АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 33/789/138/15 Доповідач - Сарновський В.Я.
Категорія - ст.162 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 листопада 2015 р. Суддя апеляційного суду Тернопільської області Сарновський В.Я., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі апеляційного суду в місті Тернополі матеріали за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 23 жовтня 2015 року,-

В С Т А Н О В И В:

Вказаною постановою конфісковано в дохід держави вилучені у ОСОБА_1 грошові кошти в сумі 5000 Євро, які зберігаються в Тернопільській філії ПАТ КБ "Приватбанк".

Суд першої інстанції своє рішення мотивував тим, що ці кошти були безпосереднім об'єктом адміністративного правопорушення і тому підлягають конфіскації.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати оскаржувану постанову мотивуючи тим, що закінчення строків накладення адміністративного стягнення є обставиною, яка виключає провадження у справі на будь-якій стадії. Вважає, що судом першої інстанції порушено норми матеріального та процесуального права, які виразились в накладенні додаткового стягнення без застосування основного та поза межами строків їх накладення і вже після закриття провадження судом.

Проаналізувавши наведені в апеляційній скарзі доводи та дослідивши в межах її вимог матеріали справи, приходжу до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Постановою судді Тернопільського міськрайонного суду від 20 жовтня 2015 року ОСОБА_1 визнаний винним за ст.162 КУпАП, а саме у тому, що 31 липня 2015 року близько 13 год., перебуваючи у приміщенні торгового місця НОМЕР_1 на території павільйону №8 речового ринку по вул.Живова,9 м. Тернопіль, продав ОСОБА_2 5 тис. євро за 125 тис.грн. Також, цією постановою провадження у даній справі закрито у зв'язку із закінченням на момент її розгляду строків накладення адміністративного стягнення.

Крім того, 23 жовтня 2015 року у цій же справі тим же судом винесено постанову, якою вилучені у ОСОБА_1 грошові кошти в сумі 5000 Євро конфісковано в дохід держави.

Зі змісту останньої постанови вбачається, що при її винесенні суд керувався положеннями ст. 29 КУпАП, що визначає поняття конфіскації предмета, який став знаряддям вчинення або безпосереднім об'єктом адміністративного правопорушення, тобто одного з видів адміністративних стягнень, передбачених ч.1 ст.24 цього ж Кодексу. Інших правових підстав для конфіскації вилучених у ОСОБА_1 коштів у постанові не наведено.

За змістом ст. 247 КУпАП після закінчення строків, передбачених ст.38 КУпАП, накладення адміністративного стягнення неможливе, оскільки провадження у справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю.

Таким чином, накладення додаткового стягнення у вигляді конфіскації в даному випадку не відповідає вимогам закону.

Крім того, як видно з наявних матеріалів ОСОБА_1 не було повідомлено про судовий розгляд 23 жовтня 2015 року і в оскаржуваній постанові не наведено його пояснень в цьому судовому засіданні. Отже, питання щодо застосування конфіскації вирішувалось без його участі.

Відповідно до ст. 268 КУпАП справи про адміністративні правопорушення повинні розглядатися у присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. У відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Провівши судовий розгляд 23 жовтня 2015 року без участі ОСОБА_1, суд першої інстанції вказаних вимог закону не виконав, а також позбавив його інших гарантованих вказаною нормою закону прав, зокрема, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання, користуватися юридичною допомогою адвоката.

За наведених обставин, оскаржувана постанова не може вважатися законною і обґрунтованою, а тому підлягає скасуванню.

Відповідно до п.п.2,3 ч.8 ст.294 КУпАП скасовуючи постанову за наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право закрити провадження у справі або прийняти нову постанову. При цьому, частиною сьомою ст.294 КУпАП визначено, що апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Під час апеляційного розгляду встановлено, що провадження у даній справі було закрито постановою суду першої інстанції від 20 жовтня 2015 року, яка не оскаржувалась і набрала законної сили, а в скарзі на постанову від 23 жовтня 2015 року порушується питання лише про її скасування і жодних інших апеляційних вимог не заявлено.

Враховуючи наведені обставини і положення закону, підстави для винесення нової постанови апеляційним судом відсутні.

Керуючись ст. 294 КУпАП,суддя -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити, а постанову Тернопільського міськрайонного суду від 23 жовтня 2015 року у справі про адміністративне правопорушення відносно нього за ст.162 КУпАП- скасувати.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя апеляційного суду Тернопільської області В.Я. Сарновський