АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

Іменем України

11 листопада 2014 року суддя Апеляційного суду Дніпропетровської області Живоглядова І.К., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпропетровську апеляційну скаргу адвоката Солодовника О.А., в інтересах ОСОБА_2, на постанову Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 08 жовтня 2015 року у справі про адміністративне правопорушення, якою

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, працюючого водієм ТОВ «Арістей КР», який проживає за адресою: АДРЕСА_1,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-4 КУпАП, з накладенням адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 255 гривень, -

встановив:

постановою Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 08 жовтня 2015 року ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-4 КУпАП, з накладенням на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмір 255 гривень.

При обставинах, зазначених у постанові суду першої інстанції, ОСОБА_2 визнано винним у тому, що він 12 липня 2015 року о 19 годині керував транспортним засобом «Деу» д/н НОМЕР_1 та був учасником ДТП за участю мопеда «Дельта», під керуванням ОСОБА_3 на автодорозі Кіровоград-Запоріжжя у с. Мар'янівка Криворізького району Дніпропетровської області, де, порушуючи п. 2.10 «а» Правил дорожнього руху, покинув місце дорожньо-транспортної пригоди, до якої був причетний.

Не погоджуючись з вищевказаною постановою суду, адвокат Солодовник О.А., в інтересах ОСОБА_2, подав апеляційну скаргу у порядку передбаченому ч. 2 ст. 294 КУпАП, у якій просить постанову суду скасувати, а провадження у справі закрити через відсутність складу адміністративного проступку.

Обґрунтовуючи свою апеляційну скаргу, зокрема, невинуватість ОСОБА_2, адвокат Солодовник О.А. зазначив, що зіткнення транспортних засобів відбулося у «мертвій зоні», а тому його підзахисний з'їхав з місяці зіткнення з об'єктивних причин, через те, що відразу не помітив зіткнення.

У судове засідання апеляційного ніхто з учасників пригоди не з'явився, викликані належним чином, про причини неявки суду не повідомили, жодних клопотань про відкладання перегляду справи до суду також не надходило. Враховуючи наведенні обставини, а також вимоги ч. 6 ст. 294 КУпАП, апеляційний суд дійшов висновку про можливість провести перегляд справи у відсутність особи, яка подала апеляційну скаргу.

Суд апеляційної інстанції, вивчивши матеріали справи, дослідивши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах апеляційної скарги, дійшов висновку, що у її задоволенні необхідно відмовити з наступних підстав.

Свої висновки місцевий суд обґрунтував наявними у справі доказами, зокрема, поясненнями свідка ОСОБА_4, який був свідком зіткнення транспортних засобів та того, що водій автомобіля «Деу» - ОСОБА_2 після зіткнення пригальмував, а потім продовжив свій рух, залишивши місце зіткнення. Допитаний у судовому засіданні працівник міліції ОСОБА_5, який прибув на місце ДТП, пояснив, що у ході допиту ОСОБА_2 останні підтвердив факт того, що з'їхав з місця зіткнення.

Крім цього, у матеріалах справи є письмові пояснення ОСОБА_2 (а.с. 8), правильність яких підтверджена підписом особи, у яких ОСОБА_2 визнав факт того, що покинув місце ДТП, до якого був причетний. Свої дії ОСОБА_2 пояснив тим, що після того як відчув удар у заднє колесо злякався та продовжив свій рух.

Таким чином до доводів сторони захисту про те, що ОСОБА_2 не помітив самого моменту зіткнення, суд апеляційної інстанції відноситися критично, оскільки дані доводи спростовуються первинними поясненнями самого ОСОБА_2, а також поясненнями свідків та очевидців. Доводи апеляційної скарги суд вважає способом захисту особи, з метою уникнути від відповідальності за вчинене.

Отже, висновки суду першої інстанції знайшли своє підтвердження щодо винуватості ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-4 КУпАП. Встановленні у постанові місцевого суду обставини відповідають фактичним обставинам справи, і повністю погоджується із наявними у матеріалах справи доказами, об'єктивність яких у апеляційного суду сумнівів не викликає.

Підсумовуючи викладене, апеляційний суд дійшов висновку, що судом першої інстанції під час розгляду справи порушень ст. ст. 279, 280 КУпАП не допущено, докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність, відповідно до ст. 252 КУпАП, а всі обставини, що мають значення для вирішення справи, суд з наведенням відповідних мотивів встановив та правильно кваліфікував, обравши вид та розмір стягнення, яке повністю відповідає суспільній небезпеці вчиненого, є справедливим та таким, що у майбутньому попередить вчинення ним аналогічних правопорушень.

За таких обставин, суд апеляційної інстанції вважає необхідним апеляційну скаргу залишити без задоволення, а постанову місцевого суду - без змін.

На підставі викладеного та керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

постановив:

у задоволенні апеляційної скарги адвоката Солодовника О.А., в інтересах ОСОБА_2, про скасування постанови суду - відмовити.

Постанову Кіровського районного суду Дніпропетровської області від 08 жовтня 2015 року, відносно ОСОБА_2, якою останнього визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 122-4 КУпАП, та накладено на нього стягнення у вигляді штрафу у розмірі 255 гривень - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно, остаточна і оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Дніпропетровської області І.К.Живоглядова