Справа № 163/2725/15-п
Провадження №3/163/1900/15

ЛЮБОМЛЬСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 листопада 2015 року місто Любомль

Суддя Любомльського районного суду Волинської області Гайдук А.Л.,

при секретарі Горпинко К.О.,

з участю представника Волинської митниці ДФС ОСОБА_1,

особи, що притягується до відповідальності, ОСОБА_2,

представника особи, що притягується до відповідальності, ОСОБА_2 - ОСОБА_3,

розглянувши, направлені Волинською митницею ДФС, матеріали справи за протоколом №1420/20500/2015 про притягнення до відповідальності за ст. ст.471, 472 МК України

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, що проживає ІНФОРМАЦІЯ_2, непрацюючого, РНОКПП НОМЕР_1, паспорт громадянина України серії АС №566534, виданий Любомльським РВ УМВС України у Волинській області 11.08.2000 року, -

в с т а н о в и л а :

ОСОБА_2 10.10.2015 року близько 15 год. 45 хв., слідуючи з України в ОСОБА_4 через митний пост Ягодин Волинської митниці ДФС смугою спрощеного митного контролю зелений коридор, в якості пасажира автомобіля марки Фольксваген Пассат, реєстраційний номерний знак LC57820, переміщував при собі, а саме, у зовнішніх та внутрішніх кишенях одягнутої на ньому куртки, окрім дозволеної до вивезення за межі України, без письмового декларування та надання дозвільних документів, суми іноземної валюти польських злотих в розмірі, еквівалентному 10000 євро, валюту, яка склала понад допустиму до вивезення за межі України норму готівки, в розмірі 17600 польських злотих, що згідно курсу НБУ станом на 10.10.2015 року становить 99684,77 гривень, що було встановлено при перерахунку норми валюти під час проведення митного огляду в службовому приміщенні митного поста «Ягодин», чим порушив вимоги пункту 2 розділу 2 Інструкції про переміщення готівки і банківських металів через митний кордон України, затвердженої постановою Правління Національного банку України № 148 від 27.05.2008 року, та вчинив правопорушення, передбачене ст.471 МК України.

Крім цього, згідно протоколу про порушення митних правил №1420/20500/2015 від 10.10.2015 року, ОСОБА_2 ставиться у вину те, що він, при тих же обставинах, не задекларував за встановленою формою валюту в сумі 17600,00 польських злотих, що згідно курсу НБУ станом на 10.10.2015 року становить 99684,77 гривень, яка підлягала обовязковому письмовому декларуванню, використавши всупереч вимог ст.366 МК України «зелений коридор», як форму декларування шляхом вчинення дій, чим вчинив правопорушення, передбачене ст.472 МК України.

ОСОБА_2 в суді факт недекларування переміщуваної ним валюти не визнав та пояснив, що в ОСОБА_4 слідував з метою придбання вантажного автомобіля за кошти, з яких частину заробив власною працею, а частину - позичив. Для перетину митного кордону на заправці, що неподалік пункту пропуску «Ягодин», підсів в автомобіль до громадянина ОСОБА_4, з яким раніше знайомий не був. Під час проходження митного контролю, на запитання інспектора митниці, повідомив, що з собою переміщує валюту - близько 70000 польських злотих, після чого його було запрошено в окреме службове приміщення для її перерахунку, де з кишень, одягнутої куртки, працівнику митниці видав усі наявні у нього кошти. Після перерахунку коштів, інспектор митниці повідомив, що таку суму перевозити через кордон не дозволяється, її необхідно декларувати та мати підтверджуючі документи про зняття з банківського рахунку. На його прохання надати можливість заповнити декларацію, митники відмовили, мотивуючи тим, що це неможливо, так як він уже заїхав на смугу руху «зелений коридор», де декларація не заповняється. Вказав, що смугу митного контролю обирав не він, а водій громадянин ОСОБА_4, однак на це уваги він не звернув, оскільки в цей час розмовляв по телефону та взагалі не знав про існування норм, якими обмежується переміщення валюти через митний кордон України, а також правил її переміщення. За викладених обставин, вважає себе винним лише у порушенні порядку проходження митного контролю в зоні спрощеного митного контролю «зелений коридор», у чому щиро розкаявся та просив його суворо не карати.

Представник особи, що притягується до відповідальності, ОСОБА_3, окрім пояснень його довірителя, просив врахувати те, що останній своїми діями фактично здійснив усне декларування переміщуваної ним валюти шляхом заявлення інспектору митниці про її вид та кількість, при цьому, польські злоті не приховував та добровільно видав для перерахунку, а факт їх виявлення самими працівниками митниці, що зафіксовано в акті огляду (переогляду) товарів, транспортних засобів, ручної поклажі та багажу, нічим не підтверджено, оскільки особистий огляд в порядку ст.340 МК України відносно його довірителя не проводився.Вважає, що дії ОСОБА_2 в повній мірі охоплюються лише складом правопорушення, передбаченого ст.471 МК України, та не містять жодних ознак правопорушення, передбаченого ст.472 МК України. Крім цього, зауважив, що ОСОБА_2, як пасажир транспортного засобу, був фізично позбавлений свідомого вибору смуги руху для проходження митного контролю, та талон про проходження по «зеленому коридору», який є лише документом для внутрішньої перевірки у пункті пропуску, йому вручений не був та з ним його ніхто не ознайомлював, в той час, як Технологічною схемою пропуску осіб, транспортних засобів та вантажів через державний кордон у міжнародному пункті пропуску для автомобільного сполучення «Ягодин», затвердженою наказом Луцького прикордонного загону №58-ОД від 20.05.2014 року, передбачено, що відповідальність особи за порушення порядку проходження митного контролю в зонах (коридорах) спрощеного митного контролю настає відразу після отримання нею контрольного талону для проходження по «зеленому коридору». Просив провадження у справі за ст.472 МК України закрити за відсутністю в діях його довірителя складу даного правопорушення, розглянути питання щодо відповідальності останнього за ст.471 МК України з врахуванням судової практики та даних про особу ОСОБА_2

Заслухавши пояснення особи, що притягується до відповідальності, його представника, думку представника Волинської митниці ДФС та дослідивши письмові докази по справі, суд дійшов до наступних висновків.

Згідно протоколу про порушення митних правил №1420/20500/2015 від 10.10.2015 року, ОСОБА_2 ставиться у провину вчинення правопорушень, передбачених ст.ст.471, 472 МК України.

Відповідно до ст.471 МК України, передбаченим у цій статті, адміністративним правопорушенням є порушення встановленого цим Кодексом порядку проходження митного контролю в зонах (коридорах) спрощеного митного контролю, тобто переміщення через митний кордон України особою, яка формою проходження митного контролю обрала проходження (проїзд) через "зелений коридор", товарів, переміщення яких через митний кордон України заборонено або обмежено законодавством України, або товарів в обсягах, що перевищують неоподатковувану норму переміщення через митний кордон України.

Обрання «зеленого коридору» вважається заявою громадянина про те, що переміщувані ним через митний кордон України товари не підлягають письмовому декларуванню, оподаткуванню митними платежами, не підпадають під встановлені законодавством заборони та /або обмеження щодо ввезення на митну територію України або вивезення за межі цієї території та свідчить про факти, що мають юридичне значення.

Отже, обравши смугу проходження митного контролю «зелений коридор», особа несе відповідальність за порушення умов (порядку) його проходження.

Відповідно до вимог ст.197 МК України, на окремі товари встановлюються обмеження щодо їх переміщення через митний кордон України. Зокрема, обмеження щодо ввезення на митну територію України та вивезення за межі митної території України валютних цінностей, а також порядок переміщення їх через митний кордон України, у тому числі особливості декларування валютних цінностей (зокрема, визначення граничних сум валютних цінностей, які підлягають письмовому або усному декларуванню), можуть встановлюватися Національним банком України.

Відповідно до розділу 2 Інструкції про переміщення готівки і банківських металів через митний кордон України, затвердженої постановою Правління Національного банку України № 148 від 27.05.2008 року, фізична особа має право ввозити в Україну та вивозити за межі України готівку в сумі, що не перевищує в еквіваленті 10000 євро, без письмового декларування митному органу. Фізична особа - резидент має право ввозити в Україну та вивозити за межі України готівку в сумі, що перевищує в еквіваленті 10000 євро, за умови письмового декларування митному органу в повному обсязі та за наявності документів, що підтверджують зняття готівки з рахунків у банках (фінансових установах), виключно на ту суму, що перевищує в еквіваленті 10000 євро.

Наведене свідчить, що грошові кошти, як у національній валюті, так і в іноземній валюті, які громадяни переміщують через митний кордон України, є товаром, переміщення якого через кордон України не забороняється, однак обмежується.

Та обставина, що ОСОБА_2 10.10.2015 року слідував через митний кордон України автомобілем марки Фольксваген Пассат, р.н.з. LC57820, смугою спрощеного митного контролю «зелений коридор» в якості пасажира, стверджується відповідним талоном для проходження по «зеленому коридору», поясненнями водія громадянина ОСОБА_4 ОСОБА_5 від 10.10.2015 року, у яких останній не обумовлював про факт попереднього знайомства з ОСОБА_2 (а.с.4, 8).

Як вбачається з акту про проведення огляду (переогляду) товарів, транспортних засобів, ручної поклажі та багажу №205020101/2015/000355Е від 10.10.2015 року, при митному контролі у ОСОБА_2 було встановлено наявність валюти в еквіваленті до 10000 євро, що не перевищує дозволену до вивезення норму готівки, та ще валюту в сумі 17600 злотих ОСОБА_4, що перевищує дану норму, яка знаходилась у зовнішніх та внутрішніх кишенях куртки, одягненої на даному громадянинові, та була ним видана при перерахунку норми валюти (а.с.5).

Пояснення ОСОБА_2, дані ним в судовому засіданні, які також відповідають тим, що він давав під час складання протоколу про порушення митних правил, в частині своєї необізнаності з нормами та порядком переміщення валюти через митний кордон України, в силу ст.68 Конституції України, яка передбачає, що незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності, не можуть слугувати обґрунтуванням законності його дій в обранні та слідуванні смугою митного контролю «зелений коридор» з валютою, понад встановлену норму. Крім цього, такі доводи не впливають на кваліфікацію його дій за ст.471 МК України, оскільки через митний кордон України цю валюту переміщував саме він, а у відповідності до вимог ч.1 ст.458 МК України, таке порушення митних правил може вчинятись як умисно, так і з необережності.

Також не заслуговують на увагу й доводи представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 в тій частині, що його довіритель був позбавлений свідомого вибору смуги руху для проходження митного контролю та йому не було вручено самого контрольного талону, оскільки аналіз положень Технологічної схеми, на яку посилається представник, вказує на те, що контрольний талон видається на транспортний засіб з відображенням його марки, реєстраційного номерного знака та кількості осіб, які у ньому слідують, а не на кожну особу індивідуально. Як вбачається з контрольного талона для проходження по «зеленому коридору», виданого на автомобіль марки Фольксваген Пассат, р.н.з. LC57820, у даному транспортному засобі слідувало двоє осіб, якими, як встановлено в судовому засіданні, є громадянин ОСОБА_4 ОСОБА_5, як водій, та ОСОБА_2, як пасажир. Поміж цього, такі доводи представника спростовуються самими поясненнями його довірителя, який вказав, що на обрання водієм смуги руху для проходження митного контролю він не звернув уваги, оскільки розмовляв по телефону, що не може вказувати на свідоме бажання ОСОБА_2 обрати смугу руху «червоний коридор», а така його поведінка лише свідчить про його байдужість в обранні смуги руху, як форми проходження митного контролю.

Таким чином, встановлені судом обставини, за яких ОСОБА_2, окрім валюти польських злотих, еквівалентної 10000 євро, переміщував через митний кордон України в напрямку «виїзд» смугою спрощеного митного контролю «зелений коридор» також 17600 польських злотих, які підлягали обовязковому письмовому декларуванню з поданням митному органу відповідних документів, підтверджуючих їх зняття з рахунків у банках, в своїй сукупності доводять вчинення ним правопорушення, передбаченого ст. 471 МК України.

Щодо кваліфікації тих же дій ОСОБА_2 за ст.472 МК України, суд вважає, що така кваліфікація є безпідставною, у звязку з відсутністю ознак даного правопорушення.

Статтею 257 МК України передбачено, що декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмово, усно, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення.

У відповідності до вимог ст. 472 МК України адміністративним правопорушенням є недекларування товарів, транспортних засобів комерційного призначення, що переміщуються через митний кордон України, тобто незаявлення за встановленою формою точних та достовірних відомостей (наявність, найменування або назва, кількість тощо) про товари, транспортні засоби комерційного призначення, які підлягають обов'язковому декларуванню у разі переміщення через митний кордон України.

Об'єктивна сторона зазначеного правопорушення характеризується дією (недостовірне декларування), або ж бездіяльністю (недекларування). Тобто, це незаявлення за встановленою письмовою, усною, або будь-якою іншою формою відомостей або заявлення недостовірних відомостей про товари, їх митного режиму і інших відомостей для митної мети.

Пояснення ОСОБА_2 про те, що він під час проходження митного контролю на смузі руху «зелений коридор» повідомив інспектору митниці про переміщення ним іноземної валюти, а саме, близько 70 тисяч польських злотих, свідчать не про що інакше, як про усне декларування переміщуваних коштів. При цьому, його було запрошено до службового приміщення для їх перерахунку працівниками митниці, де він видав усю наявну у нього валюту.

Такі пояснення ОСОБА_2 обєктивно узгоджуються також з письмовими доказами у справі, зокрема, актом про проведення огляду (переогляду) товарів, транспортних засобів, ручної поклажі та багажу №205020101/2015/000355Е від 10.10.2015 року, та службовою запискою головного державного інспектора УАР та ПМП Волинської митниці ДФС ОСОБА_6 від 10.10.2015 року, у яких зафіксовано, що валюту в сумі 17600 польських злотих було встановлено при проведенні митного огляду в службовому приміщенні митного поста «Ягодин» при перерахунку норми валюти, яка була видана ОСОБА_2 (а.с. 5, 11).

З огляду на вищенаведені обставини, слід дійти висновку, що в матеріалах справи зафіксовано лише факт наявності у ОСОБА_2 валюти, понад дозволену до вивезення за межі території України норму, що також прямо зазначено у вище згаданому акті про проведення огляду (переогляду) товарів, транспортних засобів, ручної поклажі та багажу №205020101/2015/000355Е від 10.10.2015 року, при цьому, жодного доказу, який би вказував на першочергове предявлення ОСОБА_2 валюти, еквівалентної 10000 євро, без одночасної видачі її решти 17600 польських злотих, у справі немає та в судовому засіданні представником митниці не наведено.

За відсутності інших доказів, які б спростовували пояснення ОСОБА_2 та встановлені судом обставини, є усі підстави вважати, що останній під час проходження митного контролю на митному посту «Ягодин» Волинської митниці ДФС здійснив усне декларування переміщуваної ним валюти.

В той же час помилковими є посилання представника ОСОБА_2 на ст.340 МК України, оскільки, відповідно до положень даної норми, особистий огляд, як виняткова форма митного контролю, проводиться при наявності достатніх підстав вважати, що особа, яка прямує через митний кордон України чи перебуває в зоні митного контролю, приховує предмети контрабанди чи товари, які є безпосередніми предметами порушення митних правил або заборонені, зокрема, для вивезення з України, однак у провину ОСОБА_2 факту приховування валюти не ставиться, що в свою чергу виключає використання даної виняткової форми митного контролю.

Системний аналіз положень ч.6 ст.366 МК України про те, що звільнення від подання письмової митної декларації при проходженні «зеленим коридором» не означає звільнення від обов'язкового дотримання порядку переміщення товарів через митний кордон України, в розрізі ст.257 МК України, яка регламентує способи декларування товару, не вказує на необхідність кваліфікації дій особи, яка здійснила усне декларування товару, однак допустила порушення порядку проходження спрощеного митного контролю, тобто вчинила правопорушення, передбачене ст.471 МК України, ще й за ст.472 МК України - недекларування товару.

Як пояснив ОСОБА_2, після заявлення ним в усній формі про переміщувану валюту та її перерахунку, можливості задекларувати її в письмовій формі посадові особи митниці йому не надали. Такі пояснення особи, що притягується до відповідальності, обєктивно підтверджуються матеріалами справи, у яких відсутня митна декларація встановленої форми, яка б повинна була заповнятись ОСОБА_2, відсутні підтверджуючі докази відмови останнього від заповнення декларації та подання її органу доходів і зборів, а також тієї обставини, що ОСОБА_2 взагалі було переведено з «зеленого» на «червоний» коридор, де подання до митного контролю письмової митної декларації є обовязковим, про що також свідчить відсутність в матеріалах справи відповідного талона про проходження митного контролю по «червоному коридору», а тому, за відсутності таких належних доказів, в даному випадку кваліфікація дій ОСОБА_2 ще й за ст.472 МК України є зайвою, у звязку із чим провадження у справі в цій частині підлягає закриттю за відсутністю в діях останнього складу правопорушення.

При накладенні на ОСОБА_2 стягнення в межах ст.471 МК України, суд враховує характер та обставини вчиненого правопорушення, щире розкаяння винного, як обставину, що помякшує відповідальність, відсутність обставин, що обтяжують відповідальність, ступінь його вини у вчиненому, дані про особу правопорушника, зокрема, його характеристику з місця проживання, за яким скарг на його поведінку до виконкому Любомльської міської ради на протязі поточного року не надходило, те, що він не працює, вперше притягується до відповідальності, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, та вважає, що відносно останнього слід застосувати стягнення у виді штрафу в розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з конфіскацією понад дозволеної до переміщення через митний кордон України норми валюти.

При цьому, підстав для звільнення ОСОБА_2 від обовязкового додаткового стягнення у вигляді конфіскації валюти з врахуванням судової практики та змісту рішення Європейського Суду з прав людини від 06.11.2008 року по справі «Ісмаїлов проти Російської Федерації», судом по справі не встановлено, оскільки надані документи щодо особи правопорушника не вказують на «винятковість» цих обставин та відповідно не можуть слугувати підставами для такого звільнення.

Відповідно до п.5 ч.2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» з ОСОБА_2 слід стягнути судовий збір в розмірі 243 грн. 60 коп.

Керуючись ст.ст. 522, 527, 528 МК України, п.1 ст.247 КУпАП, п.9 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», на підставі ст.ст. 471, 472 МК України, суддя, -

п о с т а н о в и л а :

ОСОБА_2визнати винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.471 МК України, і накласти на нього стягнення у виді штрафу в розмірі 1700 (одна тисяча сімсот) гривень з конфіскацією в дохід держави 17600 (сімнадцяти тисяч шістсот) польських злотих, які 10.10.2015 року прийняті на балансовий рахунок ВОД АТ «ОСОБА_7 ОСОБА_6» відділення №11.

Штраф в розмірі 1700 (одна тисяча сімсот) гривень підлягає стягненню на рахунок 5262 в ГУДКСУ у Волинській області (МФО 803014, , одержувач УДКСУ в Любомльському районі, код класифікації доходів бюджету 21081100, призначення платежу «адміністративні штрафи у справі про порушення митних правил»).

Провадження у справі відносно ОСОБА_2за ст.472 МК України закрити на підставі п.1 ст.247 КУпАП, у звязку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Стягнути з ОСОБА_2в користь держави 243 (двісті сорок три) гривні 60 копійок судового збору на рахунок 0262 в ГУДКСУ у Волинській області (МФО 803014, , отримувач УДКСУ в Любомльському районі, код класифікації доходів бюджету 22030001).

Постанова суду (судді) у справі про порушення митних правил може бути оскаржена особою, стосовно якої вона винесена, представником такої особи, органом доходів і зборів, який здійснював провадження у цій справі, протягом десяти днів з дня винесення постанови до апеляційного суду Волинської області через Любомльський районний суд Волинської області.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя Любомльського районного суду

Волинської області ОСОБА_8