Справа № 159/5463/15-п
Провадження № 3/159/1996/15
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Ковель 10 листопада 2015 року

Суддя Ковельського міськрайонного суду Волинської обл. Логвинюк І.М., розглянувши матеріали, що надійшли від В ДАІ Ковельського МВ У МВС України у Волинській обл. про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1, 01.11.86 р. н., гр. України, проживаючого за адресою: с. Дубове Ковельського р - ну Волинської області, вул. Старожилів, 32, не працюючого, одруженого, має двох утриманців, раніше не піддавався адмінстягненню,

за ч. 1 ст. 130 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 о 15 год. 40 хв. 06.10.15 р. у с. Дубовому Ковельського р - ну Волинської області, по вул. Новій керував автомобілем марки Вольво, д. н. АА 4341 РВ, належним ОСОБА_2, перебуваючи в стані алкогольного спяніння, чим порушив п. 2. 9 "а" ПДР України та вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Він же, о 23 год. 55 хв. 08.10.15 р. у с. Дубовому Ковельського р - ну Волинської області, по вул. Ковельській керував автомобілем марки Вольво, д. н. АА 4341 РВ, перебуваючи в стані алкогольного спяніння, чим порушив п. 2. 9 "а" ПДР України та вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою винуватість у вчиненні вказаного вище правопорушення 06.10.15 р. визнав повністю, пояснив, що, дійсно, 06.10.15 р., о 15 год. 40 хв. він у с. Дубовому Ковельського р - ну Волинської області, по вул. Новій керував автомобілем марки Вольво, попередньо вживши спиртне, що вчинив через легковажність. У скоєному щиро розкаюється. Прохає суворо не карати. Однак, зазначив, що вказаного вище правопорушення 08.10.15 р. не вчиняв. За кермом автомобіля була неповнолітня особа, яка була тверезою. Він був пасажиром. Крім того, у салоні було ще двоє пасажирів, які сиділи на задньому сидінні. Працівник міліції, підійшовши до автомобіля, повідомив, що йому загрожує за те, що за кермом неповнолітній. Протокол оформив на нього. При продуванні трубки при свідках він помітив, що один із свідків був знайомим працівникові міліції, а тому вважає свідка не незалежним. Не заперечує, що перебував у стані алкогольного сп»яніння. Письмове пояснення на окремому аркуші паперу він не писав, а підписав чистий аркуш паперу ціллю швидше піти додому, так як працівник міліції запевнив його, що зайвого він там нічого писати не стане. Назвати дані осіб, які були у автомобілі як пасажири, не готовий.

Однак, винуватість ОСОБА_1 у вчиненні вказаного вище правопорушення як 6, так і 8 жовтня 2015 р. повністю доводиться як поясненнями свідка, так і матеріалами справи.

Так, свідок ОСОБА_3 в суді пояснив, що він як працівник міліції разом із працівником міліції Зінюком ніс службу 08.10.15 р.. Зінюком було зупинено автомобіль під керуванням ОСОБА_4. Останній був саме за кермом, а не являвся пасажиром. У автомобілі було ще двоє осіб. ОСОБА_1 віддав йому ключі від автомобіля і він особисто зачинив автомобіль у місці зупинення. Водій продув трубку на автозаправці у присутності двох свідків, яких він особисто попередньо не знав. З даними показника «Драйгера» ОСОБА_1 був згідний. З викладеним ним у протоколі про адмінпраопорушення ОСОБА_1 також був згідний, дав пояснення власноручно, а також на окремому аркуші. ОСОБА_1 запевнив, що має можливість дістатись додому і за кермо автомобіля у нетверезому стані не сідатиме. Водійських прав ОСОБА_1 також не мав.

Також винуватість ОСОБА_1 доводиться матеріалами справи: даними протоколів про адмінправопорушення: серії АП1 № 989228 від 06.10.15 р., серії АП1 № 989262 від 09.10.15 р. з його визнавальними поясненнями; даними тестування на алкоголь до протоколів № 6 809 та 6 810.

Вважаю, що своїми поясненнями про те, що 08.10.15 р. він за кермом автомобіля не був, ОСОБА_1 прагне уникнути відповідальності за вчинене правопорушення. Доводи ОСОБА_1, що наведені ним у суді, спростовані поясненнями свідка та не знайшли свого ствердження у судовому засіданні.

Враховуючи матеріали справи, те, що обставин, що помякшували б відповідальність ОСОБА_1, у справі немає, він вчинив два правопорушення на протязі короткого проміжку часу, він не працює та доходу не має, однак, не має і утриманців; є працездатного віку, приходжу до висновку, що достатнім та необхідним буде призначити йому стягнення у виді штрафу, у розмірі, що передбачений санкцією ч. 1 ст. 130 КУпАП, з врахуванням положень ст. 36 КУпАП.

Із ОСОБА_1 слід стягнути на доход держави судовий збір.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 7, 33, 34 - 36, 40 1, 268, 284, 280, 283, ч. 1 ст. 130 КУпАП, суддя

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 визнати винуватим у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, що мало місце 06.10.15 р., 08.10.15 р., та накласти на нього, з врахуванням положень ст. 36 КУпАП, адміністративне стягнення у виді адміністративного штрафу в розмірі 200 (двохсот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає суму 3 400 (три тисячі чотириста) грн.

Стягнути із ОСОБА_1 на доход держави судовий збір в сумі 243 (двісті сорок три ) грн. 60 коп..

Розяснити положення ст. ст. 307, 308 КУпАП, відповідно до яких штраф має бути сплачений не пізніше як через 15 днів з дня отримання копії постанови, а у разі її оскарження не пізніше як через 15 днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення. У разі несплати штрафу у строк, зазначений вище, у порядку примусового виконання постанови стягується подвійний розмір призначеного штрафу.

Постанова може бути оскаржена на протязі 10 (десяти) днів з дня її винесення до Апеляційного суду Волинської області через Ковельський міськрайонний суд Волинської області на протязі 10 днів.

Суддя Ковельського міськрайонного судуОСОБА_5