АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 жовтня 2015 р. суддя Апеляційного суду міста Києва Боголюбська Л.Б., розглянувши апеляційну скаргу виконувача обов'язків прокурора Шевченківського району м. Києва на постанову судді Шевченківського районного суду м. Києва від 09 вересня 2015 року щодо ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця м. Луганська, громадянина України, працюючого інженером служби підтримки, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1, за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ВСТАНОВИЛА:

Згідно до протоколу про адміністративне правопорушення від 21 серпня 2015 року, ОСОБА_1, будучи державним службовцем, суб'єктом відповідальності за вчинення корупційного правопорушення згідно п. «в» ч.1 ст. 4 Закону України « Про засади запобігання і протидії корупції» ( п. «в» ч.1 ст. 3 Закону України « Про запобігання корупції»), працюючи на посаді головного державного інспектора відділу адміністрування баз даних податкових систем управління адміністрування серверного обладнання та баз даних Департаменту ІТ Державної фіскальної служби України, розташованого за адресою: м. Київ, Львівська площа, 8, порушив вимоги п.1 ч.1 ст. 12 Закону України « Про засади запобігання і протидії корупції», відповідальність за яке передбачена ч.1 ст. 172-6 КУпАП.

Відповідно до витягу з Наказу Державної фіскальної служби України від 17.02.2015 року № 583-о ОСОБА_1 переведений на посаду головного державного інспектора відділу адміністрування баз даних податкових систем управління адміністрування серверного обладнання та баз даних Департаменту ІТ Служби.

28 січня 2015 року ОСОБА_1 прийнято присягу державного службовця та 03 лютого 2015 року його попереджено про обмеження, спрямовані на запобігання та протидію корупції; щодо одержання дарунків; щодо роботи близьких осіб; щодо осіб, які звільнилися з посад або припинили діяльність, пов'язану з виконання функцій держави; про вимоги фінансового контролю; врегулювання конфлікту інтересів; особливості звільнення з роботи осіб, які вчинили корупційні правопорушення, встановлені Законом України « Про засади запобігання і протидії корупції».

Відповідно до ч.1 ст. 12 Закону України « Про засади запобігання і протидії корупції», суб'єкти декларування зобов'язані щорічно до 1 квітня подавати за місцем роботи ( служби) декларацію про майно, доходи, витрати і зобов'язання фінансового характеру за минулий рік за формою, що додається до цього Закону.

Крім того, суб'єкти декларування, які звільняються або іншим чином припиняють діяльність, пов'язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, подають декларацію про майно, доходи, витрати і зобов'язання фінансового характеру за період, не охоплений раніше поданими деклараціями.

Згідно ч.2 розділу ХІІІ прикінцевих положень Закону України « Про запобігання корупції», до початку роботи системи подання та оприлюднення відповідно до цього Закону декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, суб'єкти декларування подають декларації про майно, доходи, витрати і зобов'язання фінансового характеру в порядку, встановленому Законом України « Про засади запобігання і протидії корупції».

Наказом Державної фіскальної служби України від 04 березня 2015 року № 794-о ОСОБА_1 звільнений із займаної посади за угодою сторін, відповідно до п.1 ст. 36 КЗпП України.

Разом з тим, 02 березня 2015 року ОСОБА_1 попереджений про вимоги ч.1 ст. 12 «Фінансовий контроль» Закону України « Про засади запобігання і протидії корупції», зокрема про те, що суб'єкти декларування, які звільняються або іншим чином припиняють діяльність, пов'язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, подають декларацію про майно, доходи, витрати і зобов'язання фінансового характеру за період, не охоплений раніше поданими деклараціями. Суб'єкти декларування, які звільнилися або іншим чином припинили діяльність, пов'язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, зобов'язані протягом одного року подавати за своїм останнім місцем роботи ( служби) декларацію про майно, доходи, витрати і зобов'язання фінансового характеру за минулий рік за формою і в порядку, визначеними цим Законом.

Листом Департаменту персоналу Державної фіскальної служби України від 28 квітня 2015 року № 1092-99-99-04-02-02-18 повідомлено про неподання ОСОБА_1 декларації про майно, доходи, витрати і зобов'язання фінансового характеру.

Таким чином, ОСОБА_1, будучи державним службовцем, суб'єктом відповідальності за вчинення корупційного правопорушення згідно п. «в» ч.1 ст. 4 Закону України « Про засади запобігання і протидії корупції» ( п. «в» ч.1 ст. 3 Закону України « Про запобігання корупції»), працюючи на посаді головного державного інспектора відділу адміністрування баз даних податкових систем управління адміністрування серверного обладнання та баз даних Департаменту ІТ Державної фіскальної служби України, що розташована за адресою: м. Київ, Львівська площа, 8, порушив вимоги п.1 ч.1 ст. 12 Закону України « Про засади запобігання і протидії корупції», а саме: не подав під час звільнення із займаної посади декларацію про майно, доходи, витрати і зобов'язання фінансового характеру за період, не охоплений раніше поданими деклараціями, а саме: за проміжок часу з 01.01.2015 року по 04.03.2015 року, чим вчинив адміністративне корупційне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 172-6 КУпАП.

Постановою судді Шевченківського районного суду м. Києва від 09 вересня 2015 року провадження по справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 172-6 КУпАП, закрито у зв'язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

На обґрунтування свого рішення суддя у постанові зазначив, що ОСОБА_1 02 лютого 2015 року подав декларацію про майно, доходи, витрати і зобов'язання фінансового характеру за 2014 рік, тобто у строк до 1 квітня 2015 року відповідно до вимог ч.1 ст. 12 Закону України « Про засади запобігання і протидії корупції» від 07 квітня 2011 року, що виключає склад адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 ст. 172-6 КУпАП, згідно до якої відповідальність настає за несвоєчасне подання декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

17 вересня 2015 року на вказану постанову виконувачем обов'язків прокурора Шевченківського району м. Києва Гавришем Р. подано апеляційну скаргу, в якій апелянт просить скасувати постанову судді Шевченківського районного суду м. Києва, прийняти нову постанову, якою ОСОБА_1 визнати винним та притягнути до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного корупційного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 172-6 КУпАП, та застосувати до нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 60 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1020 грн.

Перевіривши матеріали справи, вважаю, що апеляційна скарга підлягає поверненню прокурору з наступних підстав.

Статтею 29 Закону України « Про засади запобігання і протидії корупції» ( із змінами та доповненнями) передбачено, що нагляд за додержанням законів у сфері запобігання і протидії корупції здійснюється Генеральним прокурором України та підпорядкованими йому прокурорами.

Відповідно до положень ст. 250 КУпАП, яка передбачає повноваження прокурора при здійсненні нагляду за додержанням і правильним застосування законів при провадженні в справах про адміністративне правопорушення, прокурор має право, серед іншого, оскаржувати постанову і рішення по скарзі в справі про адміністративне правопорушення.

При цьому постанова у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена прокурором згідно до ч.1 ст. 287 КУпАП ( в редакції зі змінами від 14.10.2014 року № 1697-УІІ) у випадках, передбачених частиною 5 ст. 7 цього Кодексу ( в редакції зі змінами від 14.10.2014 № 1697-УІІ), якою регламентовано, що прокурор здійснює нагляд за додержанням законів при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення шляхом реалізації повноважень щодо нагляду за додержанням законів при застосуванні заходів примусового характеру, пов'язаних з обмеженням особистої свободи громадян.

Згідно до положень ч.2 ст. 287 КУпАП ( в редакції зі змінами від 14.10.2014 року № 1697-УІІ) постанова районного, районного у місті, міського чи міськрайонного суду ( судді) про накладення адміністративного стягнення може бути оскаржена в порядку, визначеному цим Кодексом.

Порядок, строки та суб'єкти оскарження постанови районного, районного у місті, міського чи міськрайонного суду ( судді) про накладення адміністративного стягнення встановлені ст. 294 КУпАП.

Відповідно до вимог ч.2 ст. 294 КУпАП ( в редакції зі змінами від 14.10.2014 року № 1697-УІІ) постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена лише особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Зважаючи на те, що апеляційна скарга виконувача обов'язки прокурора Шевченківського району м. Києва не містить обґрунтування про реалізацію прокурором своїх повноважень щодо нагляду за додержанням законів при застосуванні заходів примусового характеру, пов'язаних з обмеженням особистої свободи громадян, а також з огляду на те, що прокурор за чинним на даний час законодавством не наділений правом оскаржувати рішення судді в справі про адміністративне правопорушення без додержання вимог ч.5 ст. 7 КУпАП, апеляційна скарга підлягає поверненню особі, яка її подала.

На підставі викладеного, керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу виконувача обов'язків прокурора Шевченківського району м. Києва Гавриша Р. на постанову судді Шевченківського районного суду м. Києва від 09 вересня 2015 року в справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 повернути особі, яка її подала.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду міста Києва Л.Б.Боголюбська

Справа №33/796/1122/2015 Категорія: ч.1 ст. 172-6

Головуючий у першій інстанції Лінник О.П.