Провадження № 33/792/152/15
Справа № 688/3363/15-п Головуючий в 1-й інстанції Цідик А.Ю.
Категорія: ч.1 ст. 130 КУпАП Доповідач Ковтун В.П.
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
27 жовтня 2015 року Суддя апеляційного суду Хмельницької області Ковтун В.П., з участю секретаря Інжиєвської Ю.А. та особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 07 жовтня 2015 року,

в с т а н о в и в:
Цією постановою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, працюючого водієм в Славутському об`єднаному міському військовому комісаріаті,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 200 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 3400 грн.

Постановлено стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 243 грн. 60 коп.

За постановою ОСОБА_1 визнано винним у тому, що він 16 серпня 2015 року близько 20 години 25 хвилин поблизу села Ташки Славутського району Хмельницької області керував автомобілем «Ford Focus», д.н. НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння. На вимогу працівника міліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння відмовився в присутності двох свідків, чим порушив п.2.5 Правил дорожнього руху України.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати оскаржувану постанову. Посилається на те, що суд необ`єктивно дослідив докази по справі, зокрема не взяв до уваги його пояснення про: здійснення на нього тиску і погроз з боку представників громадської організації «Майдан», а особливо свідка ОСОБА_2 , який ухиляється від отримання повісти, через що й постійно переслідує його. Вважає, що суддя не врахував його погане самопочуття та внаслідок цього розгубленість під час спілкування з працівниками міліції і той факт, що останні не представились та не показали своїх службових посвідчень. Вказує, що відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння саме за допомогою приладу «Драгера Алкотекст» на місці зупинки, а від медичного обстеження в лікарні не відмовлявся, а навпаки просив про це міліцію, бо мав хворобливий стан, на що вони йому відмовили.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , який підтримав апеляційну скаргу, дослідивши матеріали адміністративного провадження, суд приходить до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Як свідчать матеріали адміністративного провадження та технічний запис судового засідання, наведені в апеляційній скарзі доводи ОСОБА_1 були предметом перевірки в суді першої інстанції.

Оскільки у вину ОСОБА_1 як особі, що керувала транспортним засобом, ставиться саме факт відмови від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, апеляційна інстанція не входить в обговорення доводів апеляції, які не стосуються такої відмови.

Відповідно до п. 2.5 Правил дорожнього руху України водій повинен на вимогу працівників міліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Обставини порушення ОСОБА_1 п. 2.5 Правил дорожнього руху України, тобто факт його відмови від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння як з використанням спеціального технічного засобу «Драгер Алкотест» на місці зупинки, так і огляду в закладі охорони здоров`я підтверджується протоколом про вчинення адміністративного правопорушення (а.с. 1), письмовими поясненнями свідків ОСОБА_3 (а.с. 3) та ОСОБА_2 (а.с. 4), який з цього приводу давав послідовні показання і в суді першої інстанції.

Будь-яких переконливих доказів, які б давали судді підстави сумніватися в правдивості пояснень і показань цих свідків, ОСОБА_1 не надав. Твердження ж останнього про те, що свідок ОСОБА_2 навмисне підбурив працівників міліції до складання сфальсифікованого протоколу про адміністративне правопорушення є надуманими, оскільки нічим не підтверджується. А посилання ОСОБА_1 на ухилення свідка ОСОБА_2 від призову на військову службу і переховування від військкомату, в якому ОСОБА_1 працює водієм, не стосуються обставин даного провадження і до уваги судді не приймаються.

Щодо доводів ОСОБА_1 про те, що він не відмовлявся від проходження огляду на стан сп`яніння в медичному закладі, а навпаки сам просив про це працівників міліції, які йому на це відмовили, апеляційна інстанція розцінює критично як намагання уникнути відповідальності, так як такі його показання є непослідовними та такими, що не узгоджуються з іншими доказами по справі.

Зокрема, як свідчить технічний запис судового засідання в першій інстанції, ОСОБА_1 визнав, що працівники міліції після його відмови пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки пропонували йому проїхати до медичного закладу для проходження там огляду, але він відмовився, мовляв з тих мотивів, що його зупинення було незаконним і здійснювалось за відсутності військової служби правопорядку. Також підтвердив, що на протязі двох годин після інциденту самостійно з власної ініціативи не звертався до закладів охорони здоров`я для здійснення огляду на стан алкогольного сп`яніння, з приводу незаконних дій працівників міліції під час його зупинки до вищестоящих органів не скаржився.

Крім того, апеляційний суд приймає до уваги й те, що в наданому ОСОБА_1 для підписання протоколі про адміністративне правопорушення, який останній відмовився підписувати без зазначення мотивів такої відмови, ОСОБА_1 мав можливість дати пояснення з приводу відмови пройти огляд на місці зупинки та засвідчити відмову працівників міліції на його бажання пройти огляд в медичному закладі.

За таких обставин зібраним по справі доказам суддя місцевого суду надала належну оцінку і обґрунтовано прийшла до висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, кваліфікувавши його дій за ч.1 ст. 130 КУпАП та наклавши на нього адміністративне стягнення в мінімальній межі санкції ч.1 ст. 130 КУпАП.

Враховуючи наведене та керуючись ст. 294 КУпАП, суддя,-

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 07 жовтня 2015 року без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя апеляційного суду

Хмельницької області /підпис/ В.П. Ковтун

Згідно з оригіналом:

Суддя апеляційного суду

Хмельницької області В.П. Ковтун