АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 листопада 2015 року м. Київ

Апеляційний суд м. Києва у складі:

головуючого-судді Коваль С.М.

за участю особи, яку притягнуто

до адміністративно відповідальності ОСОБА_1

іншого учасника ДТП ОСОБА_2

його представника - адвоката Смєхнова В.А.

розглянула у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Голосіївського районного суду м. Києва від 04 листопада 2014 року,

В С Т А Н О В И В:

Постановою Голосіївського районного суду міста Києва від 04 листопада 2014 року ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340 гривень.

Як зазначено у постанові суду, ОСОБА_1 12 жовтня 2014 року приблизно о 16 годині 40 хвилин, керуючи технічно справним автомобілем «Опель» д.н.з. НОМЕР_1, на паркові ТЦ «Епіцентр» по вул. Кільцева дорога, 1-Б, на ділянці дороги, де траєкторія руху транспортних засобів перетинається, а черговість проїзду не обумовлена Правилами дорожнього руху, не дала дорогу транспортному засобу «Рено» д.н.з. НОМЕР_2, який наближався з правого боку, що призвело до пошкодження обох транспортних засобів, чим порушила п. 10.11 Правил дорожнього руху України.

На зазначену постанову, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій просить постанову суду скасувати та направити до УДАІ ГУМВС України в м. Києві матеріали для складання протоколу щодо водія ОСОБА_2 за порушення останнім швидкісного режиму, що призвело до пошкодження транспортних засобів. Зазначає, що постанова суду винесена з порушенням норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права, оскільки суд не в повному обсязі з»ясував усі фактичні обставини справи, не дослідив і не надав належної оцінки наявним в матеріалах справи доказам та обставинам, не сприяв повному, об»єктивному та неупередженому її розгляду, що потягло за собою винесення необґрунтованого рішення. Вважає, що суд при прийнятті оскаржуваної постанови проявив однобічність, оскільки не задовольнив її клопотання про повернення матеріалів до підрозділу ДАІ для складання протоколу стосовно водія ОСОБА_2, який рухався з надто великою швидкістю, та відхилив її клопотання про необхідність відкладення розгляду справи на два тижні з метою отримання висновку експертного дослідження щодо встановлення механізму ДТП.

Переглянувши справу за апеляційною скаргою, вислухавши пояснення ОСОБА_1, яка підтримала апеляційну скаргу та просила її задовольнити, пояснення іншого учасника ДТП ОСОБА_2 та його захисника, які заперечували проти задоволення апеляційної скарги, дослідивши матеріали адміністративної справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, суд приходить до наступного.

Відповідно до положень ст.ст. 7, 254, 279 КУпАП розгляд справи про адміністративне правопорушення здійснюється лише щодо правопорушника та в межах протоколу про адміністративне правопорушення.

Висновок суду першої інстанції про доведеність вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, за викладених у постанові обставин, є правильним та відповідає представленим у справі доказам. Такий висновок підтверджується даними, що містяться у протоколі про адміністративне правопорушення, схемі ДТП, яка складена уповноваженими особами, та підписана ОСОБА_1 та ОСОБА_2 без зауважень, фотознімках з місця дорожньо-транспортної пригоди, відеозапису з місця пригоди, поясненнях учасників дорожньо-транспортної пригоди.

З урахуванням наявних в матеріалах справи письмових пояснень учасників ДТП - ОСОБА_1 і ОСОБА_2, та їх пояснень, які були надані ними під час розгляду справи в суді апеляційної інстанції, з урахуванням даних, які зафіксовані на схемі дорожньо-транспортної пригоди, наявних у матеріалах фотознімків ДТП та відеозапису з місця пригоди, висновків експертного автотехнічного дослідження № 155-14 від 10.11.2014 року та судової автотехнічної експертизи № 3-02/15 від 20.02.2015 року, які містили істотні розходження та суперечливі висновки, з метою всебічного та об»єктивного розгляду справи, судом апеляційної інстанції було призначено у справі судову автотехнічну експертизу.

Відповідно до висновку експертів за результатами проведення комплексної судової автотехнічної та фототехнічної експертизи № 6160/15-52/7334/15-35 від 30.09.2015 року під час проведення дослідження встановлено наступне, що: пояснення водія автомобіля Опель щодо нерухомого стану керованого ним транспортного засобу перед пригодою слід вважати неспроможними з технічної точки зору; беручи до уваги встановлені напрямки зближення ТЗ перед пригодою згідно схеми місця ДТП, слідує, що водій автомобіля Рено мав перевагу на рух, оскільки за таких умов черговість проїзду на даній ділянці дороги не обумовлена ПДР, а автомобіль Опель наближався справа, відносно напрямку руху автомобіля Рено; в даній дорожній обстановці, водій автомобіля Рено не мав технічної можливості зупинити керований останнім транспортний засіб до вказаного на схемі пригоди місця зіткнення при швидкості його руху, що складає приблизно 51 км/год. З урахуванням обставин за яких відбулась дана пригода, а також з урахуванням проведеного дослідження, водії транспортних засобів у даній дорожньо-транспортній ситуації повинні були діяти наступним чином: з точки зору вимог Правил дорожнього руху України, водій автомобіля Опель при зближенні з автомобілем, який наближається праворуч, мав діяти у відповідності до вимог п. 10.11 ПДР. В свою чергу, за таких обставин з точки зору вимог ПДР, водій автомобіля Рено з моменту виникнення небезпеки для руху мав діяти у відповідності до вимог п. 12.3 ПДР.

При проведенні зазначеної експертизи були додержані вимоги законодавства, та обставин, які бвиключали участь експертів у справі та ставили під сумнів їх компетентність не встановлено. Експертний висновок обґрунтований, не містить суперечностей та узгоджений з наявними в матеріалахсправи даними. Достатність поданих експертам об»єктів дослідження не викликає сумнівів.

Правових підстав визнавати зазначений висновок експертів недійсним, при апеляційному розгляді встановлено не було.

Слід зауважити, що докази щодо встановлення наявності чи відсутності адміністративного правопорушення, винності даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, оцінюються судом та ґрунтуються на всебічному, повному та об»єктивному дослідженні обставин справи в їх сукупності.

З урахуванням наявних в матеріалах адміністративної справи пояснень учасників ДТП, даних схеми ДТП, фотознімків з місця дорожньо-транспортної пригоди та відеозапису з місця пригоди, даних висновку експертів за результатами проведення комплексної судової автотехнічної та фототехнічної експертизи № 6160/15-52/7334/15-35 від 30.09.2015 року, характеру та локалізації виявлених пошкоджень на автомобілях «Рено» та «Опель», приймаючи до уваги місце зіткнення та розташування автомобілів після дорожньо-транспортної події слідує, що суд прийшов до обґрунтованого висновку про визнання ОСОБА_1 винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, оскільки в даній дорожній обстановці їй необхідно було діяти у відповідності з вимогами п. 10.11 ПДР України.

За таких обставин, враховуючи доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення сукупністю наявних у справі доказів, висновок судді у постанові про те, що ОСОБА_1 вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП, є правильним.

При розгляді справи, суддею місцевого суду були повно та об»єктивно з»ясовані всі обставини справи та дана їм належна оцінка, а тому доводи та підстави, за яких ОСОБА_1 просить скасувати постанову суду, не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду справи.

Такими, що не заслуговують на увагу є і доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 про необхідність направлення матеріалів до УДАІ ГУМВС України в м. Києві для складання протоколу щодо водія ОСОБА_2 про порушення ним ПДР, оскільки вирішення цього питання не належить до компетенції апеляційного суду згідно КУпАП.

З огляду на викладене апеляційна скарга не може бути задоволена.

Керуючись ст. 294 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В:

Постанову Голосіївського районного суду м. Києва від 04 листопада 2014 року, якою

ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340 гривень - залишити без змін, а апеляційну скаргу ОСОБА_1 - без задоволення.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного

суду м. Києва С.М. Коваль