АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

Іменем України

17 березня 2015 року суддя Апеляційного суду Дніпропетровської області Деркач Н.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпропетровську, справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 11 лютого 2015 року, якою

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, не працюючого, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1

визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. ст. 124, 122-4 КУпАП і закрито провадження в справі про адміністративне правопорушення у зв'язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення, передбачених ч. 2 ст. 38 КУпАП, -

в с т а н о в и в :

Постановою Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 11 лютого 2015 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. ст. 124, 122-4 КУпАП і закрито провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно нього на підставі п. 7 ст. 247 КУпАП, за закінченням на момент розгляду справи строків накладення адміністративного стягнення, передбачених ч. 2 ст. 38 КУпАП.

При обставинах, викладених в постанові суду першої інстанції, ОСОБА_1 порушив вимоги п. 16.12. Правил дорожнього руху України, що спричинило пошкодження транспортних засобів, після чого залишив місце ДТП, чим, в свою чергу, порушив вимоги п. 2.10. Правил дорожнього руху України.

Не погоджуючись з вищевказаною постановою суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову районного суду та прийняти нову постанову.

Провадження № 33/774/157/15 Головуючий у першій інстанції: Івченко Т.П.

Категорія: ст. 124 КУпАП Головуючий у другій інстанції: Деркач Н.М.

В обґрунтування апеляційної скарги ОСОБА_1 посилається на те, що постанова суду першої інстанції є незаконною та необґрунтованою, винесена з порушенням норм процесуального та матеріального права, а викладені в постанові висновки суду, не відповідають фактичним обставинам справи. Апелянт вказує на відсутність в його діях порушення вимог п. 16.12. Правил дорожнього руху України, а також звертає увагу суду на те, що він намагався уникнути зіткнення шляхом гальмування та вивертання керма автомобіля ліворуч. Під час розгляду справи про адміністративне правопорушення за його апеляційною скаргою ОСОБА_1 просить апеляційний суд врахувати те, що на дорожній розв'язці, зокрема, в місці, де сталася ДТП, наявні чисельні порушення проектно - будівельних та експлуатаційних норм, чому не було надано належної оцінки ні працівниками Державтоінспекції МВС, ні місцевим судом. Згідно апеляційної скарги правопорушником не оспорюється той факт, що після того як відбулося зіткнення його автомобіля з автомобілем під керуванням водія ОСОБА_4, ОСОБА_1 залишив місце ДТП.

В судове засідання апеляційного суду ОСОБА_1 не з'явився, про поважні причини своєї неявки суду не повідомив, а оскільки останній належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, апеляційний суд у відповідності до ч. 6 ст. 294 КУпАП, вважає можливим розглянути справу без участі особи, яка подала апеляційну скаргу.

Суд апеляційної інстанції, вивчивши матеріали справи, дослідивши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах апеляційної скарги, дійшов висновку, що подана апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 стосовно незаконності та необґрунтованості постанови районного суду є безпідставними.

Висновок суду першої інстанції про доведеність вини водія ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. ст. 124, 122-4 КУпАП, відповідає фактичним обставинам справи, є законним і обґрунтованим.

Даний висновок суду в повному обсязі підтверджується доказами, що містяться в матеріалах справи, в їх сукупності, зокрема: протоколом про адміністративне правопорушення серії АБ 2 № 137750 від 26 січня 2015 року, складеним уповноваженою особою з дотриманням вимог, передбачених ст. ст. 254 - 256 КУпАП; висновком за результатами розгляду матеріалів ДТП, зареєстрованих до ЄО ДМУ ГУМВС України в Дніпропетровській області за № 10059 від 18 грудня 2014 року; письмовими поясненнями потерпілого ОСОБА_4, які останнім були підтверджені в судовому засіданні районного суду; письмовою розпискою, написаною власноручно правопорушником ОСОБА_1, відповідно до якої він в повному обсязі визнав свою вину у вчиненні ДТП; іншими фактичними даними.

З дотриманням вимог ст. 252 КУпАП докази, що містяться в матеріалах справи, судом першої інстанції були перевірені на їх допустимість, належність та достатність, в контексті ст. 251 КУпАП.

Даючи оцінку вищевказаним доказам, апеляційний суд дійшов висновку про правильність встановлення місцевим судом фактичних обставин вчинення водієм ОСОБА_1 адміністративних правопорушень, передбачених ст. ст. 124, 122-4 КУпАП, зафіксованих протоколі про адміністративне правопорушення, складеному відносно нього.

Порушень ст. ст. 245, 279, 280 КУпАП при розгляді справи судом першої інстанції не допущено і всі обставини, що мають значення для вирішення справи, суд з наведенням відповідних мотивів встановив та правильно кваліфікував вчинені ОСОБА_1 правопорушення.

Апеляційний суд констатує надуманість доводів апеляційної скарги в частині того, що в основу висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного

правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, районним судом покладено виключно написану ним розписку, оскільки, як встановлено апеляційним переглядом, такий висновок суду ґрунтується на сукупності наявних в матеріалах справи доказів, повно, всебічно та об'єктивно досліджених в ході судового розгляду.

Інші доводи апеляційної скарги не спростовують правильність висновків суду першої інстанції і зводяться виключно до незгоди з прийнятою судом постановою.

Неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які б були підставою для скасування постанови суду, апеляційним переглядом не встановлено.

Таким чином, розглянувши справу про притягнення водія ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. ст. 124, 122-4 КУпАП, місцевий суд постановив законне і обґрунтоване рішення, а тому суд апеляційної інстанції вважає необхідним апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції - без змін.

На підставі викладеного та керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

п о с т а н о в и в :

апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 11 лютого 2015 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. ст. 124, 122-4 КУпАП і закрито провадження в справі про адміністративне правопорушення у зв'язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення, передбачених ч. 2 ст. 38 КУпАП,- без змін.

Постанова набирає законної сили негайно, остаточна і оскарженню не підлягає.

Суддя

Апеляційного суду

Дніпропетровської області Н.М. Деркач