Справа № 635/8561/15-п
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27.11.2015 року Суддя Харківського районного суду Харківської області Панас Н. Л., розглянувши адміністративний матеріал, який надійшов від Харківського РВ (з обслуговування Харківського району та м.Люботин) ГУМВС України в Харківській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка народилась у с.Буди, громадянки України, не працює, мешкає за адресою: Харківська область, Харківський район, с.Буди, вул.300 ліття, 40, за ст.184 ч.1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

В С Т А Н О В И В :

До суду надійшов протокол про адміністративне правопорушення серії ХА №031555, згідно з яким ОСОБА_1 не виконує своїх батьківських обов"язків по відношенню до своєї доньки - ОСОБА_1 Авеліни, ІНФОРМАЦІЯ_2, яка з вересня 2015 року не відвідує заняття у ЗОШ.

ОСОБА_1 у судовому засіданні свою вину у вчиненні інкримінованого правопорушення не визнала і пояснила, що донька дійсно не відвідує заняття в школі, оскільки перебуває на домашньому вихованні, з цього приводу вона неодноразово зверталась до органу освіти. Вважає, що в її діях не має складу правопорушення, передбаченого ст.184 ч.1 КпАП України.

Заслухавши ОСОБА_1, перевіривши матеріали про адміністративне правопорушення, вважаю, що дана справа підлягає закриттю, у зв"язку з відсутністю у діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ст.184 ч.1 КпАП. До такого висновку приходжу з огляду на наступне.

Об'єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч.1 ст.184 КпАП України, виражається у таких діях: ухиленні батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов'язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей.

Відповідно до ч. 1 ст. 3 Конвенції ООН Про права дитини в усіх діях щодо дітей незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється найкращому забезпеченню інтересів дитини. Захищаються права дитини і внутрішнім законодавством України. Так, ст. 51 Конституції проголошує, що дитинство охороняється державою. Відповідно до ч. 8 ст. 7 СК регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Про необхідність захищати інтереси дитини, охороняти їх, забезпечувати йдеться і у Законі України «Про охорону дитинства» від 26.04.2001 р. та в інших нормативно-правових актах, спрямованих на захист дітей.

Таким чином, здійснення батьківських прав має здійснюватися в інтересах дитини, що означає збереження її здоров'я, сприяння нормальному фізичному та психічному її розвитку, виховання в ній тих якостей, що вимагаються від людини. Здійснення прав не всупереч інтересам дитини означає також врахування схильностей, прагнень дітей, особливостей їхнього розвитку (фізичного, розумового, духовного)'.

Зміст інтересу дитини змінюється з віком дитини. Обов'язком батьків є визначити поняття інтересу дитини з урахуванням вікових змін та забезпечувати здійснення батьківських прав відповідно до змін, що сталися. Зміст інтересу дитини значною мірою визначається її особистими симпатіями та антипатіями, прихильністю, звичками. Нехтування ними, здійснення права без урахування таких інтересів може тягнути за собою травмування дитини.

Оскільки життя дитини багатоманітне, її інтереси одночасно пролягають в різних напрямках, здійснення права не всупереч інтересам дитини означає правильне визначення основного інтересу для дитини.

Статтею 3 ЗУ "Про освіту" та статтею 53 Конституції України встановлено, що громадяни України мають право на безкоштовну освіту в усіх державних навчальних закладах незалежно від статі, раси, національності, соціального і майнового стану, роду та характеру занять, світоглядних переконань, належності до партій, ставлення до релігії, віросповідання, стану здоров'я, місця проживання та інших обставин.

Стаття 35 ЗУ "Про освіту" передбачає, що загальна середня освіта забезпечує всебічний розвиток дитини як особистості, її нахилів, здібностей, талантів, трудову підготовку, професійне самовизначення, формування загальнолюдської моралі, засвоєння визначеного суспільними, мовними, національно-культурними потребами обсягу знань про природу, людину, суспільство і виробництво, екологічне виховання, фізичне вдосконалення. Повна загальна середня освіта в Україні є обовязковою і може отримуватися у різних типах навчальних закладів.

У той же час частина 8 статті 36 зазначеного вище Закону встановлює, що бажаючим надається право і створюються умови для прискореного закінчення школи, складання іспитів екстерном.

З наданих ОСОБА_1 копій звернень вбачається, що вона неодноразово зверталась до місцевих органів самоврядування та органів освіти про можливість надання її дитині можливості навчання на дому та наступного складання іспитів екстерном. Тобто ОСОБА_1 діяла в інтересах своєї дитини і повністю виконувала свої батьківські обов"язки.

Таким чином, аналізуючи наведені норми закону та докази в їх сукупності, приходжу до висновку про те, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад правопорушення, передбаченого ст.184 ч.1 КпАП України, і тому матеріали підлягає закриттю, у відповідності з вимогами ст.247 КпАП України.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст.247, 283, 284 КпАП України, -

П О С Т А Н О В И В :

Провадження по справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст.184 ч.1 КпАП України, закрити за відсутністю у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Апеляційного суду Харківської області через Харківський районний суд Харківської області протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя: ОСОБА_2