Справа № 734/2001/15-п Головуючий у 1 інстанції Анохін А.М.
Провадження № 33/795/208/2015
Категорія - ст.172-7 ч.1КУпАП
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
05 жовтня 2015 року місто Чернігів
Апеляційний суд Чернігівської області в складі:
судді Рудомьотової С.Г.,
з участю прокурора Жука Б.С.
особи, яка склала протокол про адміністративне правопорушення ОСОБА_1
особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_2
захисника, адвоката Святної О.В.
розглянув матеріали справи про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст.172-7 КУпАП щодо ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Кудашево Криворізького району Дніпропетровської області, громадянина України, з вищою освітою, одруженого, на утриманні одна неповнолітня дитина, заступник начальника штабу з мобілізаційної роботи військової частини польова пошта НОМЕР_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 , несудимого,
В С Т А Н О В И Л А :
Постановою Козелецького районного суду Чернігівської області від 05 серпня 2015 року ОСОБА_2 визнаний винним у вчиненні адміністративного корупційного правопорушення за ст. 172-7 ч. 1 КУпАП і на нього накладено стягнення у вигляді штрафу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1700 грн.
В постанові суд вказав, що згідно протоколу про адміністративне правопорушення №1 від 30 червня 2015 року, складеного військовим прокурором Деснянського гарнізону Галичанським І.В. відносно ОСОБА_2 , який перебуваючи на посаді начальника штабу 1121 окремого навчального зенітного ракетного дивізіону НОМЕР_2 навчального центру, тобто, будучи військовою службовою (посадовою) особою, яка здійснює організаційно-розпорядчі обов`язки або виконує такі обов`язки за спеціальним дорученням повноважного командування, діючи в інтересах близьких осіб (своєї дружини ОСОБА_4 ), відповідно до п.п. „в п.1 ч. 1 ст. 4 Закону України „Про засади запобігання і протидії корупції, є суб`єктом відповідальності за корупційні правопорушення, допустив конфлікт інтересів, про що не повідомив безпосереднє керівництво командира дивізіону (полку, окремого батальйону), чим і вчинив адміністративне корупційне правопорушення за ст. 172-7 ч. 1 КУпАП.
В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати постанову суду із закриттям провадження по справі на підставі ст. 247 п. 1 КУпАП за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, Посилається на порушення ст. 256 КУпАП під час складання протоколу про адміністративне правопорушення, в якому за ст. 172-7 КУпАП не зазначено суть правопорушення, в чому полягав конфлікт інтересів, яка суперечність між його особистими інтересами та службовими повноваженнями вплинула чи могла вплинути на об`єктивність або неупередженість прийняття ним рішень, а також на вчинення чи не вчинення ним дій під час виконання службових повноважень. Під час розгляду справи судом порушені вимоги ст.ст. 9-10, 245, 251,252, 268, 280 КУпАП щодо своєчасного, всебічного, повного та обєктивного з`ясування обставин справи, не усунуті протиріччя у протоколі про правопорушення. Вказує на те, що про службу в частині його і його дружини знає вищестояще керівництво, при призначенні його на посаду, а також вподальшому при призначенні на посаду відповідального виконавця навчального відділення його дружини ОСОБА_4 , дане питання виникало і було роз`яснено, що конфлікту інтересів не буде, що виключає об`єктивну сторону відповідного складу правопорушення. Суд не вияснив предмету доказування за даним складом правопорушення, не встановив умислу на його вчинення, мету, тощо. Не враховано наявність чотирьох заступників командира, які мають кожен свої обов`язки, які не перетинаються, кожен має у своєму безпосередньому підпорядкуванні певних осіб. Зокрема, начальник навчального відділення, який підпорядковується командирові та є прямим начальником усього особового складу полку, де служить його дружина. Тому відсутній конфлікт інтересу, про який необхідно було повідомляти безпосереднього керівника. Не взято до уваги і статус селища Десна, що впливає на сумісність роботи близьких осіб.
В запереченнях на апеляційну скаргу, прокурор вважає постанову суду обґрунтованою, законною, такою, що не підлягає скасуванню, а апеляційну скаргу безпідставною.
Заслухавши доповідача, пояснення ОСОБА_2 та його захисника, адвоката Святну О.В., які підтримали апеляційну скаргу в повному обсязі, пояснення особи, яка склала протокол про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 та прокурора Жука Б.С., які заперечують проти задоволення апеляційної скарги, свідків ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , перевіривши матеріали адміністративного провадження, суд вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню.
З матеріалів справи про адміністративне правопорушення вбачається, що у судовому засіданні місцевого суду 05 серпня 2015 року ОСОБА_2 присутній не був, є заява про його відсутність /а.с. 50/, пояснень щодо правопорушення не давав, але у постанові суду зазначено, що „В судовому засіданні ОСОБА_2 вину у інкримінованому йому правопорушенні не визнав.
В постанові суду також зазначено, що суддя Анохін А.М. розглянув матеріали щодо ОСОБА_2 у судовому засіданні при секретарі Музиченко А.М., але протоколу судового засідання немає, і впевнитися в тому, що суд повно, об`єктивно і всебічно з`ясовував обставини даної справи, як передбачено ст. 245 КУпАП, не можливо.
Про те, що було якесь інше судове засідання, де з`ясовувались обставини справи, досліджувались докази, заслуховувались пояснення свідків, тощо, даних у матеріалах справи теж немає, бо відсутній протокол судового засідання.
Тобто, місцевим судом грубо порушені вимоги процесуального закону, ст. 129 Конституції України щодо основних засад судочинства, що є безумовною підставою для скасування рішення суду.
Відповідно до ст. 280 КУпАП, суд, при розгляді справи про адміністративне правопорушення, крім іншого, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративні відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Згідно ст. 252 КУпАП, оцінка доказів при розгляді справ про адміністративні правопорушення ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні усіх обставин справи у їх сукупності.
З матеріалів справи вбачається. що суд зазначених вимог закону не виконав, ретельно не перевірив всі обставини справи, в зв`язку з чим висновок суду щодо винуватості ОСОБА_2 у вчиненні корупційного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 172-7 КУпАП, є необґрунтованим та передчасним.
Зокрема, суд не дослідив суть протоколу №1 про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 172-7 КУпАП / в ред. 14.10.2014 року/, і як це узгоджується з вказівкою суду у постанові про те, що у судовому засіданні 05.08.2015 року „прокурор просив визнати ОСОБА_2 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 172-7 КУпАП /в ред. 07.04.2011 року/.
Суд не дослідив, не узгодив та не обгрунтував, чому до даного правопорушення він застосував норми Закону України „Про засади запобігання і протидії корупції /в ред. ЗК №3206-УІ від 07.04.2011 року/, а не норми ЗУ „Про запобігання корупції /в ред. ЗУ від №1700-УІІ від 14.10.2014 року, бо з пояснень ОСОБА_2 , свідків ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_4 у апеляційному суді вбачається, що про спільну службу у військовій частині чоловіка і дружини ОСОБА_7 керівникам військової частини було відомо з часу призначення ОСОБА_2 на посаду начальника штабу - з 19.12.2013 року, і питань щодо конфлікту інтересів не виникало до часу призначення на посаду відповідальним виконавцем навчального відділення ОСОБА_4 19.01.2015 року, та складання протоколу про правопорушення 30.06.2015 року.
Суд також не дослідив, як узгоджуються чи ні із Законами про корупцію положення Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ЗУ „Про військовий обов`язок і військову службу щодо понять конфлікту інтересів, реального конфлікту інтересів, пряме підпорядкування, безпосереднє підпорядкування, і як це впливає на кваліфікацію адміністративного правопорушення, яке вмінене ОСОБА_2 і за яке він притягнутий до адміністративної відповідальності.
Для даної справи також має значення і з`ясування статусу населеного пункту Десна, але цього питання суд не вирішував.
Тобто, місцевим судом допущені порушення матеріального закону, що передбачає дослідження нових доказів та новий розгляд справи апеляційним судом.
Разом з тим заслуговує на увагу посилання ОСОБА_2 в апеляційній скарзі на строки притягнення до адміністративної відповідальності та накладення стягнення.
Відповідно до ч.3 ст.38 КУпАП, адміністративне стягнення за вчинення правопорушення, пов`язаного з корупцією, може бути накладено протягом трьох місяців з дня його виявлення, але не пізніше двох років з дня його вчинення.
З матеріалів справи, пояснень особи, яка склала протокол про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 , корупційне правопорушення чинене 19.01.2015 року, виявлене 30.06.2015 року, час складання протоколу.
Тобто, на день апеляційного розгляду справи про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_2 за ч. 1 ст.172-7 КУпАП, закінчились строки накладення адміністративного стягнення, передбачені ст.38 КУпАП, тому справа підлягає закриттю на підставі ст.247 п.7 КУпАП, і перегляд справи з дослідженням нових доказів апеляційним судом є недоцільним.
Керуючись ст. ст. 9-10, 293-294, 247 п.7, 172-7 ч. 1 КУпАП, суд, -
П О С Т А Н О В И В :
Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.
Скасувати постанову Козелецького районного суду Чернігівської області від 05 серпня 2015 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 за ч. 1 ст.172-7 КУпАП та провадження у справі закрити у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст. 38 КУпАП - строків накладення адміністративного стягнення.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя С. Г. Рудомьотова