П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 листопада 2015 року Суддя Судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Донецької області Меленчук В.С., розглянувши справу про адміністративне правопорушення щодо правопорушника ОСОБА_1 за апеляційною скаргою прокурора Волноваського району Донецької області на постанову судді Волноваського районного суду Донецької області від 22 грудня 2014 року

В С Т А Н О В И В :

Постановою судді Волноваського районного суду Донецької області від 22 грудня 2014 року

ОСОБА_1,ІНФОРМАЦІЯ_1,

громадянин України, уродженець міста Харкова,

підданий адміністративному стягненню за статтею 173 КУпАП у виді адміністративного арешту строком на п'ять діб.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення та постанови судді суду першої інстанції правопорушник ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення і визнаний винним у тому, що 22 грудня 2014 року о 7 годині 00 хвилин, перебуваючи у стані алкогольного сп'яніння, біля крамниці «Крошка» по вулиці Донецькій міста Волновахи Донецької області, висловлювався грубою нецензурною лайкою у громадському місці на адресу перехожих, на неодноразові зауваження громадян не реагував, чим порушив громадський порядок.

Прокурор Волноваського району Донецької області, не погодившись з прийнятим суддею суду першої інстанції рішенням, подав на нього апеляційну скаргу, в якій ставить питання про скасування постанови судді з закриттям провадження по справі у зв'язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення в діях правопорушника ОСОБА_1

Обґрунтовуючи свою апеляційну скаргу, прокурор зазначив про порушення суддею суду першої інстанції положень статей 245, 280 КУпАП про повний, всебічний й об'єктивний розгляд, що призвело до неправильного висновку про доведеність вини правопорушника ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена статтею 173 КУпАП.

Одночасно прокурор в апеляційній скарзі ставить питання про поновлення йому строку на апеляційне оскарження, зазначеного судового рішення, оскільки обставини, які, на його думку, дають підстави для апеляційного оскарження постанови судді суду першої інстанції стали відомі за результатами проведеної перевірки прокуратурою роботи Волноваського РВ ГУМВС України в Донецькій області.

Суддя апеляційної інстанції, заслухавши у режимі відео конференції пояснення правопорушника ОСОБА_1, перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення та доводи апеляційної скарги прокурора, вважає, що вона підлягає задоволенню з таких підстав.

Єдиний унікальний № 221/3706/14-п Суддя суду першої інстанції Ромахов В.І.

Провадження № 33/775/85м/2015 Доповідач Меленчук В.С.

Категорія ст.173 КУпАП

Відповідно до положень, викладеним у статтях 245 та 280 КУпАП завданням провадження про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, а орган чи посадова особа при розгляді справи про адміністративне правопорушення, з урахуванням положень, викладеним у статтях 251, 252 КпАП, зобов'язані з'ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, які пом'якшують і обтяжують відповідальність, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи і, керуючись законом і правосвідомістю, оцінити докази за своїм внутрішнім переконанням в їх сукупності.

Обов'язковою умовою для правильного вирішення справи, наряду з зазначеним необхідно враховувати і положення статті 10 КУпАП.

Як вбачається з матеріалів наданої справи про адміністративне правопорушення щодо правопорушника ОСОБА_1, зазначені норми адміністративного права при її судовому розгляді у суді першої інстанції, не дотримані.

Відповідно до диспозиції статті 173 КУпАП адміністративна відповідальність за цією нормою настає за дрібне хуліганство.

Суддя суду першої інстанції, постановляючи постанову, виклав обставини з описом дій правопорушника ОСОБА_1 і посиланням на статтю 173 КУпАП, не зазначив, що ці дії є дрібним хуліганством.

Таким чином, об'єктивна сторона правопорушення у постанові суддею суду першої інстанції не викладена відповідно до адміністративного закону, що свідчить про не встановлення складу дрібного хуліганства.

За загальними положеннями адміністративного права, адміністративне правопорушення характеризується ознаками об'єктивної і суб'єктивної сторони, об'єкту та суб'єкту. Відсутність хоча б однієї сторони адміністративного правопорушення виключає адміністративну відповідальність.

На думку судді апеляційного суду, суддя суду першої інстанції, не дотримавши положення адміністративного закону про повний, всебічний й об'єктивний розгляд, не встановив об'єктивну сторону правопорушення, у вчиненні якого обвинувачувався правопорушник ОСОБА_1

Не перевірені при розгляді справи про адміністративне правопорушення і підстави для притягнення правопорушника ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, оскільки органом внутрішніх справ не був складений протокол про адміністративне затримання, відповідно до положень статті 261 КУпАП і з зазначенням усіх даних і відомостей, передбачених цією нормою адміністративного закону.

Невиконання працівниками міліції положень статті 261 КУпАП і залишення цих обставин поза увагою суддею суду першої інстанції позбавило його можливості достовірної перевірки в ході судового розгляду не тільки підстав, але й законність і обґрунтованість притягнення органом внутрішніх справ правопорушника ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, час його затримання тощо.

Крім того, постановляючи рішення, яким правопорушник ОСОБА_1 визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, суддя суду першої інстанції, у супереч положенням статей 251,245 КУпАП не навів у постанові жодного доказу у підтвердження цієї вини та не виклав підстави, на яких він дійшов висновку за результатами розгляду про правильність кваліфікації дій правопорушника і доведеність його вини.

Більш того, думку судді апеляційної інстанції, з тих матеріалів справи про адміністративне правопорушення щодо правопорушника ОСОБА_1, які надані суду органом внутрішніх справ

та складаються з документів на трьох аркушах, на що суддя суду першої інстанції також не звернув уваги, неможливо дійти законного, обґрунтованого та категоричного висновку про винність у вчиненні адміністративного правопорушення.

Отже, на думку судді апеляційної інстанції, апеляційні твердження прокурора, викладені в апеляційній скарзі, про недотримання суддею суду першої інстанції при розгляді справи положень статей 245,280 КУпАП є законними, обґрунтованими і такими, що заслуговують на увагу.

Погоджується суддя апеляційної інстанції з апеляційними вимогами прокурора і про те, що недотримання суддею суду першої інстанції відповідних положень адміністративного закону призвело до прийняття неправильного рішення.

Приймаючи рішення по справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1, суддя суду першої інстанції, визнаючи його винним у його вчиненні, формально поставився і до призначення виду адміністративного стягнення.

Відповідно до загальних правил призначення адміністративного стягнення, встановлених положеннями статті 33 КУпАП, у кожному конкретному випадку враховуються характер вчиненого правопорушення, особа правопорушника, ступінь його вини, майновий стан, а також обставини, які пом'якшують і обтяжують відповідальність.

Суддя суду першої інстанції у постанові, пославшись лише на обставини справи та особу правопорушника, без викладення конкретних даних чи відомостей з цього приводу та належних мотивувань, призначив правопорушнику ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді адміністративного арешту, яке є найсуворішим видом за інші адміністративні стягнення, передбачених адміністративним законом.

За таких обставин, суддя апеляційної інстанції, дійшовши висновку про ухвалення суддею суду першої інстанції судового рішення з порушенням процесуального права, вважає за необхідне його постанову скасувати з прийняттям нової.

Приймаючи нове рішення по справі суддя апеляційної інстанції виходить з такого.

Як вбачається з матеріалів, які містяться в справі про адміністративне правопорушення щодо правопорушника ОСОБА_1, направленої до суду, вони складаються лише з протоколу про адміністративне правопорушення, письмових пояснень правопорушника та супроводжувального листа райвідділу міліції до суду про спрямування цих матеріалів для розгляду.

Оцінюючи, як докази, протокол про адміністративне правопорушення та письмові пояснення правопорушника, суддя апеляційної інстанції вважає їх недопустимими і, які у підтвердження вини правопорушника ОСОБА_1 класти не можна.

До такого висновку суддя апеляційного суду дійшов, виходячи з таких підстав.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення щодо правопорушника ОСОБА_1 та його письмових пояснень, він визнавав свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена статтею 173 КУпАП.

Між тим, допитаний в режимі відео конференції правопорушник ОСОБА_1, який на теперішній час відбуває покарання у кримінально-виправній установі закритого типу в місті Синельниково Дніпропетровської області, дав пояснення про те, що він дрібне хуліганство, за яке був притягнутий до адміністративної відповідальності, не вчиняв. 22 жовтня 2014 року його затримали працівники міліції за підозрою у вчиненні крадіжки та тримали в ізоляторі тимчасового тримання Волноваського РВ ГУМВС України в Донецькій області.

Отже, наявність суперечностей у поясненнях правопорушника ОСОБА_1 у відсутність інших доказів по справі і, тим більше відсутність їх сукупності, а також на підставі положень

статті 62 Конституції України та статті 6 Європейської Конвенції про захист прав людини і основних свобод, виключає адміністративну відповідальність.

За таких обставин, апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню, а постанова судді суду першої інстанції скасуванню з закриттям провадження по справі.

Обговорюючи питання, поставлене прокурором в апеляційній скарзі про поновлення строку на апеляційне оскарження судового рішення, суддя апеляційної інстанції вважає за необхідне його вирішити позитивно, оскільки причини пропуску строку, зазначені прокурором, є поважними, а намір прокурор спрямований на поновлення законності та порушених прав і інтересів, притягнутого до адміністративної відповідальності правопорушника ОСОБА_1

Керуючись пунктом 1 статті 247, статтями 289, 293, 294 КУпАП, суддя апеляційного суду

П О С Т А Н О В А В:

Строк на апеляційне оскарження прокурору Волноваського району Донецької області поновити.

Апеляційну скаргу прокурора Волноваського району Донецької області задовольнити.

Постанову судді Волноваського районного суду Донецької області від 22 грудня 2014 року щодо правопорушника ОСОБА_1 скасувати.

Ухвалити нову постанову, якою справу про адміністративне правопорушення щодо правопорушника ОСОБА_1 закрити за відсутності в його діях події та складу адміністративного правопорушення.

Постанова судді апеляційної інстанції є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя