АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

Іменем України

28 липня 2015 року суддя Апеляційного суду Дніпропетровської області Деркач Н.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпропетровську, за участю захисника ОСОБА_1 ОСОБА_2, справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 24 червня 2015 року, якою

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, працюючого на посаді директора ТОВ НВПОпори Машин, який проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2 А 49,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 163-1 КУпАП, з накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 85 гривень, -

в с т а н о в и в :

Постановою Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 24 червня 2015 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 163-1 КУпАП і накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 85 грн.

При обставинах, викладених в постанові суду першої інстанції, ОСОБА_1, займаючи посаду директора ТОВ НВПОпори Машин, допустив порушення встановленого законом порядку ведення податкового обліку.

Не погоджуючись з вищевказаною постановою суду, ОСОБА_1 14 липня 2015 року подав апеляційну скаргу, тобто після закінчення, встановленого ч. 2 ст. 294 КУпАП, десятиденного строку на апеляційне оскарження постанови суду у справі про адміністративне правопорушення. В поданій апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати постанову місцевого суду та закрити провадження в справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 163-1 КУпАП, відносно нього за відсутністю в його діях складу даного адміністративного правопорушення. Крім того, в поданій апеляційній скарзі ОСОБА_1 заявив клопотання про поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження постанови суду.

Провадження № 33/774/436/15 Головуючий у першій інстанції: ОСОБА_3

Категорія: ч. 1 ст. 163-1 КУпАП Головуючий у другій інстанції: ОСОБА_4

В обґрунтування заявленого клопотання про поновлення пропущеного процесуального строку ОСОБА_1 посилається на те, що строк на апеляційне оскарження постанови суду ним пропущений з поважної причини, а саме, у звязку з тим, що при розгляді справи в районному суді він не був присутній, оскільки не отримував будь-якого повідомлення про необхідність зявитися до суду, при цьому копія постанови суду апелянту взагалі не направлялась.

В поданій апеляційній скарзі ОСОБА_1 зазначив, що постанова суду першої інстанції є незаконною та необґрунтованою, винесена з порушеннями норм процесуального права, а викладені в постанові висновки суду, не відповідають фактичним обставинам справи. За твердженням апелянта, в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 163-1 КУпАП, а докази протилежного в матеріалах справи відсутні. Також, в апеляційній скарзі звертається увага на те, що ТОВ НВПОпори Машин скористалося правом оскарження податкових повідомлень рішень до контролюючого органу, а тому, на думку ОСОБА_1, податкові зобовязання на даний час є неузгодженими.

В судовому засіданні апеляційного суду захисник ОСОБА_1 ОСОБА_2, підтримав в повному обсязі подану його підзахисним апеляційну скаргу та заявлене клопотання про поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження постанови суду у справі про адміністративне правопорушення, підтвердив викладені в їх обґрунтування доводи та просив поновити ОСОБА_1 пропущений ним з поважної причини процесуальний строк та задовольнити його апеляційну скаргу.

Суд апеляційної інстанції, вислухавши захисника апелянта, вивчивши матеріали справи, дослідивши доводи апеляційної скарги та заявленого клопотання про поновлення пропущеного процесуального строку, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду, а також причини пропуску строку на її апеляційне оскарження, дійшов висновку про те, що клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження підлягає задоволенню, при цьому подану апеляційну скаргу необхідно задовольнити частково, виходячи з наступного.

Відповідно до вимог ст. 294 КУпАП, постанова суду у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Згідно положень ст. 289 КУпАП, строк на апеляційне оскарження постанови суду у справі про адміністративне правопорушення може бути поновлений тільки в тому разі, коли він пропущений з поважних причин.

Дослідивши доводи заявленого ОСОБА_1 клопотання про поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження постанови Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 24 червня 2015 року, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про поважність причини пропуску апелянтом даного процесуального строку і необхідність його поновлення, та розгляду поданої апеляційної скарги по суті.

Відповідно до ч. 7 ст. 294 КУпАП, суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Як встановлено апеляційним переглядом, доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 про відсутність в його діях складу інкримінованого адміністративного правопорушення є безпідставними.

Висновок районного суду про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 163-1 КУпАП, відповідає фактичним обставинам справи, є законним та обґрунтованим.

Даний висновок суду в повному обсязі підтверджується доказами, що містяться в матеріалах справи, в їх сукупності, зокрема: протоколом про адміністративне правопорушення, складеним уповноваженою особою з дотриманням вимог, передбачених ст. ст. 254 256 КУпАП; витягом з акту камеральної перевірки даних, задекларованих у податковій звітності з ПДВ щодо суми бюджетного відшкодування ПДВ ТОВ НВПОпори Машин № 1613/151/32139842 від 20 березня 2015 року.

З дотриманням вимог ст. 252 КУпАП докази, наявні в матеріалах, судом першої інстанції були перевірені на їх допустимість, належність та достатність, в контексті ст. 251 КУпАП.

Матеріалами справи підтверджено, що дійсно директором ТОВ НВПОпори Машин до Головного управління ДФС у Дніпропетровській області були подані відповідні скарги на податкові повідомлення рішення ДПІ у Бабушкінському районі м. Дніпропетровська, в тому числі на ті, що прийняті на підставі вищезазначеного акту податкової перевірки ТОВ НВПОпори Машин від 20 березня 2015 року.

Однак, за наслідками розгляду контролюючим органом поданих ОСОБА_1 скарг рішенням Головного управління ДФС у Дніпропетровській області (а.с. 36 42) в їх задоволенні було відмовлено.

Таким чином, апеляційним переглядом не встановлено обставин, які б давали обєктивні підстави ставити під сумнів висновки податкового органу, викладені в акті податкової перевірки ТОВ НВПОпори Машин від 20 березня 2015 року, щодо допущених підприємством порушень вимог податкового законодавства.

Разом з тим, як встановлено судом апеляційної інстанції, при накладенні на правопорушника ОСОБА_1 адміністративного стягнення судом першої інстанції були порушені вимоги ч. 2 ст. 38 КУпАП, згідно якої якщо справи про адміністративне правопорушення відповідно до КУпАП підвідомчі суду, адміністративне стягнення, за вчинення триваючого адміністративного правопорушення, може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня його виявлення.

Враховуючи, що з дня виявлення вчиненого ОСОБА_1 триваючого адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 163-1 КУпАП, що мало місце в ході проведення податкової перевірки, за наслідками якої 20 березня 2015 року було складено відповідний акт, станом на день розгляду районним судом справи сплинуло більше трьох місяців, адміністративне стягнення на ОСОБА_1 не могло бути накладене.

Вказане порушення вимог процесуального права є істотним і безумовно тягне за собою скасування постанови суду першої інстанції.

Скасовуючи постанову районного суду, суд апеляційної інстанції вважає необхідним прийняти нову постанову, якою визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 163-1 КУпАП, із закриття провадження у справі за закінченням на момент її розгляду строку накладення адміністративного стягнення, передбаченого ч. 2 ст. 38 КУпАП.

На підставі викладеного та керуючись п. 7 ст. 247, ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

п о с т а н о в и в :

Задовольнити клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови суду у справі про адміністративне правопорушення.

Поновити ОСОБА_1 пропущений строк на апеляційне оскарження постанови Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 24 червня 2015 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Скасувати постанову Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 03 червня 2015 року, відносно ОСОБА_1.

Прийняти нову постанову, якою визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 163-1 КУпАП.

Закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 163-1 КУпАП, відносно ОСОБА_1, на підставі п. 7 ст. 247 КУпАП, за закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строку накладення адміністративного стягнення, передбаченого ч. 2 ст. 38 КУпАП.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя

Апеляційного суду

Дніпропетровської області ОСОБА_4