АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 березня 2015 року м. Київ

Суддя Апеляційного суду міста Києва Юрдига О.С., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Шевченківського районного суду м. Києва від 03 лютого 2015 року у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 за ст. 124 КУпАП,-

В С Т А Н О В И В:

Постановою Шевченківського районного суду м. Києва від 03 лютого 2015 року провадження у справі про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності, передбаченої ст. 124 КУпАП, закрито у зв'язку з відсутністю в його діях складу правопорушення.

Не погоджуючись з постановою суду ОСОБА_1 в апеляційній скарзі просить її скасувати та прийняти нове рішення.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що постанова суду є незаконною, оскільки судом неповно з'ясовано обставини справи; не залучено його до участі в справі; ОСОБА_2 надано недостовірну інформацію про причину ДТП, а його свідчення суперечать схемі ДТП. Вважає пояснення свідка ОСОБА_3 недостовірними, оскільки його автомобіль був припаркований значно нижче перехрестя, ДТП сталася в темну пору доби; окрім того, вважає, що свідок був засліплений фарами зустрічного транспорту і не міг розрізнити ні марки автомобілів, ні їх кольори.

У судовому засіданні ОСОБА_1 підтримав подану апеляційну скаргу та просив її задовольнити. Вказував на те, що у постанові суду не вірно викладено його пояснення.

Інший учасник дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_2 заперечив проти апеляційної скарги, вважає постанову суду законною.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, вважаю, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст.ст. 245, 280, 256 КУпАП, одним із завдань провадження у справах про адміністративне правопорушення є своєчасне, всебічне, повне й об'єктивне з'ясування обставин кожної справи. Необхідно також встановити, чи вчинено правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, а також інші обставини, які мають значення для справи. Наявним у матеріалам справи доказам, суд повинен дати належну оцінку.

Разом з тим, приймаючи рішення у даній справі суд у повному обсязі наведених вимог не виконав.

Як зазначено у протоколі про адміністративне правопорушення серії АП1 №44094 від 11 січня 2015р., ОСОБА_2 11 лютого 2015 року о 21 год. 00хв., керуючи автомобілем «Рено», державний номерний знак НОМЕР_1 по вул. С.Петлюри, 2/4 в м. Києві, під час зміни напрямку руху не переконався що це буде безпечно та не створить перешкод іншим учасникам дорожнього руху, внаслідок чого сталося зіткнення з автомобілем «Шкода» державний номерний знак НОМЕР_2. В подальшому не дотримався безпечної дистанції та здійснив зіткнення з автомобілем «Шкода» д.н.з. НОМЕР_2, що призвело до пошкодження транспортних засобів, чим порушив п.п. 10.1, 13.1 Правил дорожнього руху.

Визнаючи відсутність в діях ОСОБА_2 порушення п.п. 10.1, 13.1 ПДР, а відтак складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, суд першої інстанції послався на його пояснення та схему даної дорожньо-транспортної пригоди, які начебто спростовують письмові пояснення водія ОСОБА_1, а також пояснення свідка ОСОБА_3

Такий висновок суду вважаю не обґрунтованим, оскільки його зроблено без повного та об'єктивного з'ясування всіх обставин справи.

Відповідно до вимог п. 10.1 ПДР України, перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху. Водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримувати безпечної дистанції та безпечного інтервалу (п. 13.1 ПДР України).

Як убачається із матеріалів адміністративної справи, ОСОБА_1, як другого учасника даної ДТП, у суд першої інстанції не викликано. Однак у постанові суду викладено зміст його пояснень, які не у повній мірі відповідають письмовим поясненням, що містяться у матеріалах справи та підтверджені у суді апеляційної інстанції.

Зокрема, за поясненнями ОСОБА_1, ОСОБА_2 на поворот з вул. Т. Шевченка на вул. С. Петлюри, під'їхав останнім, зупинився зліва від його автомобіля, який стояв попереду нього. Після загоряння зеленого сигналу світлофора, він почав рух у другому ряді. Оскільки третього ряду на даній ділянці дороги не передбачено, ОСОБА_2 почав рухатися по зустрічній смузі та змінювати рядність руху, внаслідок чого відбулося зіткнення їх автомобілів. Почувши зіткнення, він почав зупинятися, а ОСОБА_2 не зменшуючи швидкість продовжив рух, та виїхавши на його смугу загальмував, що призвело до повторного зіткнення автомобілів.

Схема дорожньо - транспортної пригоди від 11 січня 2015 року, де зображено розміщення автомобіля «Рено», д.н.з. НОМЕР_1, яким керував ОСОБА_2 та долучені під час апеляційного розгляду фотознімки в сукупності підтверджують пояснення ОСОБА_1 про обставини ДТП та механізм зіткнення транспортних засобів та доводять вину ОСОБА_2 у порушенні п.п. 10.1 та 13.1ПДР та вчинення ним правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Відтак пояснення свідка ОСОБА_3 самі по собі не можуть бути беззаперечними доказами відсутності в діях водія ОСОБА_2 порушень Правил дорожнього руху, оскільки вони не спростовують наявних ушкоджень на транспортних засобах та механізм їх утворення.

За таких обставин, висновок суду про відсутність у діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, є необґрунтованим, а тому апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає задоволенню, а постанова Шевченківського районного суду м. Києва від 03лютого 2015 року - скасуванню з винесенням нової постанови, якою слід визнати ОСОБА_2 винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП та накласти на нього стягнення.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити, а постанову Шевченківського районного суду м. Києва від 03 лютого 2015 року стосовно ОСОБА_2 - скасувати.

Винести нову постанову, якою визнати ОСОБА_2 (ідентифікаційний номер - НОМЕР_3) винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та накласти на нього стягнення у виді штрафу в розмірі 20 (двадцяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340 (триста сорок) гривень.

Стягнути з ОСОБА_2 судовий збір в розмірі 36 (тридцять шість) гривень 54 (п'ятдесят чотири) копійки.

Постанова є остаточною, оскарженню не підлягає.

Суддя

Апеляційного суду міста Києва О.С. Юрдига