Номер провадження: 33/785/668/15
Головуючий у першій інстанції
Доповідач Балабан В. Ф.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.11.2015 року м. Одеса

Апелляційний суд Одеської області в складі судді Балабана В.Ф., розглянувши скаргу адвоката Бурякової М.Є. в інтересах ОСОБА_2 на постанову судді Приморського районного суду м. Одеси від 15.09. 2015 року,

встановив:

зазначеною постановою

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, гр-нин України, матрос першого класу, що мешкає за адресою: АДРЕСА_1

був притягнутий до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ст. 204-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення та на нього було накладене стягнення у виді штрафу у сумі 3400 грн.

ОСОБА_2 був притягнутий до адміністративної відповідальності за те, що він 28.08.2015 року, порушив порядок виїзду з тимчасово окупованої території АР Крим, про що свідчить відмітка в паспорті України серія НОМЕР_1, чим порушив ст. 10 Закону України «Про забезпечення прав та свобод та правовий режим на тимчасово окупованій території України» від 15.04.2014 року.

Таким чином, своїми діями ОСОБА_2 вчинив правопорушення, передбачене ст. 204 - 2 КУпАП.

В апеляційній скарзі адвокат Бурякова М.Є. стверджує, що постанова суду є незаконною, заперечує проти самої події правопорушення та стверджує, що висновки суду не засновані на фактичних обставинах справи, так як державний кордон України ОСОБА_2 перетинав у пунктах пропуску, які встановлені Україною для в'їзду та виїзду з тимчасово окупованої території АР Крим, весь час знаходився в межах території морської границі України, не мав наміру скоювати адміністративне правопорушення, протокол про адміністративне правопорушення складено з порушенням вимог ст. 256 КУпАП і він не може бути доказом по адміністративній справі.

Враховуючи викладене адвокат Бурякова М.Є. просить скасувати постанову та закрити провадження по справі в зв'язку з відсутністю в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення.

Заслухавши пояснення адвоката Бурякової М.Є., яка підтримала апеляційну скаргу та просила її задовольнити, вивчивши доводи апеляційної скарги та матеріали справи, вважаю, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а постанова суду першої інстанції скасуванню з таких підстав.

З постанови суду вбачається, що ОСОБА_2 надавав пояснення органам прикордонної служби України що він перетнув державний кордон України з АР Крим в пункті пропуску, який встановлено Україною (а.с.3).

З пояснень адвоката Бурякової М.Є. вбачається, що ОСОБА_2, на підставі індивідуального трудового контракту працює матросом буксиру «Авант» та згідно з трудовим контрактом повинен виконувати всі інструкції роботодавця - судновласника.

Згідно паспорту, він прибув на тимчасово окуповану територію АР Крим в складі робочої групи членів екіпажу, з метою потрапити на борт свого буксиру «Авант» для виконання трудових обов'язків, згідно трудового контракту.

Правовий режим тимчасово окупованої території АР Крим на даний час визначено Законом України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» від 15 квітня 2014 року № 1207 доповнений Законом України «Про створення вільної економічної зони «Крим» та про особливості здійснення економічної діяльності на тимчасово окупованій території України» від 12.08.2014 року № 1636.

В даному законі вказано, що він є спеціальним та поміж особливостей економічної діяльності на тимчасово окупованій території України згідно ст. 13 Закону України«Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» створює вільну економічну зону «Крим» та регулює інші питання правовідносин між фізичними та юридичними особами, які знаходяться на тимчасово окупованій території або за її межами.

Також згідно п. 7.3 ст. 7 Закону України «Про створення вільної економічної зони «Крим» та про особливості здійснення економічної діяльності на тимчасово окупованій території України» від 12.08.2014 року громадянам України дозволено транзит через вільну економічну зону «Крим» у всіх напрямках та через будь-який кордон і при цьому вони керуються Законом України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», що дає їм право перетинати адміністративний кордон між вільною економічною зоною «Крим» та іншою територією України за умовами пред'явлення документа, визначеного ст. 5 Закону України «Про порядок виїзду з України та в'їзд в Україну громадян України».

На підставі розпорядження Кабінету міністрів України від 30.04.2014 року № 424-р «Про закриття пунктів пропуску через державний кордон і пунктів контролю» пункт пропуску «Керченський морський торговий порт» зачинено.

В зв'язку з тим, що порт знаходиться на тимчасово окупованій території АР Крим, де на даний час відсутні органи держаної влади України, українські моряки вимушені виконувати вимоги місцевих «органів влади» Криму і з метою потрапляння на своє судно, вимушені проходити контроль через контрольно - пропускні пункти «Керч», які встановила Російська Федерація і де ставлять відповідні відмітки в документах.

Але згідно з ч. 3 ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» ніякі акти, рішення, документи видані органами місцевого самоврядування тимчасово окупованої території АР Крим не мають ніяких правових наслідків та законної сили і посилання на них, як на доказ для притягнення до адміністративної відповідальності, не можуть бути прийняті судом.

Слід також звернути увагу на те, що з суб'єктивної сторони адміністративне правопорушення, передбачене ст. 204-2 КУпАП визнається скоєним лише за умисної форми вини з прямим умислом і особа має усвідомлювати, що вона здійснює порушення порядку в'їзду на тимчасово окуповану територію та виїзду з неї і бажає вчинити такі дії.

Але в даному випадку, як вже вказано вище, ОСОБА_2 є особою, яка повинна виконувати вимоги судновласника за контрактом, згідно своїх професійних забов'язань, які не пов'язані з прокладанням курсу, яким рухається судно і перебуваючи на ньому фактично не має можливості здійснити виїзд через пукти пропуску з тимчасово окупованої території морським сполученням.

За таких обставин вважаю, що висновок суду першої інстанції про винність ОСОБА_2 у вчиненому правопорушенні є не правильним, а його дії необґрунтовано кваліфіковані судом за ст. 204- 2 Кодексу України про адміністративні правопорушення, так як в його діях відсутня форма умисної вини направленої на скоєння адміністративного правопорушення.

Також необхідно визнати, що протокол про адміністративне правопорушення складено з порушенням вимог ст. 256 КУпАП, а саме в ньому не вказано час та місце скоєння правопорушення.

За таких обставин приходжу до висновку про необхідність скасування постанови суду першої інстанції і закриттю провадження по справі, в зв'язку з відсутністю в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 204-2 КУпАП.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 204-2, п. 3 ст. 294 Кодексу України про адміністративни правопорушення, суддя апеляційного суду Одеської області

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу адвоката Бурякової М.Є. задовольнити.

Постанову судді Приморського районного суду м. Одеси від 15.09.2015 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 за вчинення правопорушення, передбаченого ст. 204-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення - скасувати.

Провадження по адміністративній справі відносно ОСОБА_2 закрити в зв'язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 204-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя апеляційного суду

Одеської області В.Ф. Балабан