АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06жовтня 2015 року м. Київ Суддя Апеляційного суду міста Києва Паленик І.Г. за участі: особи, яка притягнута до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1, розглянувши у залі суду у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову судді Дніпровського районного суду м. Києва від 08 вересня 2015 року, про притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП, - ОСОБА_1, який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Києві, громадянин України, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1, проживає в АДРЕСА_2, картка платника податків № НОМЕР_1 - в с т а н о в и в : Вказаною постановою ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі двадцяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 340 (триста сорок) грн. на користь держави. Як убачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 17 липня 2015 року приблизно о 12 год. 30 хв., керуючи автомобілем «MAN» державний номерний знак НОМЕР_2 з напівпричепом «MOTRACON» державний номерний знак НОМЕР_3, по вул. Магнітогорського, 1, в м. Києві, не впевнившись в безпеці маневру, внаслідок чого здійснив зіткнення з воротами, в результаті якого транспортний засіб отримав механічні пошкодження. В обґрунтування свого рішення, суддя суду першої інстанції зазначив, що доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні вищевказаного адміністративного правопорушення, підтверджується наявними у справі доказами. Не погоджуючись з таким рішенням ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову судді першої інстанції та постановити нову, якою направити матеріали справи на новий розгляд. Зокрема, апеляційна скарга мотивована тим, що ОСОБА_1 не визнає своєї вини у вчиненому правопорушенні, та вказує на те, що Правил дорожнього руху (надалі ПДР) не порушував, а в скоєнні дорожньо-транспортної пригоди (надалі ДТП) винуваті власники території, розташованої по вул. Магнітогорська, 1 в м. Києві, які не належним чином зафіксували ворота, внаслідок чого відбулася вказане ДТП. Окрім того зазначає, що сам викликав працівників патрульної служби, оскільки був впевнений в своїй невинуватості, яку підтвердили два очевидці даної пригоди - працівники магазину «Фуршет», але відмовилися бути свідками, тому, що побоялися можливого звільнення з роботи. В судовому засіданні в суді апеляційної інстанції особа, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 визнав повністю свою вину у скоєному адміністративному правопорушенні, щиро розкаявся та просив пом'якшити призначене судом першої інстанції покарання. Заслухавши пояснення ОСОБА_1, вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, дослідивши доводи апеляційної скарги, приходжу до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню виходячи з наступних підстав. Відповідно до ст. 245 КУпАП, завданням судді при розгляді справ про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом. Згідно зі ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд зобов'язаний в тому числі з'ясувати, чи винна особа у вчиненні адміністративного правопорушення, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Вищенаведені вимоги закону суддею місцевого суду не дотримані. Як убачається з постанови судді місцевого суду, в ній міститься вказівка на врахування характеру правопорушення, особи правопорушника, ступеню його вини, майнового стану і обставин, що обтяжують та пом'якшують відповідальність. Однак, цю вказівку в даному випадку слід визнати формальною, оскільки, всупереч положенням ч. 2 ст. 33 КУпАП, суддя районного суду не привів жодних даних, що стосуються особи правопорушника, та й не міг цього зробити, оскільки в матеріалах справи, крім поверхових анкетних даних ОСОБА_1, інші відомості, які характеризують його особу, відсутні. Під час апеляційного розгляду встановлено, що ОСОБА_1 протягом останніх років до адміністративної відповідальності не притягувався, свою вину визнав та щиро розкаявся у скоєному, одружений та працює. Однак, зважаючи на те, що правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП, вчинене ОСОБА_1, враховуючи його фактичні обставини, не являє суспільної небезпеки для суспільства та окремих громадян, є випадковим збігом обставин, а тому може бути розцінене як малозначне. Враховуючи крім того щире каяття ОСОБА_1, дані про його особу, вважаю за можливе і необхідне, в даному конкретному випадку, на підставі ст. 22 КУпАП звільнити ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності і обмежитися усним зауваженням, що буде достатнім для його виправлення та попередження скоєння інших правопорушень. За таких обставин, постанова суду першої інстанції підлягає скасуванню, а провадження в справі закриттю. Керуючись ст.ст. 22, 294 КУпАП, - ПОСТАНОВИВ: Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково. Постанову судді Дніпровського районного суду м. Києва від 08 вересня 2015 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП і до нього застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі двадцяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 340 (триста сорок) грн. на користь держави, скасувати, провадження в справі закрити. Звільнити ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності на підставі ст. 22 КУпАП і обмежитися усним зауваженням. Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає. Суддя Апеляційного суду міста Києва Паленик І.Г.

Справа № 33/796/1130/2015 Категорія ст.124 КУпАП Суддя суду першої інстанції ОСОБА_2