АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

Іменем України

18 грудня 2014 року суддя Апеляційного суду Дніпропетровської області Деркач Н.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпропетровську за участю ОСОБА_1, його захисника-адвоката Щербини С.В., апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 29 жовтня 2014 року у справі про адміністративне правопорушення, якою

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, працюючого ТОВ «Бест», який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, з накладенням адміністративного стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами на строк 1 рік, -

в с т а н о в и в :

Постановою Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 29 жовтня 2014 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП і накладено на нього адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

При обставинах, зазначених в постанові суду першої інстанції, ОСОБА_1 керував автомобілем в стані алкогольного сп'яніння, чим порушив вимоги п. 2.9 (а) Правил дорожнього руху України.

Не погоджуючись з вищевказаною постановою ОСОБА_1 27 листопада 2014 року направив по пошті апеляційну скаргу, тобто після закінчення, встановленого ч. 2 ст. 294 КУпАП, десятиденного строку на оскарження постанови суду. В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати постанову районного суду, закривши провадження по справі за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення. Крім того, в апеляційній скарзі ОСОБА_1 заявив клопотання про поновлення пропущеного строку для оскарження постанови суду.

В обґрунтування апеляційної скарги ОСОБА_1 зазначив, що постанова районного суду, є незаконна та необґрунтована, а викладені в постанові суду висновки, не відповідають фактичним обставинам справи.

Провадження № 33/774/897/14 Головуючий у першій інстанції: Воробйов В.Л.

Категорія: ч. 1 ст. 130 КУпАП Головуючий у другій інстанції: Деркач Н.М.

В судовому засіданні апеляційної інстанції ОСОБА_1 надав заяву, щодо уточнення апеляційної скарги та просив змінити постанову районного суду в частині виду накладеного на нього адміністративного стягнення, з позбавлення права керування транспортними засобами на штраф. Крім того, ОСОБА_1 надав суду характеристику з місця роботи та клопотання директора ТОВ «Бест», в якому працює, щодо пом'якшення накладеного на нього адміністративного стягнення.

В судовому засіданні апеляційного суду, захисник-адвокат Щербина С.В. підтримав в повному обсязі уточнену ОСОБА_1 апеляційну скаргу, підтвердив викладені в ній доводи та просив апеляційну скаргу задовольнити, врахувавши особу правопорушника, який позитивно характеризується за місцям роботи та клопотання керівництва ТОВ «Бест», в якому працює ОСОБА_1, щодо пом'якшення накладеного на нього адміністративного стягнення.

Суд апеляційної інстанції, вислухавши учасників судового розгляду, вивчивши матеріали справи, дослідивши доводи уточненої апеляційної скарги та заявленого клопотання про поновлення пропущеного процесуального строку, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах апеляційної скарги, а також причини пропуску строку на оскарження постанови суду, дійшов висновку, що клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження та апеляційна скарга підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно ст. 268 КУпАП, справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце та час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Дані вимоги закону при розгляді справи судом першої інстанції не дотримані, оскільки в матеріалах справи відсутні докази як направлення ОСОБА_1, так і отримання ним судового виклику. Разом з тим, районний суд справу розглянув у відсутність ОСОБА_1, чим порушив його права, передбачені ст. 268 КУпАП. Докази направлення ОСОБА_1 копії постанови суду в трьохденний строк, передбачений ст. 285 КУпАП, в матеріалах справи також відсутні.

Враховуючи викладене, апеляційний суд вважає необхідним задовольнити клопотання про поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження постанови суду і розглянути подану апеляційну скаргу по суті.

Викладений в постанові районного суду висновок про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, відповідає фактичним обставинам справи, є законним та обґрунтованим, повністю узгодженим із наявними в матеріалах справи доказами та самим апелянтом не оспорюється.

Відповідно до ст. 33 КУпАП, при накладенні адміністративного стягнення враховується характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують та обтяжують відповідальність.

Накладене адміністративне стягнення в кожному конкретному випадку має бути необхідним і достатнім для виправлення правопорушника та попередження вчинення ним нових правопорушень.

Судом першої інстанції не враховано, що ОСОБА_1 вперше притягується до адміністративної відповідальності за ст. 130 КУпАП, а відтак вчинене ним правопорушення не містить ознак систематичності.

До того ж, судом не було обговорено і питання про накладення на апелянта передбаченого законом менш суворого адміністративного стягнення.

При цьому, суд апеляційної інстанції констатує відсутність обставин, що у відповідності до ст. 35 КУпАП обтяжують відповідальність ОСОБА_1 за адміністративне правопорушення та враховує те, що ОСОБА_1 позитивно характеризується з місця роботи, що керівництво ТОВ «Бест», клопоче перед апеляційним судом про пом'якшення накладеного на ОСОБА_1 адміністративного стягнення, а також враховує той факт, що правопорушник в судовому засіданні апеляційного суду визнав свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення та щиро розкаявся у вчиненому, апеляційний суд враховує як обставину яка пом'якшує відповідальність за адміністративне правопорушення, відповідно до ст. 34 КУпАП.

Крім того, судом апеляційної інстанції враховується те, що ОСОБА_1 позитивно характеризується за місцем роботи.

З урахуванням викладеного, конкретних обставин справи, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про можливість пом'якшення ОСОБА_1 адміністративного стягнення та накладення його у виді штрафу в розмірі, передбаченому санкцією ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Таким чином, уточнена апеляційна скарга підлягає задоволенню, а постанова суду першої інстанції - зміні в частині виду накладеного адміністративного стягнення.

На підставі викладеного та керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

п о с т а н о в и в :

клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження - задовольнити.

Поновити ОСОБА_1 пропущений строк на оскарження постанови Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 29 жовтня 2014 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1, уточнену в судовому засіданні апеляційного суду,- задовольнити.

Постанову Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 29 жовтня 2014 року відносно ОСОБА_1 - змінити в частині накладеного адміністративного стягнення.

Накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 5000 гривень.

Постанова набирає законної сили негайно, остаточна і оскарженню не підлягає.

Суддя

Апеляційного суду

Дніпропетровської області /підпис/ Н.М. Деркач

Копія постанови згідно з оригіналом.

Суддя

Апеляційного суду

Дніпропетровської області Н.М. Деркач