Єдиний унікальний номер 236/2678/15-п Номер провадження 33/775/70/2015
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 жовтня 2015 року м. Донецьк

Суддя Апеляційного суду Донецької області Кулагіна В.Г., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову судді Краснолиманського міського суду Донецької області від 07 вересня 2015 року, якою, -

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина Республіки Узбекистан, уродженця м. Таргун Республіки Узбекистан, не працюючого, тимчасово проживає на підставі посвідчення на тимчасове проживання НОМЕР_2 від 29.01.2015 року по АДРЕСА_1, -

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та призначено адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави у розмірі 3400 грн.,-

В С Т А Н О В И Л А:

Судом першої інстанції встановлено, що 06 серпня 2015 року о 07 годині 20 хвилин ОСОБА_1, рухаючись на 3 км автошляху Т-05-14 в м. Красний Лиман Донецької області, керував автомобілем Skoda, реєстраційний номерний знак НОМЕР_1, з явними ознаками алкогольного сп'яніння (різкий запах алкоголю з ротової порожнини). Від продування алкотестеру «Драгер» та проходження медичного огляду на стан алкогольного сп'яніння відмовився у присутності понятих, у зв'язку з чим був відсторонений від керування автомобілем. Тобто ОСОБА_1 порушив п.а п.2.9 Правил дорожного руху і скоїв правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП - відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку медогляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння, або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати постанову суду та закрити провадження за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення. Вважає, що судом неповно з'ясовані та не враховані при постановленні судового рішення всі обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляції вважаю, що апеляційна скарга ОСОБА_1 задоволенню не підлягає.

Сам ОСОБА_1 у своєму поясненні в протоколі про адміністративне правопорушення особисто вказав, що керував автомобілем, від продуття «Драгера» та проходження медогляду відмовляється.

При цьому ОСОБА_1 не вказав причини відмови, а саме, що працівники міліції нібито відмовили йому надати відповідні документи на прибор «Драгер», а також, що він не може залишити автомобіль, щоб їхати до медичної установи.

Також апелянт не заявляв, що не володіє українською мовою і йому не зрозумілий текст протоколу.

З протоколу, який ОСОБА_1 підписав без будь-яких заперечень вбачається, що ОСОБА_1 були роз'яснені права, передбачені ст.63 Конституції України та ст.268 КУпАП, а також він одержав копію протоколу.

Суд обґрунтовано критично оцінив письмові пояснення ОСОБА_3 та ОСОБА_4, надані ОСОБА_1 до суду, оскільки з цих пояснень не можна зрозуміти, куди саме вони доставляли бензин ОСОБА_1, а їх думка про те, що ОСОБА_1 був тверезим, носить суб'єктивний характер.

Сам ОСОБА_1 до суду не з'явився, просив розглянути справу за його відсутністю, будь яких клопотань про дослідження доказів, у тому числі про опитування свідків, не заявляв ні суду першої інстанції, ні апеляційному суду.

Заперечення на протокол про адміністративне правопорушення були направлені до суду 01.09.2015 року. При цьому будь-яких даних про те, що ОСОБА_1 оскаржував дії працівників міліції, які склали протокол, відсутні. Також немає даних про те, що ОСОБА_1 звертався із заявою про притягнення їх до кримінальної відповідальності, хоча на скоєння працівниками міліції злочину при складанні протоколу апелянт посилається в апеляційної скарзі .

Доводи апеляційної скарги про те, що ОСОБА_1 не знаходився у стані алкогольного сп'яніння, не свідчать про невинуватість ОСОБА_1, оскільки він притягнутий до адміністративної відповідальності не за керування автомобілем в стані алкогольного сп'яніння, а за відмову від проходження відповідно до встановленого порядку медогляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Провина ОСОБА_1 в скоєнні адміністративного правопорушення повністю доведена протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями в ньому самого ОСОБА_1, поясненнями свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6, сумніватися у правдивості яких підстав немає.

Суд першої інстанції дав правильну оцінку добутим доказам і прийшов до обґрунтованого висновку про винність ОСОБА_1 у скоєнні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Будь-яких істотних процесуальних порушень КУпАП, що тягнуть скасування постанови суду першої інстанції, не встановлено.

ОСОБА_1 призначено стягнення відповідно до санкції ч.1 ст.130 КУпАП.

На підставі викладеного, керуючись ст.294 КУпАП, суддя, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляцію ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову судді Краснолиманського міського суду Донецької області від 07 вересня 2015 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, та призначено адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави у розмірі 3400 грн., залишити без змін.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя