Справа № 163/1837/15-п Провадження №33/773/255/15 Суддя в 1 інстанції: Мосієвич І.В.
Категорія:cт. 471, 472 МК України Доповідач: Оксентюк В. Н.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 жовтня 2015 року місто Луцьк

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Волинської області Оксентюк В.Н.,

з участю представника митниці - Пікалюка М.С.,

особи, щодо якої провадженні у справі закрито - ОСОБА_3,

розглянувши апеляційну скаргу заступника начальника управління аналізу ризиків та протидії митним правопорушенням Волинської митниці ДФС на постанову Любомльського районного суду Волинської області від 03 вересня 2015 року, якою провадження у справі щодо ОСОБА_3 за ст. 471, 472 МК України закрито на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП ,-

В С Т А Н О В И В:

26 червня 2015 року головним державним інспектором Волинської митниці ДФС Лукашиком О.В. складено протокол про порушення митних правил про те, що ОСОБА_3, 26.06.2015 року, близько 19 години 30 хв., слідуючи в Україну з Республіки Польща через м/п Устилуг в якості водія автомобіля «Мерседес-Бенц», р.н.з. НОМЕР_1, ввіз на митну територію України смугою спрощеного митного контролю «зелений коридор» понад неоподатковану норму спальні мішки бувші у використанні в кількості 30 шт., загальною вартістю 4269,24 грн., тобто вчинив правопорушення, передбачене ст. 471 МК України.

Крім цього, слідуючи смугою спрощеного митного контролю ОСОБА_3 не задекларував за встановленою формою вказаний товар, який підлягав письмовому декларуванню, чим вчинив правопорушення, передбачене ст. 472 МК України.

Постановою Любомльського районного суду Волинської області від 03 вересня 2015 року провадження у справі щодо ОСОБА_3 за ст. 471,472 МК України закрито на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Суд своє рішення мотивував тим, що матеріалами справи не доведено умислу ОСОБА_3 на вчинення інкримінованих йому правопорушень. При розгляді справи в суді першої інстанції ОСОБА_3 пояснив, що мав намір у законний спосіб розмитнити свій товар, а тому він заїхав автомобілем на смугу «червоний коридор», а талон на «зелений коридор» прикордонник видав йому помилково. Працівник митниці відмовився надати йому письмову декларацію, у зв'язку з чим він не мав змоги задекларувати товар. За таких обставин суд прийшов до висновку про відсутність в діях ОСОБА_3 умислу на вчинення інкримінованих йому правопорушень.

Заступник начальника Волинської митниці ДФС у поданій апеляційній скарзі вказує на те, що суд першої інстанції не врахував того, що ОСОБА_3 самостійно обрав спрощену форму митного контролю «зелений коридор» отримавши талон по зеленому коридору. Згідно ст. 257 МК України декларування здійснюється шляхом з'явлення за встановленою формою точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення. Вважає, що в діях ОСОБА_3 є склад адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст. 471, 472 МК України. Просить постанову скасувати на прийняти нову постанову та притягнути ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за ст. 471, 472 МК України.

Заслухавши представника митниці Пікалюка М.С., який подану апеляційну скаргу підтримав, ОСОБА_3, який апеляційну скаргу заперечив, перевіривши матеріали справи, прихожу до висновку, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до диспозиції ч. 1 ст. 471 МК України порушенням проходження митного контролю в зонах (коридорах) спрощеного митного контролю визнається переміщення через митний кордон України особою, яка формою проходження митного контролю обрала проходження через «зелений коридор», товарів, переміщення яких через митний кордон України заборонено або обмежено, або товарів у обсягах, що перевищують неоподатковану норму.

З матеріалів справи встановлено, що ОСОБА_3 26.06.2015 року при перетині митного кордону України обрав смугу «червоний» коридор», що стверджується письмовими поясненнями самого ОСОБА_3, які він надавав працівникам митного органу, а також поясненнями, які він дав і у суді першої інстанції.

Вказана обставина фактично не заперечується працівником митного органу ОСОБА_6, який проводив митне оформлення товару ОСОБА_3 Ця обставина також об'єктивно підтверджується приєднаними до матеріалів справи фотознімками, а також оглянутими у судовому засіданні відеоматеріалами, які достовірно вказують, що при перетині митного кордону ОСОБА_3 автомобілем заїхав на смугу «червоний коридор».

За таких обставин пояснення ОСОБА_3, що він мав намір у встановленому законом порядку провести митне оформлення товару та сплатити митні платежі ніякими у справі доказами не спростовані.

Згідно ст. 280 КУпАП, орган ( посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язані з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у її вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з'ясувати інші обставини, які мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ч. 3 ст. 62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Врахувавши усі обставин у їх сукупності, суд першої інстанції прийшов до правильного висновку, що у діях ОСОБА_3 відсутній склад правопорушень, передбачених ст. 471 та 472 МК України і правомірно закрив провадження у справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, та зобов'язав митний орган повернути вилучений у ОСОБА_3 товар після здійснення митного оформлення зі сплатою відповідних митних платежів без стягнення витрат на його зберігання.

В апеляційній скарзі інших додаткових доказів, які би підтверджували винуватість ОСОБА_3 у інкримінованих йому правопорушеннях не наведено. Не надано таких доказів і представником митного органу при перегляді справи апеляційним судом. Тому підстав для скасування постанови суду першої інстанції і прийняття нової постанови, з обставин, наведених у апеляції немає.

Керуючись ст. 294 КУпАП ,-

П О С Т А Н О В И В:

Постанову Любомльського районного суду Волинської області від 03 вересня 2015 року щодо ОСОБА_7 залишити без змін, а апеляційну скаргу заступника начальника Волинської митниці ДФС - без задоволення.

Постанова є остаточна і подальшому оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Волинської області В.Н. Оксентюк