Справа № 755/7275/15-п
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20.04.2015 року суддя Дніпровського районного суду м. Києва Бірса О.В., розглянувши матеріали, що надійшли з Дніпровського ВДАІ МВС України в м. Києві про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, не працюючого,проживаючого за адресою: АДРЕСА_1

за ст. 124 Кодексу України про адміністративне правопорушення, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1(далі - особа, що притягається до адміністративної відповідальності) 17.03.2015 року о 12 годині 50 хвилин, керуючи автомобілем Honda, д.н.з. НОМЕР_1, по пр.-ту Возз"єднання в м. Києві, перед поворотом праворуч не зайняв крайне праве положення на проїздній частині та об'їжджаючи автомобіль Mitsubishi Lancer, д.н.з. НОМЕР_2, не витримав безпечний боковий інтервал, внаслідок чого сталося зіткнення між даними транспортними засобами, яке призвело до пошкодження транспортних засобів, завдання матеріальних збитків, та порушення вимог п.п. 10.1, 10.4, 13.1 ПДР України.

У судовому засіданні особа, що притягається до адміністративної відповідальності, пояснила суду, що свою вину у вчиненні зазначеного правопорушення не визнає, оскільки складений протокол є таким, що не відповідає вимогам КУпАП, враховуючи відсутность доказів, які в контексті положень ст. 251 КУпАП, яка регламентує відомості, що можуть бути належними доказами в ході підтвердження тих чи інших обставин, у зв"язку з чим вина ґрунтується на припущеннях, що прямо суперечить ст. 62 Конституції України, а тому справа підлягає закриттю на підставі ст. 247 КУпАП.

Так, 17.03.2015 року о 12 годині 50 хвилин, керував автомобілем Honda, д.н.з. НОМЕР_1, по пр.-ту Возз"єднання в м. Києві, однак у супереч діючих правил ПДР України, на смузі руху раптово виник автомобіль Mitsubishi Lancer , д.н.з. НОМЕР_2, який, на його особисту думку, в даній дорожній обстановці, яка мала місце, перед початком руху, не переконався, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху та розпрочав такий рух, чим прямо порушив ПДР, особисто ж він рухався у суроворій відповідності до правил ПДР України, врахувавши усі дорожні обставини у їх сукупності.

Крім того, зазначив, що його ім"я не "ОСОБА_1", а "ОСОБА_1".

Інший учасник ДТП (потерпілий) ОСОБА_2 пояснив суду, що 17.03.2015 року о 12 годині 50 хвилин, перебуваючи по пр-ту Возз"єднання в м. Києві його транспортний засіб, через дорожню обстановку, яка мала місце, взагалі не рухався, а стояв. В подальшому, він розпочав рух у суроворій відповідності до правил ПДР України, врахувавши усі фактори і тільки коли маневр був однозначно безпечний розпочав свій рух по суті.

Суд, заслухавши доводи осіб, що приймають участь у справі про адміністративне правопорушення, дослідивши даний адміністративний матеріал, приходить до наступного.

Статтею 124 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Відповідно до загальних положень ПДР, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 р. N 1306, правила відповідно до Закону України "Про дорожній рух"встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Учасники дорожнього руху зобов'язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими. Кожний учасник дорожнього руху має право розраховувати на те, що й інші учасники виконують ці Правила.Дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров'ю громадян, завдавати матеріальних збитків. Особа, яка створила такі умови, зобов'язана негайно вжити заходів до забезпечення безпеки дорожнього руху на цій ділянці дороги та вжити всіх можливих заходів до усунення перешкод, а якщо це неможливо, попередити про них інших учасників дорожнього руху.

Так, п.п. 10.1, 10.4, 13.1 ПДР України регламентовано відповідно, що перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху; перед поворотом праворуч та ліворуч, у тому числі в напрямку головної дороги, або розворотом водій повинен завчасно зайняти відповідне крайнє положення на проїзній частині, призначеній для руху в цьому напрямку, крім випадків, коли здійснюється поворот у разі в'їзду на перехрестя, де організовано круговий рух, напрямок руху визначено дорожніми знаками чи дорожньою розміткою або рух можливий лише в одному напрямку, установленому конфігурацією проїзної частини, дорожніми знаками чи розміткою; водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримувати безпечної дистанції та безпечного інтервалу.

З п. 1.9 ПДР України слідує, що дорожні умови - сукупність факторів, що характеризують (з урахуванням пори року, періоду доби, атмосферних явищ, освітленості дороги) видимість у напрямку руху, стан поверхні проїзної частини (чистота, рівність, шорсткість, зчеплення), а також її ширину, величину похилів на спусках і підйомах, віражів і заокруглень, наявність тротуарів або узбіч, засобів організації дорожнього руху та їх стан;дорожня обстановка - сукупність факторів, що характеризуються дорожніми умовами, наявністю перешкод на певній ділянці дороги, інтенсивністю і рівнем організації дорожнього руху (наявність та стан дорожньої розмітки, дорожніх знаків, дорожнього обладнання, світлофорів), які повинен ураховувати водій під час вибору швидкості, смуги руху та прийомів керування транспортним засобом.

Згідно вимог ст. 245 КУпАП, серед ряду завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є: всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

У відповідності з положеннями ст. 280 КУпАПорган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 252 КУпАПвисновок про наявність чи відсутність в діях особи адміністративного правопорушення має бути зроблений на підставі всебічного, повного і обєктивного дослідження всіх обставин справи в їх сукупності.

Згідно ст. 251 КУпАП,доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Також ст. 62 Конституції Українизазначає, що вина особи, яка притягується до відповідальності, має бути доведена належним чином, а не ґрунтуватися на припущеннях.

З протоколу про адміністративне правопорушення, який складений у відповідності з вимогами ст. 256 КУпАП слідує, що особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, 17.03.2015 року о 12 годині 50 хвилин, керуючи автомобілем Honda, д.н.з. НОМЕР_1, по пр.-ту Возз"єднання в м. Києві, перед поворотом праворуч не зайняв крайне праве положення на проїздній частині та об'їжджаючи автомобіль Mitsubishi Lancer, д.н.з. НОМЕР_2, не витримав безпечний боковий інтервал, внаслідок чого сталося зіткнення між даними транспортними засобами, яке призвело до пошкодження транспортних засобів, завдання матеріальних збитків, та порушення вимог п.п. 10.1, 10.4, 13.1 ПДР України.

Крім того, з схеми місця ДТП, що складеної за місцем пригоди та яка містить графічно зображені та зафіксовані об'єкти про обставини дорожньої пригоди (ділянка дороги, де сталася дорожньо-транспортна пригода, сталі орієнтири, до яких на схемі здійснена прив'язка об'єктів, транспортні засоби, причетні до ДТП, координати їх розміщення відносно елементів проїзної частини та інше), таблицю дорожніх умов, в якій зазначені назви об'єктів, зображених на схемі, на зворотному боці схеми зазначено характеризуючі дані транспортних засобів та відомості про їх пошкодження. При цьому, зазначена інформація підтверджена підписами водіїв транспортних засобів, у зв'язку з чим з неї вбачається , що особа, яка притягається до адміністративної відповідальності дійсно порушив зазначені положення ПДР.

Виходячи з того, що протокол про адміністративне правопорушення, який складений у відповідності з вимогами ст. 256 КУпАП, та схема дорожньо-транспортної пригоди згідно положення Інструкції з оформлення працівниками Державтоінспекції МВС матеріалів про адміністративні порушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 24 квітня 2009 року за № 374/16390), затверджену наказом Міністерства внутрішніх справ України № 77 від 26.02.2009 року, суд вважає дані докази належними та допустимими, у розумінні ст. 251 КУпАП.

При цьому, порушень положень Інструкції з питань діяльності підрозділів дорожньо-патрульної служби Державтоінспекції МВС (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 26 червня 2009 року за N 576/16592) судом встановлено не було.

Суд вважає висловлені у судовому засіданні доводи особи, що притягається до адміністративної відповідальності та її захисника про відсутність у її діях складу адміністративного правопорушення, та потерпілого в частині обставин події такими, що являються сумнівними, оскільки не підтверджені жодним доказом, у розумінні ст. 251 КУпАП, який би свідчи про відсутність в його діях складу адмінітсративного правопорушення за ст. 124 КУпАП, тобто не узгоджуються із стандартом доказування "поза розумним сумнівом" (рішення від 18 січня 1978 року у справі "Ірландія проти Сполученого Королівства" (Ireland v. the United Kingdom), п. 161, Series A заява № 25), який застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть "випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту" та за своєю суттю спрямовані на уникнення адміністративної відповідальності за вчинене адміністративне правопорушення.

Будь-яких інших доказів, у розумінні ст. 251 КУпАП, які підтверджували висловлену порушником та його зхаисником позицію у судовому засіданні, суду надано не було.

За таких обставин, враховуючи вищевикладене, суд, у відповідності до положень ст. 251 та ст. 252 КУпАП, вважає, що у діях особи, що притягається до адміністративної відповідальності наявний склад адміністративного правопорушення передбачений ст. 124 КУпАП.

При накладені адміністративного стягнення, на особу, що притягається до адміністративної відповідальності, суд враховує обставини визначені ст. 33 КУпАП, та не убачає, в розумінні ст. ст. 34, 35 КУпАП, обставин, які пом'якшують чи обтяжують відповідальність останнього і вважає за необхідне накласти адміністративне стягнення у межах санкції статті 124 КУпАП, яке за своїм видом і розміром буде справедливим, відповідатиме характеру вчиненого правопорушення, особі порушника та ступеню його вини, необхідним і достатнім для його виховання та запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так й іншими особами.

Судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення підлягає стягнення відповідно до положень ст. 40-1 КУпАП.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 33-35, 124, 251, 252, 283-285 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

п о с т а н о в и в :

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави в розмірі двадцяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що на день розгляду справи становить 340 (триста сорок) гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 0,03 мінімальної заробітної плати, що становить 36 гривень 54 копійки.

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником або прокурором протягом десяти днів з дня її винесення.

Апеляційна скарга подається до Апеляційного суду м. Києва через Дніпровський районний суд м. Києва.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Строк пред'явлення до виконання три місяці.

С у д д я: О.В. Бірса