Справа № 500/5718/15-п
Провадження № 3/500/1637/15
ІЗМАЇЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
___________________________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

Іменем України

21 жовтня 2015 року м. Ізмаїл

Суддя Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області Яковенко І.І., розглянувши справу про адміністративне правопорушення у відношенні

ОСОБА_1, що народилася 08 липня 1987 року, уродженки ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянки України, не працюючої, маючої на утриманні малолітню дитину ІНФОРМАЦІЯ_2, зареєстрованої за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3, проживаючої за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4,

за ч. 1 ст. 184 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

встановив:

ОСОБА_1 ухиляється від виконання передбачених законодавством батьківських обовязків по забезпеченню необхідних умов виховання малолітньої доньки ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, а саме не проконтролювала місцезнаходження останньої, внаслідок чого малолітня 05 вересня 2015 року о 01:30 годині перебувала на просп. Суворова в м. Ізмаїлі Одеської області сама без догляду дорослих.

ОСОБА_1 належним чином неодноразово викликалася до суду, однак поштові повідомлення про вручення судових повісток про виклик до суду були повернуті до суду у звязку з із закінченням терміну їхнього зберігання.

Таким чином, суд вважає, що ОСОБА_1 була належним чином повідомленою про час і місце розгляду справи про адміністративне правопорушення у відношенні неї, оскільки при надісланні як на адресу її проживання так і за адресою її реєстрації рекомендованих листів з повідомленням із відміткою «судова повістка», ОСОБА_1 не зявилася до поштового відділення за їх отриманням, а також не повідомила суд про зміну свого місця проживання, у звязку з чим суд вважає, що вона умисно не зявлялася до поштового відділення за отриманням судових повісток про виклик до суду з метою ухилення від адміністративної відповідальності, у звязку з чим суд у відповідності до ч. 1 ст. 268 КУпАП вважає за можливе розглянути справу у його відсутності.

Винність ОСОБА_1 в ухиленні від виконання передбачених законодавством обов'язків по забезпеченню необхідних умов виховання малолітньої доньки повністю підтверджується сукупністю наступних доказів, досліджених судом.

Так, відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці данні встановлюються, у тому числі, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, речовими доказами, протоколом про вилучення речей, а також іншими документами.

Відповідно до даних протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 ухилилася від виконання передбачених законодавством обов'язків по забезпеченню необхідних умов виховання малолітньої доньки, оскільки не проконтролювала місцезнаходження останньої в нічний час.

Крім того, вказані обставини справи також підтверджуються даними рапорту інспекторачергового Ізмаїльського МВ (з обслуговування м. Ізмаїла та Ізмаїльського району) ГУМВС України в Одеській області від 05.09.2015 р., копії постанови про поміщення неповнолітнього до КУ «Ізмаїльський міський центр соціально-психологічної реабілітації дітей» служби у справах дітей Ізмаїльської міської ради від 05.09.2015 р., а також даними письмових пояснень ОСОБА_1

Таким чином, аналіз сукупності усіх даних, що містяться в досліджених у суді доказах, дозволяє суду дійти висновку про наявність адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та про доведеність винності ОСОБА_1 в його вчиненні.

При накладенні адміністративного стягнення на ОСОБА_1 суд враховує характер вчиненого правопорушення, особу правопорушниці, ступінь її вини, майновий стан та обставини, що помякшують і обтяжують відповідальність.

Обставин, які відповідно до ст. ст. 34, 35 КУпАП помякшують та обтяжують відповідальність ОСОБА_1 за вчинене нею адміністративне правопорушення, суд не вбачає.

Таким чином, з урахуванням вказаних обставин справи, приймаючи до уваги особу ОСОБА_1, суд вважає, що для її виховання в дусі додержання законів України, а також припинення нових правопорушень, достатнім і необхідним є накладення на неї адміністративного стягнення у виді штрафу.

Крім того, суд вважає за необхідне в силу ч. 1 ст. 401 КУпАП, стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в розмірі, передбаченому п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» № 3674-VI від 08.07.2011 р., а саме в розмірі 0,2 розміру мінімальної заробітної плати, встановленого на 1 січня 2015 року, що складає 243,60 грн.

Керуючись ст. ст. 283, 284 Кодексу України

про адміністративні правопорушення, суддя

постановив:

ОСОБА_1 визнати винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП, та накласти на неї адміністративне стягнення у виді штрафу в дохід держави в розмірі двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 34 (тридцять чотири) гривні.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 243 (двісті сорок три) грн. 60 коп.

Постанова може бути оскаржена до Апеляційного суду Одеської області через Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Постанова про накладення адміністративного стягнення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги та підлягає зверненню до виконання протягом трьох місяців з моменту її винесення. В разі ж оскарження постанови перебіг строку давності звернення її до виконання зупиняється до розгляду скарги.

СУДДЯ

Ізмаїльського міськрайонного суду ОСОБА_3