АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Провадження № 33/790/542/15 Суддя районного суду: Попрас В.О.
Категорія: ч. 1 ст. 482 МК України
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 жовтня 2015 року м. Харків

Суддя апеляційного суду Харківської області Меркулова Т.В. за участю представника Харківської митниці ДФС ОСОБА_1, особи у відношенні якої складено протокол про порушення митних правил ОСОБА_2, його захисника ОСОБА_3, розглянувши у судовому засіданні в залі суду в м. Харкові справу за апеляційною скаргою заступника начальника Харківської митниці ДФС ОСОБА_4 на постанову судді Київського районного суду м. Харкова від 23 вересня 2015 року,

В С Т А Н О В И Л А:

Постановою судді Київського районного суду м. Харкова від 23 вересня 2015 року провадження по справі у відношенні

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, що проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2,

закрито у звязку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, яке передбачених за ч.1 ст. 482 МК України.

Відповідно до протоколу від 15.07.2015 р. №407/80700/15 про порушення митних правил, «згідно матеріалів справи про адміністративне правопорушення СхРУ №129550 від 14.07.2015 встановлено, що 14.07.2015 р. о 18 год 05 хв. до МАПП «Гоптівка» в напрямку руху з Російської Федерації до України в'їхав автомобіль НОМЕР_1, під керуванням громадянина України ОСОБА_2, який для паспортного контролю пред'явив паспорт на своє ім'я та під час бесіди повідомив, що 13.07.2015 р. він на автомобілі НОМЕР_2, перетнув державний кордон України в напрямку з України до Російської Федерації через закритий пункт пропуску «Ізварине», чим порушив вимоги ст.9 Закону України «Про державний кордон України», чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст.204-1 КУпАП. В своїх поясненнях ОСОБА_2 підтвердив вищевказані факти, повідомив, що під час виїзду ним з території України до Російської Федерації на автомобілі НОМЕР_2, в пункті пропуску «Ізварине» контроль за переміщенням здійснювався представниками незаконних збройних формувань. Перевіркою встановлено, що згідно бази даних ЄАІС ДФС та АСМО «Інспектор-2006», інформація щодо виїзду з митної території України транспортного засобу «Bentley Continental», р.н. НОМЕР_3, відсутня. Відповідно до наказу ДФСУ від 27.11.2014 р. №331 «Про ліквідацію та створення окремих митних постів Донецької та Луганської митниці ДФС», митний пост «Ізварине» Луганської митниці ДФС ліквідований. Таким чином, митне оформлення автомобіля НОМЕР_2, при вивезенні з митної території України 13.07.2015 р. ОСОБА_2 не здійснювалось. Вищевказані факти свідчать, що громадянин України ОСОБА_2 перемістив транспортний засіб «Bentley Continental», р.н. НОМЕР_3, через митний кордон України з України до Російської Федерації поза митним контролем, тобто поза місцем розташування митного органу і без виконання митних формальностей».

Особа, що склала вказаний протокол про порушення митних правил, вважає, що в діях ОСОБА_2 маються ознаки порушення митних правил, передбаченого ч.1 ст.482 Митного кодексу України.

Не погодившись з зазначеною постановою судді, заступник начальника Харківської митниці ДФС ОСОБА_4 подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову судді Київського районного суду м. Харкова від 23 вересня 2015 року скасувати та постановити нову постанову, якою ОСОБА_2 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, яке передбачене ч.1 ст. 482 МК України.

Заслухавши пояснення представника Харківської обласної митниці ОСОБА_1, яка наполягала на задоволенні апеляційної скарги та просила постанову судді скасувати, думку особи у відношенні якої складено протокол про порушення митних правил ОСОБА_2 та його захисника ОСОБА_3, які просили залишити апеляційну скаргу без задоволення, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційних скарг, приходжу до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав:

При розгляді справи про адміністративне правопорушення суд, відповідно до вимог ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП, зобовязаний всебічно, повно та обєктивно зясувати всі обставини справи, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи є обставини, що помякшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також зясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Постанова судді згідно ст. 283 КУпАП має ґрунтуватися на обставинах, встановлених при розгляді справи, тобто на достатніх і незаперечних доказах.

Так відповідно диспозиції ч.1 ст.482 МК України відповідальність за цією нормою настає в разі переміщення або вчиненні дій, спрямованих на переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України поза митним контролем, тобто поза місцем розташування органу доходів і зборів або поза робочим часом, установленим для нього, і без виконання митних формальностей, або з незаконним звільненням від митного контролю внаслідок зловживання службовим становищем посадовими особами органу доходів і зборів.

Об'єктом правопорушення, передбаченого ч.1 ст.482 МК України, є встановлений законодавством України порядок переміщення товарів і транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, який є необхідною умовою нормальної діяльності митних органів щодо стягнення передбачених законодавством платежів, здійснення митного контролю і митного оформлення предметів.

Об'єктивною стороною правопорушення, передбаченого ч.1 ст.482 МК України, є дії, спрямовані на переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України поза митним контролем, тобто поза місцем розташування органу доходів і зборів або поза робочим часом, установленим для нього, і без виконання митних формальностей. Під дією розуміється активна поведінка (вчинок) особи, в якій виражена зовні її воля і яка спрямована на спричинення певних негативних наслідків.

Суб'єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.482 МК України, характеризується наявністю в особи вини у формі прямого умислу. Згідно ст.10 КУпАП адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

ОСОБА_2 заперечував, що мав умисел на переміщення товарів чи транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України поза митним контролем, коли перетинав державний кордон з України в Російську Федерацію на автомобілі НОМЕР_2, в пункті пропуску «Ізварине». Наполягає, що діяв таким чином вимушено, перебуваючи в стані крайньої необхідності, в зв'язку з проведенням на території м. Луганська і Луганської області антигерористичної операції, при наявності реальної загрози його життю, здоров'ю та майну, що підтвердили в судовому засіданні першої інстанції свідки ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7

Під юридичним складом адміністративного правопорушення розуміють передбачену нормами адміністративного права сукупність ознак, за наявності яких те чи інше протиправне діяння можна кваліфікувати як правопорушення. Перелік ознак, закріплених у складі проступку, є достатньою та необхідною умовою для кваліфікації діяння. Склад адміністративного правопорушення включає в себе ознаки, які характеризують зовнішній прояв поведінки особи, його спрямованість та наслідки; ознаки, що характеризують правопорушника і його психічне ставлення до скоєного.

Вирішуючи питання про наявність чи відсутність в діях ОСОБА_2 ознак адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.482 МК України, судом першої інстанції було враховано зовнішні обставини за яких ОСОБА_2 перетинав митний кордон України та умисел, з яким він діяв.

Відповідно до Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» від 02.09.2014 р. та Закону України «Про особливий порядок місцевого самоврядування в окремих районах Донецької та Луганської областей» від 16.09.2014 р. - частина Луганської області та м. Луганськ знаходиться у зоні проведення антитерористичної операції де визначається тимчасовий порядок організації місцевого самоврядування, діяльності органів місцевого самоврядування з метою створення умов для якнайшвидшої нормалізації обстановки, відновлення правопорядку, конституційних прав і свобод громадян. Органам влади та їх посадовим (службовим) особам, підприємствам, установам, організаціям усіх форм власності забороняється дискримінація, переслідування та притягнення до відповідальності осіб з приводу подій, що мали місце у Донецькій, Луганській областях.

Постановою Верховної ОСОБА_6 України «Про визнання окремих районів, міст, селищ та сіл Донецької та Луганської областей тимчасово окупованими територіями» від 17.03.2015 р. визнано тимчасово окупованими територіями окремі райони, міста, селища і села Донецької та Луганської областей, в яких відповідно до Закону України «Про особливий порядок місцевого самоврядування в окремих районах Донецької та Луганської областей» запроваджується особливий порядок місцевого самоврядування, до моменту виведення усіх незаконних збройних формувань, російських окупаційних військ, їх військової техніки, а також бойовиків та найманців з території України та відновлення повного контролю України за державним кордоном України.

З наданих до суду та досліджених доказів вбачається, що ОСОБА_2 намагався виїхати з території Луганської області, де проводиться антитерористична операція, на контрольовану Україною територією, не виїжджаючи за межі державного кордону України, тому спочатку поїхав на КПП Артемівська. Коли проїхати там не вдалось, а повертатися додому було небезпечно, з'ясувавши через мережу Інгернет наявність інших шляхів виїзду з території АТО в Луганській області, 13.07.2015 р. прийняв рішення тікати через КПП «Ізварине», не маючи інформації, що цей пункт не контролюється Україною та наступного ж дня повернувся на контрольовану Україною територією.

Таким чином, ОСОБА_2 намагався на автомобілі особистого користування переїхати з території Луганської області, де проводиться антитерористична операція, на контрольовану Україною територію, з метою покинути територію, де діють незаконні збройні формування, бойовики та найманці, враховуючи наявність реальної загрози його життю, здоров'ю та майну, що підтвердили в судомі засіданні першої інстанції свідки ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7

Доказів, підтверджуючих той факт, що ОСОБА_2А, мав умисел на переміщення товарів чи транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України поза митним контролем, бажав спричинити певні негативні наслідки для нормальної діяльності митних органів щодо стягнення передбачених законодавством платежів, здійснення митного контролю і митного оформлення предметів, суду не надано.

Крім того, відповідальність за ч.1 ст.482 МК України настає в разі переміщення або вчиненні дій, спрямованих на переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України поза митним контролем.

Відповідно до п. 59 ст.4 МК України транспорті засоби комерційного призначення - це будь-яке судно (у тому числі самохідні та несамохідні ліхтери та баржі, а також судна на підводних крилах), судно на повітряній подушці, повітряне судно, автотранспортний засіб (моторні транспортні засобу причепи, напівпричепи) чи рухомий склад залізниці, що використовуються в міжнародних перевезеннях для платного транспортування осіб або для платного чи безоплатного промислового чи комерційного транспортування товарів разом з їхніми звичайними запасними частинами, приладдям та устаткуванням, а також мастилами та паливом, що містяться в їхніх звичайних баках упродовж їхнього транспортування разом із транспортними засобами комерційного призначення.

Автомобіль «Bentley Continental», р.н. НОМЕР_3, на якому ОСОБА_2 13.07.2015 р. перетнув державний кордон з України в Російську Федерацію є транспортним засобом особистого користування та не відноситься до транспортних засобів комерційного призначення. При огляді в автомобілі не було знайдено жодних товарів.

ОСОБА_2 було надано пояснення, що автомобіль НОМЕР_2, який перебуває в його користуванні, відповідно до довіреності, він використовує виключно в особистих цілях та не використовував його як автомобіль комерційного призначення, ніколи не використовував вказане авто в міжнародних перевезеннях для платного транспортування осіб або для платного чи безоплатного промислового чи комерційного транспортування товарів.

В такому разі автомобіль НОМЕР_2, на якому ОСОБА_2 13.07.2015 р. перетнув державний кордон з України в Російську Федерацію є транспортним засобом особистого користування та не підпадає під поняття «транспортний засіб комерційного призначення».

Згідно до положень ст.495 МК України доказами у справі про порушення митних правил є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку встановлюються наявність або відсутність порушення митних правил, винність особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Такі дані встановлюються: протоколом про порушення митних правил, протоколами процесуальних дій, додатками до зазначених протоколів; поясненнями свідків; поясненнями особи, яка притягується до відповідальності; висновком експерта; іншими документами (належним чином завіреними їх копіями або витягами з них) та інформацією, у тому числі тими, що перебувають в електронному вигляді, а також товарами - безпосередніми предметами порушення митних правил, товарами із спеціально виготовленими сховищами (тайниками), що використовувалися для приховування безпосередніх предметів порушення митних правил від митного контролю, транспортними засобами, що використовувалися для переміщення безпосередніх предметів порушення митних правил через митний кордон України.

Судом першої інстанції зазначено що в якості доказів вини ОСОБА_2 за ч.1 ст.482 МК України органом Харківської митниці ДФС суду надані наступні докази, які містяться в матеріалах справи, а саме: висновок начальника УАР та ПМП Харківської митниці ДФС (а.с.1-2); протокол про порушення митних правил №407/80700/15 від 15.07.2015 р. (а.с.5-6); акти проведення огляду транспортних засобів, ручної поклажі від 14.07.2015 р. (а.с.8-9); протокол про адміністративне правопорушення СхРУ №129550 від 14.07.2015 р. відносно ОСОБА_2 за ч.1 ст.204-1 КУпАП (а.с.11); рапорт молодшого інспектора ПС 1 категорії 3 відіпс впс «Дергачі» (а.с.13); пояснення ОСОБА_2 (а.с.12,16); копія свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу автомобіля НОМЕР_2 (а.с.19); довіреність на право керування транспортним засобом від 24.06.2015 р. видана на ім'я ОСОБА_2 (а.с.20); довідка Міллеровської митниці Федеральної митної служби Російської Федерації від 21.07.2015 р. (а.с.27); висновок експерта №113 від 22.07.2015 р. (а.с.34-35).

Оцінюючи наведені докази, суд першої інстанції дійшов наступних висновків.

Згідно до ч.1 та ч.5 ст.509 МК України посадова особа органу доходів і зборів, у провадженні якої знаходиться справа про порушення митних правил, може опитувати особу, яка притягується до адміністративної відповідальності за це правопорушення, а також свідків, інших осіб.

Про проведення опитування складається протокол за формою, встановленою центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику. Форма такого протоколу опитування встановлені Наказом №625 та у розумінні ст.495 МК України саме такий протокол може бути доказом у справі про порушення митних правил.

При опитувані ОСОБА_2 посадовими особами органу доходів і зборів вимоги вказаних норм Закону не дотримано, ОСОБА_2 не роз'яснені процесуальні права особи, що притягається до відповідальності, передбачені частинами четвертою та п'ятою статті 494, статтею 498 МК України. Протокол опитування не складався, а складені з порушенням прав особи «пояснення» є недопустимими доказами.

Щодо складеного відносно ОСОБА_2 протоколу про порушення митних правил за ч.1 ст.482 МК України, необхідно враховувати наступне.

В розумінні положень ст.ст.8, 256, 283 КУпАП та Митного кодексу України розгляд судом справи про адміністративне правопорушення проводиться щодо особи-правопорушника та в межах, встановлених протоколом про адміністративне правопорушення. За наслідком розгляду протоколу суд має право прийняти одне із рішень, передбачених ст.284 КУпАП, ст.527 МК України.

В протоколі від 15.07.2015 р. №407/80700/15 про порушення митних правил відносно ОСОБА_2, автор протоколу обґрунтовуючи вину ОСОБА_2 за ч.1 ст.482 МК України, посилає ться на матеріали справи про адміністративне правопорушення СхРУ №129550 від 14.07.2015 р. за фактом здійснення ОСОБА_2 13.07.2015 перетину державного кордону із України в Російську Федерацію на автомобілі НОМЕР_2 в закритому пункті пропуску «Ізварине» за ч. 1 ст.204-1 КУпАП.

Так твердження щодо порушення ОСОБА_2 вимог ст.9 Закону України «Про державний кордон України» та скоєння ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.204-1 КУпАП, не знайшло свого підтвердження.

Відповідно до ст.9 Закону України «Про державний кордон України» перетинання державного кордону України здійснюється на шляхах сполучення через державний кордон з додержанням встановленого порядку. Згідно ст.12 Закону України «Про державний кордон України» пропуск осіб, які перетинають державний кордон України, здійснюється органами Державної прикордонної служби України за дійсними документами на право в'їзду на територію України або виїзду- з України.

14.07.2015 р. інспектором відділу прикордонної служби «Дергачі» було складено відносно ОСОБА_2 протокол про адміністративне правопорушення СхРУ №129550 за ч.1 ст.204-1 КУпАП, за фактом здійснення 13.07.2015 незаконного перетину державного кордону із України в Російську Федерацію на автомобілі «Bentley Continental» в закритому пункті пропуску «Ізварине».

Постановою апеляційного суду Луганської області від 14.09.2015 р. справу про вчинення ОСОБА_2 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.204-1 КУпАП. закрито за відсутністю в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення.

Судом встановлено достовірність показів ОСОБА_2, враховуючи пояснення свідків ОСОБА_7, ОСОБА_6, ОСОБА_5, про наявність загрози його життю, здоров'ю та майну в зв'язку з проведенням на території м. Луганська і Луганської області антитерористичної операції.

Також прийнято до уваги вимоги ч. 9 ст. 9 Закону України «Про державний кордон України згідно якої не є порушеннями правил перетинання державного кордону України вимушене перетинання державного кордону особами, транспортними засобами на суші, заходження іноземних невійськових суден і військових кораблів у територіальне море та внутрішні води України, вимушений вліт повітряних суден та інших літальних апаратів, вчинені в стані крайньої необхідності, а також за інших вимушених обставин.

Розглядаючи справу відносно ОСОБА_2 за ч. 1 ст.204-1 КУпАП, суд прийшов до висновку, що проведенням антитерористичної операції на території м. Луганська і Луганської області обумовлюється існування загрози життю, здоров'ю та майну населення цих територій. Суд виходив з того, що ОСОБА_2 був змушений здійснити перетинання державного кордону України на автомобілі через погрозу його життю, майну у зв'язку з бойовими діями, і іншим способом виїхати із Луганської області не мав можливості, а тому дійшов висновку, що ОСОБА_2 вчинив вимушене перетинання державного кордону, перебуваючи в стані крайньої необхідності, закривши справу про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.204-1 КУпАП, за відсутністю в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення.

Статтею 10 МК України передбачено, що межа території України є митним кордоном України. Митний кордон України збігається з державним кордоном України.

З аналізу положень ст.ст. 10, 195, 209, 482, МК України, ст.ст. 9, 12, 204-1 КУпАП вбачається, що правопорушення, передбачені ч.1 ст.482 МК України та ч.1 ст.204-1 КУпАП є суміжними.

В такому разі обставини, встановлені постановою апеляційного суду Луганської області від 14.09.2015 р., якою справа відносно ОСОБА_2 закрита за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, необхідно враховувати при розгляді справи для притягнення ОСОБА_2 до відповідальності за порушення митних правил за ч.1 ст.482 МК України.

Суд прийшов до висновку, що ОСОБА_2, перебуваючи на території Луганської області, де проводиться антитерористична операція, маючи намір 13.07.2015 р. покинути територію, в якій запроваджено особливий порядок місцевого самоврядування, діють незаконні збройні формування, з метою потрапити на контрольовану Україною територію, при наявності реальної загрози його життю, здоров'ю та майну, що підтвердили в судомі засіданні свідки ОСОБА_5, ОСОБА_8, ОСОБА_7, при перетинання кордону із України в Російську Федерацію на автомобілі НОМЕР_2, в пункті пропуску «Ізварине», діяв в стані крайньої необхідності.

Статтею 17 КУпАП передбачено, що особа, яка діяла в стані крайньої необхідності, необхідної оборони або яка була в стані неосудності, не підлягає адміністративній відповідальності.

За таких обставин, суд першої інстанції, оцінивши вищевказані докази у своїй сукупності, дійшов обґрунтованого висновку про відсутність в діях ОСОБА_2 складу порушення митних правил, передбаченого ч. 1 ст. 482 МК України, а саме переміщення товару, транспортного засобу через митний кордон України поза митним контролем, а доводи апеляційної скарги заступника начальника Харківської митниці ДФС ОСОБА_4 правильності цього висновку не спростовують.

Враховуючи викладене, керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя,

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу заступника начальника Харківської митниці ДФС ОСОБА_4 - залишити без задоволення.

Постанову судді Київського районного суду м. Харкова від 23 вересня 2015 року у відношенні ОСОБА_2 у справі про порушення митних правил, передбачених ч. 1 ст. 482 МК України, залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя апеляційного суду

Харківської області ОСОБА_9