АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ

ПОСТАНОВА
Іменем України
05 лютого 2015 року суддя Апеляційного суду Дніпропетровської області Деркач Н.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпропетровську, справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 29 грудня 2014 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , командира 6 самохідно артилерійської батареї 2 самохідно артилерійського дивізіону, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, з накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу в сумі 3400 гривень, -

в с т а н о в и в :
Постановою Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 29 грудня 2014 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП і накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в сумі 3400 гривень.

Постановою міськрайонного суду встановлено, що ОСОБА_1 29 листопада 2014 року, о 23 годині 00 хвилин, керував автомобілем марки Chevrolet Aveo, номерний знак НОМЕР_1 , по вул. Незалежності в м. Буринь, з явними ознаками алкогольного сп`яніння (різкий запах алкоголю з ротової порожнини) і на вимогу працівника міліції в присутності двох свідків відмовився від проходження медичного огляду на встановлення ступеня сп`яніння, а також від дачі пояснень та підпису протоколу.

Не погоджуючись з вищевказаною постановою, ОСОБА_1 23 січня 2015 року подав апеляційну скаргу, тобто після закінчення, встановленого ч. 2 ст. 294 КУпАП, десятиденного строку на апеляційне оскарження постанови суду у справі про адміністративне правопорушення. В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати постанову суду першої інстанції та закрити провадження в справі за відсутністю події та

Провадження № 33/774/88/15 Головуючий у першій інстанції: Болкарьов С.В.
Категорія: ч. 1 ст. 130 КУпАП Головуючий у другій інстанції: ОСОБА_2
складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. Крім того, в поданій апеляційній скарзі ОСОБА_1 заявив клопотання про поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження постанови суду.

В обґрунтування заявленого клопотання про поновлення пропущеного процесуального строку ОСОБА_1 посилається на те, що строк на апеляційне оскарження постанови суду ним пропущений з поважної причини, а саме, у зв`язку з тим, що він не був присутній при розгляді справи в районному суді, оскільки лише 12 січня 2015 року отримав судову повістку.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 зазначив, що постанова місцевого суду є незаконною та необґрунтованою, винесеною з порушенням вимог процесуального закону, а викладені в постанові висновки суду, не відповідають фактичним обставинам справи. За твердженням апелянта, в його діях відсутні подія та склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а докази протилежного в матеріалах справи відсутні.

В судове засідання апеляційного суду ОСОБА_1 не з`явився, в поданій до початку судового засідання письмовій заяві просить здійснити розгляд поданої ним апеляційної скарги за його відсутності, а тому враховуючи, що ОСОБА_1 належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, суд апеляційної інстанції, у відповідності до ч. 6 ст. 294 КУпАП, вважає можливим розглянути справу без участі особи, яка подала апеляційну скаргу.

Суд апеляційної інстанції, вивчивши матеріали справи, дослідивши доводи апеляційної скарги та заявленого клопотання про поновлення пропущеного процесуального строку, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах апеляційної скарги, а також причини пропуску строку на апеляційне оскарження постанови суду, дійшов висновку, що клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження підлягає задоволенню, при цьому подану апеляційну скаргу необхідно задовольнити частково, виходячи з наступного.

Відповідно ст. 268 КУпАП, справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце та час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Як встановлено апеляційним переглядом, зазначені вимоги закону при розгляді справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 судом першої інстанції не були дотримані, оскільки в матеріалах справи відсутні докази отримання ОСОБА_1 судового виклику. Разом з тим, місцевий суд справу розглянув у відсутність ОСОБА_1 , чим порушив його права, передбачені ст. 268 КУпАП. Докази отримання апелянтом копії постанови суду відносно нього, направленої в порядку ст. 285 КУпАП, в матеріалах справи також відсутні.

Таким чином, апеляційний суд приходить до висновку про поважність причини пропуску ОСОБА_1 строку на апеляційне оскарження постанови суду у справі про адміністративне правопорушення і керуючись ст. 289 КУпАП, вважає необхідним задовольнити його клопотання про поновлення пропущеного процесуального строку та розглянути подану апеляційну скаргу по суті.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП, суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти законне, обґрунтоване і вмотивоване рішення.

Як встановлено апеляційним переглядом, в порушення вищезазначених вимог закону, міськрайонний суд взагалі не з`ясував обставини щодо вчинення ОСОБА_1 інкримінованого йому адміністративного правопорушення, оскільки викладені в постанові висновки суду об`єктивно не підтверджуються доказами, які містяться в матеріалах справи.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, від 29 листопада 2014 року, суть інкримінованого ОСОБА_1 правопорушення полягає у відмові від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Однак, оскаржуваною постановою суду ОСОБА_1 безпідставно визнано винним у відмові від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на встановлення ступеня сп`яніння.

При цьому, міськрайонним судом не було враховано те, що проходження огляду на встановлення ступеня сп`яніння взагалі не передбачено Інструкцією про виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою спільним Наказом МВС України та МОЗ України від 09.09.2009 року за № 400/666.

Крім того, нормами чинного КУпАП не передбачено відповідальність за відмову водія від проходження огляду на встановлення ступеня сп`яніння.

В матеріалах справи наявні письмові пояснення свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , з яких слідує, що в їх присутності громадянин ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння відповідно до встановленого законом порядку, як відмовився і від дачі пояснень та підпису в протоколі про адміністративне правопорушення.

Однак, у вказаних письмових поясненнях свідків не тільки не зазначено дати їх написання, а й взагалі відсутні відомості про дату та час події, свідками якої були ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , що виключає можливість прийняття даних доказів в якості належних та допустимих.

Положеннями ст. ст. 265-1, 266 КУпАП передбачений обов`язок працівника Державтоінспекції МВС тимчасово вилучити посвідчення водія у особи та відсторонити таку особу від керування транспортними засобами, якщо є підстави вважати, що вона перебуває, в тому числі, у стані алкогольного сп`яніння.

Разом з тим, як вбачається з рапортів працівників Державтоінспекції МВС ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , посвідчення водія у ОСОБА_1 не вилучалось, у зв`язку з його відмовою передати посвідчення водія, що у відповідності до вищевказаної норми закону є неприпустимим, а відомості про відсторонення апелянта від керування транспортним засобом взагалі відсутні.

Вищевикладеним фактичним обставинам не було надано належної оцінки судом першої інстанції, що свідчить про неповний та однобічний розгляд судом справи про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, відносно водія ОСОБА_1 .

Встановлені апеляційним переглядом фактичні обставини справи, безумовно дають підстави для висновку про недоведеність об`єктивної сторони інкримінованого ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, а відтак і про відсутність в діях апелянта складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Враховуючи вищевикладене, постанова суду першої інстанції є необґрунтованою і підлягає скасуванню, із закриттям провадження у справі на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

На підставі викладеного та керуючись п. 1 ст. 247, ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

п о с т а н о в и в :
клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження задовольнити.
Поновити ОСОБА_1 пропущений строк на апеляційне оскарження постанови Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 29 грудня 2014 року.
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.
Скасувати постанову Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 29 грудня 2014 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, з накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу в сумі 3400 гривень.
Провадження в справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити, на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Постанова набирає законної сили негайно, остаточна і оскарженню не підлягає.

Суддя
Апеляційного суду
Дніпропетровської області Н.М. Деркач