АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

Іменем України

02 грудня 2014 року суддя Апеляційного суду Дніпропетровської області Деркач Н.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпропетровську, апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 03 листопада 2014 року у справі про адміністративне правопорушення, якою

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, не працюючого, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, з накладенням адміністративного стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами на строк 1 рік, -

в с т а н о в и в :

Постановою Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 03 листопада 2014 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП і накладено на нього адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

Не погоджуючись з вищевказаною постановою, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову районного суду та закрити провадження по справі у зв'язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування апеляційної скарги ОСОБА_1 зазначив, що постанова районного суду є незаконною та необґрунтованою, а викладенні в постанові висновки суду, не відповідають фактичним обставинам справи.

В судове засідання ОСОБА_1 не з'явився, про поважні причини своєї неявки суду не повідомив, та до початку судового засідання надав заяву щодо уточнення апеляційної скарги, в якій просить змінити постанову районного суду в частині виду накладеного на нього адміністративного стягнення, з позбавлення права керування транспортними

__________________________________________________________________________

Провадження № 33/774/851/14 Головуючий у першій інстанції: Литвиненко І.Ю.

Категорія: ч. 1 ст. 130 КУпАП Головуючий у другій інстанції: Деркач Н.М.

засобами на штраф, а оскільки ОСОБА_1 належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, апеляційний суд у відповідності до ч. 6 ст. 294 КУпАП, вважає можливим розглянути справу без участі особи, яка подала апеляційну скаргу.

Суд апеляційної інстанції, вивчивши матеріали справи, дослідивши доводи уточненої апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах апеляційної скарги, дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Викладений в постанові районного суду висновок про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, відповідає фактичним обставинам справи, є законним та обґрунтованим, повністю узгодженим із наявними в матеріалах справи доказами.

Відповідно до ст. 33 КУпАП, при накладенні адміністративного стягнення враховується характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують та обтяжують відповідальність.

Накладене адміністративне стягнення в кожному конкретному випадку має бути необхідним і достатнім для виправлення правопорушника та попередження вчинення ним нових правопорушень.

Однак, аналізом оскаржуваної постанови встановлено, що районний суд лише зробив посилання на передбачені ст. 33 КУпАП загальні правила накладення стягнення за адміністративне правопорушення, при цьому зі змісту постанови неможливо встановити, які саме обставини, як вказано в постанові, що пом'якшують та обтяжують відповідальність апелянта, були враховані судом при накладенні на останнього адміністративного стягнення.

Як встановлено апеляційним переглядом, районний суд взагалі не мотивував своє рішення щодо накладення на апелянта адміністративного стягнення та не зазначив на підставі яких даних він прийшов до висновку про необхідність накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення саме у виді позбавлення права керування транспортними засобами.

При цьому, судом першої інстанції не враховано, що ОСОБА_1 вперше притягується до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, а відтак вчинене ним правопорушення не містить ознак систематичності.

Крім того, поза увагою районного суду залишився той факт, що ОСОБА_1 в судовому засіданні суду першої інстанції в повному обсязі визнав свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення та щиро розкаявся у вчиненому, що відповідно до ст. 34 КУпАП є обставиною, яка пом'якшує відповідальність за адміністративне правопорушення.

До того ж, судом апеляційної інстанції враховується те, що ОСОБА_1 позитивно характеризується за місцем роботи.

Враховуючи викладене, конкретні обставини справи, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про можливість пом'якшення ОСОБА_1 адміністративного стягнення та накладення його у виді штрафу в розмірі, передбаченому санкцією ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Таким чином, уточнена апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає задоволенню, а постанова суду першої інстанції - зміні в частині виду накладеного адміністративного стягнення.

На підставі викладеного та керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

п о с т а н о в и в :

апеляційну скаргу ОСОБА_1,- задовольнити.

Постанову Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 03 листопада 2014

року відносно ОСОБА_1 - змінити в частині виду накладеного адміністративного стягнення.

Накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу в сумі 3400 гривень.

Постанова набирає законної сили негайно, остаточна і оскарженню не підлягає.

Суддя

Апеляційного суду

Дніпропетровської області /підпис/ Н.М. Деркач

Копія постанови згідно з оригіналом.

Суддя

Апеляційного суду

Дніпропетровської області Н.М. Деркач