Апеляційний суд Житомирської області
Справа №286/2927/15-п Головуючий у 1-й інст. Білоусенко І. В.
Категорія ст. 164 ч.1 КУпАП Доповідач Кіянова С. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 жовтня 2015 року Апеляційний суд Житомирської області в складі:

судді судової палати у кримінальних справах Кіянової С.В.,

за участю особи, яка притягнута

до адміністративної відповідальності ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі апеляційного суду в м. Житомирі справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою особи, яка притягнута до адміністративної відповідальності - ОСОБА_2, на постанову Овруцького районного суду Житомирської області від 21 вересня 2015 року, -

в с т а н о в и в :

Цією постановою

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, жителя АДРЕСА_1, не працюючого, -

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 17000 гривень.

Стягнуто з ОСОБА_2 судовий збір в дохід держави в розмірі 36 гривень 54 копійки.

Постановою суду встановлено, що 09 серпня 2015 року, близько 21 години 50 хвилини, в м. Овруч по вул. Радянська, 126, громадянин ОСОБА_2, здійснював господарську діяльність на таксі ВАЗ 21061, д.н. НОМЕР_1, з перевезення пасажирів без відповідних дозвільних документів.

В судовому засіданні правопорушник свою вину у скоєному не визнав, пояснив, що до нього підійшов працівник ДАІ і попросив документи, для чого не пояснив. А автомобіль не його, а він взяв у товариша.

Проте, винність правопорушника підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії ЖИ № 000365 та іншими матеріалами справи.

В апеляційній скарзі особи, яка притягнута до адміністративної відповідальності - ОСОБА_2, ставиться питання про скасування вказаної постанови та закриття провадження у справі. Вважає, що постанова суду є незаконною. Вказує, що протокол про адміністративне порушення відносно нього був складений лише на підставі його документів водія, які він пред'явив працівнику інспекції та без його участі, другій примірник протоколу йому не вручався. Транспортний засіб йому не належить, розпізнавальні знаки «Таксі» на ньому він особисто не встановлював, а тому і не зняв, будь-якою діяльністю на вказаному автомобілі він не займався. Крім того, зазначає, що судом не було враховано його незадовільний матеріальний стан, відсутність роботи та наявність на його утриманні сина, ІНФОРМАЦІЯ_3.

В судовому засіданні апеляційного суду ОСОБА_2 вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.164 КУпАП не визнав.

Заслухавши доповідача, пояснення особи, яка притягнута до адміністративної відповідальності - ОСОБА_2, який підтримав апеляційну скаргу з наведених у ній мотивів, вивчивши її доводи та матеріали справи, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення від 09.08.2015 року серії ЖИ №000365, складеного головним спеціалістом відділу державного контролю та нагляду за безпекою на наземному транспорті вбачається, що 09.08.2015 року о 21 год. 50 хв. в м. Овруч по вул. Радянська, 126, громадянин ОСОБА_2, здійснював господарську діяльність на таксі ВАЗ 21061, д.н. НОМЕР_1, з перевезення пасажирів без відповідних дозвільних документів чим порушив ст. 39 Закону України «Про автомобільний транспорт», за що передбачена відповідальність за ч.1 ст.164 КУпАП (а.с. 3).

В ст. 39 Закону України «Про автомобільний транспорт» наведено перелік документів, на підставі яких виконуються пасажирські перевезення. В цьому ж Законі, в ст. 1 визначено певні ознаки таксі, зокрема - легковий автомобіль, обладнаний розпізнавальним ліхтарем оранжевого кольору, який встановлюється на даху автомобіля, призначений для надання послуг з перевезення пасажирів та їхнього багажу в індивідуальному порядку.

Як вбачається з матеріалів фотофіксації, доданих до протоколу про адміністративне правопорушення, ОСОБА_2 керував легковим автомобілем який був обладнаний розпізнавальним знаком «таксі» (а.с. 4). Вказане також, не заперечував в суді першої інстанції та в своїй апеляційній скарзі і ОСОБА_2

Частиною 1 статті 164 КУпАП, зокрема передбачена відповідальність за провадження певного виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню відповідно до закону, без одержання ліцензії.

Доводи апелянта про те, що розпізнавальний знак «таксі» він не встановлював, автомобіль йому не належить, а господарською діяльністю він не займався є необґрунтованими і спростовуються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями самого правопорушника, а також фото, з якого видно на даху автомобіля, яким керував ОСОБА_2, на момент виявлення в його діях ознак адміністративного правопорушення, був присутній знак «таксі».

Також, апеляційний суд відмічає, що пояснення ОСОБА_2 та доводи його апеляційної скарги не спростовують висновку суду першої інстанції про доведеність його вини у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП.

При накладенні на правопорушника адміністративного стягнення у вигляді штрафу, районним судом виконано вимоги ст.33 КУпАП, та належним чином враховано характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступень його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність і визначив стягнення у виді мінімального розміру штрафу в межах санкції ч.1 ст.164 КУпАП.

За таких обставин, постанова суду щодо ОСОБА_2 є законною та обґрунтованою, а тому не підлягає скасуванню.

Керуючись ст.ст. 293, 294 КУпАП, апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу особи, яка притягнута до адміністративної відповідальності - ОСОБА_2, залишити без задоволення.

Постанову Овруцького районного суду Житомирської області від 21 вересня 2015 року щодо ОСОБА_2 залишити без зміни.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя судової палати у кримінальних справах

апеляційного суду Житомирської області С.В. Кіянова