Провадження №: 3/752/4588/15
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05.11.2015 року суддя Голосіївського районного суду м. Києва Дідик М.В., розглянувши матеріали про адміністративне правопорушення, які надійшли від Управління патрульної служби МВС України в м. Києві відносно ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця Київської обл., громадянина України, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1,

про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП,

в с т а н о в и в :

20.09.2015 року о 12 год. 20 хв., водій ОСОБА_1, керуючи автомобілем НОМЕР_1, в м. Києві на вул. Якубовського 5, виїжджаючи з другорядної дороги на Т-образне перехрестя не надав дорогу автомобілю «КІА», реєстраційний номер НОМЕР_2, внаслідок чого відбулося зіткнення з даним автомобілем, що призвело до пошкодження транспортних засобів.

Пунктом 16.11 ПДР України передбачено, що на перехресті нерівнозначних доріг водій транспортного засобу, що рухається по другорядній дорозі, повинен дати дорогу транспортним засобам, які наближаються до даного перехрещення проїзних частин по головній дорозі, незалежного від напрямку їх подальшого руху.

Пунктом 33.2.1 ПДР України передбачено, що водій повинен дати дорогу транспортним засобам, що під'їжджають до нерегульованого перехрестя по головній дорозі.

Таким чином, судом встановлено, що водій ОСОБА_1, при виїзді з другорядної дороги на головну, не надав дорогу автомобілю, який рухався по головній дорозі, в результаті чого здійснив зіткнення з даним автомобілем, тобто вчинив дії, якими порушив вимоги п.п. 16.11, 33.2.1 ПДР України.

Відповідальність за порушення п.п. 16.11, 33.2.1 ПДР України передбачена ст. 124 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1, свою вину не визнав. Пояснив суду, що він рухався по другорядній дорозі, під'їхав до перехрестя, зупинився на знак «дати дорогу», переконався в безпеці руху, виїхав на перехрестя, щоб повернути ліворуч, в цей час водій автомобіля «КІА» рухався на червоне світло світлофора і вдарив його авто в ліве крило.

Також в судовому засіданні було відібрано пояснення у ОСОБА_2 (водія автомобіля «КІА»), який зауважив, що їхав по вул. Якубовського, проїхав регульований пішохідний перехід на дозволений сигнал світлофора. Під'їжджаючи до Т-образного перехрестя нерівнозначних доріг, рухаючись по головній дорозі, побачив як водій автомобіля «Део», виїхав на перехрестя з другорядної дороги, не виконавши вимоги дорожнього знаку 2.1 «Дати дорогу», допустив зіткнення з його автомобілем. Стверджував, що позиція ОСОБА_1 про переїзд автомобіля «КІА», на червоний сигнал світлофора, є одна із форм затягування розгляду справи та уникнення відповідальності, але в тому, чи іншому випадку світлофор регулює лише порядок проїзду через пішохідний перехід і ніяким чином не регулює порядок проїзду перехрестя на якому сталося ДТП.

Ще в судовому засіданні було допитано свідка ОСОБА_4, яка пояснила суду, що перебуваючи в кіоску «Канцтовари», 20.09.2015 року побачила як автомобіль світлого кольору проїхав на червоне світло світлофора, при цьому пішоходи вже почали рух, через мить відбулося зіткнення. Я одразу вибігла з кіоску та побачила темний автомобіль (Ланос), який стояв поперек дороги перед осьовою лінією, в який в'їхав світлий автомобіль (КІА), який стояв в напрямку руху. Я добре бачила місце зіткнення, оскільки транспорт в обох напрямках був відсутній.

Суд не враховує та не бере до уваги пояснення свідка ОСОБА_4, оскільки вона не була очевидцем ДТП, а бачила лише як світлий автомобіль проїхав на червоне світло світлофора, що ніяким чином не доводить чи спростовує винність дій ОСОБА_1 в порушенні ПДР.

Крім того суд не погоджується з твердженням ОСОБА_1 в тому, що причиною ДТП став проїзд водія ОСОБА_2 на червоний сигнал світлофора. Приходячи до такого висновку суд виходив з наступного: вищезгаданий світлофор, на який посилається ОСОБА_1, регулює лише порядок проїзду через пішохідний перехід і ніяким чином не регулює порядок проїзду перехрестя на якому сталося ДТП. При проїзді через перехрестя вул. Якубовського - вул. Ломоносова, водії повинні керуватися дорожніми знаками.

За таких обставин, суд, не вирішуючи питання про порушення ПДР України іншим учасником ДТП, приходить до висновку про винність дій ОСОБА_1 в порушенні п.п. 16.11, 33.2.1 ПДР України.

Вина ОСОБА_1, підтверджується: протоколом про адміністративне правопорушення серії АП1 № 230228, від 20.09.2015 року, який є доказом у справі, оскільки ніким не оскаржувалися дії інспектора що його склав; схемою ДТП, яка погоджена з учасниками ДТП, про що свідчать їх підписи; фотознімками з місця ДТП, з яких вбачається розміщення ТЗ та напрямки їх руху; поясненнями водія ОСОБА_2 та всіма матеріалами справи в цілому.

На підставі вищевикладеного та враховуючи характер вчиненого порушення, особу ОСОБА_1, ставлення його до вчиненого, обставини, що пом'якшують та обтяжують відповідальність, вважаю за необхідне визнати ОСОБА_1, винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накласти адміністративне стягнення у виді адміністративного штрафу.

На підставі ст. 40-1 КУпАП, стягнути з ОСОБА_1, судовій збір в розмірі 0,2 розміру мінімальної заробітної плати.

На підставі викладеного та керуючись ст. 40-1, 124, 283-285 КУпАП, -

п о с т а н о в и в :

Визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Притягнути ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, наклавши адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340 (триста сорок) грн. 00 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 судовій збір в розмірі 0,2 розміру мінімальної заробітної плати, що становить 243 (двісті сорок три) грн. 60 коп. на користь держави.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги чи протесту прокурора.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником або на неї може бути внесено протест прокурора протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Апеляційна скарга, протест прокурора подаються до відповідного апеляційного суду через місцевий суд, який виніс постанову.

Суддя М.В. Дідик