АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

Іменем України

12 лютого 2014 року суддя Апеляційного суду Дніпропетровської області Деркач Н.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпропетровську, за участю ОСОБА_1, справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Апостолівського районного суду Дніпропетровської області від 05 листопада 2014 року, якою

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, не працюючого, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1, а проживає за адресою: АДРЕСА_2,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, з накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 3400 гривень, -

в с т а н о в и в :

Постановою Апостолівського районного суду Дніпропетровської області від 05 листопада 2014 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП і накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 3400 грн.

При обставинах, викладених в постанові суду першої інстанції, ОСОБА_1 керував автомобілем з явними ознаками алкогольного сп'яніння і на вимогу працівника Державтоінспекції МВС в присутності двох свідків відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп'яніння, чим порушив вимоги п. 2.5. Правил дорожнього руху України.

Не погоджуючись з вищевказаною постановою, ОСОБА_1 13 січня 2015 року подав апеляційну скаргу, тобто після закінчення, встановленого ч. 2 ст. 294 КУпАП, десятиденного строку на апеляційне оскарження постанови суду. В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати постанову суду першої інстанції та закрити провадження в справі. Разом з апеляційною скаргою ОСОБА_1 заявив клопотання про поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження постанови суду.

Провадження № 33/774/98/15 Головуючий у першій інстанції: Диба Л.М.

Категорія: ч. 1 ст. 130 КУпАП Головуючий у другій інстанції: Деркач Н.М.

В обґрунтування заявленого клопотання про поновлення пропущеного процесуального строку ОСОБА_1 посилається на те, що строк на апеляційне оскарження постанови суду ним пропущений з поважної причини, а саме, у зв'язку з тим, що він не був присутній при розгляді справи в районному суді, оскільки не отримував будь-якого повідомлення про дату, місце та час розгляду справи відносно нього. При цьому, ОСОБА_1 зазначив, що про прийняте судом рішення йому стало відомо лише 25 грудня 2104 року, коли він самостійно звернувся до районного суду з метою з'ясування дати та часу розгляду справи про адміністративне правопорушення відносно нього.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 зазначив, що постанова місцевого суду є незаконною та необґрунтованою, винесеною з порушенням норм процесуального та матеріального права, а викладені в постанові висновки суду, не відповідають фактичним обставинам справи. За твердженням ОСОБА_1, в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а докази протилежного в матеріалах справи відсутні. Крім того, ОСОБА_1 звертає увагу суду на те, що протокол про адміністративне правопорушення відносно нього складено з порушеннями вимог ст. 256 КУпАП.

В судовому засіданні апеляційного суду ОСОБА_1 підтримав в повному обсязі подану апеляційну скаргу та заявлене клопотання про поновлення пропущеного процесуального строку, підтвердив викладені в їх обґрунтування доводи та просив поновити строк на апеляційне оскарження постанови місцевого суду та задовольнити подану апеляційну скаргу.

Суд апеляційної інстанції, вислухавши ОСОБА_1, вивчивши матеріали справи, дослідивши доводи апеляційної скарги та заявленого клопотання про поновлення пропущеного процесуального строку, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду, а також причини пропуску строку на її апеляційне оскарження, дійшов висновку, що клопотання про поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження підлягає задоволенню, а постанова суду першої інстанції зміні, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 268 КУпАП, справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце та час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Як встановлено апеляційним переглядом, зазначені вимоги закону при розгляді справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 судом першої інстанції не були дотримані, оскільки в матеріалах справи відсутні докази як направлення на адресу ОСОБА_1, так і отримання ним судового виклику. Разом з тим, місцевий суд справу розглянув у відсутність ОСОБА_1, чим порушив його права, передбачені ст. 268 КУпАП. В матеріалах справи знаходиться копія супровідного листа про направлення ОСОБА_1 копії постанови суду відносно нього, однак, з порушенням триденного строку, передбаченого ст. 285 КУпАП, докази отримання якої в матеріалах справи також відсутні.

Враховуючи викладене, апеляційний суд приходить до висновку про поважність причини пропуску ОСОБА_1 строку на апеляційне оскарження постанови суду у справі про адміністративне правопорушення і керуючись ст. 289 КУпАП, вважає необхідним задовольнити його клопотання про поновлення пропущеного процесуального строку та розглянути подану апеляційну скаргу по суті.

Як встановлено судом апеляційної інстанції, доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 про відсутність в його діях складу інкримінованого адміністративного правопорушення є безпідставними.

Висновок суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, відповідає фактичним обставинам справи, є законним та обґрунтованим.

Даний висновок суду в повному обсязі підтверджується доказами, що містяться в матеріалах справи, в їх сукупності, зокрема: протоколом про адміністративне правопорушення, складеним уповноваженою особою з дотриманням вимог, передбачених ст. ст. 254 - 256 КУпАП, від підпису якого ОСОБА_1 відмовився в присутності двох свідків; письмовими поясненнями свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5, з яких вбачається, що в їх присутності водій ОСОБА_1 на вимогу працівника ДАІ відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп'яніння, як відмовився і від підписання протоколу про адміністративне правопорушення та дачі пояснень по суті справи; рапортом працівника ДАІ; письмовою розпискою громадянина ОСОБА_6, з якої слідує, що останній отримав від працівників Державтоінспекції МВС автомобіль «Форд Куга», після відсторонення від керування вказаним транспортним засобом водія ОСОБА_1, чим підтверджується факт виконання працівниками Державтоінспекції МВС вимог ст. 266 КУпАП, в частині відсторонення водія, щодо якого є підстави вважати, що він перебуває, зокрема, у стані алкогольного сп'яніння, від керування транспортним засобом.

Даючи оцінку вищевказаним доказам, апеляційний суд приходить до висновку про правильність встановлення місцевим судом фактичних обставин вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, зафіксованих в протоколі про адміністративне правопорушення, складеному відносно ОСОБА_1, котре полягає в відмові особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп'яніння.

Разом з тим, дослідивши надану правопорушником в судовому засіданні апеляційного суду виписку із медичної карти амбулаторного хворого № 1269, ксерокопія якої додана до апеляційної скарги, відповідно до якої, при проведенні 19 серпня 2014 року о 06 годині 02 хвилині, огляду ОСОБА_1, за допомогою алкотестеру, результати тесту показали, що в крові останнього було виявлено 0,00 % алкоголю, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про безпідставність посилання в постанові районного суду на перебування апелянта за кермом автомобіля з явними ознаками алкогольного сп'яніння.

З огляду на викладене, апеляційний суд вважає необхідним змінити оскаржувану постанову суду першої інстанції шляхом виключення з тексту постанови посилання на перебування ОСОБА_1 за кермом автомобіля з явними ознаками алкогольного сп'яніння.

На підставі викладеного та керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

п о с т а н о в и в :

клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови суду у справі про адміністративне правопорушення задовольнити.

Поновити ОСОБА_1 пропущений строк на апеляційне оскарження постанови Апостолівського районного суду Дніпропетровської області від 05 листопада 2014 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Постанову Апостолівського районного суду Дніпропетровської області від 05 листопада 2014 року змінити.

Виключити з тексту постанови Апостолівського районного суду Дніпропетровської області від 05 листопада 2014 року посилання на перебування ОСОБА_1 за кермом автомобіля з явними ознаками алкогольного сп'яніння.

Постанова набирає законної сили негайно, остаточна і оскарженню не підлягає.

Суддя

Апеляційного суду

Дніпропетровської області Н.М. Деркач