АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

Іменем України

29 липня 2015 рокусуддя апеляційного суду Дніпропетровської області ОСОБА_1, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпропетровську апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 24 червня 2015 року у справі про адміністративне правопорушення, якою

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, працюючого директором Дніпропетровської міської громадської організації «Центр сексуального здоровя» ,проживаючого за адресою :ІНФОРМАЦІЯ_2,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 163-4 КУпАП, з накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу в сумі 51 гривні, -

в с т а н о в и в :

Постановою Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 24 червня 2015 року ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 163-4 КУпАП і накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в сумі 51 грн.

При обставинах, зазначених в постанові суду першої інстанції, ОСОБА_3 працюючи директором Дніпропетровської міської громадської організації «Центр сексуального здоровя», в порушення п. 51.1 ст. 51, п.п. 49.18.2, п. 49.18 ст. 49 та абз. «б» п. 176.2 ст. 176 Податкового кодексу України, допустив неподання, подання з порушенням встановлених строків, подання не в повному обсязі, з недостовірними відомостями або з помилками податкової звітності про суми доходів, нарахованих (сплачених) на користь платника податку, суми утриманого з них податку за IV квартал 2014 р. при граничному строці надання за IV квартал 2014 р. 09.02.2015 р., фактично розрахунок за IV квартал 2014 року не надано згідно акту перевірки від 15 квітня 2015 р. № 2120/173/24446806).

Не погоджуючись з вищевказаною постановою ОСОБА_2 10 липня 2015 року подав апеляційну скаргу, тобто після закінчення, встановленого ч. 2 ст. 294 КУпАП, десятиденного строку на апеляційне оскарження постанови суду. В поданій апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати постанову місцевого суду та закрити провадження у справі. Разом з апеляційною скаргою ОСОБА_2 заявив клопотання про поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження постанови суду.

В обґрунтування клопотання про поновлення пропущеного процесуального строку ОСОБА_2 посилається на те, що строк на апеляційне оскарження постанови суду ним пропущений з поважної причини, а саме, у звязку з тим, що при розгляді справи в місцевому суді він не був присутній, оскільки не отримував будь-якого повідомлення про необхідність зявитися до суду, при цьому копія постанови суду апелянт отримав лише 06 липня 2015 року.

В поданій апеляційній скарзі ОСОБА_2 зазначив, що не згоден з постановою суду першої інстанції тому, що відповідно до ст. 38 КУпАП, адміністративне стягнення може бути накладено не пізніше як через два місяці з дня вчинення правопорушення.

В судове засідання ОСОБА_2 не зявився, про поважні причини своєї неявки суду не повідомив, а оскільки останній належним чином повідомлен про дату, час і місце судового засідання, суд у відповідності до ч. 6 ст. 294 КУпАП, вважає можливим розглянути справу без участі особи, яка подала апеляційну скаргу.

Суд апеляційної інстанції вивчивши матеріали справи, дослідивши доводи апеляційної скарги та заявленого клопотання про поновлення пропущеного процесуального строку, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах апеляційної скарги, а також причини пропуску строку на апеляційне оскарження постанови суду, дійшов висновку наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, апеляційна скарга подана ОСОБА_2 10 липня 2015 року з порушенням встановленого ч. 2 ст. 294 КУпАП десятиденного строку на оскарження постанови судді. При цьому, дана справа була розглянута у відсутність ОСОБА_2 і докази направлення на його адресу копії постанови судді в триденний строк, визначений ст. 285 КУпАП, в матеріалах справи відсутні. Згідно наявної в матеріалах справи письмової розписки копію оскаржуваної постанови судді Франкенберг А.А. отримав 06 липня 2015 року.

З таких обставин, апеляційний суд приходить до висновку про поважність причини пропуску ОСОБА_2 строку на апеляційне оскарження постанови судді у справі про адміністративне правопорушення та, вважає необхідним задовольнити клопотання, поновити строк на оскарження постанови та розглянути подану апеляційну скаргу по суті.

Висновок суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченогоч. 1 ст. 163-4 КУпАП, відповідає фактичним обставинам справи, є законним та обґрунтованим.

Даний висновок суду підтверджується доказами, що містяться в матеріалах справи в їх сукупності, зокрема: протоколом про адміністративне правопорушення від 15 квітня 2015 року, складеним уповноваженою особою з дотриманням вимог, передбаченихст. ст. 254 256 КУпАП; витягом з акту про результати камеральної перевірки УДК в Бабушкінському районі м. Дніпропетровська від 15 квітня 2015 року.

доводи апеляційної скарги стосовно того, що суд першої інстанції не розглянув справу відповідно до ст. 38 КУпАП є необґрунтованими.

Відповідно до вказаної норми, якщо справи про адміністративні правопорушення підвідомчі суду, стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні не пізніш як через три місяці з дня його виявлення.

Як вбачається з матеріалів справи, вказане адміністративне правопорушення є триваючим і було виявлено працівниками ДПІ у Бабушкінському районі м. Дніпропетровська під час позапланової виїзної перевірки підприємства від 15 квітня 2015 року.

Постанову районного суду про накладення на ОСОБА_2 адміністративного стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 163-4 КУпАП було винесено 24 червня 2015 року, тобто у строк не пізніше ніж через три місяці з дня його виявлення, з дотриманням вимог ст. 38 КУпАП.

Отже, доводи апеляційної скарги стосовно того, що в діях ОСОБА_2 відсутнє порушення вимог чинного податкового законодавства, є необґрунтованими, не спростовують зясованих судом обставин та суперечать даним, що містяться в матеріалах справи.

При розгляді справи районним судом порушень ст. ст. 279, 280 КУпАП не допущено, докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність відповідно до ст. 252 КУпАП, а всі обставини, що мають значення для вирішення справи, суд з наведенням відповідних мотивів встановив та правильно кваліфікував вчинене правопорушення.

Неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які б були підставою для скасування постанови суду, апеляційним переглядом не встановлено.

Таким чином, апеляційний суд вважає необхідним апеляційну скаргу залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції без змін.

На підставі викладеного та керуючись ст.294Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а постанову Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 24 червня 2014 року, якою ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 163-4 КУпАП, з накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу в сумі 51 гривні, без змін.

Постанова набирає законної сили негайно, остаточна і оскарженню не підлягає.

Суддя

апеляційного суду

Дніпропетровської області ОСОБА_1