Адміністративна справа 359/9113/15-п
Провадження 3/359/2669/2015
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

1 жовтня 2015 р. суддя Бориспільського міськрайонного суду Київської обл. Туманова К.Л., розглянувши адміністративні матеріали, які надійшли з ВДАІ з обслуговування м. Бориспіль та Бориспільського району підпорядковане УДАІ ГУ МВС України в Київській області, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, працюючого менеджером в СЦ "ДойчЕлектросервіс", проживаючої за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3, ідентифікаційний номер: НОМЕР_1,

за ст. 122-4 КУпАП, -

в с т а н о в и в :

Із протоколу про адміністративне правопорушення серія АП1 № 386281 від 1 вересня 2015 р. вбачається, що 1 вересня 2015 р. близько 08 год. 05 хв. на а/д ПСО м. Києва 9-ий км., ОСОБА_1, керуючи автомобілем НОМЕР_2, будучи причетним до дорожньо-транспортної пригоди, з'їхав з місця події, чим порушив п. 2.10 ПДР України, за що передбачена відповідальність за ст. 122-4 КУпАП.

У судовому засіданні особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, вину у вчиненому правопорушенні не визнала повністю, та пояснив, що 01.09.2015 р. близько 08 год. 00 хв. він, керуючи автомобілем НОМЕР_2., на а/д ПСО м. Києва 9-ий км., в напрямку м. Бровари, став учасником ДТП. Так автомобіль НОМЕР_3, під керування ОСОБА_2, який рухався з ним в попутному напрямку, допустив зіткнення з його автомобілем. Він відразу почав гальмувати, і хотів зупинитися на місці ДТП. Однак, водій автомобіля марки "Skoda Fabia", будучи причетним до ДТП, взагалі не зупинився і почав тікати з місця аварії. Оскільки в нього не має відеореєстратора, а номер автомобіля марки "Skoda Fabia", він не встиг запамятати, то йому прийшлося прискорити свій рух з метою, щоб наздогнати іншого учасника ДТП, з вини, якого сталася дана ситуація. Наздогнавши його, вони разом зупинилися, і залишилися на тому ж місці вже до приїзду працівників міліції, на місце ДТП він не повертався. Таким чином, ОСОБА_1 вказав, що він не залишав місця ДПТ, а почав доганяти іншого учасника ДТП, який втік з місця ДТП. Якби він його не наздогнав, то він би просто не знайшов водія автомобіля, який спричинив ДТП. Враховуючи, вищевикладене ОСОБА_1 просив суд закрити дану справу, за відсутністю в його діях складу правопорушення.

Дослідивши матеріалами справи про адміністративне правопорушення, заслухавши пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, вивчивши пояснення данні під час складання протоколу про адміністративне правопорушення, суд прийшов до висновку, що вина ОСОБА_1 у порушенні вимог п. 2.10 ПДР України не знайшла свого підтвердження, а склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-4 КУпАП, судом не встановлений.

Статтею 245 КУпАП передбачено, зокрема, що завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, повне і об'єктивне з'ясування всіх обставин справи, вирішення її у точній відповідності із законом.

Згідно до вимог ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинене правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують чи обтяжують відповідальність, чи заподіяно матеріальну шкоду, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до вимог ст. 251 КУпАП, доказами - є будь-які фактичні данні, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення та винність даної особи в його вчиненні та інші обставини що мають значення для вирішення справи. І ці данні встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності та іншими доказами, свідченнями та документами, які також повинні бути відносними і допустимими.

Стаття 122-4 КУпАП передбачає відповідальність за залишення водіями транспортних засобів, іншими учасниками дорожнього руху на порушення встановлених правил місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої вони причетні.

Відповідно до п. 1.10 ПДР України залишення місця дорожньо-транспортної пригоди - дії учасника дорожньо-транспортної пригоди, спрямовані на приховання факту такої пригоди або обставин її скоєння, які спричинили необхідність проведення працівниками міліції заходів щодо встановлення (розшуку) цього учасника та (або) розшуку транспортного засобу.

Таким чином, субєктивна сторона даного адміністративного правопорушення полягає в умисному залишенні учасником дорожньо-транспортної пригоди, на порушення встановлених правил, місця ДТП.

Згідно ст. 10 КУпАП адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала або свідомо допускала настання цих наслідків.

Отже, ОСОБА_1 мав усвідомлювати характер своєї дії, передбачати її шкідливі наслідки і бажати їх настання.

З наданих до суду матеріалів справи про адміністративне правопорушення вбачається, що винність ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-4 КК України, констатується лише протоколом про адміністративне правопорушення серія АП1 № 386281 від 01.09.2015 р. та схемою наслідків ДТП, яка сталася 01.09.2015 р. Однак, дані документи не можуть слугувати доказами, які встановлюють наявність вини та винність ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 122-4 КУпАП, виходячи із наступного.

Зі схема наслідків ДТП, яка сталося 01.09.2015 р. (а.с.3) вбачається, що на ній взагалі не відображено інспектором ДАІ, місце де відбулося зіткнення автомобілів НОМЕР_2, та "Skoda Fabia", д.н.з. НОМЕР_4, а тому це не вказує на те, що водій автомобіля марки "Opel Combo" ОСОБА_1 залишив місце ДТП. Таким чином, дана схема ДТП не може оцінюватися судом як належний доказ та підтверджувати факт вчинення ОСОБА_1 даного адміністративного правопорушення.

Протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ст. 122-4 КУпАП, був складений інспектором ДАІ ОСОБА_3, у звязку з тим, що під час оформлення дорожньо-транспортної пригоди, зі слів її учасників, було встановлено, що дане ДПТ сталося не на місці, де перебували автомобілі на момент приїзду працівників ДАІ, а в іншому місці. Це вказувало на те, що ОСОБА_1 перемістив свій транспортний засіб з місця ДТП, чим останній порушив п. 2.10 ПДР України.

Як вбачається з наданих пояснень ОСОБА_1 під час складання протоколу про адміністративне правопорушення та пояснень наданих ним під час судового розгляду, він дійсно перемістив свій автомобіль з місця дорожньо-транспортної пригоди, однак з метою, щоб приховати факт дорожньо-транспортної пригоди, а для того, наздогнати іншого учасника ДТП, який його спричинив, оскільки останній не зупинившись, зник з місця ДТП. Він хотів зупинитися на місці ДТП, але не зміг, у звязку з неправомірними діями іншого учасника ДТП.

Таким чином, пояснення надані ОСОБА_1 під час складання протоколу про адміністративне правопорушення та під час судового розгляду є аналогічними, що вказує на їх об'єктивність та правдивість.

Так, це свідчить про те, ОСОБА_1 залишив місце ДТП, не зі своєї вини, а з обставин, що не залежать від його волі, а саме у зв'язку з тим, що водій автомобіля НОМЕР_5, який спричинив дану дорожньо-транспортну пригоду, не зупинившись, зник з місця ДТП, а ОСОБА_1 своїми діями вживав всіх заходів, спрямованих на зупинення та встановлення цього учасника.

Встановлено, що протокол про адміністративне правопорушення серія АП1 № 386281 від 01.09.2015 р., складений інспектором ДАІ без врахування та належної перевірки всіх обставин справи щодо наявності чи відсутності в діях ОСОБА_1 ознак правопорушення, передбаченого ст. 122-4 КУпАП. Таким чином, даний протокол про адміністративне правопорушення не є достатнім доказом її вини.

Інших обставин в протоколі та матеріалах справи не відображено, у звязку з чим відсутні підстави для висновку про наявність в діях особи порушень правил дорожнього руху, про які вказано в протоколі.

Враховуючи вищевикладене, суддя приходить до висновку, що у діях ОСОБА_1 відсутній умисел на залишення місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої він був причетний, а тому в його діях відсутня суб'єктивна сторона інкримінованого йому правопорушення, що виключає склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-4 КУпАП.

Таким чином, у суду відсутні підстави для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, зважаючи на те, що достатніх доказів вчинення ним адміністративного правопорушення, визначеного ст. 122-4 КУпАП під час розгляду адміністративних матеріалів в суді, - не здобуто, а ті що надані в якості підтвердження вчинення правопорушення, - суд оцінює критично з наведених вище обставин.

Відповідно до ст. 247 КУпАП визначені обставини, що виключають провадження у справі про адміністративне правопорушення, серед яких пунктом 1 визначено відсутність складу адміністративного правопорушення.

За таких обставин та враховуючи зазначені норми Закону, суд приходить до висновку, що провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ст. 122-4 КУпАП слід закрити, у звязку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого даною статтею.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 10, 122-4, 245, п. 1 ч. 1 ст. 247, ст. ст. 251, 280, 283-285 КУпАп України,

п о с т а н о в и в :

Провадження в справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 122-4 КУпАП, - закрити у звязку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено прокурором у випадках, передбачених частиною пятою статті 7 цього Кодексу, особою, щодо якої її винесено, а також потерпілим протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Апеляційна скарга подається до відповідного апеляційного суду через місцевий суд, який виніс постанову.

Постанова суду у справі про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку оскарження цієї постанови і може бути предявлена до виконання протягом трьох місяців з дня набрання нею законної сили.

Постанова суду набрала законної сили ___________________

Суддя: К.Л. Туманова