Справа № 428/7304/15-п
Провадження №3/428/962/2015
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 жовтня 2015 року м. Сєвєродонецьк

Суддя Сєвєродонецького міського суду Луганської області Горбатенко О.М., при секретарі Плясулі О.В., за участю прокурора Кожушка Д.М., особи що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, захисників ОСОБА_2 та ОСОБА_3, розглянувши у відкритому судовому засіданні (в режимі відео конференції) матеріали справи, що надійшли з прокуратури міста Лисичанська про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, паспорт громадянина України серія ЕН №610594, виданий Перевальським PB УМВСУ в Луганській області 22.11.2007, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_3, не працюючого, проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4, одруженого, не судимого, до адміністративної відповідальності не притягувався,

за вчинення адміністративного правопорушення, повязаного з корупцією, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП,-

ВСТАНОВИВ:

До Сєвєродонецького міського суду надійшов протокол про адміністративне правопорушення із матеріалами у відношенні ОСОБА_1, згідно якого останній, перебуваючи на посаді начальника Перевальського РВ ГУМВС України в Луганській області, порушив вимоги фінансового контролю, передбачені ч. 1 ст. 12 Закону України «Про засади запобігання і протидії корупції».

Відповідно до п/п «д» п. 1 ч. 1 ст. 4 Закону України «Про засади запобігання та протидії корупції» суб'єктами відповідальності за корупційні правопорушення є особи рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ.

За змістом абз. 4 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про засади запобігання і протидії корупції» корупційне правопорушення - умисне діяння, що містить ознаки корупції, вчинене особою, зазначеною у частині першій статті 4 цього Закону, за яке законом установлено кримінальну, адміністративну, цивільно-правову та дисциплінарну відповідальність. Вказана норма підтверджується відповідним попередженням про встановлені Законом України «Про засади запобігання і протидії корупції» обмеження під час прийняття на державну службу та її проходження.

Суб'єктами декларування є особи, зазначені у п. 1, п/п «а» п. 2 ч. 1 ст. 4 Закону України «Про засади запобігання і протидії корупції», які зобов'язані подавати декларацію про майно, доходи, витрати і зобов'язання фінансового характеру.

В ході проведеної перевірки встановлено, що ОСОБА_1, відповідно до наданої начальником УКЗ ГУМВС України в Луганській області довідки, займав посаду начальника Перевальського районного відділу ГУМВС України у Луганській області у період часу з 30.12.2008 по 09.09.2014 роки.

Наказом №264о/с від 05.09.2014 полковник міліції, начальник Перевальського РВ ГУМВС України в Луганській області ОСОБА_1 звільнений за власним бажанням з ОВС України. При звільнені ОСОБА_1 не надав до кадрового підрозділу декларацію про майно, доходи, витрати і зобов'язання фінансового характеру за період, не охоплений раніше поданими деклараціями. Крім того, до 01.04.2015 року, останній у встановленому законом порядку також не подав декларацію про майно, доходи, витрати і зобов'язання фінансового характеру за 2014 рік. Проте, ОСОБА_1 подав декларацію про майно, доходи, витрати і зобов'язання фінансового характеру за 2014 рік лише 13.07.2015 року, яка датована 27.06.2015.

Таким чином, своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги ч. 1 ст. 12 Закону України «Про засади запобігання і протидії корупції», за які передбачена відповідальність згідно ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, тобто «несвоєчасне подання декларації про майно, доходи, витрати і зобов'язання фінансового характеру за період, не охоплений раніше поданою декларацією».

ОСОБА_1 в судовому засіданні свою провину у вчиненні адміністративного правопорушення, повязаного з корупцією, передбаченого ст. 172-6 ч. 1 КУпАП не визнав, пояснив, що підтверджує доводи, викладені у раніше наданих суду, та долучених до матеріалів справи запереченнях, а саме те, що протокол про адміністративне правопорушення з боку обвинувачення підписано неналежною особою, порушено, на його думку, порядок його ознайомлення та підписання ним протоколу, не враховані ті обставини, що декларацію про доходи за 2014 рік має право подавати на протязі року після звільнення.

Просив справу про адміністративне правопорушення відносно нього за ст. 172-6 ч. 1 КУпАП закрити, у зв'язку із закінченням строків притягнення до адміністративної відповідальності, та у звязку із відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Захисники ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в судовому засіданні повністю підтримали доводи, викладені ОСОБА_1, провадження у справі просили закрити.

Не дивлячись на невизнання своєї провини правопорушником ОСОБА_1, суд вважає, що його вина у вчиненні адміністративного правопорушення, повязаного з корупцією, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, знайшла своє повне підтвердження у судовому засіданні встановленими та безпосередньо дослідженими у судовому засіданні доказами у їх сукупності, які не викликають у суду сумнівів у їх достовірності.

Факт несвоєчасного подання декларації підтверджується, наданими суду та дослідженими в судовому засіданні доказами, а саме:

- рапортом підполковника міліції ОСОБА_4 (а.п. 6);

- запитом начальнику УКЗ ГУМВС України в Луганській області від 13.07.2015 року (а.п. 29);

- відповіддю від 15.07.2015 року на запит від 13.07.2015 року (а.п. 30).

- декларацію про майно, доходи, витрати і зобов'язання фінансового характеру ОСОБА_1, датованою 27.06.2015 року (а.п. 31-35);

- експрес-накладною TOB «Нова пошта», відповідно до якої, заповнена ОСОБА_1 декларація про майно, доходи, витрати і зобов'язання фінансового характеру за 2014 рік спрямована на адресу останнього місця служби 27.06.2015 року (а.п. 37).

- штампом вхідної кореспонденції ГУМВС України в Луганській області, відповідно до якого декларація про майно, доходи, витрати і зобов'язання фінансового характеру за 2014 рік від ОСОБА_1 надійшла 13.07.2015 року (а.п. 31).

В судовому засіданні було встановлено, що на момент звільнення ОСОБА_1 перебував на посаді начальника Перевальського РВ ГУМВС України в Луганській області, а отже відповідно до п.п. «д» п. 1 ч. 1 ст. 4 Закону України «Про засади запобігання та протидії корупції» є субєктом на якого поширюється дія цього закону, та відповідно до ч. 1 ст. 1 зазначеного закону являється субєктом декларування.

Відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону України «Про засади запобігання та протидії корупції» субєкти декларування, які звільняються, або іншим чином припиняють свою діяльність, повязану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, зобовязані подавати декларацію про майно, доходи, витрати і зобовязання фінансового характеру за період, не охоплений раніше поданими деклараціями.

Таким чином ОСОБА_1 при звільненні з займаної посади повязаної з виконанням функцій держави 09.09.2014 року повинен був подати декларацію про майно, доходи, витрати і зобовязання фінансового характеру за період, неохоплений раніше поданими деклараціями, тобто з 01.01.2014 року по день звільнення - 09.09.2014 року.

На думку суду не заслуговують на увагу твердження правопорушника, про те, що при складанні та підписанні протоколу про адміністративне правопорушення були порушені порядок їх підписання та вручення, оскільки даний протокол підписаний відповідною особою, а факт вручення копії для ознайомлення та підпису правопорушнику не заперечується самим ОСОБА_1

Доводи ОСОБА_1 та його захисників ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про те, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення оскільки він має право подавати декларацію про майно і доходи за 2014 рік на протязі всього 2015 року, суд вважає безпідставними, оскільки ст. 12 Закону України «Про засади запобігання та протидії корупції» прямо встановлює обовязок особи що звільняється подати декларацію про майно та доходи за раніше неохоплений період в день звільнення, та на протязі року за період не охоплений раніше поданими деклараціями після звільнення, тобто ОСОБА_1 під час звільнення був зобовязаний подати декларацію про майно і доходи за період з 01.01.2014 року по день звільнення 09.09.2014 року, та після звільнення на протязі року зобовязаний був подати декларацію про майно і доходи за неохоплений раніше поданою декларацією період 2014 року.

Відповідно до ч. 1 ст.1 ЗУ «Про запобігання корупції» правопорушення, повязане з корупцією - діяння, що не містить ознак корупції, але порушує встановлені цим Законом вимоги, заборони та обмеження, вчинене особою, зазначеною у частині першій статті 3 цього Закону, за яке законом встановлено кримінальну, адміністративну, дисциплінарну та/або цивільно-правову відповідальність;

Отже, наведені обставини, які були встановлені під час судового засідання у своїй сукупності свідчать про наявність складу адміністративного правопорушення, повязаного з корупцією у бездіяльності ОСОБА_1, яке виразилось у несвоєчасному поданні декларації про майно, доходи, витрати і зобовязання фінансового характеру за період неохоплений раніше поданими деклараціями, що передбачено ч. 1 ст. 12 Закону України «Про засади запобігання та протидії корупції», а його дії за ч. 1 ст. 172-6 КУпАП кваліфіковані правильно, оскільки він будучи особою, уповноваженою на виконання функцій місцевого самоврядування несвоєчасно подав декларацію про майно, доходи, витрати і зобовязання фінансового характеру.

Невизнання своєї провини правопорушником ОСОБА_1 суд розцінює як спосіб уникнути від відповідальності за вчинене правопорушення.

При призначенні стягнення, суд відповідно до ст. 33 КУпАП враховує характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що помякшують і обтяжують відповідальність: ОСОБА_1 на даний час не працює, інвалідом не являється, вперше притягується до адміністративної відповідальності.

Обставин, які помякшують та обтяжують відповідальність правопорушника, передбачених ст. 34, ст. 35 КУпАП України суд не вбачає.

На підставі вищевикладеного, з урахуванням особи, майнового стану та ступеню вини правопорушника ОСОБА_1, відсутності тяжких наслідків від вчиненого правопорушення та обставин, що обтяжують відповідальність правопорушника, суд вважає, що йому слід призначити стягнення у виді мінімального розміру штрафу, передбаченого санкцією статті 172-6 ч.1 КУпАП, (Із змінами і доповненнями, внесеними згідно із Законом України від 13.05.2014 р. N 1261-VII; у редакції Закону України від 14.10.2014 р. N 1700-VII,який вводиться в дію з 26.04.2015 р.) що на думку суду є достатньою мірою відповідальності з метою його виховання, а також запобігання вчиненню нових правопорушень.

Відповідно до ст.ст. 4, 9 Закону України «Про судовий збір», ст. 40-1 КУпАП, судовий збір підлягає стягненню з правопорушника на користь держави у розмірі 36 (тридцять шість) грн. 54 коп.

Керуючись ст.ст. 33, 172-6 ч.1, 221, 284, 285, 289, 294 КУпАП України, суд-

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, повязаного з корупцією, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП та піддати адміністративному стягненню у виді штрафу у розмірі пятдесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян що складає 850 (вісімсот пятдесят) гривень.

Стягнути з ОСОБА_1, на користь держави судовий збір у розмірі 36 (тридцять шість) грн. 54 коп.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Апеляційного суду Луганської області через Сєвєродонецький міський суд.

Суддя О. М. Горбатенко