Апеляційний суд Кіровоградської області
№ провадження 33/781/233/15 Головуючий у суді І-ї інстанції Циганаш І. А.
Категорія - 130 Доповідач у суді ІІ-ї інстанції Деревінський С. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.11.2015 року. Суддя Апеляційного суду Кіровоградської області Деревінський С.М., розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Кіровограда апеляційну скаргу ОСОБА_3 на постанову Ленінського районного суду м. Кіровограда від 04.11.2015 року.

Цією постановою:

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця м. Кіровограда, українця, громадянина України, який не працює, проживає за адресою: АДРЕСА_1, ідентифікаційний код № НОМЕР_1,

визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП) та накладено адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами на строк 2 роки.

Стягнуто з ОСОБА_3 в дохід держави судовий збір - 243 грн. 60 коп.

В С Т А Н О В И В :

Постановою Ленінського районного суду м. Кіровограда від 04.11.2015 року ОСОБА_3 визнано винним у тому, що він, 10.09.2015 року о 03 год. 20 хв., в порушення вимог п. 2.5 ПДР України, по вул. 40 років Перемоги м. Кіровограда керував транспортним засобом «ВАЗ-2121», реєстраційний номер НОМЕР_2, з ознаками наркотичного сп'яніння (розширені зіниці ока, що не реагують на світло, млява мова, хитка хода).

Від проходження медичного огляду на визначення стану наркотичного сп'яніння в Кіровоградському обласному наркологічному диспансеру відмовився в присутності двох свідків.

Своїми діями, ОСОБА_3 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

У апеляційній скарзі ОСОБА_3 просить поновити пропущений строк на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції, змінити постанову суду першої інстанції та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу.

Свої доводи апелянт обґрунтовує тим, що 26.10.2015 року о 09 год. 40 хв. він з'явився в судове засідання, але йому було повідомлено, що розгляд адміністративного провадження вже відбувся та запропоновано отримати копію постанови через канцелярію суду. Копію постанови отримав 10.11.2015 року, а тому строк на її оскарження пропустив з незалежних від нього причин.

Крім того, апелянт вказав, що його невинуватість у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, підтверджується висновком № 162 від 10.09.2015 року про результати медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування, під впливом лікарський препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції за зверненням громадян, виданий КЗ «Обласний наркологічний диспансер», згідно якого на 02 год. 45 хв. 10.09.2015 року, він не перебував у стані алкогольного і наркотичного сп'яніння.

На думку апелянта, при розгляді справи судом першої інстанції не враховано його особу, майновий стан, а також, що автомобіль є його єдиним засобом заробітку коштів та існування.

Про місце, дату та час апеляційного розгляду справи про адміністративне правопорушення належним чином і завчасно повідомлено ОСОБА_3

Однак, ОСОБА_3 до апеляційного суду не з'явився, не надав клопотання про відкладення розгляду справи, а тому дотримуючись вимог ст. 268 КУпАП, апеляційний суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності ОСОБА_3

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення та доводи апеляційної скарги, дотримуючись меж апеляційного розгляду, апеляційний суд дійшов висновку, що клопотання ОСОБА_3 про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції підлягає задоволенню, а апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Відповідно до вимог ст. 268 КУпАП, справа про адміністративне правопорушення розглядається у присутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках коли є дані про своєчасне її оповіщення про місце та час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Як встановлено перевіркою матеріалів справи про адміністративне правопорушення, наведені вимоги закону України про адміністративні правопорушення судом першої інстанції не дотримано.

Так, ОСОБА_3 поштою направлялась повістка про виклик до суду по справі про адміністративне правопорушення, яка відповідно до рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення, йому не вручена та була повернута за закінченням терміну зберігання (а.с.13,14). Отже, справа розглянута судом першої інстанції без дотримання вимог ст. 268 КУпАП, так як ОСОБА_3 не був належно повідомлений про день і місце розгляду справи.

Однак, доводи ОСОБА_3 про отримання ним повістки про виклик до суду на 9 год. 40 хв. 26.10.2015 року є необґрунтованими, оскільки з розписки про вручення повістки про виклик до суду ( а.с.8) та конверта, який пошта повернула у зв'язку із закінченням терміну зберігання разом з повісткою, (а.с.13,14), чітко зазначено, що судове засідання по справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП призначено на 09 год. 04.11.2015 року.

За таких обставин, апеляційний суд вважає, що під час розгляду справи про адміністративне правопорушення, судом першої інстанції не дотримано процесуальних прав ОСОБА_3, як особи, що притягується до адміністративної відповідальності. Тому строк на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції від 04.11.2015 року підлягає поновленню, оскільки пропущений ОСОБА_3 з поважних причин.

Проте, не дотримання судом першої інстанції вимог ст. 268 КУпАП при розгляді справи, на переконання апеляційного суду не вплинуло на правильне встановлення фактичних обставин справи, згідно яких 10.09.2015 року о 03 год. 20 хв., в порушення вимог п. 2.5 ПДР України, ОСОБА_3 по вул. 40 років Перемоги м. Кіровоград, керував транспортним засобом «ВАЗ-2121», реєстраційний номер НОМЕР_2, з ознаками наркотичного сп'яніння (розширені зіниці ока, що не реагують на світло, млява мова, хитка хода).

Від проходження медичного огляду на визначення стану наркотичного сп'яніння в Кіровоградському обласному наркологічному диспансеру, ОСОБА_3 відмовився.

Даний висновок районного суду об'єктивно підтверджується зібраними у справі про адміністративне правопорушення доказами, а саме: - протоколом про адміністративне правопорушення серії АП2 № 199917 від 10.09.2015 року (а.с.2); - поясненнями ОСОБА_4 та ОСОБА_5, згідно яких 10.09.2015 року в їх присутності, водій ОСОБА_3, який керував автомобілем «ВАЗ-2121», реєстраційний номер НОМЕР_2, відмовився від проходження медичного огляду на визначення стану наркотичного сп'яніння в Кіровоградському обласному наркологічному диспансеру (а.с.3 ).

Відповідно до ч. 2, 3, 4 та 5 ст. 266 КУпАП огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків. У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров'я.

Огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров'я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоров'я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського. Кожний випадок огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, у закладі охорони здоров'я реєструється в порядку, визначеному спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади в галузі охорони здоров'я.

Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Отже, долучений ОСОБА_3 до апеляційної скарги висновок № 162 від 10.09.2015 року про результати медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування, під впливом лікарський препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції за зверненням громадян, виданий КЗ «Обласний наркологічний диспансер» (далі висновок), апеляційний суд вважає неналежним доказом, так отриманий в порушення вимог ст. 266 КУпАП, без присутності поліцейського. Крім того, згідно вказаного висновку у ОСОБА_3 не виявлено ознак алкогольного сп'яніння, а не наркотичного, на наявність або відсутність якого, він відмовився від проходження медичного огляду. При цьому, звертає увагу, що висновок № 162 від 10.09.2015 року складено о 02 год. 45 хв. 10.09.2015 року, а протокол про адміністративне правопорушення серії АП2 №199917, складено о 03. год. 25 хв., тобто після надання медичного висновку.

За таких обставин, апеляційний суд вважає безпідставними доводи апеляції ОСОБА_3, що висновком № 162 від 10.09.2015 року підтверджується його невинуватість у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

До того слід зазначити, що ОСОБА_3 притягнуто до адміністративної відповідальності не за керування транспортним засобом у стані наркотичного сп'яніння, а за відмову від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп'яніння.

Проаналізувавши матеріали справи про адміністративне правопорушення і доводи апеляційної скарги в їх сукупності, апеляційний суд дійшов висновку, що за обставин, встановлених судом першої інстанції, 10.09.2015 року о 03 год. 20 хв. під час керування транспортним засобом, ОСОБА_3 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, і в цьому немає жодного сумніву. Даний висновок ґрунтується на достовірних, належних, допустимих і достатніх доказах, зібраних відповідно до вимог ст. 251 КУпАП і правильно оцінених судом першої інстанції за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об'єктивному дослідженню всіх обставин справи в їх сукупності керуючись законом і правосвідомістю.

Перевіркою матеріалів адміністративної справи встановлено, що протокол про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_3 складено відповідно до вимог ст. 256 КУпАП, а під час провадження по справі дотримано вимог ст. 245 КУпАП.

При накладенні на ОСОБА_3 адміністративного стягнення, визначення його виду і розміру судом першої інстанції дотримано вимог ст. 33 КУпАП, а тому немає підстав для зміни постанови суду та задоволення апеляційної скарги.

Так, при визначені виду і розміру накладеного на ОСОБА_3 адміністративного стягнення, районним судом хоча належно не вмотивовано, але в повній мірі враховано характер вчиненого ним правопорушення, його особу, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність та майновий стан. До того ж враховано, 26.10.2015 року і 27.10.2015 року постановами Ленінського районного суду м. Кіровограда, ОСОБА_3 визнавався винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, саме за відмову від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп'яніння, і знову вчинив аналогічне правопорушення.

Доводи апеляції ОСОБА_3, що автомобіль є його єдиним засобом заробітку коштів та існування, безпідставні, так як не підтверджені об'єктивними доказами.

Отже, з урахуванням обставин даної справи і того, що ОСОБА_3 раніше неодноразово притягувався до адміністративної відповідальності за аналогічні правопорушення, і з цього належних висновків не зробив, вважаю, що суд першої інстанції правильно і обґрунтовано наклав на ОСОБА_3 адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами на строк 2 роки, яке є не тільки законним, оскільки відповідає санкції статті за якою його визнано винним, але й справедливим, необхідним і достатнім для його виховання в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобіганню вчиненню нових правопорушень як ним самим, так і іншими особами.

А тому, зміна постанови суду першої інстанції в частині накладення адміністративного стягнення на переконання апеляційного суду не досягне визначеної у ст. 23 КУпАП мети адміністративного стягнення.

З огляду на викладене, апеляційний суд не знаходить підстав для задоволення апеляції ОСОБА_3, а тому постанову суду першої інстанції залишає без змін.

На підставі викладеного та керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

ПОСТАНОВИВ:

Поновити ОСОБА_3 строк на апеляційне оскарження постанови Ленінського районного суду м. Кіровограда від 04.11.2015 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишити без задоволення, а постанову Ленінського районного суду м. Кіровограда від 04.11.2015 року щодо ОСОБА_3, без змін.

Постанова є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Кіровоградської області С.М. Деревінський