Справа № 621/2936/15-п
Провадження № 3/621/591/15
ПОСТАНОВА

Іменем України

23.11.2015 року м. Зміїв

Суддя Зміївського районного суду Харківської області Бережна Н.М.,

розглянувши матеріали, які надійшли від ДПІ у Зміївському районі ГУ ДФС Харківської області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженки ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянки України, мешканки ІНФОРМАЦІЯ_3, головного бухгалтера ДП «ДГ «Борки» ОСОБА_2», до адміністративної відповідальності не притягувалася,

за ч. 1 ст. 163-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

встановив:

Головному бухгалтеру ДП «ДГ «Борки» ОСОБА_2» ОСОБА_1 ставиться в вину порушення термінів сплати самостійно визначеного грошового зобов'язання з ПДВ протягом строків визначених п. 57.1 ст. 57 Податкового кодексу України, акт камеральної перевірки № 373/15/5460404 від 29.09.2015 року.

Зазначені порушення були виявлені та відображені в акті камеральної перевірки податкової звітності від 29.09.2015 року № 373/15/5460404.

Особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 до суду не зявилася, про розгляд справи була повідомлена належним чином.

Ознайомившись з протоколом про адміністративне правопорушення від 29.09.2015 року № 169, даними Акту камеральної перевірки податкової звітності від 29.09.2015 року № 373/15/5460404, дійшов наступного:

Дана справа про адміністративне правопорушення вперше надійшла до суду 30.09.2015 року.

Постановою судді Зміївського районного суду від 22.10.2015 року справа була повернута до ДПІ у Зміївському районі ГУ ДФС у Харківській області для належного оформлення з підстав невідповідності фактичних обставин справи кваліфікації дій ОСОБА_1, а саме зі змісту протоколу не вбачалось, яке з порушень, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 163-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, вчинено особою, що притягується до відповідальності. В той же час, відповідальність за несвоєчасну сплату ПДВ передбачена ч. 1 ст. 163-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення, якою передбачено відповідальність за неподання або несвоєчасне подання посадовими особами підприємств, установ та організацій платіжних доручень на перерахування належних до сплати податків та зборів (обов'язкових платежів).

Отже, виклад обставин правопорушення не дозволяє дійти висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 163-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, і частково вказує на ознаки іншого правопорушення.

У протоколі відсутній підпис особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, а також відсутній запис про відмову від підписання протоколу.

Відсутній підпис особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, про роз'яснення їй прав та обов'язків, передбачених ст. 268 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Водночас, не передбачено можливість складання протоколу про адміністративне правопорушення за відсутністю особи, щодо якої складається такий протокол.

Без усунення зазначених недоліків неможливо виконати вимоги ст. 268 Кодексу України про адміністративні правопорушення щодо прав особи, яка притягається до відповідальності, а також ст. ст. 245, 280 Кодексу України про адміністративні правопорушення щодо повного, всебічного і обєктивного зясування обставин справи.

Таким чином, обставини правопорушення, викладені у протоколі про адміністративне правопорушення, не містять відомості необхідні, для вирішення питання щодо наявності чи відсутності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

10.11.2015 року справа була повторно направлена на судовий розгляд, водночас недоліки, зазначені у постанові від 22.10.2015 року не були усунуті.

Зі змісту супровідного листа від 10.11.2015 року, за підписом в.о. начальника ДПІ у Зміївському районі ГУ ДФС у Харківській області ОСОБА_3 вбачається, що у протоколі про адміністративне правопорушення № 169 від 29.09.2015 року дії ОСОБА_1 помилково було кваліфіковано за ч. 1 ст. 163-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а належало кваліфікувати за ч. 1 ст. 163-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Виходячи із загальних принципів достатності й допустимості наданих доказів, дійшов висновку про недоведеність вини ОСОБА_1 у правопорушенні, передбаченому ч. 1 ст. 163-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Водночас, нормами чинного Кодексу України про адміністративні правопорушення не передбачено можливості суду перекваліфікувати дії особи, що притягується до відповідальності, на іншу статтю.

Відповідно до ч. 1 ст. 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення провадження по справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, якщо відсутня подія і склад адміністративного правопорушення.

За таких обставин, оскільки в діях ОСОБА_1 відсутній склад правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 163-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а можливість перекваліфікації її дій судом не передбачена, провадження в справі про адміністративне правопорушення належить закрити.

Керуючись п. 1 ст. 247, ст. ст. 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

постановив:

Провадження по справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 163-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення закрити.

На постанову може бути подана апеляція до апеляційного суду Харківської області через Зміївський районний суд протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя: