АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
№ 33/796/902/2015 Постанова винесена суддею Москалюк В.М.
Категорія: ч. 1 ст. 130 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 жовтня 2015 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду м. Києва Павленко О.П., за участю особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, - ОСОБА_2 та його захисника ОСОБА_3, розглянувши апеляційну скаргу захисника ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_2 на постанову судді Солом'янського районного суду м. Києва від 30 червня 2015 року в справі про адміністративне правопорушення стосовно

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1, (ідентифікаційний номер НОМЕР_1),

В С Т А Н О В И В:

Постановою судді Солом'янського районного суду м. Києва від 30 червня 2015 року ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст. 122-2, 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП, та на нього накладено адміністративне стягнення на підставі ст. 36 КУпАП у виді штрафу в розмірі 3 400 грн.

Крім того, стягнуто з ОСОБА_2 судовий збір у розмірі 36 грн. 54 коп.

Згідно з постановою, 30 березня 2015 року о 05 год. 05 хв. ОСОБА_2, керуючи автомобілем марки «Джонг Тон», д.н.з. НОМЕР_2, на перехресті вул. Борщагівка -

вул. Ніжинська в м. Києві, не вибрав безпечну швидкість, не врахував дорожню обстановку, не впорався з керуванням, внаслідок чого здійснив наїзд на перешкоду (металеву трубу, яка тримає дорожній знак).

Крім того, 30 березня 2015 року о 04 год. 55 хв. ОСОБА_2, керуючи автомобілем марки «Джонг Тон», д.н.з. НОМЕР_2, на вул. Гарматна, 51 в м. Києві, не виконав вимогу працівника міліції про зупинку транспортного засобу, завчасно подану за допомогою жезлу та свистка, і шляхом переслідування на патрульному автомобілі марки «Тойота», н.з. 2920, був зупинений на вул. Борщагівська - вул. Ніжинська.

Крім того, 30 березня 2015 року о 04 год. 55 хв. ОСОБА_2, на вул. Гарматна, 51 в

м. Києві, керував автомобілем марки «Джонг Тон», д.н.з. НОМЕР_2, з явними ознаками алкогольного сп'яніння (запах алкоголю з порожнини рота), від проходження огляду у встановленому законом порядку на стан сп'яніння відмовився в присутності двох свідків.

Таким чином, ОСОБА_2 порушив п.п. 2.4, 2.5, 12.1 Правил дорожнього руху України, тобто вчинив адміністративні правопорушення, передбачені ст.ст. 122-2, 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_3 просить скасувати постанову Солом'янського районного суду м. Києва від 30 червня 2015 року стосовно ОСОБА_2, а провадження відносно нього закрити у зв'язку з відсутністю в його діях складу адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст. 122-2, 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Обґрунтовуючи свою вимогу, захисник зазначає, що винуватість ОСОБА_2 у вчиненні адміністративних правопорушень не доводиться наявними у справі доказами, але суддя місцевого суду в порушення вимог ст. 280 КУпАП неповно з'ясував усі фактичні обставини справи, не допитав свідка ОСОБА_4, хоча стороною захисту заявлялося відповідне клопотання про його допит, належним чином не дослідив докази та безпідставно надав перевагу показання працівників ДАІ, поклавши їх в обґрунтування винуватості ОСОБА_2, проте залишив поза увагою показання ОСОБА_2, свідків ОСОБА_5, ОСОБА_6 та ОСОБА_7, що і призвело до безпідставного притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності.

Крім того, як указує апелянт, судом не надано належної оцінки протоколу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 за ч. 1 ст. 126 КУпАП, який міститься в адміністративному матеріалі, а також копії витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань № про порушення відносно працівників ДАІ кримінального провадження за ч. 1 ст. 125 КК України щодо завдання ОСОБА_2 легких тілесних ушкоджень.

Вислухавши пояснення ОСОБА_2 та захисника, які підтримали апеляційну скаргу та просили постанову судді скасувати і закрити провадження в справі, вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення та дослідивши доводи апеляційної скарги, вважаю, що вона не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Статтею 252 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) при розгляді справи оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

Згідно з положеннями ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративні правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Як убачається з провадження в справі про адміністративне правопорушення та постанови, суддя місцевого суду при розгляді даної справи дослідив її матеріали, допитав ОСОБА_2, вислухав пояснення свідків ОСОБА_6, ОСОБА_5, ОСОБА_7, ОСОБА_8 та ОСОБА_9, проаналізував у постанові досліджені докази, повно та всебічно з'ясувавши обставини правопорушень, надав їм об'єктивну оцінку та прийшов до правильного висновку про наявність в діях ОСОБА_2 складу адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст. 122-2, 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП, а тому судове рішення постановлено з дотриманням вимог закону.

Так, висновок судді місцевого суду про доведеність винуватості ОСОБА_2 у порушенні під час керування автомобілем марки «Джонг Тон» на вул. Гарматна, 51 в

м. Києві, 30 березня 2015 року о 04 год. 55 хв. п.п. 2.4, 2.5 ПДР України, а також 30 березня 2015 року о 05 год. 05 хв. під час керування автомобілем марки «Джонг Тон» на перехресті вул. Борщагівка - вул. Ніжинська в м. Києві п. 12.1 ПДР України, за обставин викладених у постанові, ґрунтується на належних доказах, а саме: даних протоколів про адміністративне правопорушення серія АП1 № 583237, серія АП1 № 583080, серія АП1 № 583270 від 30 березня 2015 року, які складені уповноваженою на те особою з дотриманням вимог ст. 256 КУпАП (а.с. 1-6); даних схеми ДТП, в якій зафіксовано місце наїзду транспортного засобу на перешкоду, розташування автомобіля після зіткнення та механічні пошкодження, завдані транспортному засобу в результаті дорожньо-транспортної пригоди (а.с. 8); письмових поясненнях свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5 щодо обставин події (а.с. 9-10), відповідно до яких 30 березня 2015 року о 05 год. 20 хв. по вул. Борщагівська, 189 в м. Києві в їх присутності водій автомобіля марки «Джонг Тон», д.н.з. НОМЕР_2, відмовився від запропонованого працівником ДАІ проходження огляду на стан сп'яніння, як із застосуванням приладу «Драгер», так і у лікаря-нарколога, а також відмовився підписувати будь-які документи; відеозаписом, де зафіксована зазначена відмова ОСОБА_2 від проходження огляду на стан сп'яніння.

При цьому, пояснення ОСОБА_2 в суді про те, що 30 березня 2015 року він дійсно був на місці пригоди на прохання власника транспортного засобу ОСОБА_7, але автомобілем марки «Джонг Тон» не керував, хоч з працівниками міліції у нього і виник конфлікт, але вони не пропонували йому пройти огляд на стан сп'яніння, проте безпідставно застосували до нього фізичну силу, в результаті чого він звертався до швидкої медичної допомоги та написав відповідну заяву до міліції, обґрунтовано судом відкинуті, як такі, котрі надані з метою уникнути відповідальності за вчинене, оскільки вони спростовуються як відеозаписом з місця події, на якому зафіксовано, що ОСОБА_2 працівники ДАІ пропонували пройти огляд на стан сп'яніння, на що той відмовився, так і іншими доказами у справі, які були оцінені судом відповідно до вимог ст. 252 КУпАП.

Всупереч твердженням апелянта, суддя місцевого суду дав належну оцінку всім доказам у справі, в тому числі й показанням свідків, проаналізувавши їх в сукупності та взаємозв'язку між собою, правильно не прийняв до уваги показання свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_7, бо вони суперечать письмовим доказам, котрі узгоджуються з показаннями свідків ОСОБА_9 та ОСОБА_8 про те, що вони переслідували автомобіль марки «Джонг Тон» до його зупинки і керував цим автомобілем саме ОСОБА_2, який відмовився від проходження медичного огляду на стан сп'яніння.

Між тим показання свідка ОСОБА_5, на які звертає увагу апелянт, в частині того, що свідок не міг в суді підтвердити, що саме ОСОБА_2 в його присутності пропонували працівники ДАІ пройти медичний огляд на стан сп'яніння, не спростовують висновку судді про доведеність винуватості ОСОБА_2 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки відповідно до показань ОСОБА_2, в тому числі й у суді апеляційної інстанції, на місці події йому та іншим особам, що були присутні, працівники ДАІ взагалі не пропонували пройти огляд на стан сп'яніння, а з письмових показань свідка ОСОБА_5 вбачається, що саме водій автомобіля марки «Джонг Тон» порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України, а цим водієм є ОСОБА_2, що доводиться сукупністю доказів у справі.

Та ж обставина, що в суді не був допитаний свідок ОСОБА_4 не може свідчити про неповноту з'ясування всіх обставин справи, бо суддею приймалися заходи для виклику цього свідка в судове засідання, проте свідок до суду не з'явився, а відтак його письмові пояснення були досліджені суддею та прийняті до уваги як такі, що узгоджуються з іншими доказами по справі.

Непереконливими є і доводи апеляційної скарги захисника ОСОБА_3 про те, що суддя не дав належної оцінки тому, що за заявою ОСОБА_2 про його побиття 30.03.2015 року близько 05 години працівниками міліції проводиться досудове розслідування і це підтверджується витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань № , оскільки вказані обставини не спростовують вчинення ОСОБА_2 адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст. 122-2, 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Таким чином, вважаю, що при розгляді справи відносно ОСОБА_2 суддя місцевого суду, у відповідності з вимогами ст. ст. 245, 252, 280 КУпАП повно, всебічно та об'єктивно з'ясував обставини вчинених правопорушень, дав оцінку всім зібраним по справі доказам, належним чином перевірив пояснення ОСОБА_2 та прийшов до правильного висновку про його винуватість у порушенні Правил дорожнього руху України, а саме:

- п. 2.5 ПДР України, згідно з яким водій повинен на вимогу працівника міліції у встановленому порядку пройти медичне обстеження для виявлення стану алкогольного сп'яніння;

- п. 2.4 ПДР України, відповідно до якого водій повинен на вимогу працівника міліції зупинитися з дотриманням вимог цих Правил;

- п. 12.1 ПДР України, згідно з яким під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним.

А тому підстави для скасування постанови та закриття провадження в справі про адміністративні правопорушення, передбачені ст. ст. 122-2, 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП, щодо ОСОБА_2, як про це ставить питання в апеляційній скарзі захисник, відсутні.

Адміністративне стягнення на ОСОБА_2 накладено з дотриманням вимог

ст. 33-36 КУпАП та в межах строків, передбачених ст. 38 цього Кодексу.

Щодо доводів апелянта про ненадання судом належної оцінки протоколу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 за ч. 1 ст. 126 КУпАП, який міститься у справі, то вони не заслуговують на увагу, оскільки відповідно до ст. 222 КУпАП розгляд адміністративних правопорушень за ст. 126 КУпАП відносяться до виключної компетенції органів внутрішніх справ (міліції).

З урахуванням викладеного, вважаю, що постанова судді Солом'янського районного суду м. Києва від 30 червня 2015 року є законною та обґрунтованою, а тому апеляційну скаргу захисника ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_2 слід залишити без задоволення.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суддя,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_2 залишити без задоволення, а постанову судді Солом'янського районного суду м. Києва від 30 червня 2015 року, якою на ОСОБА_2 накладено адміністративне стягнення у виді штрафу за вчинення правопорушень, передбачених ст. 122-2, ст. 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП, - без зміни.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду міста Києва Павленко О.П.