Апеляційний суд Житомирської області
Справа №296/7672/15-п Головуючий у 1-й інст. Янчук Н. П.
Категорія ст. 130 КУпАП Доповідач Городиський С. С.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 жовтня 2015 року Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Житомирської області Городиський С.С., за участю секретарів: Рудзінського А.Л., Кашенко Л.М., апелянта ОСОБА_2, адвоката Жуковської Л.А., розглянувши апеляційну скаргу:

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця та жителя АДРЕСА_1,

на постанову Корольовського районного суду м. Житомир від 24.07.2015 року,

В С Т А Н О В И В:

цією постановою ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 3400 гривнів.

Згідно постанови 12.07.2015 року о 21 годині 40 хвилин ОСОБА_2 керував автомобілем марки РЕНО, державний номер НОМЕР_1, в м. Житомирі по вул. Небесної Сотні з явними ознаками алкогольного сп'яніння, на вимогу працівників міліції відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп'яніння в присутності двох свідків, чим порушив вимоги пункту 2.5 Правил дорожнього руху України і вчинив правопорушення передбачене ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просить поновити строк апеляційного оскарження постанови місцевого суду та скасувати вищевказану постанову,

В обґрунтування апеляційних вимог ОСОБА_2 зазначив, що оскаржувана постанова суду першої інстанції прийнята з порушенням норм матеріального та процесуального права та є необґрунтованою. Крім того, апелянтом вказано на те, що він не був присутнім при постановленні рішення районного суду, а копію постанови отримав лише 06.08.2015 року.

Заслухавши апелянта та адвоката Жуковської Л.А. на підтримку вимог апеляційної скарги, дослідивши пояснення свідків, перевіривши матеріали справи, мотиви і доводи в межах апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов висновку, що клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження підлягає задоволенню, а апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

В скарзі порушено питання про поновлення процесуального строку для оскарження зазначеної постанови суду першої інстанції. На обґрунтування поважності причин, з яких був пропущений строк на оскарження постанови суду, апелянтом вказано, що він не був присутнім при постановленні оскаржуваного рішення, а копію постанови отримав лише 06.08.2015 року.

Вказані доводи підтверджуються матеріалами справи про адміністративне правопорушення, оскільки в справі нема даних, що апелянт отримав копію постанови раніше вказаної ним в апеляції дати.

За таких обставин апеляційний суд дійшов висновку про поважність причин, з яких строк на апеляційне оскарження постанови суду був пропущений, а тому вважає за необхідне поновити строк для подання апеляційної скарги.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно положень ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків.

Як зазначено в п. 2.5 ПДР України, водій повинен на вимогу працівника міліції пройти в установленому порядку медичний огляд на визначення стану алкогольного сп'яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Згідно ч. 3 ст. 266 КУпАП у разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного сп'яніння, працівником міліції з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров'я.

Із матеріалів справи вбачається, що висновок суду першої інстанції про доведеність винності ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, за наведених у постанові обставин в частині відмови від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп*яніння є правильним, обґрунтованим та підтвердженим наявними у справі доказами, які суд перевірив і дав належну оцінку у їх сукупності і сам ОСОБА_2 в судовому засіданні апеляційного суду підтвердив, що йому працівник ДАІ пропонував пройти огляд на стан сп*яніння, але він відмовився, оскільки працівники ДАІ не зупиняли автомобіль під його керуванням.

Свідок ОСОБА_4 в судовому засіданні дав показання, які відповідають постанові суду першої інстанції та кореспондуються з поясненнями свідка, зазначеним в протоколі про адміністративне правопорушення.

Свідки ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 пояснили, що 12.07.2015 року біля 21.00 год. їхали в автомобілі РЕНО під керуванням ОСОБА_2 по вул. Небесної Сотні м.Житомира. Коли автомобіль зупинився, підійшов свідок ОСОБА_4 і говорив, що вони всі п*яні, знімав їх на відеореєстратор і викликав працівників ДАІ. В стані сп*яніння вони не були. Розмову водія ОСОБА_2 із працівниками ДАІ не чули.

Протокол про адміністративне правопорушення серії АП1№ 250092 від 12.07.2015 року щодо ОСОБА_2 за ч. 1 ст. 130 КУпАП складений відповідно до вимог ст. 256 КУпАП і порушень при його складанні, що стали б підставою для скасування постанови суду, не вбачається.

Істотних порушень вимог закону, що стали б підставою для скасування постанови суду, з наведених апелянтом мотивів, апеляційним судом не встановлено.

Так, суд повно, всебічно і об'єктивно дослідив докази по справі за наведених у постанові обставинах, дав їм належну юридичну оцінку і дійшов вірного висновку про наявність у діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Однак, оскільки огляд на стан алкогольного сп*яніння відповідно до встановленого порядку щодо ОСОБА_2 не проводився, така ознака, як керування в стані алкогольного сп*яніння, підлягає виключенню із постанови суду першої інстанції.

Накладаючи на ОСОБА_2 адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 3400 гривень, суд першої інстанції врахував обставини справи, характер правопорушення, особу правопорушника. Адміністративне стягнення накладено у відповідності з вимогами ст. 33 Кодексу України про адміністративне правопорушення і відповідає ступеню тяжкості вчиненого адміністративного правопорушення.

З урахуванням викладеного, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а постанова суду першої інстанції частковій зміні шляхом виключення ознаки: керування автомобілем з явними ознаками алкогольного сп*яніння.

На підставі викладеного та керуючись ст. 294 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В:

поновити строк для подання ОСОБА_2 апеляційної скарги на постанову Корольовського районного суду м. Житомир від 24 липня 2015 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково, а постанову Корольовського районного суду м. Житомира від 24 липня 2015 року, - змінити, виключивши із постанови в описі обставин, установлених при розгляді справи, ознаку: «керування автомобілем з явними ознаками алкогольного сп*яніння». У решті постанову залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає

Суддя апеляційного суду

Житомирської області С.С. Городиський