Номер провадження: 33/785/686/15
Головуючий у першій інстанції Шкорупеєв
Доповідач Прібилов В. М.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.10.2015 року м. Одеса

Суддя апеляційного суду Одеської області Прібилов В.М., за участю ОСОБА_1, розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову судді Суворовського районного суду м. Одеси від 04.09.2015 року,-

встановив

Зазначеною постановою судді,

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянин України, одружений, не працюючий, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2, фактично проживаючий за адресою: АДРЕСА_1,

був притягнутий до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП та на нього було накладено адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами строком на 6 місяців.

Відповідно до постанови судді, ОСОБА_1 притягнутий до адміністративної відповідальності за те, що він 29 липня 2015 року о 10 годин 50 хвилин, керуючи автомобілем марки "Volkswagen" реєстраційний номер НОМЕР_1, рухаючись по вул. Ленінградська в м. Одесі на перехресті рівнозначних доріг з вул. Різовською, в порушення пункту 16.12 Правил дорожнього руху України, не надав дорогу транспортному засобу, який наближався cправа, в наслідок чого скоїв зіткнення з автомобілем "SsangYong" реєстраційний номер НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_2, в результаті чого автомобілі отримали механічні пошкодження.

Заперечуючи проти постанови судді, ОСОБА_1 у скарзі зазначив, що вважає постанову суду першої інстанції незаконною та такою, що винесена з порушенням норм матеріального права.

Послався на те, що автомобілю марки "SsangYong" реєстраційний номер НОМЕР_2 ніяких серйозних ушкоджень не заподіяно, постраждалих немає.

Також зазначив, що автомобіль для нього є єдиним джерелом доходів, у зв'язку із чим вилучення посвідчення водія позбавить його єдиного заробітку за рахунок якого він існує та утримує сім'ю.

Крім того, вказав, що суддя не роз'яснив йому положення ч.2 ст. 294 КУпАП, а копію постанови він отримав лише 14.09.2015 року.

Просить поновити йому строк на апеляційне оскарження, постанову суду змінити в частині призначення адміністративного стягнення та призначити стягнення у вигляді штрафу на користь держави.

В судовому засіданні суду апеляційної інстанції ОСОБА_1 доводи апеляційної скарги підтримав та пояснив, що 29 червня 2015 року о 10 годин 50 хвилин, керуючи автомобілем марки "Volkswagen", рухаючись по вул. Ленінградська в м. Одесі на перехресті доріг з вул. Різовською не надав дорогу транспортному засобу, який наближався cправа, оскільки йому загороджував огляд автобус, у зв'язку з чим він не побачив автомобіль, який рухався cправа та скоїв з ним зіткнення. Винним у вчинені правопорушення визнав себе повністю.

Також пояснив, що одружений на ОСОБА_3, та проживає дома у дружини за адресою: АДРЕСА_1. Дружина працює на ринку реалізатором, а він на автомобілі, який належить батьку його дружини підвозить дружину на ринок та забирає її з роботи. Іншої роботи на машині він не здійснює. Вважає допущене ним порушення Правил дорожнього руху таким, яке не є грубим, оскільки зазначеним ДТП була спричинена незначна шкода іншому учаснику зіткнення, тобто ОСОБА_2 Заходів на відшкодування спричинених ним збитків не приймав.

Крім того апелянт зазначив, що після розгляду справи в суді першої інстанції зі слів адвоката, йому стало відомо, що строк апеляційного оскарження відраховується з моменту отримання ним постанови, а постанову він отримав 14.09.2015 року.

У зв'язку з цим ОСОБА_1 просить поновити йому строк на апеляційне оскарження, постанову суду в частині накладення адміністративного стягнення змінити, з позбавлення права керування транспортними засобами на штраф.

Вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення ОСОБА_1, дослідивши матеріали справи вважаю, що клопотання про поновлення строку на подачу апеляційної скарги підлягає задоволенню, а апеляційна скарга по суті задоволенню не підлягає за наступних підстав:

Відповідно до ст. 289 КУпАП скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови. У разі пропуску зазначеного строку з поважних причин, цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.

Як вбачається з матеріалів справи та підтверджено апелянтом, він приймав участь при розгляді справи у суді першої інстанції, однак копію оскарженої постанови отримав лише 14.09.2015 року та ознайомився з передбаченим йому правом на оскарження постанови у десятиденний строк.

За таких обставин доводи ОСОБА_1 у цій частині відповідають дійсності і строк на апеляційне оскарження має бути поновлений.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно

майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають істотне значення для правильного вирішення справи.

З матеріалів справи вбачається, що 29 червня 2015 року о 10 годин 50 хвилин, ОСОБА_1, керуючи автомобілем марки "Volkswagen" реєстраційний номер НОМЕР_1, рухаючись по вул. Ленінградська в м. Одесі на перехресті рівнозначних доріг з вул. Різовською, в порушення пункту 16.12 Правил дорожнього руху України, не надав дорогу транспортному засобу, який наближався справа, в наслідок чого скоїв зіткнення з автомобілем "SsangYong" реєстраційний номер НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_2, в результаті чого автомобілі отримали механічні пошкодження.

Зазначені обставини скоєного ОСОБА_1 правопорушення були підтверджені зібраними по справі та дослідженими суддею місцевого суду доказами, а саме:

- протоколом про адміністративне правопорушення від 29.06.2015 року серія АП1 № 544575 (а.с.1),

- поясненнями ОСОБА_1 від 29.06.2015 року (а.с.2);

- поясненнями іншого водія ОСОБА_2 від 29.06.2015 року (а.с.3);

- схемою місця ДТП від 29.06.2015 року (а.с. 4).

Згідно до п.16.12 Правил дорожнього руху, на перехресті рівнозначних доріг водій нерейкового транспортного засобу зобов'язаний дати дорогу транспортним засобам, що наближаються праворуч.

Доводи апеляції ОСОБА_1 про спричинення його діями незначних збитків іншому учаснику ДТП, що на його думку є незначним порушення вимог ПДР, то вони не відповідають дійсності, оскільки з наявних у матеріалах справи даних, а саме схеми ДТП (а.с.4) вбачається, що в результаті зіткнення автомобіль "SsangYong" реєстраційний номер НОМЕР_2 отримав ряд механічних пошкоджень та у нього розбита фактично уся передня частина автомобілю. При цьому вважаю, що само по собі порушення вимог ПДР, в результаті якого сталося зіткнення при вказаних у постанові суду обставин та настання таких наслідків ДТП вказує саме на грубість його порушення та ігнорування водієм ОСОБА_1 встановлених правил дорожнього руху, які зобов'язують водіїв при здійсненні проїзду перехрестя рівнозначних доріг, переконатися у відсутності транспортних засобів праворуч та надати їм дорогу.

Доводи апелянта про те, що автомобіль для нього є єдиним джерелом доходів його сім'ї і вилучення посвідчення водія позбавить його єдиного заробітку, за рахунок якого він існує та утримує свою сім'ю вважаю такими, які не відповідають дійсності, оскільки вони безпосередньо спростовуються поясненнями самого апелянта.

З урахуванням наданих ОСОБА_1 пояснень та його позиції до вчиненого, приходжу до висновку про відсутність обставин, що пом'якшують його відповідальність, а саме щирого каяття, оскільки само по собі визнання ним винуватості у адміністративному правопорушенні не можна розцінити як щире каяття. Обтяжуючих відповідальність обставин не встановлено.

За таких обставин приходжу до висновку, що судовий розгляд судом першої інстанції був проведений у відповідності до вимог діючого законодавства, всебічно та повно з'ясовані фактичні обставини справи, правильно встановлена наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено стягнення у межах санкції зазначеної статі, яке відповідає характеру вчиненого правопорушення, особі порушника, ступеню його вини та майновому стану та є належним і достатнім для попередження вчинення ним правопорушень, а тому постанова Суворовського районного суду Одеської області від 04.09.2015 року в частині накладення адміністративного стягнення є законною та обґрунтованою.

Разом з тим апеляційним судом встановлено, що під час складання постанови, у її мотивувальній частині була допущена помилка та не вірно зазначено дату вчинення правопорушення, а саме: 29 липня 2015 року. Як видно з матеріалів справи та підтверджено апелянтом, правопорушення було вчинено 29 червня 2015 року, в зв'язку з чим датою вчинення правопорушення необхідно вважати 29 червня 2015 року і зазначена обставина у даному випадку підлягає уточненню.

На підставі викладеного, керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення апеляційний суд,-

постановив

Поновити ОСОБА_1 строк на подачу апеляційної скарги на постанову судді Суворовського районного суду м. Одеси від 04.09.2015 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення, а постанову судді Суворовського районного суду м. Одеси від 02.04.2015 року, якою ОСОБА_1 визнаний винним у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП - залишити без змін, уточнивши, що датою вчинення ОСОБА_1 правопорушення, правильно необхідно вважати 29 червня 2015 року.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя апеляційного суду

Одеської області В.М. Прібилов.