Справа № 461/8139/15-п Головуючий у 1 інстанції: Фролова Л.Д.
Провадження № 33/783/411/15 Доповідач: Стельмах І. О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 жовтня 2015 року Апеляційний суд Львівської області у складі:

судді - Стельмаха І.О.,

особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1,

захисника - адвоката Гандзюлевича Я.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові справу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП за апеляційною скаргою захисника Гандзюлевича Я.А. на постанову судді Галицького районного суду м. Львова від 18 серпня 2015 року,

в с т а н о в и в :

Постановою судді Галицького районного суду м. Львова від 18 серпня 2015 року,

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянин України, не працює, проживає за адресою: АДРЕСА_1

визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами на строк на 1 (один) рік.

Стягнуто із ОСОБА_1 в дохід держави 36 грн. 54 коп. судового збору.

ОСОБА_1 визнаний винним у тому, що він 12 червня 2015 року о 21 год. 12 хв. в м. Яремче, Івано-Франківської області на вул. Кам'янка керував автомобілем «DAEWOO Lanos», д.н.з. «НОМЕР_1» в стані алкогольного сп'яніння, чим порушив п. 2.9 (а) Правил дорожнього руху.

На постанову судді захисник Гандзюлевич Я.А. подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову. Свої вимоги мотивує тим, що суд не врахував всіх обставин справи, наявним доказам дав однобоку та не повну оцінку, що призвело до прийняття неправильного рішення. Факт перебування ОСОБА_1 в стані алкогольного сп'яніння не заперечується, однак суд прийшов до невірного висновку про те, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом та перебував на місці водія, оскільки він сидів на пасажирському сидінні. Працівники міліції не відібрали пояснення у свідка ОСОБА_3, який міг спростувати або підтвердити факт перебування ОСОБА_1 за кермом автомобіля. Свідок ОСОБА_4 в своїх показаннях чітко вказав, що ОСОБА_1 відмовився від проходження медогляду та перевірки із застосуванням прибору «Драгер», при цьому працівників міліції не цікавило питання чи перебував останній за кермом автомобіля чи ні. Суд невірно прийшов до переконання про неможливість ОСОБА_1 спростувати свої твердження про те, що він не керував транспортним засобом. Поза увагою суду залишився той факт, що при показнику 2,82 % людина не в стані самостійно пересуватися та керувати автомобілем, що суперечить протоколу, оскільки в такому стані сп'яніння ОСОБА_1 фізично не міг керувати транспортним засобом. Суд не вірно вказав в постанові, що «Драгер» встановив факт того, що «у випарах з ротової порожнини наявний алкоголь - 2,82 %», оскільки таке твердження є неправильним та незрозумілим, як з технічної так і юридичної точки зору. Крім того, до протоколу не було долучено завірених копій свідоцтва робочого засобу вимірювальної техніки та свідоцтва про державну реєстрацію приладу «Драгер». Працівниками ДАІ були порушені правила складання протоколу та фіксації доказів правопорушення, в якому ОСОБА_1 визнаний винним.

При апеляційному перегляді справи ОСОБА_1 апеляційну скаргу підтримав, дав пояснення, аналогічні викладеним в апеляційній скарзі, просить постанову судді скасувати та закрити справу у зв'язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Перевіривши доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення ОСОБА_1 та його захисника Гандзюлевича Я.А., дослідивши надіслані до апеляційного суду письмові пояснення свідків ОСОБА_3, ОСОБА_5, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, виходячи з наступного.

Висновок судді про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, є обґрунтованим і відповідає фактичним обставинам справи.

Апеляційний суд не бере до уваги доводи апеляційної скарги про незаконність постанови судді, оскільки висновок судді підтверджується сукупністю зібраних і перевірених у судовому засіданні доказів.

Неповнота з'ясування обставин, на яку покликається апелянт, усунута при апеляційному перегляді справи, шляхом отримання пояснень свідків - ОСОБА_3 та інспектора ОДР ВДАІ з обслуговування м. Яремче лейтенанта міліції ОСОБА_5

Допитаний в судовому засіданні апеляційного суду 01 жовтня 2015 року ОСОБА_1 пояснив, що дійсно в той день 12 червня 2015 року він вживав алкогольні напої та їхав в автомобілі «Ланос» зі своїми товаришами по вул. Кам'янка в м. Яремче, проте за кермом не сидів, а через деякий час заснув в автомобілі.

З досліджених в судовому засіданні письмових пояснень свідка ОСОБА_3 вбачається, що близько 20 год. 13 червня 2015 року (судом встановлено, що свідок добросовісно помилився стосовно вказаної дати, оскільки в дійсносці це було 12 червня 2015 року), він проходив по вул. Кам'янка, 21 в м. Яремче, де в той час повз нього, на відстані 30 см. на великій швидкості промчав автомобіль, в якому разом з водієм знаходилося троє молодих людей. Один пасажир висунув голову із заднього вікна автомобіля, розмахуючи руками шалено кричав, а ще один пасажир та водій також кричали в унісон. Він відскочив вбік, і обернувшись вслід автомобілю побачив, як з воріт подвір'я будинку № 21 вибіг спантеличений ОСОБА_4, який поглядом супроводжував промчавший з шумом автомобіль. Він крикнув до ОСОБА_4, що п'яненька компанія вирішила влаштувати в дворі перегони. ОСОБА_4 одразу ж викликав працівників ДАІ, які дуже швидко приїхали на двох автомобілях. Коли він підійшов до місця затримання автомобіля, що відбулось неподалік монастиря, повідомив працівникам ДАІ про те, що бачив. Далі спостерігав як працівник ДАІ здійснював перевірку водія на стан сп'яніння, давши йому продути трубку. Після чого, він разом з ОСОБА_4 підписали протокол /а.с. 40/.

Дані пояснення свідка ОСОБА_3 підтверджуються дослідженими в судовому засіданні письмовими поясненнями інспектора ОДР ВДАІ з обслуговування м. Яремче лейтенанта міліції ОСОБА_5, з яких вбачається, що ввечері 12 червня 2015 року до нього зателефонував оперативний черговий Яремчанського МВ, який повідомив про те, що на вул. Кам'янка в м. Яремче водій, який може перебувати в нетверезому стані на автомобілі «Ланос», світлого кольору своїми діями створює загрозу для життя дітей та інших осіб. На місце події було здійснено виїзд спільно із слідчо-оперативною групою. Прибувши на місце події їх чекали люди, які затримали водія цього автомобіля, яким виявився ОСОБА_1 Водій перебував в неадекватному стані, не міг чітко розмовляти та пояснити, що він робить біля дитячого санаторію у нетверезому стані та за кермом автомобіля. Громадяни, які затримали ОСОБА_1 зазначили, що готові засвідчити про те, що автомобілем керував ОСОБА_1, який був п'яний. ОСОБА_1 повідомив, що дійсно вживав алкогольні напої, проте за кермом автомобіля не перебував, а за кермом перебував його товариш, якого на місці події не виявилось і його ніхто не бачив.

Пояснення ОСОБА_1 про те, що 12 березня 2014 року о 21 год. 12 хв. він своїм автомобілем на вул. Кам'янка в м. Яремче, Івано-Франківської області не керував, а тільки спав в автомобілі, а також покликання на подібні обставини як на підставу задоволення апеляційної скарги, суд до уваги не бере.

Дані пояснення ОСОБА_1 спростовуються наведеними вище поясненнями свідків - ОСОБА_3 та ОСОБА_5 і є такими, що не відповідають фактичним обставинам справи, а тому не можуть бути підставою для скасування чи зміни постанови судді.

Крім того вина ОСОБА_1 підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, а саме:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії АП1 № 354108 від 12 червня 2015 року щодо ОСОБА_1;

- результатом алкотесту 6810 до протоколу № 354108 від 12 червня 2015 року щодо ОСОБА_1;

Обставини, які б виключали провадження в справі відповідно до ст. 247 КУпАП, відсутні.

Апеляційний суд вважає, що стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами строком на один рік накладене на правопорушника з дотриманням вимог ст. 33 КУпАП: відповідає характеру вчиненого правопорушення, особі порушника, ступеню його вини та з врахуванням відсутності обставин, що пом'якшують та обтяжують відповідальність.

Накладене на ОСОБА_1 адміністративне стягнення є необхідним і достатнім для досягнення визначеної ст. 23 КУпАП мети - виховного впливу та запобігання вчиненню ОСОБА_1 нових правопорушень.

З огляду на викладене апеляційний суд приходить до висновку про необґрунтованість апеляційної скарги і вважає, що підстав для скасування чи зміни постанови судді немає.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в :

Постанову судді Галицького районного суду м. Львова від 18 серпня 2015 року в справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП залишити без зміни, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 - адвоката Гандзюлевича Я.А. - без задоволення.

Постанова є остаточною, оскарженню не підлягає.

Суддя Стельмах І.О.