Справа №578/864/15-п Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 33/788/268/15 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
Категорія - Керування транспортними засобами або суднами особами, які перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 жовтня 2015 року м. Суми

Суддя Апеляційного суду Сумської області Філонова Ю. О. , з участю ОСОБА_3 розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Суми апеляційну скаргу ОСОБА_3 на постанову судді Краснопільського районного суду Сумської області від 29 вересня 2015 року, якою

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, мешканця ІНФОРМАЦІЯ_2, раніше притягувався до адміністративної відповідальності 18.05.2015 року Краснопільським районним судом Сумської області за ч.1 ст.130 КУпАП до 3400 грн. штрафу,

на підставі ч.2 ст.130 КУпАП притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді адміністративного арешту строком на 10 діб з оплатним вилученням транспортного засобу.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь держави судовий збір в сумі 243 грн. 60 коп.,-

В С Т А Н О В И В:

Постановою судді Краснопільського районного суду Сумської області від 29 вересня 2015 року, ОСОБА_3 притягнутий до адміністративної відповідальності за те, що він 05 вересня 2015 року о 09:10 год. в смт. Краснопілля, Сумської області, по вул. Калініна, керував автомобілем ГАЗ-52, д. н. В6747СІ, що належить ОСОБА_4, в стані алкогольного спяніння, чим порушив вимоги п.2.9 Правил дорожнього руху України, та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.130 КУпАП, від дачі пояснень та підпису протоколу відмовився у присутності двох свідків.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 просить скасувати постанову судді, закривши провадження у справі у звязку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.130 КУпАП. Свої вимоги мотивує тим, що за кермом автомобіля перебували його друзі, а не він і ситуація з медичним освідуванням на стан спяніння повязана з його конфліктом з продавцями магазину «Троянда». При цьому, жодних доказів про факт керування ним автомобілем матеріали справи не містять. Також апелянт вказує, що в порушення вимог ст.254 КУпАП він не отримав копії протоколу та не підписував його.

Вивчивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, вважаю, що вона задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Висновок суду про винність ОСОБА_3 у вчиненні адміністративного правопорушення за обставин, викладених у постанові судді, ґрунтується на доказах, досліджених і належним чином оцінених судом.

Так, вина ОСОБА_3 у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 130 КУпАП в повному обсязі доведена в судовому засіданні та підтверджується матеріалами справи, а саме:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії АП2 № 183094 від 05.09.2015 року (а.с.1);

- висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 05 вересня 2015 року № 106, у відповідності з яким ОСОБА_3 05.09.2015р. перебував в стані алкогольного спяніння (а.с.2);

- дослідженими в судовому засіданні письмовими показами свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6 (а.с.3-4), які підтвердили, що вони дійсно були присутні при складанні адміністративного протокола відносно ОСОБА_3 саме за керування ним транспортним засобом в стані алкогольного спяніння. Підстав не довіряти таким показанням не вбачається.

Крім того, як вбачається з постанови суду, факт вживання спиртного 05.09.2015 року та керування автомобілем у нетверезому стані ОСОБА_3 безпосередньо підтвердив в судовому засіданні в суді першої інстанції.

Так, згідно п. 2.9 ПДР, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп'яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

За повторне протягом року керування особою в стані алкогольного спяніння транспортним засобом, передбачена відповідальність за ч.2 ст.130 КУпАП.

Згідно постанови Краснопільського районного суду Сумської області від 18 травня 2015 року, ОСОБА_3 протягом 2015 року вже притягувався до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП (а.с.8).

Враховуючи наведені обставини вважаю, що суддя районного суду, у відповідності до вимог ст.245 КУпАП всебічно, повно і об'єктивно дослідив всі обставини справи і правильно дійшов висновку про наявність в діях ОСОБА_3 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.130 КУпАП.

Доводи ОСОБА_3 про те, що не він перебував за кермом автомобіля, а його друзі і ситуація з медичним освідуванням на стан спяніння повязана з його конфліктом з продавцями магазину «Троянда», розцінюю як спосіб уникнення від відповідальності за вчинене правопорушення, оскільки ці твердження ОСОБА_3, спростовуються як показами останнього під час розгляду адміністративного протоколу, так і іншими матеріалами справи, належним чином перевіреними та оціненими суддею суду першої інстанції.

Крім того, ОСОБА_3 в суді першої інстанції про ці обставини (що не він був за кермом автомобіля та конфлікт з продавцями магазину) не зазначав і вони не були предметом дослідження. Також в апеляційній скарзі апелянт не вказує хто ж саме був за кермом його автомобіля та не ставить питання про допит цієї особи в ході апеляційного перегляду справи.

Крім того, на підтвердження того факту, що саме ОСОБА_3 був за кермом автомобіля свідчить і та обставина, що саме у нього знаходився технічний паспорт на автомобіль, незважаючи на те, що як він вказує, його привезли друзі.

Що стосується посилань ОСОБА_3 на порушення працівниками ДАІ вимог ст.254 КУпАП, то як вбачається з матеріалів справи, а саме, з протоколу про адміністративне правопорушення, ОСОБА_3 відмовився від дачі пояснень та підпису протоколу, що також ствердили у своїх письмових поясненнях свідки (а.с.3-4).

Крім того, під час розгляду справи в суді першої інстанції ОСОБА_3 не заявляв жодних зауважень щодо наявних в матеріалах справи доказів, натомість повністю визнав вину у скоєному, у звязку з чим вважаю такі його доводи способом зменшити відповідальність.

Адміністративне стягнення у виді адміністративного арешту з оплатним вилученням транспортного засобу накладено на ОСОБА_3 в межах, встановлених санкцією ч.2 ст.130 КУпАП і відповідає вимогам ст. 33 КУпАП з урахуванням конкретних обставин справи.

Так як ОСОБА_3 вчинив правопорушення, яке становить особливу суспільну небезпечність, рішення судді про необхідність накладення відносно нього саме такого виду стягнення, є таким, що буде сприяти запобіганню вчинення ОСОБА_3 нових правопорушень.

З урахуванням наведеного, підстав для скасування або зміни постанови судді не вбачається.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

П О С Т А Н О В И В:

Постанову Краснопільського районного суду Сумської області від 29 вересня 2015 року відносно ОСОБА_3 залишити без зміни, а його апеляційну скаргу без задоволення.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду Сумської областіОСОБА_2.