Номер провадження: 33/785/649/15
Номер справи місцевого суду: 520/3509/15-п
Головуючий у першій інстанції Чванкін С.А.
Доповідач Котелевський Р. І.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.10.2015 року м. Одеса

Апеляційний суд Одеської області в складі судді судової палати з розгляду кримінальних справ Котелевського Р.І., за участю особи, яка подала апеляційну скаргу - ОСОБА_3, розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу на постанову судді Київського районного суду м. Одеси від 14.04.2015 року, -

встановив:

Постановою судді Київського районного суду м. Одеси від 14.04.2015 року, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1, визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік, та стягнуто з судові витрати в сумі 36 гривень 54 копійок.

Згідно постанови судді районного суду, 07.03.2015 року, о 2120 годині, ОСОБА_3, керував автомобілем «Ніссан» державний реєстраційний номер НОМЕР_1 по вул. Чубаївській в м. Одесі, з явними ознаками алкогольного сп'яніння (різкий запах алкоголю з порожнини рота), після проходження тесту за допомогою алкотестеру «Драгер» на місці, який показав 0,75 проміле алкоголю, від подальшого проходження огляду на стан алкогольного сп'яніння у медичній установі відмовився в присутності понятих, чим порушив п.2.5 Правил дорожнього руху чим скоїв адміністративне правопорушення передбачене ст. 130 КУпАП.

На дану постанову судді районного суду Анисимов Д.В. подав клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, в якому зазначає що копію оскаржуваної постанови отримав лише 24.09.2015 року та апеляційну скаргу, в якій не оспорюючи кваліфікацію вчиненого, просить постанову судді районного суду змінити та призначити йому адміністративне стягнення у вигляді штрафу.

В доводах апеляційної скарги ОСОБА_3 зазначає, що провину свою визнає, в скоєному щиро розкаюється. Вказує, що суд першої інстанції не прийняв до уваги той факт, що він вперше скоїв адміністративне правопорушення. Зазначає, що на його утриманні знаходиться двоє дітей, одна з яких - донька ОСОБА_4 - є дитиною-інвалідом, а також дружина з тещею, які не працюють. Апелянт вказує, що позбавлення його права керування транспортним засобом призведе до втрати ним роботи та позбавлення його родини засобів до існування, оскільки його робота пов'язана з необхідністю постійного керування автомобілем.

Заслухавши пояснення ОСОБА_3, який підтримав свою апеляційну скаргу, просив постанову судді змінити та застосувати до нього менш суворе адміністративне стягнення у вигляді штрафу; вивчивши матеріали адміністративної справи та перевіривши наведені в апеляційній скарзі доводи та долучені до неї документи; апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до положень ст.294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, або якщо відмовлено у його поновленні.

Як вбачається з матеріалів справи, копію оскаржуваної постанови від 14.04.2015 року ОСОБА_3 отримав 24.09.2015 року (а.с.21).

При таких обставинах, строк на подачу апеляційної скарги обчислюється з 24.09.2015 року, тобто з дня отримання копії оскаржуваної постанови. Згідно штампу Київського районного суду м. Одеси апеляційну скаргу ОСОБА_3 подав 24.09.2015 року, тобто в межах строку апеляційного оскарження, при таких обставинах строк на апеляційне оскарження ОСОБА_3 підлягає поновленню.

Відповідно до вимог ст. 245 Кодексу України про адміністративні правопорушення, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення та поясненнями до нього, ОСОБА_3 керував автомобілем у стані алкогольного сп'яніння (а.с.4-6). Вказані обставини ОСОБА_3 визнав під час судового розгляду справи, про що свідчить його заява (а.с.8).

За таких обставин, суд першої інстанції дійшов до обґрунтованого висновку про винність ОСОБА_3 у вчиненому правопорушенні, та правильно кваліфікував його дії за ст. 130 ч.1 КУпАП. З таким висновком судді районного суду погоджується апеляційний суд.

Разом з цим, проаналізувавши матеріали справи, вислухавши пояснення особи яка притягається до адміністративної відповідальності, апеляційний суд вважає, що при обранні виду і розміру адміністративного стягнення відносно ОСОБА_3, суд першої інстанції не в повній мірі дотримався вимог закону, що потягло за собою необґрунтоване призначення найбільш суворого стягнення.

Відповідно до вимог ст.ст. 23, 33 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень.

Стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України. При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника ступінь його вини майновий стан, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність.

З постанови судді вбачається, що призначивши адміністративне стягнення ОСОБА_3 у вигляді 1 (одного) року позбавлення права керувати транспортними засобами, суд не в повній мірі дотримався вказаних вимог закону і, при наявності альтернативних стягнень, передбачених ч.1 ст. 130 КУпАП, призначив покарання, яке не відповідає вимогам ст.ст. 23, 33 КУпАП.

При цьому, як встановлено апеляційним судом, мотивуючи своє рішення про позбавлення спеціального права правопорушника, посилаючись на необхідність і достатність накладення саме такого адміністративного стягнення, з метою подальшого запобігання правопорушень, суд першої інстанції, при розгляді справи, про що свідчить сама постанова від 14.04.2015 року, не вияснив у правопорушника, а тому і не міг врахувати при прийнятті рішення тих обставин, які були встановлені під час апеляційного провадження, а саме те, що керування ОСОБА_3 транспортним засобом, є одним з джерел його заробітку і позбавлення права керувати ним ставить його у скрутне матеріальне становище, він має на утриманні двох неповнолітніх дітей, а одна дитина, згідно висновку №119 КУ «Міського психіатричного диспансеру» ОСОБА_5, є дитиною-інвалідом, його дружина не працює, те, що він свою вину визнав в повному обсязі та розкаявся у скоєнні адміністративного правопорушення.

Призначаючи адміністративне стягнення ОСОБА_3 відповідно до вимог ст.ст. 23, 33 КУпАП апеляційний суд враховує характер вчиненого правопорушення, обставини його вчинення, особу порушника, який вперше притягується до адміністративної відповідальності, його сімейний стан та визнання вини та щире каяття у скоєному в суді першої та апеляційної інстанції.

З огляду на встановлені апеляційним судом обставини, керуючись вимогами ст.ст. 23, 33 КУпАП, суд вважає за можливе та необхідне апеляційну скаргу задовольнити, змінити постанову суду першої інстанції та призначити ОСОБА_3 адміністративне стягнення у вигляді штрафу, яке відповідатиме меті адміністративного стягнення.

На підставі викладеного, керуючись ст. 293, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, апеляційний суд, -

постановив:

Клопотання ОСОБА_3 про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови судді Київського районного суду м. Одеси від 14.04.2015 року - задовольнити.

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 на постанову судді Київського районного суду м. Одеси від 14.04.2015 року - задовольнити.

Постанову судді Київськ ого районного суду м. Одеси, від 14.04.2015 року, якою ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, був притягнутий до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення - змінити.

Призначити ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, адміністративне стягнення у вигляді штрафу у сумі 5950 (п'ять тисяч дев'ятсот п'ятдесят) гривень.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя апеляційного суду

Одеської області Р.І. Котелевський