Апеляційний суд Житомирської області
Справа №283/1900/15-п Головуючий у 1-й інст. Тимошенко А. О.
Категорія ст. 154 КУпАП Доповідач Мельничук Н. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 жовтня 2015 року м.Житомир

суддя апеляційного суду Житомирської області Мельничук Н.М., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення № 283/740/15 за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Малинського районного суду Житомирської області від 27 серпня 2015 року, якою

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживаючу по 1-му провулку Гайдара, 6 у м. Малині Житомирської області,

визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 154 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 5 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 85 гривень з конфіскацією тварини.

Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 0,03 розміру мінімальної заробітної плати, що становить 36 грн. 54 коп.,

в с т а н о в и в :

згідно постанови суду, ОСОБА_1 порушила правила тримання собаки, яка незареєстрована в установленому законом порядку, а саме 21 червня 2015 року близько 21 години 00 хвилин по 1-му провулку Гайдара в м. Малині Житомирської області собака заподіяла шкоду здоровю неповнолітнього ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, у вигляді укусу на лівій руці та пошкодження одягу останнього.

На прийняте суддею рішення до апеляційного суду надійшла апеляційна скарга ОСОБА_1, в якій вона просить скасувати постанову суду, а провадження по справі закрити. Посилається на незаконність притягнення її до адміністративної відповідальності, так як в матеріалах справи відсутні медичні дані про те, що собака завдала шкоди здоровю неповнолітнього ОСОБА_2. Зазначає, що собака є невеликої породи, вона є ручною та слухняною, її поводження завжди контролювалося ОСОБА_1 і тому з конфіскацією тварини вона не погоджується.

Крім того, зазначає, що мати неповнолітнього ОСОБА_2 є працівником суду, тому суддя Малинського райсуду Тимошенко А.О. мав заявити собі самовідвід при розгляді справи, що він не зробив та проявив цим упередженість при прийнятті рішення по справі.

Зазначає, що не змогла бути присутньою на останньому судовому засіданні 27 серпня 2015 року, так як її мати, яку вона офіційно доглядає, в той день мала приступ тяжкої хвороби. На судове засідання ОСОБА_1 бажала мати захисника, але суд порушив це її право.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

ОСОБА_1 до апеляційного суду не з?явилася, клопотання про відкладання справи слуханням не надходило від неї, належним чином була повідомлена про час та місце розгляду її апеляційної скарги. Секретарю судового засідання по телефону повідомила про розгляд її апеляційної скарги без неї.

Так, відповідно до вимог ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний не тільки з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а і те чи є обставини, що пом'якшують чи обтяжують відповідальність, чи заподіяно матеріальну шкоду, а також з'ясовує інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, а також відповідно до ч.2 ст.33 КУпАП при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан.

Доводи в апеляційній скарзі про порушення права її на захист судом є необгрунтованими. При складанні протоколу 07.07.2015 року права були роз?яснені ОСОБА_1, про що свідчить її підпис в протоколі ( а.с.2). Клопотань вона не заявляла. Крім того, після складання протоколу у неї була можливість укласти угоду з захисником, бо судове засідання відбулося лише 27.08.2015 р.. Клопотання про відвід суддів від ОСОБА_1 не надходило.

Із повідомлення про вручення поштового відправлення встановлено, що ОСОБА_1 особисто отримала повідомлення 19.08.2015 р. про час та місце розгляду протоколу відносно неї (а.с.20), однак клопотання про відкладення розгляду справи не надходило від неї та суд не повідомила про причини неявки. За таких обставин, у суду 1-ї інстанції були підстави розглядати справу без її участі.

Безпідставним є посилання апелянта на відсутність її вини у вчиненні правопорушення.

При розгляді матеріалів про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1, суд першої інстанції дав вірну оцінку доказам у справі, встановив обставини вчинення правопорушення та кваліфікував її дії за ч.2 ст.154 КУпАП правильно.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.2 ст.154 КУпАП підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії № 037809 серії ЖИ від 07.07.2015 року, де в графі пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 власноручно зазначила, що з протоколом вона ознайомлена, заяв і клопотань не має, а доданих до протоколу поясненнях зазначила, що трапилось все випадково, як власник собаки в межах розумного готова допомогти хлопчику і відшкодувати завдані збитки, що фактично свідчить про визнання події, яка відображена у вказаному протоколі.

Неповнолітній потерпілий ОСОБА_2 у своєму поясненні зазначив про те, що 21.06.2015 року о 21 годині він з друзями знаходився на вулиці Гайдара і в цей час із провулка вискочив собака і він почав тікати, але собака побігла за ним та вкусила за ліву руку, після чого він заховався в сусідній двір. Зазначена собака належить ОСОБА_1 , яка зловила собаку і забрала у свій двір. Мати надала йому медичну допомогу і до лікарні вони не звертались.

Показання потерпілого узгоджуються з показаннями свідків ОСОБА_3, ОСОБА_4В, ОСОБА_5, які були досліджені судом 1-ї інстанції та з яких встановлено, що дійсно собака ОСОБА_1 вкусила за ліву руку потерпілого, та пошкодила одяг. Від укусу собаки були ушкодження у вигляді подряпин на руці у потерпілого, чим завдано фізичного болю останньому.

Твердження у апеляційній скарзі про незгоду ОСОБА_1 з рішенням суду в частині конфіскації тварини є необґрунтованим, оскільки ч.2 ст. 154 КУпАП передбачає стягнення у виді штрафу з конфіскацією тварини.

Суд, накладаючи адміністративне стягнення за вчинене правопорушення, визначив його у межах санкції ч.2 ст.154 КУпАП, при цьому врахував обставини справи та особу ОСОБА_1.

Підстав для зміни чи скасування постанови Малинського районного суду Житомирської області від 27 серпня 2015 року, за мотивами викладеними в апеляційній скарзі, не вбачається.

Керуючись ст.294 КУпАП, апеляційний суд

п о с т а н о в и в :

апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Малинського районного суду Житомирської області від 27 серпня 2015 року щодо неї - без зміни.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

С у д д я: