27.10.2015 Єдиний унікальний № 371/1607/15-п
Миронівський районний суд Київської області
Провадження № 3/371/ 818 /15
П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
27 жовтня 2015 року м. Миронівка

Суддя Миронівського районного суду Київської області Поліщук А.С., розглянувши протокол про адміністративне правопорушення від 13.08.2015 № 22, складений за п. 6 ч. 1 ст. 212-2 КУпАП, відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , працює заступником військового комісара-начальник мобілізаційного відділу ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживає по АДРЕСА_1 , та додані до протоколу матеріали, -

У С Т А Н О В И В :
Відносно ОСОБА_1 13 серпня 2015 року провідним спеціалістом 1 відділу 1 управління Департаменту охорони державної таємниці та ліцензування СБ України старшим лейтенантом ОСОБА_2 складено протокол про адміністративне правопорушення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого п. 6 ч. 1 ст. 212-2 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення не визнав та повідомив, що він дійсно 31.03.2015 призначив старшого солдата ОСОБА_3 на посаду начальника служби захисту інформації ІНФОРМАЦІЯ_2 , який на той момент не мав допуску до державної таємниці. При цьому, ОСОБА_3 згідно п. 1.1. наказу від 31.03.2015 № 41 не мав доступу до документів, що містять в собі державну таємницю, які знаходилися у військовому комісаріаті. Служба безпеки України не виявила конкретних фактів порушення режиму секретності у військовому комісаріаті, пов`язаних із доступом ОСОБА_3 до інформації, що становить державну таємницю.

Відповідно до п. 2 наказу від 31.03.2015 № 41 надано розпорядження солдату ОСОБА_4 , який мав на той час доступ до державної таємниці, у зв`язку із призначенням ОСОБА_3 на посаду начальника служби захисту інформації, приступити до передачі останньому лише тих справ, які не містять у собі інформацію, що становить державну таємницю.

Згідно з ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні.

Пункт 6 ч. 1 ст. 212-2 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за порушення законодавства про державну таємницю, а саме: невжиття заходів щодо забезпечення охорони державної таємниці та незабезпечення контролю за охороною державної таємниці.

Аналізуючи зміст 6 ч. 1 ст. 212-2 КУпАП суддя приходить до висновку, що зазначена норма законодавства України встановлює адміністративну відповідальність за бездіяльність, що проявляється у двох формах.

Перша форма це невжиття заходів щодо забезпечення охорони державної таємниці.

Друга форма це незабезпечення контролю за охороною державної таємниці.

Відповідно до протоколу ОСОБА_1 , будучи виконуючим обов`язки військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_2 , 31 березня 2015 року у порушення вимог ст. 21 Закону України «Про державну таємницю» та пункту 40 Порядку організації та забезпечення режиму секретності в державних органах, органах місцевого самоврядування, на підприємствах, в установах і організаціях, який затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 18 грудня 2013 року № 939 (далі Порядку), призначив старшого солдата ОСОБА_3 на посаду начальника служби захисту інформації без допуску до державної таємниці, чим створено передумови до розголошення державної таємниці. Старший солдат ОСОБА_3 не відповідає кваліфікаційним вимогам, передбаченим п. 1.4 Інструкції про порядок погодження органами СБ України призначення особи на посаду заступника керівника підприємства, установи організації з питань режиму, начальника режимно-секретного органу …, яка затверджена наказом СБ України від 08.05.2015 за № 306, а саме не має стажу роботи у сфері охорони державної таємниці та вищої освіти за освітньо-кваліфікаційним рівнем або освітнім ступенем спеціаліст (магістр), у зв`язку з чим не може перебувати на посаді начальника служби захисту інформації. Враховуючи викладене, ОСОБА_1 , не вжив заходів щодо забезпечення охорони державної таємниці та не забезпечив контроль за охороною державної таємниці, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене п. 6 ч. 1 ст. 212-2 КУпАП.

Таким чином, вищезазначений протокол, складений за вчинення ОСОБА_1 двох адміністративних правопорушень, що проявились у формі невжиття заходів щодо забезпечення охорони державної таємниці та у формі незабезпечення контролю за охороною державної таємниці.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши особу, що притягується до адміністративної відповідальності, суддя приходить до висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого п. 6 ч. 1 ст. 212-2 КУпАП, а саме невжиття заходів щодо забезпечення охорони державної таємниці та незабезпечення контролю за охороною державної таємниці під час призначення 31.03.2015 на посаду начальника служби захисту інформації військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_2 старшого солдата ОСОБА_3 , виходячи з наступного.

Згідно з п. 1.1. витягу з наказу виконуючого обов`язки військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_2 від 31.03.2015 № 41, старшого солдата ОСОБА_3 призначено на посаду начальника служби захисту інформації без допущення до роботи з таємними і цілком таємними документами.

Крім того, як видно із п. 2 витягу з наказу виконуючого обов`язки військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_2 від 31.03.2015 № 41, солдату ОСОБА_4 , дано розпорядження з 31 березня 2015 року приступити до здачі справ і посади начальника служби захисту інформації, за виключенням таємних і цілком таємних справ і документів.

Тобто, ОСОБА_1 , призначаючи на посаду начальника служби захисту інформації старшого солдата ОСОБА_3 , вжив заходів, спрямованих на забезпечення охорони державної таємниці, шляхом недопущення незаконного доступу останнього до інформації, що містить в собі державну таємницю (п.п. 1.1, 2 наказу).

В матеріалах справи відсутні докази того, що ОСОБА_1 не забезпечив належний контроль за охороною державної таємниці, оскільки ні протокол, ні додані до його матеріали не містять доказів того, що в супереч вимогам ст. ст. 22, 27 Закону України «Про державну таємницю» ОСОБА_3 , до отримання ним 18.04.2015 допуску до державної таємниці, мав фактичний доступ до матеріальних носіїв секретної інформації.

Сам факт порушення ОСОБА_1 кваліфікаційних вимог законодавства України, щодо особи, яку можна призначити на посаду керівника режимно-секретного органу не свідчить про утворення об`єктивної сторони адміністративного правопорушення, передбаченого п. 6 ч. 1 ст. 212-2 КУпАП, та не створює інших правових наслідків ніж передбачених п. 2 ч. 1 ст. 40 Кодексу законів про працю України.

Відповідно до ст. 284 КУпАП по справі про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить одну з таких постанов: про накладення адміністративного стягнення чи про закриття справи.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ч. 2 ст. 7 КУпАП та ст. ст. 221, 252, 280, 283-285 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В:
1.Провадження в справі про адміністративне правопорушення про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого п. 6 ч. 1 ст. 212-2 КУпАП, закрити у зв`язку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

2.Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Апеляційного суду Київської області через Миронівський районний суд Київської області.

3.Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя підпис А.С. Поліщук
Згідно з оригіналом

Суддя А.С. Поліщук