Єдиний унікальний номер 233/2945/15-п Номер провадження 33/775/64/2015
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 жовтня 2015 року м. Артемівськ

Суддя судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Донецької області Стародуб О.Г., за участю захисника ОСОБА_1, розглянувши у відритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за скаргою ОСОБА_2 на постанову судді Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 27 липня 2015 року, якою

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, на працюючого, який проживає за адресою: АДРЕСА_1

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді арешту на строк 10 діб без оплатного вилучення транспортного засобу.

ВСТАНОВИВ:

Суддя у постанові визнав встановленим, що ОСОБА_2, який постановою судді Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 26 січня 2015 року притягався до адміністративної відповідальності за ст. 130 ч.1 КУпАП до адміністративного стягнення у вигляді штрафу, повторно протягом року після накладення адміністративного стягнення, 12 травня 2015 року о 21 годині в м. Костянтинівка по вул. Донецька навпроти будинку №10 керував автомобілем ВАЗ-2108, державний номер НОМЕР_1, з явними ознаками алкогольного сп'яніння, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп'яніння із застосуванням газоаналізатора «АLKOTEST 6810» та медичного огляду у встановленому законом порядку відмовився у присутності двох понятих, чим п.2.5 Правил дорожнього руху України.

В апеляції ОСОБА_2 просить скасувати постанову судді, оскільки суддею неповно з'ясовані та не враховані при постановленні судового рішення всі обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Крім того, просить поновити йому строк на апеляційне оскарження, у зв'язку з тим, що він не знав про час та дату розгляду справи. Вказує, що розгляд справи відбувався без його участі та належного повідомлення про час та дату слухання справи.

Заслухавши захисника, який підтримав апеляцію правопорушника, перевіривши матеріали справи, дослідивши доводи апеляції ОСОБА_2 та клопотання останнього про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови судді, вважаю, що строк на оскарження постанови судді підлягає поновленню, а апеляція підлягає частковому задоволенню.

Враховуючи те, що ОСОБА_2 не приймав участь у розгляді справи судом першої інстанції, дізнався про винесення постанови судді лише 11.08.2015 року, то його доводи про поважність пропуску строку на апеляційне оскарження є обґрунтованими, а тому клопотання про його поновлення підлягає задоволенню.

З матеріалів справи вбачається, що суддя міського суду правильно прийшов до висновку про наявність в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.130 КУпАП, а саме повторне протягом року відмова від проходження медичного огляду для визнання стану алкогольного сп'яніння.

Факт вчинення адміністративного правопорушення та винність ОСОБА_2 у його вчиненні підтверджуються протоколом про адміністративне правопорушення від 12 травня 2015 року (а.с.2), постановою судді Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 26 січня 2015 року, поясненнями свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4

Разом з тим, відповідно до вимог ст. 268 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. У разі відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце та час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Європейський суд з прав людини, зокрема у рішенні від 6 вересня 2005 року у справі «Гурепка проти України», зазначив, що з огляду на його усталену прецедентну практику, в силу суворості санкції (адміністративний арешт на 7 діб) справа про адміністративне правопорушення за суттю є кримінальною, а адміністративне покарання фактично носило кримінальний характер з усіма гарантіями статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Статтею 6 вказаної Конвенції передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Кожний обвинувачений у вчиненні кримінального правопорушення має щонайменше такі права: бути негайно і детально поінформованим зрозумілою для нього мовою про характер і причини обвинувачення, висунутого проти нього; мати час і можливості, необхідні для підготовки свого захисту; захищати себе особисто чи використовувати юридичну допомогу захисника, вибраного на власний розсуд, або - за браком достатніх коштів для оплати юридичної допомоги захисника - одержувати таку допомогу безоплатно, коли цього вимагають інтереси правосуддя; допитувати свідків обвинувачення або вимагати, щоб їх допитали, а також вимагати виклику й допиту свідків захисту на тих самих умовах, що й свідків обвинувачення. Крім того, відповідно до принципу 6 Рекомендації № R (91) 1 Комітету Міністрів Ради Європи державам-членам стосовно адміністративних санкцій, ухваленої 13 лютого 1991 року, при застосуванні адміністративних санкцій, окрім сформульованих у Резолюції (77) 31 принципів справедливої адміністративної процедури, що звичайно застосовуються до адміністративних актів, слід керуватися такими особливими принципами:

1) особа, стосовно якої розглядається можливість застосування адміністративної санкції, попередньо інформується щодо фактів, які їй ставляться в вину;

2) вона має достатньо часу для підготовки свого захисту залежно від складності справи та суворості санкцій, що можуть бути застосовані;

3) вона або її представник інформується стосовно характеру доказів у справі, зібраних проти неї;

4) вона має можливість висловити свою думку перед оголошенням рішення про санкцію;

5) адміністративний акт про застосування санкцій містить мотиви, на яких вона ґрунтується.

Як встановлено з матеріалів справи, ОСОБА_2 не був присутній при розгляді справи та не був належним чином повідомлений про те, що розгляд справи відбудеться 27 липня 2015 року в Костянтинівському міськрайонному суді Донецької області. В матеріалах справи відсутні дані про своєчасне сповіщення ОСОБА_2 про місце та час розгляду справи.

З урахуванням цього слід визнати, що ОСОБА_2 був позбавлений можливості реалізувати в суді передбачені законом (ст. 268 КУпАП) права, якими наділена особа, що притягається до адміністративної відповідальності, й зокрема права давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання, користуватися юридичною допомогою тощо.

Суд позбавлений можливості застосувати адміністративне стягнення щодо ОСОБА_2, оскільки відповідно до ст. 38 КУпАП адміністративне стягнення може бути накладено не пізніше ніж через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через три місяці з дня його виявлення.

Згідно матеріалів справи правопорушення, яке скоїв ОСОБА_2, було вчинено 12 травня 2015 року, тому на теперішній час сплинув тримісячний строк притягнення до адміністративної відповідальності.

Відповідно до п. 7 ст. 247 КУпАП у разі пропущення тримісячного строку, провадження у справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю.

На підставі викладеного та керуючись ст. 294 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

Поновити ОСОБА_2 строк на апеляційне оскарження постанови судді Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 27 липня 2015 року. Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково. Постанову судді Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 27 липня 2015 року, якою ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення за ч. 2 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді арешту на строк 10 діб без оплатного вилучення транспортного засобу, скасувати. Провадження по справі закрити на підставі п.7 ст.247 КУпАП у зв'язку із закінченням на момент розгляду справи строків, передбачених ст.38 КУпАП.

Суддя