Апеляційний суд Житомирської області
Справа №278/2623/15-п Головуючий у 1-й інст. Буткевич М. І.
Категорія ч. 1 ст.130 КУпАП Доповідач Ляшук В. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 листопада 2015 року м.Житомир

Суддя апеляційного суду Житомирської області Ляшук В.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Житомирі апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Житомирського районного суду Житомирської області від 09 жовтня 2015 року щодо

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 непрацюючого, до адміністративної відповідальності не притягувався,

в с т а н о в и в :

Постановою Житомирського районного суду Житомирської області від 09 жовтня 2015 року ОСОБА_1 притягнуто до відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 3400 (три тисячі чотириста) гривень.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір 243 грн. 60 коп.

Відповідно до постанови суду, 03 серпня 2015 року о 08 год. 00 хв. в с.Дівочки, Черняхівського району, Житомирської області ОСОБА_1 керував автомобілем марки ГАЗ 24, реєстраційний номер НОМЕР_1 в стані алкогольного сп'яніння, чим порушив вимоги п.п. «а» п.2.9 Правил дорожнього руху та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

На постанову суду особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1, подано апеляційну скаргу, в якій ставиться питання про зміну постанови суду в частині накладення адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 3400 грн. та просить обмежитись усним зауваженням. Зазначає, що суд не врахував те, що він щиро розкаявся у вчиненому, відсутність у нього постійного заробітку, а, також, те, що вчиненим ним правопорушенням не було завдано будь-якої шкоди, тому вважає, що суд мав всі підстави для застосування щодо нього ст. 22 КУпАП.

Заслухавши доповідь судді, перевіривши матеріали справи відповідно до вимог ст. 294 КУпАП, вважаю, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Висновки суду про доведеність вини ОСОБА_1 у керуванні транспортним засобом в стані алкогольного сп'яніння за зазначених у постанові обставин, відповідають фактичним обставинам справи, підтверджені дослідженими в судовому засіданні доказами та не заперечуються у апеляційній скарзі.

Відповідно до вимог ст. 22 КУпАП, звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням можливо лише при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення.

Керування транспортним засобом, в стані алкогольного сп'яніння на переконання апеляційного суду не являється правопорушенням, яке можна розцінити, як малозначне, оскільки особа, яка керує транспортним засобом в стані алкогольного сп'яніння, ставить під загрозу не тільки своє особисте життя та здоров'я, але й життя та здоров'я інших учасників дорожнього руху та пішоходів.

Що стосується доводів апелянта про те, що він щиро розкаявся та в нього відсутній постійний заробіток, то це не дає підстав для застосування щодо нього ст. 22 КУпАП та було враховано судом першої інстанції при призначенні ОСОБА_1 стягнення, яка за своїм видом та розміром є найм'якшим згідно з санкцією ч. 1 ст.130 КУпАП.

Враховуючи викладене, вважаю, що постанова судді є законною та обґрунтованою, а адміністративне стягнення, накладене на ОСОБА_1 у виді штрафу в розмірі 3400 грн., відповідає вимогам ст.ст.33-35 КУпАП, щодо загальних правил накладення стягнення за адміністративні правопорушення, та є адекватним скоєному та особі правопорушника.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

п о с т а н о в и в:

апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Житомирського районного суду Житомирської області від 09 жовтня 2015 року щодо нього - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили після її винесення є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя апеляційного суду

Житомирської області В.В. Ляшук