20.10.2015 Єдиний унікальний № 371/1696/15-п
Провадження №3/371/863/15
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 жовтня 2015 року суддя Миронівського районного суду Київської області Пархоменко В.М., за участю секретаря судових засідань ОСОБА_1, розглянувши адміністративний матеріал, що надійшов від відділення ДАІ з обслуговування Миронівського району, підпорядкованого УДАІ ГУ МВС України в Київській області

про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_2

ІНФОРМАЦІЯ_1,

уродженця і мешканця ІНФОРМАЦІЯ_2

Київської області

не працюючого

за ст.130 ч.1 КУпАП

встановив:

ОСОБА_2 притягується до адміністративної відповідальності за ст.130 ч.1 КУпАП за те, що 22 вересня 2015 року о 15.00 год. на а/д Київ-Знам»янка АЗС «Флеш-Плюс», керував автомобілем Opel Astraд/н/з НОМЕР_1, з явними ознаками алкогольного спягніння. Від проходження медичного огляду на стан спяніння на місці зупинки за допомогою алкотестера Драгер відмовився.

У судовому засіданні ОСОБА_2 свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП не визнав, оскільки автомобілем не керував, та пояснив, що 22 вересня 2015 року біля 15.00 год. приїхав на своєму автомобілі Opel Astraд/н/з НОМЕР_1 з бувшою дружиною ОСОБА_3 на АЗС. На літній площадці вони у двох пили коньяк. Після того, як власник АЗС зробив їм зауваження, що пити на АЗС не можна, викликав працівників міліції. Коли приїхали працівники міліції він сидів за столом, після чого працівник ДАІ сів за кермо його автомобіля та відвіз їх додому. Копію протокола він отримав наступного дня у відділі ДАІ, з протоколом був не згідний.

Заслухавши особу, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_2М, інспектора ДПС ОСОБА_4, свідків ОСОБА_5, ОСОБА_6П та ОСОБА_3О, дослідивши матеріали справи та перевіривши наявні докази, вважаю, що провадження у даній справі слід закрити за відсутністю події і складу зазначеного адміністративного правопорушення.

Відповідно до ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в звязку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження у справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно ст.ст.4, 5 Закону України Про міліцію від 20.12.1990року № 565-Х11 із змінами та доповненнями правовою основою діяльності міліції є: Конституція України, інші законодавчі акти України, постанови Верховної Ради України, Укази Президента України, постанови Кабінету Міністрів України, нормативні акти Міністерства внутрішніх справ України, Загальна декларація прав людини, міжнародні правові норми, ратифіковані у встановленому порядку. Міліція зобовязана виконувати свої завдання неупереджено, у точній відповідності з законом. Ніякі виняткові обставини або вказівки службових осіб не можуть бути підставою для будь-яких незаконних дій або бездіяльності міліції.

Згідно зі ст.251 КУпАП доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст.254 КУпАП про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженою на те посадовою особою. Зміст протоколу про адміністративне правопорушення повинен відповідати вимогам ст.256 КУпАП.

Відповідно до ст.280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення суддя зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року №14 Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті встановлено, що зміст постанови повинен відповідати вимогам, встановленим статтями 283, 284 КУпАП, у ній, зокрема, необхідно зазначити докази, на яких базується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення.

В порушення вимог ст.ст.251, 254, 256 КУпАП інспектор ДАІ ОСОБА_4 зазначені дії на місці вчинення правопорушення не вчинив, не перевірив доводи ОСОБА_2 щодо не порушення ним ПДР, не відібрав від нього пояснення, не залучив до участі свідків, які б підтвердили керування ним автомобілем, у протоколі свідки засвідчили лише відмову позивача від проходження медичного освідування на алкотестері, а не сам факт керування автомобілем у стані алкогольного спяніння.

Допитаний у судовому засіданні інспектор ДАІ ОСОБА_4 вказав, що 22 вересня 2015 року, коли він чергував, до відділення ДАІ надійшов телефонний дзвінок від чергової частини РВ ГУ, проте, що на АЗС «Флеш-Плюс» знаходиться транспортний засіб, водій якого знаходиться в нетверезому стані. Коли він підїхав до АЗС за кермом даного автомобіля сидів ОСОБА_2, ззаду сиділа дружина. На місці ОСОБА_2 від освідування та від підпису в протоколі відмовився в присутності свідків, після чого ми відвезли його додому. Наступного дня коли ОСОБА_2 прийшов за тимчасовими документами він розписався у протоколі та заперечував, що керував транспортним засобом. Вказані свідки підтвердили, що водій транспортним засобом не керував, а лише сидів за кермом.

Свідок ОСОБА_3О в судовому засіданні пояснила, що 22 вересня 2015 року вона зустрічалася з ОСОБА_2М на АЗС, де сіли за столик, взяли спиртні напої і стали сперечатись. До них вийшов працівник АЗС і зробив зауваження, що пити там не можна. Коли приїхали працівники міліції вони сіли в автомобіль, за кермо сів працівник ДАІ і відвіз ОСОБА_2М додому. Коли ми приїхали на АЗС ОСОБА_2М був тверезий, у пяному вигляді він не керував.

Свідки ОСОБА_6та ОСОБА_5 в судовому засіданні пояснили, що бачили як ОСОБА_2М приїхав на АЗС, але не бачили щоб він керував автомобілем.

Відповідно до ч. 1 статті 130 КУпАП відповідальність за вказане адміністративне правопорушення настає у разі керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп'яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Тобто, обовязковою умовою відповідальності за дане правопорушення є саме керування транспортним засобом у стані алкогольного спяніння, а не сам факт перебування особи у стані спяніння.

Під керуванням транспортним засобом слід розуміти виконання функції водія під час руху транспортним засобом. Проступок вважається закінченим з того моменту, коли особа (водій), будучи у стані алкогольного спяніння, привела в рух транспортний засіб.

Якщо особа (водій) відмовився від проходження освідування на місці, це також відображається в протоколі з обовязковим зазначенням ознак алкогольного спяніння : запах алкоголю з рота, нестійкість пози,порушення мови, і т.п.

Однак із зібраних доказів не вбачається, що ОСОБА_2М керував транспортним засобом, оскільки свідки, які не є заінтересованими у даній справі, пояснили, що ОСОБА_2 не керував автомобілем.

Таким чином, свідки підтвердили показання ОСОБА_2М про те, що він не керував автомобілем, оскільки самого факту керування не бачили.

На порушення вимог КУпАП інспектор у протоколі про адміністративне правопорушення ознак спяніння не вказав.

Враховуючи вищевикладене, показання свідків які підтвердили, що ОСОБА_2М не керував автомобілем, інші вказані вище недоліки, що свідчать про грубе порушення інспектором ДАІ норм діючого законодавства про адміністративні правопорушення України під час складання протоколу серії АП1 №379571, вважаю, що провадження по даній справі підлягає закриттю, оскільки відповідно до ч. 1 ст.130 КУпАП до адміністративної відповідальності за цією статтею притягується особа, яка керує транспортним засобом в стані алкогольного сп'яніння, а в судовому засіданні не встановлено належних доказів, що ОСОБА_2 керував транспортним засобом.

На підставі викладеного, керуючись ст.130 ч.1, п. 1 ст.247 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ст.130 ч.1 КУпАП закрити за відсутністю події і складу вказаного адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена протягом 10 днів з дня її винесення в Апеляційний суд Київської області через Миронівський районний суд.

Суддя підпис ОСОБА_7

Згідно з оригіналом

Суддя В.М.Пархоменко