Справа № 136/1619/15-п
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 вересня 2015 року м. Липовець

Суддя Липовецького районного суду Вінницької області Кривенко Д. Т. , розглянувши матеріали, які надійшли від т.в.о. начальника Липовецького РВ УМВС України у Вінницькій області про притягнення до відповідальності

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, українку, громадянику України, не працює, проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, раніше не притягуваного до адміністративної відповідальності,

за ст. 184 ч. 1Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

Як слідує із протоколу про адміністративне правопорушення, що надійшов на ролзгляд суду стосовно гр. ОСОБА_2юА. у вчиненні нею кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.184 КУпАП, остання обвинувачується у тому, що 01.09.2015 року о 12 годині 00 хвилин на вулиці Кірова в селі Журава, Липовецького району було встановлено, що громадянка ОСОБА_1 ухилялась від виконання передбачених законом обов'язків щодо забезпечення необхідних умов життя своєму малолітньому синові ОСОБА_3, 11.09. ІНФОРМАЦІЯ_3, який з 28.08.2015 року по 01.09.2015 року був відсутній за місцем проживання, а його мати життям та здоров'ям сина, в цей період, не цікавилась, не розшукувала його. Такі дії ОСОБА_1 було кваліфіковано за ч. 1 ст. 184 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою провину у вчиненні вищевказаного адміністративного правопорушення не визнала, суду пояснила, що вона була відсутня в дома в період часу з 28.08.2015 року по 01.09.2015 року у справах, син залишився вдома і це було між ними узгоджено, а тому не знала, що його не має.

Суд, вислухавши пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, вивчивши та дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, дійшов висновків про таке.

Адміністративна відповідальність за ч. 1 ст. 184 КпАП настає у разі ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов'язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей

З аналізу даної норми слідує, що ухилення від виконання батьківських прав становить суб'єктивну сторону даного правопорушення, а відтак вказує на психічне ставлення батька, матері до протиправної поведінки щодо виконання батьківських обов'язків, що виражаються у формі умислу чи необережності. Відповідальність у цьому випадку настає, якщо батько, мати розуміли, могли усвідомлювати свої дії (бездіяльність), передбачати їх наслідки і керувати ними, якщо вони мають юридичну і фактичну можливість.

Як убачається із протоколу про адміністративне правопорушеня та матеріалів, що додані до нього, ОСОБА_1. пригяується до відповідальності за неналежне виконання батьківських обов'язків щодо забезпечення необхідних умов життя сина, який в період часу з 28.08.2015 року по 01.09.2015 року не проживав вдома, а мати не розшукувала його.

Суд, оцінивши здобуті у справі докази та давши їм правову оцінку дійшов висновку, що в матеріалах справи відсутні будь-які докази, які б свідчили про умисне ухилення матері від виконання покладених на неї чинним законодавством обов'язків щодо забезпечення необхідних умов життя її неповнолітнього сина.

Встановлені судом обставини вказують на відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.184 КУпАП, а відтак провадження у справі підлягає до закриття згідно правил ст.247 ч.1 п.1 КУпАП.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.184, 247, 221, 251, 276, 284, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 про притягнення її до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.184 КУпАП за відсутності складу адміністративного правопорушення.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Суддя Д. Т. Кривенко