене, доводи апеляційної скарги стосовно того, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, - є неспроможними та такими, що спростовуються доказами, які містяться в матеріалах справи і суд апеляційної інстанції їх розцінює як намагання правопорушника ввести суд в оману з метою уникнення відповідальності за вчинене правопорушення.

При розгляді справи місцевим судом порушень ст. ст. 279, 280 КУпАП не допущено, докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність відповідно до ст. 252 КУпАП, а всі обставини, що мають значення для вирішення справи, суд з наведенням відповідних мотивів встановив та правильно кваліфікував вчинене правопорушення.

Неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які б були підставою для скасування постанови суду, апеляційним переглядом не встановлено.

Накладаючи на правопорушника ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі передбаченому санкцією ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме трьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, суд першої інстанції дотримався вимог ст. 33 КУпАП і призначив його в межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Таким чином, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про необхідність залишення апеляційної скарги без задоволення, а постанови місцевого суду - без змін.

На підставі викладеного та керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

п о с т а н о в и в :

клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження - задовольнити.

Поновити ОСОБА_1 пропущений строк на апеляційне оскарження постанови Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 27 жовтня 2014 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення, а постанову Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 27 жовтня 2014 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення,

передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, з накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу в сумі 5100 гривень, - без змін.

Постанова набирає законної сили негайно, остаточна і оскарженню не підлягає.

Суддя

Апеляційного суду

Дніпропетровської області /підпис/ Н.М. Деркач

Копія постанови згідно з оригіналом.

Суддя

Апеляційного суду

Дніпропетровської області Н.М. Деркач