Справа № 450/2363/13-п Головуючий у 1 інстанції: Мусієвський В.Є.
Провадження № 33/783/20/15 Доповідач: Стельмах І. О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 вересня 2015 року Апеляційний суд Львівської області у складі:

судді - Стельмаха І.О.,

особи, яка притягається до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1

та його захисника ОСОБА_2,

представника потерпілого ОСОБА_3 - адвоката Савки І.Я.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові справу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП за апеляційними скаргами потерпілого ОСОБА_3 та його представника - адвоката Савки І.Я. на постанову судді Пустомитівського районного суду Львівської області від 13 листопада 2014 року,

в с т а н о в и в:

Постановою судді Пустомитівського районного суду Львівської області від 13 листопада 2014 року провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП закрито за відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення.

Як вбачається з постанови судді, ОСОБА_1 притягався до адміністративної відповідальності за те, що він 22 червня 2013 року о 17 год. 30 хв. у м. Львові на перехресті нерівнозначних доріг, а саме: вулиць Зелена - Надійна, на транспортному засобі марки «Фольксваген Бора» н.з. НОМЕР_1, рухаючись по другорядній дорозі не дав дорогу транспортному засобу марки «Субару Форестер» н.з. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_3, який наближався до вказаного перехрестя по головній дорозі, чим порушив вимоги п.16.11 ПДР та спричинив зіткнення, внаслідок чого транспортні засоби отримали технічні пошкодження.

На постанову судді потерпілий ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову судді та винести нову постанову, якою визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, обравши відповідне покарання. В обґрунтування апеляційних вимог покликається на те, що постанова судді є незаконною та необґрунтованою, оскільки не відповідає фактичним обставинам справи, суперечить Конституції України та вимогам ст.ст. 7, 245, 252 КУпАП. Зазначає, що матеріалами справи встановлено, що саме ОСОБА_1 порушив Правила дорожнього руху, що призвело до зіткнення транспортних засобів. Суд безпідставно поклав в основу рішення пояснення ОСОБА_1, його свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6, а також висновок експертного дослідження НДЕКЦ ГУ МВСУ у Львівській області № 1/23 від 02 жовтня 2014 року, проведеного за інших вихідних даних та на підставі пояснень ОСОБА_1 і свідка ОСОБА_6, при цьому проігнорувавши пояснення потерпілого, результати огляду місця події від 22 червня 2013 року та висновки трьох експертних досліджень ЛНДІСЕ № 4214 від 16 січня 2014 року, № 4215 від 11 березня 2014 року та № 1983 від 02 липня 2014 року, які були проведені на підставі об'єктивних даних і засвідчували неправомірність дій ОСОБА_1

В поданій апеляційній скарзі представник потерпілого - адвокат Савка І.Я. просить скасувати постанову судді та постановити нову, якою визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, обравши відповідне покарання. Свої вимоги мотивує тим, що постанова судді є необ'єктивною, незаконною, необґрунтованою та упередженою, не відповідає встановленим фактам та суперечить вимогам Конституції України та КУпАП. Вважає, що факт порушення водієм ОСОБА_1 ПДР є явним та очевидним, оскільки підтверджується поясненням учасників ДТП, результатами огляду місця ДТП та транспортних засобів, схемою ДТП. Зазначає, що допитані в суді першої інстанції свідки ОСОБА_6 та ОСОБА_5 - начебто очевидці ДТП, є сумнівними свідками, оскільки такі не зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення. Суд порушуючи принципи об'єктивності та рівності учасників судового процесу, не врахував ряд фактів і обставин, що свідчать про намагання ОСОБА_1 шляхом відверто вигаданих, нереальний і нелогічних пояснень сумнівних свідків уникнути відповідальності, піддав сумніву очевидні факти. З матеріалів справи вбачається, що через рік після ДТП інспектором Бариляком О.В. були складені протоколи додаткового огляду місця ДТП з участю ОСОБА_1 та свідка ОСОБА_6, в яких не було встановлено жодних додаткових обставин чи деталей ДТП, а фактично зафіксовані суб'єктивні пояснення ОСОБА_1 та ОСОБА_6, на підставі чого й був зроблений висновок НДЕКЦ ГУ МВСУ у Львівській обл. № 1/23 від 02 жовтня 2014 року, в якому не враховано попередніх трьох висновків експертних досліджень, проведених експертами ЛНДІСЕ. Суд всупереч вимогам ст. 252 КУпАП неналежно, невірно та неправильно оцінив наявні в справі докази.

Заслухавши пояснення представника потерпілого ОСОБА_3 захисника Савку І.Я., ОСОБА_1 та його захисника ОСОБА_2, перевіривши доводи апеляційних скарг, дослідивши матеріали справи та долучені при апеляційному перегляді докази, апеляційний суд вважає, що пропущений ОСОБА_3 строк на апеляційне оскарження слід поновити,постанову судді скасувати, а справу закрити з таких підстав.

Матеріалами справи підтверджуються доводи ОСОБА_3 щодо причин пропуску строку на апеляційне оскарження. Суд вважає, що строк на апеляційне оскарження пропущений апелянтом з поважних причин, а тому його слід поновити.

При розгляді справи про адміністративне правопорушення суддя в порушення вимог ст. 280 КУпАП допустив істотну неповноту з'ясування обставин справи, яка вплинула на правильність прийняття рішення.

Неповнота з'ясування обставин справи усунута при апеляційному перегляді справи шляхом проведення судових транспортно-трасологічної та автотехнічної експертиз, а також дослідження долучених до справи доказів.

Приймаючи рішення про закриття провадження у справі за відсутності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення районний суд покликався на показання водія ОСОБА_1, свідків ОСОБА_6, ОСОБА_5 та прийшов до хибного висновку про те, що автомобіль під керуванням водія ОСОБА_1 під час зіткнення автомобілів знаходився в нерухомому стані.

Крім того, покликання районного суду на висновок автотехнічного дослідження № 1/23 від 02 жовтня 2014 року про відсутність в діях ОСОБА_1 порушень вимог правил дорожнього руху та наявність в діях ОСОБА_3 порушень вимог правил дорожнього руху, що стали причиною дорожньо-транспортної пригоди є необґрунтованими, не відповідають реальним обставинам справи та спростовуються наявними в справі доказами.

На підставі цього суддя прийшов до висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Однак такий висновок суду не може вважатися правильним, оскільки зроблений без належної оцінки доказів.

З метою повного, всебічного та об'єктивного з'ясування обставин справи постановою Апеляційного суду Львівської області від 25 грудня 2014 року у справі призначено судові транспортно-трасологічну та автотехнічну експертизи.

Відповідно до висновку № 255 судової транспортно-трасологічної експертизи від 17 червня 2015 року:

п. 2) Під час дорожньо-траспортної події автомобіль Субару Форестер р.н. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_3 і автомобіль Фольксваген Бора р.н. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_1 знаходились у рухомому стані.

п. 3.1) Пояснення водія автомобіля Субору Форестер р.н. НОМЕР_2, ОСОБА_3 в частині, що він «… продовжив рух свого автомобіля ближче до правого краю дороги вул. Зеленої. Проїхавши приблизно 90-100 м. від місця зупинки, на перехресті з вул. Надійною, раптово в його автомобіль з правого боку в'їхав автомобіль «Фольксваген Бора» є технічно спроможними і такими, що відповідають встановленому механізму контактування транспортних засобів під час ДТП, їх взаємному розташуванню відносно один одного та елементів проїзної частини перехрестя вул. Зеленої - вул. Надійної в момент зіткнення.

п. 3.2) Пояснення водія автомобіля Фольксваген Бора р.н. НОМЕР_1, ОСОБА_1 в частині, що «22 червня 2013 року близько 17 год. 30 хв. він їхав на автомобілі «Фольксваген Бора» н.з. НОМЕР_1 по вул. Надійній в напрямку перехрестя з вул. Зеленою. Під'їхавши до пішохідного переходу, що знаходиться перед перехрестям, він зупинився після чого проїхавши приблизно один метр, вдруге зупинився перед перехрестям, для того щоб пропустити транспортні засоби, які рухаються по головній дорозі, а саме вул. Зеленою. Перебуваючи в нерухомому стані приблизно від 1 до 3 хв. він побачив, що з лівої сторони по вул. Зеленій в напрямку до центра м. Львова на відстані приблизно 80-100 м. в лівій смузі руху рухається автомобіль «Субару Форестер» зі швидкістю 70-80 км/год. Приблизно на відстані 15-25 м. до його автомобіля, який знаходився на вул. Надійній» є технічно не спроможними і такими, що суперечать встановленому механізму контактування транспортних засобів під час ДТП - їх взаємному розташуванню відносно один одного та елементів проїзної частини перехрестя вул. Зеленої - вул. Надійної в момент зіткнення.

п. 4.1) Оцінити, з технічної точки зору пояснення свідка ОСОБА_5 в частині, що «22 червня 2013 року він виїхав на своєму автомобілі з СТО «ГаличАвто» та рухався по вул. Надійній в напрямку вул. Зеленої. Не доїжджаючи до вул. Зеленої, приблизно за 70 м. повернув в ліво до магазину. Вийшовши з автомобіля побачив, що перед перехрестям з вул. Зеленою на вул. Надійній стояв автомобіль «Фольксваген Бора» н.з. НОМЕР_1, який належить ОСОБА_1 Підходячи до магазину почув позаду себе звук удару схожий на зіткнення автомобілів. Коли повернувся, то побачив, що відбулось зіткнення автомобілів «Субару Форестер» та «Фольксваген Бора». Самого моменту зіткнення автомобілів він не бачив» не видається можливим, з причин відсутності в даних поясненнях опису механізму зіткнення транспортних засобів під час ДТП.

Відповідно до висновку № 256 судової автотехнічної експертизи від 15 вересня 2015 року:

п. 3) Розглядаючи технічно спроможний варіант розвитку ДТП, який вбачається згідно пояснень водія автомобіля «Субару Форестер» ОСОБА_3, причиною ДТП з технічної точки зору, стади ті обставини, що водій автомобіля «Фольксваген Бора» ОСОБА_1 виїжджаючи з другорядної дороги на головну не дав дорогу автомобілю «Субару Форестер» і виїхав на такій віддалі до останнього, при якій водій ОСОБА_3 вже не мав технічної можливості уникнути зіткнення.

Таким чином, водій автомобіля «Фольксваген Бора» ОСОБА_1 наближаючись до перехрестя, перед яким встановлено дорожній знак 2.1 «Дати дорогу», повинен був відповідно до вимог п. 2.1 розділу 33 «Дорожні знаки» ПДР та вимог п.п. 16.11, 16.3 ПДР виконати вимогу дати дорогу автомобілю «Субару Форестер», що наближався до даного перехрестя по головній дорозі і зупинитися перед дорожньою розміткою 1.12 або 1.13, а при їх відсутності - перед краєм проїзної частини головної дороги.

При відзначених вище обставинах причиною настання даної ДТП, з технічної точки зору, є факт порушення водієм автомобіля «Фольксваген Бора» ОСОБА_1 правил дорожнього руху, який виїжджаючи з другорядної дороги на головну не дав дорогу автомобілю «Субару Форестер» і виїхав на такій віддалі до останнього, при якій водій ОСОБА_3 вже не мав технічної можливості уникнути зіткнення.

Дослідивши усі обставини справи в їх сукупності та оцінюючи зібрані у справі докази, апеляційний суд вважає, що постанова судді є необґрунтованою, незаконною, викладені висновки в мотивувальній частині постанови є хибними та не відповідають об'єктивним обставинам справи, а тому підлягає скасуванню.

Разом з тим, справа про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 підлягає закриттю з таких підстав.

Відповідно до п. 7 ст. 247 КУпАП провадження в справі не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю в разі закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст. 38 КУпАП.

Згідно з ч. 2 ст. 38 КУпАП у справах про адміністративні правопорушення, які підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніше як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через три місяці з дня його виявлення.

Враховуючи, що подія мала місце 22 червня 2013 року, й на момент розгляду справи апеляційним судом закінчилися строки накладення адміністративного стягнення, передбачені ст. 38 КУпАП, провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 слід закрити на підставі п. 7 ст. 247 КУпАП.

Керуючись п. 7 ст. 247, ст. 294 КУпАП, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в :

Поновити потерпілому ОСОБА_3 строк на пеляційне оскарження.

Апеляційні скарги потерпілого ОСОБА_3 та його представника - адвоката Савки І.Я. задовольнити частково.

Постанову судді Пустомитівського районного суду Львівської області від 13 листопада 2014 року щодо ОСОБА_1 скасувати.

Справу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП закрити в зв'язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення.

Постанова є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Стельмах І.О.