АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВA
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 жовтня 2015 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва Ігнатов Р.М., за участі особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності - ОСОБА_2, розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в міста Києві апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову судді Деснянського районного суду міста Києва від 01.09.2015, -

В С Т А Н О В И В

Цією постановою ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді позбавлення права керувати транспортними засобами строком на один рік.

Згідно постанови суду першої інстанції, 08.08.2015 приблизно в 12 год. 05 хв., ОСОБА_2 в стані алкогольного сп'яніння керував транспортним засобом - автомобілем Рено д/з НОМЕР_1 по вул. О.Теліги в м. Києві, чим порушив п. 2.9.а Правил дорожнього руху України та вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Не погоджуючись з постановою суду, ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу від 08.09.2015, в якій просить постанову Деснянського районного суду міста Києва 01.09.2015 змінити та пом'якшити призначене йому стягнення.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 посилається на те, що судом першої інстанції дану справу розглянуто неповно та односторонньо, в результаті чого при визначенні йому виду адміністративного стягнення, в повній мірі не враховано всі пом'якшуючі вину обставини. Зокрема, на думку апелянта, при накладенні судом стягнення не враховано всі вимоги ст. 33 КУпАП.

Як зазначає ОСОБА_2, свою вину він повністю визнав, втім судом не враховано пом'якшуючі відповідальність обставини, а саме те, що він повністю та щиро розкаявся та визнав свою провину і те, що за весь час водійського стажу він вперше притягується до адміністративної відповідальності за подібне правопорушення.

В обгрунтування своїх доводів апелянт вказує, що напередодні, 07.08.2015, на святкуванні дні народження, вжив алкогольні напої, але в обмеженій кількості. Наступного дня, до нього звернувся один з клієнтів та запропонував роботу та непоганий заробіток. Маючи на утриманні двох батьків-пенсіонерів та через скрутне фінансове становище, він був змушений погодитись на підробіток за таких обставин. Втім, він не погоджується, що був в стані алкогольного сп'яніння, оскільки 08.08.2015 перебував у доброму самопочутті та відмінному стані здоров'я, а несвіжий подих та почервоніння на обличчі були аномальною реакцією організму.

За таких обставин, апелянт вважає, що судом необґрунтовано обрано найбільш суворий вид стягнення, передбачений ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Заслухавши пояснення особи, що притягується до адміністративної відповідальності, який просить задовольнити апеляційну скаргу, перевіривши матеріали справи та доводи викладені в апеляційній скарзі, вважаю, що подана апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.8 п.4 ст. 294 КУпАП, за наслідками апеляційного розгляду апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції має право змінити постанову. Призначаючи адміністративне стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами строком на один рік, суд першої інстанції, враховуючи, що правова конструкція санкції ч.1 ст.130 КУпАП є альтернативною, взагалі не обґрунтував в мотивувальній частині постанови, з яких підстав він дійшов до висновку про призначення такого виду адміністративного стягнення, як позбавлення права керування транспортними засобами, яке є суворішим видом стягнення в порівнянні зі штрафом.

Як зазначено в ч.2 ст.30 КУпАП, позбавлення наданого даному громадянинові права керування транспортними засобами застосовується на строк до трьох років за грубе або повторне порушення порядку користування цим правом або на строк до десяти років за систематичне порушення порядку користування цим правом.

Проте судом першої інстанції, при розгляді справи про адміністративне правопорушення зазначених вимог закону в повному обсязі дотримано не було.

Суд першої інстанції в постанові зазначив, що врахував характер та обставини вчиненого правопорушення, дані про особу правопорушника, щире розкаяння та відсутність обставин, що обтяжують відповідальність, вид та ступінь сп'яніння, не усвідомлення в повному обсязі правопорушником всієї небезпеки вчиненого правопорушення, втім наклав на ОСОБА_2 адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами з виховною метою, за наявності в санкції ч.1 ст.130 КУпАП альтернативного більш м'якого виду стягнення у виді штрафу.

Таким чином, враховуючи обставини правопорушення і критичне відношення до них з боку правопорушника, його щире каяття, наявність на утриманні двох батьків-пенсіонерів, скрутне фінансове становище та ту обставину, що алкоголь ОСОБА_2 вживав напередодні вчинення даного правопорушення, що відповідно до п.1 ч.1 ст. 34 та ч.2 ст. 34 КУпАП судом апеляційної інстанції визнано як обставинами, які пом'якшують відповідальність, беручи до уваги, що раніше правопорушник не притягувався до адміністративної відповідальності за скоєння адміністративних правопорушень за ст. 130 КУпАП та те, що автомобіль є єдиним джерелом отримання доходів ОСОБА_2, а позбавлення права керування транспортним засобом позбавить правопорушника та його сім'ю єдиного джерела доходів, суддя апеляційної інстанції приходить до висновку про обґрунтованість вимог апеляції щодо зміни адміністративного стягнення на більш м'який - у вигляді штрафу, передбаченого санкцією ч.1 ст.130 КУпАП.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суддя -

ПОСТАНОВИВ

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову судді Деснянського районного суду міста Києва від 01.09.2015 задовольнити.

Постанову судді Деснянського районного суду міста Києва від 01.09.2015, якою ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді позбавлення права керувати транспортними засобами строком на один рік, змінити в частині накладення адміністративного стягнення, обравши інший, більш м'який вид адміністративного стягнення, передбачений санкцією ч.1 ст. 130 КУпАП.

Накласти на ОСОБА_2 адміністративне стягнення у вигляді штрафу у виді двохста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто 3 400 (три тисячі чотириста) грн.

В іншій частині постанову Деснянського районного суду міста Києва від 01.09.2015 залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Копія повного рішення по скарзі на постанову протягом трьох днів надсилається особі щодо якої її винесено.

Суддя Р.М.Ігнатов

Справа № 33/796/1105/2015

Категорія: ч. 1 ст. 130 КУпАП

Суддя у першій інстанції - Броновицька О.В.