Провадження № 3/234/1060/15
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 жовтня 2015 року м. Краматорськ Краматорський міський суд Донецької області в складі головуючого судді Фоміної Ю.В., при секретарі Бабіч В.С., за участю правопорушника ОСОБА_1, розглянувши матеріали, які направлені з ВДАІ з обслуговування м. Краматорськ УДАІ ГУМВС України в Донецькій області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця Красноярського краю, який не працює, проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2,

якому роз'яснено право на відвід, зміст ст. 63 Конституції України, зміст ст. 268 КУпАП,

за скоєння правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КпАП України,

В С Т А Н О В И В:

20.07.2015 року о 00 годин 30 хвилин водій ОСОБА_1 керував автомобілем НОМЕР_1 на 84 км автодороги Добропілля ОСОБА_2 з явними ознаками алкогольного спяніння (запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння очей, тремтіння рук, невиразна мова). Від продуття алкотестера «Драгер», а також від проходження медичного огляду відмовився в присутності двох понятих, чим порушив п. 2.5 ПДР України за що передбачена відповідальність ч.1 ст.130 КУАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вину у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУАП не визнав та пояснив, що дійсно був зупинений працівниками міліції, які зробили йому зауваження стосовно швидкості руху. Потім його запідозрили, що він керував автомобілем в стані алкогольного спяніння. Він дійсно написав письмове пояснення, в якому підтвердив про вживання алкоголю. Але писав він дане пояснення під тиском озброєних людей, бо поруч із співробітником ДАІ знаходилися чоловіки в камуфльованій формі з автоматами. Він поспішав, а тому був згоден підписати протокол та поїхати. Співробітник міліції йому пояснював, що відмова від проходження медичного огляду є підставою до притягнення його до адміністративної відповідальності, але пройти медичний огляд йому не пропонували, ніяких понятих при цьому не було. Під час цієї ситуації військовий тільки один раз зупинив автомобіль, але водій з вказаного автомобілю не виходив та ніяких документів не підписував.

Також з пояснень ОСОБА_1, даних під час судового засідання, вбачається, що він не поїхав в медичний заклад для встановлення або спростування стану алкогольного сп»яніння, оскільки він дуже поспішав, та у нього склалися певні обставини. Окрім того він не звертався до правоохоронних органів та органів прокуратури з приводу тиску на нього озброєних людей, або інших незаконних дій інспектора ДАІ під час складання протоколу, дії інспектора ДАІ не оскаржувалися. Причину, з якої він не зміг звернутися до вище перелічених органів ОСОБА_1 в судовому засіданні не пояснив. Крім того ОСОБА_1 пояснив, що підпис в протоколі про адміністративне правопорушення, а також в поясненнях, саме його.

Відповідно до статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

В судовому засіданні було досліджено письмові докази, а саме протокол про адміністративне правопорушення серії АП1 № 116887, складений 20.07.2015 року о 01.00 годині старшим інспектором ДПС взводу з ОСП №3 роти №1 БДПС УДАІ ГУМВС України в Донецькій області старшим лейтенантом ОСОБА_3 02.03 2015 року о 18годині 05 хвилин відносно ОСОБА_1, який відповідає вимогам КУАП. З даного протоколу вбачається, що працівником ДАІ ОСОБА_3 встановлено, що 20.07.2015 року о 00 годині 30 хвилин ОСОБА_1, під час керування транспортним засобом, знаходився з ознаками алкогольного спяніння, детально описано ознаки, за якими він мав підстави вважати, що правопорушник може знаходитись у стані алкогольного спяніння запах алкоголя з рота, почервоніння очей, тремтіння рук, невиразна мова та зафіксовано відмову від проходження медичного огляду в присутності двох свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5, які надали письмові пояснення підтвердив цей факт, але в судове засідання не зявилися з невідомої суду причини, хоча про час та місце розгляду справи повідомлялися неодноразово належним чином, повістками.

В підтвердження вказаних обставин у ОСОБА_1 вилучене посвідчення водія та виданий тимчасовий дозвіл на право керування транспортними засобами.

При таких обставинах, інспектор міліції ОСОБА_3, відповідно до п. 2.5. Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року № 1306, мав право направити ОСОБА_1 на медичний огляд для встановлення чи виключення стану алкогольного спяніння.

Таке право працівнику міліції надано і Інструкцією про порядок направлення громадян для огляду на стан сп'яніння в заклади охорони здоров'я та проведення огляду з використанням технічних засобів, затвердженої спільним наказом Міністерства внутрішніх справ, Міністерства охорони здоров'я та Міністерства юстиції України N 114/38/15-36-18 від 24 лютого 1995 р ( далі- Інструкція).

Пленум Верховного Суду України в п. 27 постанови від 23.12. 2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» зазначив, що судам слід ураховувати, що відповідальність за ст. 130 КпАП несуть особи, які керують транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Стан сп'яніння встановлюють шляхом огляду правопорушника, який проводять згідно з Інструкцією. Якщо водій ухилявся від огляду, то відповідні його дії та ознаки сп'яніння необхідно зафіксувати в протоколі про адміністративне правопорушення, складеному у присутності двох свідків, що є підставою для притягнення порушника до адміністративної відповідальності.

ОСОБА_1 не надано суду беззаперечних доказів того, що йому перешкоджали внести зауваження до протоколу про притягнення його до адміністративної відповідальності щодо дій працівників міліції та таких записів він не вніс, навпроти в момент складання протоколу він надав письмові пояснення щодо його згоди з правопорушенням та відмовився від проходження медичного огляду в присутності двох свідків. Наявність свідків, які б спростували викладене у протоколі, не зазначив. З пояснень самого ОСОБА_1 вбачається, що він не бажав пройти медичний огляд, у звязку з тим, що він дуже поспішав. Крім того, суд вважає, що пояснення ОСОБА_1, в частині тиску на нього озброєних людей, це спосіб ухилення від адміністративної відповідальності, бо до теперішнього часу він до органів внутрішніх справ та органів прокуратури не звертався, а пояснення що йому не пропонував інспектор пройти медичний огляд на стан спяніння спростовується матеріалами справи, та поясненнями самого правопорушника, який в судовому засіданні пояснив, що інспектор йому розяснював, що відмова від проходження медичного огляду на стан спяніння також містить склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст.130 КУАП.

При таких обставинах судом достовірно встановлено, що 20.07.2015 року о 30 годині 00 хвилин правопорушник ОСОБА_1, керуючи автомобілем НОМЕР_1, не виконав вимоги працівника міліції, а саме відмовився від проходження, відповідно до встановленого порядку, медичного огляду на стан алкогольного спяніння, тому скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ст. 130 ч.1 КУпАП України. Вина ОСОБА_1 у скоєнні правопорушення передбаченого ст. 130 ч.1 КУпАП доведена у повному обсязі.

При призначенні покарання суд враховує обставини справи, характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, ступінь його вини, та майновий стан, обставини, що пом`якшують та обтяжують адміністративну відповідальність. ОСОБА_1 працює не офіційно, данні про притягнення його до адміністративної відповідальності відсутні, обставин що помякшують та обтяжують відповідальність за адміністративне правопорушення не встановлено, матеріальна або маральна шкода нікому не завдана.

За таких обставин суд ,врахувавши усі обставини приходить до висновку про можливість призначити ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу у дохід держави .

Також, відповідно до ст. 40-1 КУпАП з ОСОБА_1 необхідно стягнути на користь держави судовий збір в сумі 243,60 грн.

Керуючись ст.ст. 130 ч. 1, 40-1 КУпАП,-

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 визнати винним в скоєнні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та піддати адміністративному стягнення в вигляді адміністративному штрафу в доход держави в розмірі 3400 (три тисячі чотириста) гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 в доход держави судовий збір в сумі 243,60 грн.

На постанову може бути подана апеляційна скарга особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником або прокурором протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга подається до Апеляційного суду Донецької області через Краматорський міський суд Донецької області.

Суддя ОСОБА_6