АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
№ 33/796/1131/2015 Постанова винесена суддею Дзюбою О.А.
Категорія: ч. 1 ст. 130 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 жовтня 2015 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва Горб І.М., за участю захисника ОСОБА_2, розглянувши апеляційну скаргу

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1

на постанову судді Дніпровського районного суду м. Києва від 12 грудня 2014 року,

в с т а н о в и в:

Постановою судді Дніпровського районного суду м. Києва від 12 грудня 2014 рокуОСОБА_3визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та на нього накладено адміністративне стягнення у виді позбавлення права керувати транспортними засобами строком на 2 роки.

Також постановлено стягнути з ОСОБА_3 на користь держави судовий збір у розмірі 36 грн. 54 коп.

Згідно з постановою, 01 листопада 2014 року о 10 год. по вул. Незалежності в м. Остер Козелецького району Чернігівської області ОСОБА_3 керував мопедом «Ямаха», рама «14600», з явними ознаками алкогольного сп'яніння (різкий запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння очей та обличчя, невиразна мова), від проходження огляду на стан сп'яніння з використанням приладу «Драгер» на місці та в медичному закладі відмовився у присутності двох свідків, чим порушив п. 2.5 ПДР України.

Суд у постанові дійшов висновку про те, що в діях ОСОБА_3 наявнийсклад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3, вважаючи постанову суду винесеною з порушенням норм матеріального та процесуального права, просить її скасувати, а провадження у справі закрити відповідально до вимог ст. 38 КУпАП.

В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що судом першої інстанції було порушено вимоги ч. 1 ст. 277-2, п. 3 ст. 278 КУпАП, оскільки повістка про виклик до суду йому не вручалася - розписка про отримання повістки ніким не заповнена і в справі не має жодного поштового повідомлення форми №119 про отримання ним листа із судовою повісткою, а, згідно штемпелю поштового відправлення, проставленого на конверті, лист із суду на його ім'я надійшов до поштового відділення лише 18.12.2014 року, тобто вже через 6 днів після винесення постанови, що потягло за собою порушення його прав, передбачених ст. 268 КУпАП, та його було позбавлено можливості надати пояснення і висловити своє щире каяття, подати докази, які характеризують його особу з позитивного боку та пом'якшують відповідальність і могли би вплинути на призначене стягнення в бік його пом'якшення, а саме, характеристику та документи, що він зареєстрований як фізична особа - підприємець, займається ремонтом побутових приладів, домашнього та садового обладнання, у зв'язку з чим, для виконання своєї підприємницької діяльності, яка є єдиним засобом для заробітку, постійно виникає потреба у керуванні автомобілем, а також, що на його утриманні перебуває син та тяжко хворий батько, який проживає у селі, що більш ніж за 200 км від Києва та постійно потребує догляду.

Крім того, висновок суду про те, що, не з'явившись у судове засідання, він виявив неповагу до суду, не відповідає фактичним обставинам справи, оскільки він не мав можливості з'явитися у судове засідання через неналежне повідомлення про час та дату слухання справи.

Також з апеляційною скаргою від ОСОБА_3 надійшло клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови судді, як пропущеного з поважних причин. В обґрунтування поважності причин пропуску строку посилається на те, що про час та дату слухання справи він дізнався вже після винесення постанови, а з постановою ознайомився лише 28.08.2015 року, після ознайомлення з матеріалами справи його захисником.

Заслухавши пояснення захисника ОСОБА_2 на підтримку клопотання ОСОБА_3 про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови суду, вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення та апеляційну скаргу ОСОБА_3, вважаю що клопотання про поновлення строку задоволенню не підлягає, а апеляційна скарга підлягає поверненню особі, яка її подала, з наступних підстав.

Згідно ч. 2 ст. 294 КУпАП, постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Постанова судді Дніпровського районного суду м. Києва відносно ОСОБА_3 була винесена 12 грудня 2014 року.

Як вбачається з постанови суду, ОСОБА_3 не був присутній при розгляді справи про адміністративне правопорушення в суді першої інстанції.

Проте, 16 грудня 2014 року ОСОБА_3, відповідно до квитанції №10595460, був сплачений судовий збір в розмірі 36 грн. 54 коп., який визначений постановою судді Дніпровського районного суду м. Києва від 12 грудня 2014 року, що було підтверджено і захисником ОСОБА_2 в суді апеляційної інстанції.

Отже, зазначене свідчить про те, що ОСОБА_3 вже 16 грудня 2014 року було відомо про прийняте судом, за наслідками розгляду протоколу про адміністративне правопорушення, складеного відносно ОСОБА_3 за ч.1 ст. 130 КУпАП, рішення, а твердження ОСОБА_3 про отримання судової повістки лише 18 грудня 20014 року не заслуговують на увагу, тим більше, що сам вміст конверту, що надійшов на адресу ОСОБА_3 з Дніпровського районного суду м. Києва вказаною датою, не надано, що ставить під сумнів отримання ним 18 грудня 2014 року саме судової повістки про виклик в судове засідання, а не копії постанови суду.

Разом з тим, апеляційну скаргу та клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження ОСОБА_3 подав лише 31.08.2015 року, тобто з пропуском встановленого законом 10-денного строку на апеляційне оскарження.

Строк на апеляційне оскарження постанови судді в справі про адміністративне правопорушення може бути поновлений тільки у тому разі, коли він пропущений з поважних причин.

Між тим, доводи ОСОБА_3 в заяві про поновлення строку на апеляційне оскарження, не містять посилань на обставини, які б свідчили про поважність причин пропуску строку на апеляційне оскарження постанови судді Дніпровського районного суду м. Києва від 12 грудня 2014 року.

Посилання ОСОБА_3 про ознайомлення з постановою суду лише 28 серпня 2015 року не є належним обґрунтуванням поважності причини пропуску строку на апеляційне оскарження, оскільки будь-яких доказів на підтвердження того, що він, будучи обізнаним про постановлене судом рішення вже 16 грудня 2014 року, був позбавлений можливості раніше отримати копію постанови та своєчасно подати апеляційну скаргу, ОСОБА_3 не надано.

За таких обставин, відсутні підстави для поновлення ОСОБА_3 строку на апеляційне оскарження, оскільки причини, на які він посилається, з урахуванням зазначених вище обставин, не є поважними.

Відповідно до ч. 2 ст. 294 КУпАП, апеляційна скарга, подана після закінчення строку на апеляційне оскарження, повертаються апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Оскільки доказів, які б підтверджували поважність пропуску строку на апеляційне оскарження судового рішення, апелянтом не надано, а обставини, на які він посилається, не є поважними і не підлягають визнанню поважними, то у поновленні строку на апеляційне оскарження слід відмовити, а апеляційну скаргу повернути ОСОБА_4

На підставі викладеного та керуючись ст. 294 КУпАП, суддя, -

п о с т а н о в и в:

Відмовити ОСОБА_3 у поновленні строку на апеляційне оскарження постанови судді Дніпровського районного суду м. Києва від 12 грудня 2014 року в справі про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП відносно ОСОБА_3

Апеляційну скаргу повернути ОСОБА_3

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя

Апеляційного суду м. Києва Горб І.М.