Номер провадження: 33/785/612/15
Номер справи місцевого суду: 501/3625/15-п
Головуючий у першій інстанції
Доповідач Котелевський Р. І.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.11.2015 року м. Одеса

Апеляційний суд Одеської області у складі судді судової палати з розгляду кримінальних справ Котелевського Р.І.,

за участю: особи, яка притягується до адміністративної відповідальності - ОСОБА_2, захисника - адвоката Чирки О.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову судді Іллічівського міського суду Одеської області від 17.08.2015 року, -

встановив:

Оскаржуваною постановою судді Іллічівського міського суду Одеської області від 17.08.2015 року, -

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1, проживаючого за адресою: АДРЕСА_2, -

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в дохід держави у розмірі 5100 (п'ять тисяч сто) гривень та стягнуто судові витрати в сумі 36 грн. 54 коп.

Згідно постанови судді районного суду, 12 червня 2015 року, о 0955 год., ОСОБА_2, в м. Іллічівську, на вул. Хантадзе, 16, в порушення п.2.9 Правил дорожнього руху України, керував автомобілем марки «ЗАЗ-ДЕУ» державний реєстраційний номер НОМЕР_1, у стані наркотичного сп'яніння.

Будучи незгодним прийнятим рішенням ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржувану постанову та закрити провадження по справі, в зв'язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

В обґрунтування доводів своєї скарги апелянт посилається на те, що суддею районного суду були порушенні вимоги щодо порядку розгляду справи, під час розгляду були неповно досліджені обставини справи та не була дана оцінка тому, що: тестування 12.06.2015 року на вміст алкоголю та наркотиків відносно нього було проведено з грубим порушенням Наказу МВС та МОЗ від 09.09.2009 року №400/666 та 12.06.2015 року, оскільки висновок експерта не складався та йому не видавався; 23.06.2015 року та 09.07.2015 року для ознайомлення з результатами медичного огляду спочатку до медичного закладу, а потім до Іллічівського МВ ГУМВС України він не запрошувався, а лише 12.08.2015 року за власною ініціативою отримав вказаний висновок у лікаря в Одеському обласному медичному центрі психічного здоров'я. Апелянт посилається на те, що справа була розглянута суддею в його відсутність, а про результати розгляду справи він дізнався лише 22.08.2015 року, а 26.08.2015 року він звернувся до суду. З наведених підстав апелянт вважає, що строк на апеляційне оскарження ним не пропущений (а.с. 15).

Заслухавши пояснення ОСОБА_2, який підтримав свою апеляційну скаргу, просив її задовольнити; доводи його захисника - адвоката Чирки О.О., яка підтримала апеляційну скаргу ОСОБА_2 та просила її задовольнити; вивчивши матеріали адміністративної справи; перевіривши наведені в апеляційній скарзі доводи; витребувавши документи з медичних установ та дослідивши їх в судовому засіданні; допросивши свідків; апеляційний суд приходить до наступного.

Положеннями ст.245 КУпАП регламентовано, що завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до положень ч. 7 ст. 294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги, але не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Статтею 268 КУпАП визначено, що справа обов'язково розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Розгляд справи у відсутності цієї особи допустимий лише при наявності відомостей про своєчасне повідомлення особи про час та місце розгляду справи.

Що стосується доводів ОСОБА_2 про порушення суддею районного суду вимог ст.268 КУпАП України, то вони є безпідставними, з огляду на наступне.

З матеріалів адміністративної справи вбачається, що справа була розглянута у відсутності ОСОБА_2 (а.с. 11).

Разом з цим, відповідно до змісту протоколу про адміністративне правопорушення та пояснень свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5, ОСОБА_2 був повідомлений про дату час та місце розгляду справи під час складання протоколу, але відмовився від підпису (а.с.3). Зазначені обставини підтвердив в судовому засіданні апеляційного суду в.о. начальника ВДАІ м. Іллічівська при УДАІ ГУМВСУ в Одеській області - свідок ОСОБА_6, а також фактично не спростував сам ОСОБА_2

За таких обставин доводи апеляційної скарги ОСОБА_2 про порушення працівниками ДАІ вимог закону при складанні адміністративного протоколу відносно нього та порушення суддею районного суду вимог ст.268 КУпАП, є безпідставними. Матеріали справи та пояснення свідка ОСОБА_6 вказують на те, що протокол було складено у відповідності до вимог закону, а ОСОБА_2 був своєчасно повідомлений про дату, час та місце розгляду справи. За таких обставин суддя районного суду на законних підставах розглянув справу за відсутністю ОСОБА_2

Що стосується доводів ОСОБА_2 про те, що протокол про адміністративне правопорушення та висновок медичного дослідження є недопустимими доказами по справі, оскільки при проведенні медичного дослідження були порушенні вимоги відповідних інструкцій про порядок проведення досліджень на стан сп'яніння, то вони заслуговують на увагу, з урахуванням наступного.

Постановою Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» передбачено, що при розгляді справ зазначеної категорії необхідно з'ясовувати всі обставини, перелічені у ст.ст. 247, 280 КУпАП. Зміст постанови судді має відповідати вимогам, передбаченим ст.ст. 283, 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Відповідно до вимог ст.ст. 251, 252 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами.

Апеляційний суд вважає, що зазначені вимоги закону при розгляді справи в районному суді не були виконані, внаслідок чого поза увагою судді залишилися обставини, які мали суттєве значення для правильного вирішення даної справи.

З оскаржуваної постанови вбачається, що до висновку про винуватість ОСОБА_2 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, суддя районного суду дійшов на підставі протоколу про адміністративне правопорушення серії АП1 №541702 від 01.08.2015 року (а.с.3). При цьому, відповідно до оскаржуваної постанови, в судовому засіданні не були допитані ОСОБА_2 та свідки, зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення.

Як встановлено апеляційним судом, вказана неповнота судового розгляду в суді першої інстанції привела до передчасного висновку судді районного суду щодо достовірності та допустимості доказів, які наведені в оскаржуваній постанові в обґрунтування доведеності вини ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії АП1 №541702 від 01.08.2015 року, ОСОБА_2, 12 червня 2015 року, о 0955 год., в м. Іллічівську на вул. Хантадзе, 16, в порушення п.2.9 ПДД України, керував автомобілем марки «ЗАЗ-ДЕУ» державний реєстраційний номер НОМЕР_1, у стані наркотичного сп'яніння, що підтверджується висновком Одеського обласного медичного центру психічного здоров'я №000881 від 12.06.2015 року (а.с.3).

Відповідно до висновку Одеського обласного медичного центру психічного здоров'я №000881 від 12.06.2015 року, на час проведення медичного огляду ОСОБА_2 перебував у стані наркотичного сп'яніння (а.с. 8).

Частина 1 статті 130 КУпАП передбачає відповідальність за керування транспортним засобом в стані наркотичного сп'яніння.

Порядок проходження огляду на стан сп'яніння встановлений ст. 266 КУпАП, а також затвердженим постановою Кабінету Міністрів України №1103 від 17 грудня 2008 року «Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду» та «Інструкцією про виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» (далі - Інструкція), затвердженою спільним Наказом МВС та МОЗ України №400/666 від 09.09.2009 року.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_2 про те, що дії працівників Державної автомобільної інспекції щодо його зупинки та доставки до медичного закладу для проведення медичного огляду, відбір біологічного середовища та лабораторне дослідження в закладі охорони здоров'я, були проведені 12.06.2015 року в порушення вимог п.п. 3.5, 3.7, 3.10, 3.15, 3.16, 3.20, 3.21 Інструкції - є безпідставними, з огляду на наступне.

Під час апеляційного перегляду оскаржуваної постанови судді районного суду був допитаний лікар Одеського обласного медичного центру психічного здоров'я ОСОБА_7, який проводив 12.06.2015 року огляд ОСОБА_2 на стан алкогольного та наркотичного сп'яніння, який спростував порушення зазначених ОСОБА_2 вимог Інструкції.

Крім того, витребуванні апеляційним судом, за клопотанням ОСОБА_2, з Одеського обласного медичного центру психічного здоров'я, матеріали медичних досліджень на стан наркотичного сп'яніння, щодо обставин медичного огляду та процедури відібрання 12.06.2015 року у ОСОБА_2 зразків біологічної речовини, відповідають вимогам зазначеної інструкції. За таких обставин доводи апеляційної скарги ОСОБА_2 про порушення вимог п.п. 3.5, 3.7, 3.10, 3.15, 3.16, 3.20, 3.21 Інструкції - є безпідставними.

Разом з цим, апеляційним судом встановлено, що висновок Одеського обласного медичного центру психічного здоров'я №000881 від 12.06.2015 року, не може бути достовірним та допустимим доказом, з урахуванням наступного.

Апеляційним судом встановлені грубі порушення вимог «Інструкції про виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої спільним Наказом МВС та МОЗ України №400/666 від 09.09.2009 року, які були допущені посадовими особами закладу охорони здоров'я, та які унеможливлюють визнання висновку Одеського обласного медичного центру психічного здоров'я №000881 від 12.06.2015 року, достовірним та допустимим доказом по справі.

Як вбачається з матеріалів справи та отриманої апеляційним судом інформації з доданими до неї документами, висновок Одеського обласного медичного центру психічного здоров'я №000881 від 12.06.2015 року був складений на підставі Акту №000881 від 12.06.2015 року медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість, який проводив лікар кабінету цілодобових оглядів на стан алкогольного та наркотичного сп'яніння ОСОБА_7

Відповідно до вимог п.1.1 Інструкції, вона визначає процедуру проведення огляду водіїв транспортних засобів з метою виявлення ознак стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, та оформлення результатів такого огляду.

Пунктами 3 та 3.7 Інструкції визначний порядок проведення огляду на стан сп'яніння в закладах охорони здоров'я і оформлення його результатів, у відповідності до якого проведення лабораторних досліджень на визначення наркотичного засобу або психотропної речовини є обов'язковим.

Пунктом 3.3 Інструкції регламентовано, що огляд у закладах охорони здоров'я щодо виявлення стану сп'яніння проводиться лікарем закладу охорони здоров'я, який пройшов тематичне удосконалення за відповідною програмою згідно з чинним законодавством.

Разом з цим, з наданої апеляційному суду виписки з наказу №76-к від 21.04.2015 року Одеського обласного медичного центру психічного здоров'я №3880 від 09.10.2015 року та копії документів про освіту та кваліфікацію лікаря ОСОБА_7, вбачається, що на день складання акту №000881 від 12.06.2015 року медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість, лікар ОСОБА_7 перебував на посаді лікаря-психіатра цілодобового кабінету по проведенню медичного обстеження на стан алкогольного та наркотичного сп'яніння та не проходив тематичного удосконалення за відповідною програмою. За таких обставин, з урахуванням вимог п.3.3 Інструкції та наданих закладом охорони здоров'я апеляційному суду відомостей, суд приходить до висновку, що лікар ОСОБА_7 фактично не мав повноважень на проведення 12.06.2015 року медичного огляду ОСОБА_2 на стан наркотичного сп'яніння.

Пунктом 3.9 Інструкції передбачено, що використання в закладах охорони здоров'я для проведення лабораторних досліджень вимірювальної техніки та обладнання, дозволених МОЗ, підтверджується свідоцтвом про державну реєстрацію та свідоцтвом про повірку.

Допитаний в судовому засіданні апеляційного суду свідок ОСОБА_7 - лікар Одеського обласного медичного центру психічного здоров'я, пояснив суду, що, 12.06.2015 року, перед відбором біологічного середовища (сечі) ОСОБА_2 для експертного дослідження, останній був протестований на стан наркотичного сп'яніння експрес-тестом «Sniper10». Вказаний тест був наданий лікарю працівниками Державної автомобільної інспекції, які зупинили ОСОБА_2 та доставили його до медичного закладу. В судовому засіданні свідок ОСОБА_7 повідомив суду, що експрес-тест «Sniper10» не є медичним обладнанням, яке офіційно використовується в Одеському обласному медичному центрі психічного здоров'я, та данні щодо його застосування він взагалі не повинен був вносити до акту медичного обстеження, оскільки на виконання вимог п.3.9 Інструкції, ним були відібрані зразки біологічного середовища (сечі) ОСОБА_2 для проведення експертного дослідження. В подальшому таке дослідження було проведено в Миколаївському обласному наркологічному диспансері. На підставі висновків цього дослідження він склав акт медичного огляду з метою виявлення стану наркотичного сп'яніння від 12.06.2015 року.

Згідно документів, які були надані на запит апеляційного суду щодо обладнання, яке використовується Одеським обласним медичним центром психічного здоров'я від 30.09.2015 року, вбачається, що експрес-тест «Sniper10» зазначеним закладом охорони здоров'я не використовується.

За таких обставин, апеляційний суд приходить до висновку, що попередній огляд ОСОБА_2, із застосуванням експрес-тесту «Sniper10», був проведений в порушення вимог п.3.9 Інструкції, а внесення лікарем ОСОБА_7 даних про застосування цього пристрою в акт медичного огляду від 12.06.2015 року - є безпідставним, а тому ці данні не є доказом перебування ОСОБА_2 на день проведення огляду в стані наркотичного сп'яніння.

В той же час, як вбачається із Акту медичного обстеження від 12.06.2015 року, висновок про перебування ОСОБА_2 в стані наркотичного сп'яніння був зроблені лікарем ОСОБА_8 на підставі даних результатів лабораторних досліджень, які були проведені в Миколаївському обласному наркологічному диспансері 19.06.2015 року.

Таким чином, апеляційним судом встановлено, що в порушення вимог п.3.16 «Інструкції про виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої спільним Наказом МВС та МОЗ України №400/666 від 09.09.2009 року, в Акт медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість №000881 від 12.06.2015 року, лікарем ОСОБА_7 були внесені данні ще не проведеного лабораторного дослідження, яке було здійснено в іншому медичному закладі тільки 19.06.2015 року.

Допитаний в судовому засіданні апеляційного суду в якості свідка - лікар ОСОБА_8 підтвердив суду, що данні висновків лабораторного дослідження від 19.06.2015 року були внесені ним в Акт медичного обстеження ОСОБА_2 не 12.06.2015 року, а в інший день. В той же час свідок не дав суду раціонального пояснення обставинам: коли саме, при яких обставинах та на підставі чого, він вніс в Акт медичного обстеження від 12.06.2015 року відомості про результати лабораторного дослідження біологічного середовища ОСОБА_2, яке було проведено в іншому закладі охорони здоров'я 19.06.2015 року.

Вказані обставини дають апеляційному суду зробити висновок про те, що 12.06.2015 року, не маючи фактично висновків результатів лабораторних тестів, проведених в Миколаївському обласному наркологічному диспансері 19.06.2015 року, лікар Одеського обласного медичного центру психічного здоров'я ОСОБА_7 вніс в Акт медичного обстеження від 12.06.2015 року данні лабораторного дослідження, яке ще не проводилося. Далі на підставі цього акту, того ж дня, лікар ОСОБА_7 склав та видав працівникам ДАІ висновок №000881 від 12.06.2015 року, який став підставою для складання протоколу серії АП1 №541702 від 01.08.2015 року про адміністративне правопорушення про перебування ОСОБА_2 в стані наркотичного сп'яніння.

Встановлений факт, позбавляє апеляційний суд можливості визнати Акт медичного обстеження №000881 від 12.06.2015 року відносно ОСОБА_2 та висновок №000881 від 12.06.2015 року щодо результатів медичного огляду ОСОБА_2, достовірними та допустимими доказами по справі.

Крім того, апеляційним судом встановлений ще один факт, який свідчить про недопустимість як доказу висновку №000881 від 12.06.2015 року щодо результатів медичного огляду ОСОБА_2

З витребуваних апеляційним судом із Одеського обласного медичного центру психічного здоров'я документів вбачається, що після того, як 12.06.2015 року у ОСОБА_2 були відібрані зразки біологічного середовища (сечі), 18.06.2015 року, на підставі листа №9/4544 від 18.06.2015 року підписаного заступником начальника ГУМВС України в Одеській області Доскевичем Г.О., зразки біологічного середовища (сеча) були передані по акту передачі старшому інспектору УКО ГУМВСУ в Одеській області Грудницькому Д.М., для транспортування та передачи працівниками ГУМВС України в Одеській області до Миколаївського обласного наркологічного диспансеру, з метою проведення лабораторних досліджень.

Згідно відповіді Миколаївського обласного наркологічного диспансеру за №1619-01 від 06.10.2015 року, зразки біологічного середовища (сечі), були доставлені до медичної установи 19.06.2015 року старшим інспектором УКО ГУМВСУ в Одеській області Грудницьким Д.М.

В той же час, відповідно до вимог п.3.11 «Інструкції про виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої спільним Наказом МВС та МОЗ України №400/666 від 09.09.2009 року, за збереження та транспортування ємності з біологічним середовищем до іншого закладу охорони здоров'я, цілісність пломбування - відповідає заклад охорони здоров'я, у якому проводився відбір біологічного середовища.

З наведених вище підстав, в зв'язку з допущенними грубими порушеннями посадовими особами Одеського обласного медичного центру психічного здоров'я вимог «Інструкції про виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої спільним Наказом МВС та МОЗ України №400/666 від 09.09.2009 року, щодо проведення медичного огляду, складання Акту медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість №000881 від 12.06.2015 року та висновку №000881 від 12.06.2015 року, а також порушення встановленого порядку транспортування зразків біологічного середовища, апеляційний суд не може визнати достовірним та допустимим доказом висновок Одеського обласного медичного центру психічного здоров'я №000881 від 12.06.2015 року, відносно ОСОБА_2, відповідно до вимог п.3.22 Інструкції, висновок є недійсним.

Всі перераховані вище обставини, у своїй сукупності, не дають апеляційному суду достатніх підстав вважати, що ОСОБА_2, у зазначені в протоколі час та місці, дійсно керував автомобілем у стані наркотичного сп'яніння, та не дають суду зробити висновок про наявність в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Враховуючи викладене, апеляційний суд приходить до висновку про безпідставність прийнятого суддею районного суду рішення про визнання ОСОБА_2 винним в скоєні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, оскільки посилання в протоколі на порушення ОСОБА_2 вимог п.2.9. Правил Дорожнього пуху України не підтверджуються достовірними та допустимими доказами, а тому постанова судді Іллічівського районного суду Одеської області від 17.08.2015 року підлягає скасуванню з закриттям провадження у справі, відповідно до п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП, за відсутності складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до вимог ч.8 ст.294 КУпАП за наслідками розгляду апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції має право скасувати постанову та закрити провадження по справі.

Встановлені під час апеляційного провадження обставини свідчать про неналежне виконання посадовими особами та працівниками Одеського обласного медичного центру психічного здоров'я вимог «Інструкції про виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої спільним Наказом МВС та МОЗ України №400/666 від 09.09.2009 року, щодо складання акту медичного обстеження та висновку №000881 від 12.06.2015 року відносно ОСОБА_2 та порядку передачи та транспортування зразків біологічного середовища до іншого закладу охорони здоров'я, в результаті чого висновок медичної установи визнано судом недійсним.

Також, на думку апеляційного суду потребують перевірки та надання правової оцінки обставини щодо можливого перевищення влади або службових повноважень працівниками правоохоронного органу в частині непередбаченого законом втручання в процедуру передачи та транспортування зразків біологічного середовища між закладами Міністерства охорони здоров'я України, що потягло за собою порушення вимог п.п.3.11, 3.22 «Інструкції про виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої спільним Наказом МВС та МОЗ України №400/666 від 09.09.2009 року, та недійсність висновку №000881 від 12.06.2015 року відносно ОСОБА_2

На переконання апеляційного суду, встановлене неналежне виконання своїх обов'язків посадовими особами закладу охорони здоров'я та можливе перевищення влади або службових повноважень працівниками правоохоронного органу, яке полягало у втручанні в роботу медичного закладу, фактично знівелювали положення ст.1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, якими визначені завдання цього кодексу, а тому встановлені обставини потребують повідомлення прокурора Одеської області про ці факти для організації проведення перевірки та прийняття рішення в порядку ст. 214 КПК України.

Керуючись ст.ст. 247, 293, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, апеляційний суд, -

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - задовольнити.

Постанову судді Іллічівського міського суду Одеської області від 17.08.2015 року, якою ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, був визнаний винним у скоєні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та на нього було накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 5100 (п'ять тисяч сто) гривень та стягнуто судові витрати в сумі 36 грн. 54 коп. - скасувати.

Провадження по справі про адміністративне правопорушення у відношенні ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП - закрити, на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, у зв'язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Копію постанови апеляційного суду направити прокурору Одеської області, для перевірки обставин викладених в мотивувальній частині постанови та прийняття рішення в порядку ст.214 КПК України.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя апеляційного суду

Одеської області Р.І. Котелевський