Номер провадження: 33/785/648/15
Головуючий у першій інстанції Федулеєва Ю.О.
Доповідач Балан В. Д.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.10.2015 року м. Одеса

Суддя Апеляційного суду Одеської області Балан В.Д., за участі ОСОБА_2 та його захисника ОСОБА_3, розглянувши його апеляційну скаргу на постанову судді Київського районного суду м. Одеси від 11.09.2015 року,

встановив:

Зазначеною постановою судді ОСОБА_2 притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП і підданий адміністративному стягненню у вигляді позбавлення права керувати транспортними засобами строком на один рік за те, що він 12.08.2015 року о 00 год. 10 хв., на вул. Леніна в с. Яски Біляївського району Одеської області керував автомобілем «ДОДЖ» (номерний знак НОМЕР_1) у стані алкогольного сп'яніння, який був встановлений із застосуванням технічного приладу «Draqer 6810» АRAМ-2303, а результат тесту становив 0,77 проміле.

У апеляційній скарзі ОСОБА_2 зазначив, що притягнутий до адміністративної відповідальності безпідставно.

Він, дійсно, був присутній у судовому засіданні, але суддя не дав йому можливості розповісти про фактичні обставини справи.

Оскільки він не погодився з висновками тестування технічним приладом «Draqer 6810», то наполягав на проведені огляду в медичній установі, але працівник ДПС відмовив йому у проведенні такого огляду.

Суддя суду першої інстанції не з'ясував усі обставини справи і не звернув уваги на те, що у протоколі про адміністративне правопорушення, у день його складання, зазначено, що він відмовився від пояснень і підпису, а невідомою йому особою, 13.08.2015 року у протоколі виконані підписи від його імені. Ця обставина підтверджується тим, що у копії протоколу, яку надали йому, цих підписів немає.

Він вважає також, що до пояснень свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5 слід ставитися критично, оскільки вони не були присутніми під час безпосереднього тестування на алкотестері. До того ж, у пояснення ОСОБА_4 не зазначено, хто його отримав.

На підставі викладеного він просить скасувати постанову судді, а провадження у справі закрити за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

У судовому засіданні суду апеляційної інстанції ОСОБА_2 та його захисник підтримали доводи апеляційної скарги і просили її задовольнити.

Заслухавши пояснення ОСОБА_2, його захисника, перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали справи, допитавши свідка, - інспектора ДПС ОСОБА_6, вважаю, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню за наступних підстав.

Згідно з положеннями ст. 294 КУпАП, постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, протягом десяти днів з дня винесення постанови.

З матеріалів справи видно, що ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу у передбачений законом строк, тому вона підлягає розгляду.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Як видно з мотивувальної частини постанови судді суду першої інстанції, справа розглянута за участі особи, яка притягнута до адміністративної відповідальності.

Суддею також досліджені матеріали справи, а саме: пояснення свідків та зміст протоколу про адміністративне правопорушення, тому судовий розгляд слід визнати повним, всебічним та об'єктивним.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами у справі про адміністративне правопорушення є буд-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Так, свій висновок про доведеність вини ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, суддя мотивував наявними у справі і дослідженими доказами, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5, які підтвердили той факт, що після тестування ОСОБА_2 за допомогою алкотестера «Draqer 6810» АRAМ-2303, прибор зафіксував наявність алкоголю у концентрації 0,77 проміле.

Відповідно до результатів тестування, газоаналізатором «Draqer 6810» АRAМ-2303, зафіксована наявність алкоголю у ОСОБА_2 у концентрації 0,77 проміле, що підтверджується відповідною роздруківкою, яка міститься у матеріалах справи.

У судовому засіданні суду апеляційної інстанції ОСОБА_2 пояснив, що за сім годин до моменту освідування, він випив півтори пляшки пива ємкістю 0,5 л, але не вважав себе нетверезим.

З матеріалів справи, а також у судовому засіданні суду апеляційної інстанції, зі слів ОСОБА_2, встановлено також, що після складання протоколу про адміністративне правопорушення, працівник ДПС відсторонив його від керування та доставив автомобіль на штрафмайданчик у м. Білявку Одеської області.

Під час апеляційного розгляду справи, були перевірені доводи ОСОБА_2 щодо порушення інспектором ДПС вимог ст. 266 КУпАП.

Дійсно, відповідно до ч. 2 ст. 266 КУпАП, огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів працівником міліції у присутності двох свідків.

З матеріалів справи видно, що тестування ОСОБА_2 проведено у присутності свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5

Частиною третьою зазначеної норми закону передбачено, що у разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, працівником міліції з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами, огляд проводиться в закладах охорони здоров'я.

Зі змісту апеляційної скарги випливає, що ОСОБА_2 погодився на огляд на стан алкогольного сп'яніння з використанням спеціального технічного засобу і таке тестування було проведено, а від дачі пояснень та підпису протоколу про адміністративне правопорушення він, під час його складання, відмовився.

Стверджуючи про порушення з боку інспектора ІДПС при складанні протоколу, ОСОБА_2 посилається на те, що 13.08.2015 року невідомою йому особою, у протоколі виконані підписи від його імені і це підтверджується тим, що у копії протоколу, яку надали йому, цих підписів немає.

Допитаний у судовому засіданні суду апеляційної інстанції інспектор ДПС ОСОБА_6 пояснив, що тестування ОСОБА_2 на предмет алкогольного сп'яніння газоаналізатором «Draqer 6810» АRAМ-2303, був проведений у відповідності з Інструкцією, а ОСОБА_2 не вимагав його огляду у медичному закладі. Якщо б він просив про це, його вимога була б задоволена, оскільки лікарня у м. Білявка знаходиться неподалік від штрафмайданчика.

На місці складання протоколу ОСОБА_2 відмовився від дачі пояснень та від підпису протоколу про адміністративне правопорушення. Коли автомобіль доставило на штрафмайданчик, він знову запропонував ОСОБА_2 підписати протокол, але він знову відмовився.

Звідки у протоколі з'явились підписи ОСОБА_2, датовані 13.08.2015 року, він пояснити не може, оскільки після складання протоколу ОСОБА_2 не бачив.

Доводи ОСОБА_2 та його захисника про те, що він не погодився з результатами огляду і наполягав на огляді у медичному закладі спростовуються поясненнями інспектора ДПС ОСОБА_6 у судовому засіданні суду апеляційної інстанції, поясненнями свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5, не довіряти яким у суду підстав немає.

Окрім того, ОСОБА_2 у протоколі про адміністративне правопорушення не написав, що не погоджується з результатами тестування, а також не зазначив, що наполягає на огляді у медичному закладі, хоча об'єктивно мав таку можливість.

Довід апеляційної скарги щодо не зазначення особи, яка отримала пояснення свідка ОСОБА_4, відповідає дійсності, але суд апеляційної інстанції не вважає цю обставину суттєвим недоліком, оскільки обидва пояснення знаходяться на одному аркуші і на першому поясненні зазначено, що його отримав інспектор ДПС Гандрабура В.І.

За таких обставин вважаю, що до пояснень ОСОБА_2 слід ставитись критично оскільки вони є способом захисту з метою уникнення відповідальності за вчинене правопорушення та суперечать фактичним обставинам справи.

Таким чином, суд апеляційної інстанції вважає, що дії ОСОБА_2 правильно кваліфіковані за ст. 130 ч. 1 КУпАП, як керування транспортним засобом у стані алкогольного сп'яніння.

Відповідно до вимог ст. ст. 33-36 КУпАП, обираючи до ОСОБА_2 вид адміністративного стягнення, суддя належним чином мотивував застосування стягнення у вигляді позбавлення права керувати транспортними засобами характером, ступенем суспільної небезпеки та тяжкістю вчиненого правопорушення, відсутністю обставин, що пом'якшують відповідальність, особою правопорушника.

У відповідності до ч. 8 ст. 294 КУпАП, за наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право: 1) залишити апеляційну скаргу чи протест прокурора без задоволення, а постанову без змін; 2) скасувати постанову та закрити провадження у справі; 3) скасувати постанову та прийняти нову постанову; 4) змінити постанову.

Таким чином, за результатами апеляційного розгляду вважаю, що підстави для скасування судового рішення та закриття провадження у справі відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 251, 266, 268, 280, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

постановив:

У задоволенні апеляційної скарги ОСОБА_2, - відмовити.

Постанову судді Київського районного суду м. Одеси від 11.09.2015 року про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП у вигляді позбавлення права керувати транспортними засобами строком на один рік, - залишити без змін.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду Одеської області

Балан В.Д.