АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

Іменем України

11 листопада 2015 року суддя Апеляційного суду Дніпропетровської області Живоглядова І.К., розглянувши, за участю ОСОБА_1, апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 24 вересня 2015 року у справі про адміністративне правопорушення за ч. 2 ст. 184 КУпАП, якою

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, який проживає за адресою: АДРЕСА_1,

визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 184 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 51 гривня, -

встановив:

постановою Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 24 вересня 2015 року ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 184 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 51 гривня.

У відповідності до постанови місцевого суду, ОСОБА_1 визнана винною у тому, що вона, будучи матір'ю неповнолітньої ОСОБА_2, ухилилася від виконання своїх батьківських обов'язків щодо своєї неповнолітньої дочки, яке виразилося у тому, що ОСОБА_2 з 20 серпня 2015 року по 02 вересня 2015 року була відсутня за місцем свого постійного мешкання. Зазначеними протиправними діями ОСОБА_1 припустилася порушення ч. 2 ст. 184 КУпАП.

Не погоджуючись з вищевказаною постановою суду, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу у відповідності до вимог ч. 2 ст. 294 КУпАП, у якій порушує питання про скасування постанови суду першої інстанції та просить провадження у справі закрити через відсутність складу адміністративного правопорушення.

Вимоги апеляційної скарги обґрунтовані тим, що як з постанови, так і з матеріалів справи не можливо встановити у чому саме виразилося ухилення особи від своїх батьківських обов'язків.

На переконання апелянта приводи для притягнення особи, зазначенні у протоколі, є недостатніми. Свої переконання апелянт мотивувала тим, що про відсутність за місцем мешкання неповнолітньої ОСОБА_2 органи внутрішніх справ повідомила саме вона: ОСОБА_2 через свого сина ОСОБА_3, оскільки втратила зв'язок із своєю донькою, яка у період з 20 серпня 2015 року по 02 вересня 2015 року перебувала на сезонних роботах у пгт. Кирилівка.

У судове засідання апеляційного суду ОСОБА_1 з'явилася, подану апеляційну скаргу підтримали та просили її задовольнити.

Разом з тим зазначила, що вона не працює, пенсіонерка, займається натуральним сільськими господарством, має захворювання опорно-рухового апарату, проте в силу своїх фізичних обмежень намагається забезпечити належне виховання своєї неповнолітньої доньки. На даний час ОСОБА_2 навчається у Дніпропетровському ВПУ №17 на другому курсі, її перебування за місцем навчання забезпечено на належному рівні, жодних скарг з місць навчання на неналежне забезпечення її доньки не надходило.

Суд апеляційної інстанції, дослідивши доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність та обґрунтованість постанови місцевого суду, дійшов висновку, що подану апеляційну скаргу слід задовольнити, скасувавши постанову суду та прийняти нову, з наступних підстав.

У відповідності до ст. 280 КУпАП, суд під час розгляду справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи по суті.

Разом з тим диспозицією ч. 2 ст. 184 КУпАП передбачено, що протиправним визнається ухилення особи від своїх батьківських обов'язків щодо своєї неповнолітньої дитини вчинене повторно.

Як вбачається із матеріалів справи, зокрема, з постанови про закриття кримінального провадження від 09 вересня 2015 року про факт відсутності неповнолітньої ОСОБА_2 за місцем свого постійного мешкання повідомив ОСОБА_3, за заявою якого внесено відповідні дані до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000845. У ході досудового розслідування ОСОБА_2, повідомивши про зникнення своєї неповнолітньої сестри, не повідомив жодних відомостей, що причиною таких дій могло бути дії чи бездіяльність їх матері.

Разом з тим у матеріалах справи відсутні будь-які інші данні які б свідчили про ухилення особи від виконання своїх батьківських обов'язків щодо своєї неповнолітньої дитини. Крім цього, наявний протокол складений за ч. 2 ст. 184 КУпАП, що передбачає повторність дій особи, проте жодних даних які б свідчили про повторність дій ОСОБА_1 у матеріалах справи також не має.

Таким чином, підсумовуючи викладене, апеляційний суд дійшов висновку, що вина особи належним чином не доведена, розгляд справи судом першої інстанції був проведений з порушеннями вимог ст.ст. 245, 280 КУпАП, наявні у справі докази не були належним чином перевірені, відповідно до ст. 252 КУпАП, внаслідок чого місцевий суд дійшов хибного висновку, визнавши провину ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 184 КУпАП.

За таких обставин, суд апеляційної інстанції вважає необхідним апеляційну скаргу задовольнити, а постанову місцевого суду - скасувати із закриттям провадження у справі через відсутність складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного та керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

постановив:

апеляційну скаргу ОСОБА_1 про скасування постанови місцевого суду - задовольнити.

Постанову Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 24 вересня 2015 року, якою ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 184 КУпАП, та накладено стягнення у вигляді 51 гривня - скасувати.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 184 КУпАП, відносно ОСОБА_1 - закрити, на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, через відсутність складу адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили негайно, остаточна і оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду І.К.Живоглядова

Дніпропетровської області