Єдиний унікальний номер 728/2288/15-п
Номер провадження 3/728/846/15
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 жовтня 2015 року суддя Бахмацького районного суду Чернігівської області Пархоменко П.І., за участю секретаря Горбач Н.Д. розглянув матеріали, які надійшли з відділення ДАІ Ічнянського РВ УМВС України в Чернігівській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, жителя ІНФОРМАЦІЯ_3, б. 23, ІНФОРМАЦІЯ_4, одружений, не працює,-

за частиною другою статті 123 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП),-

В С Т А Н О В И В :

До Бахмацького районного суду Чернігівської області надійшов протокол серії АП2 № 141822 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за частиною другою статті 123 КУпАП, в якому зазначено, що 14 вересня 2015 року о 10 години 00 хвилин громадянин ОСОБА_1 в с. Гужівки Прилуцького району Чернігівської області, на залізничному переїзді керував автомобілем АЗЛК д.н. 535 26 ММ і проїхав на забороняючий сигнал світлофора (червоний) на залізничному переїзді.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вину у вчиненні адміністративного правопорушення не визнав та пояснив, що при проїзді на залізничному переїзді керувався правилами дорожнього руху і порушень не допускав.

Інспектор Ічнянського ВДАІ ОСОБА_2 та свідки ОСОБА_3, ОСОБА_4 на виклики в судове засідання не зявилися, про час та місце його проведення повідомлялись у встановленому законом порядку.

З встановленого випливають наступні висновки.

В даному випадку ОСОБА_1 інкримінується вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною другою статті 123 КУпАП.

На підтвердження його вини у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення суду надані такі докази: протокол серії АП 2 № 141822 від 14 вересня 2015 року, пояснення свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4, які додані до протоколу, а також диск із відеозаписом руху ОСОБА_1 через переїзд.

В спростування своєї вини ОСОБА_1 надав заперечувальні пояснення, як особа, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Оцінюючи зазначені вище докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному досліджені всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю суд доходить наступного висновку.

Згідно із статтею 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото-і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Частина друга статті 123 КУпАП передбачає відповідальність за в'їзд на залізничний переїзд у випадках, коли рух через переїзд заборонений.

Свідки ОСОБА_3 та ОСОБА_4, які зазначені в протоколі в судове засідання не зявилися, у звязку із чим особа, яка притягується до адміністративної відповідальності не могла заперечити їх пояснення в судовому засіданні і допитати останніх.

В такому випадку береться до уваги позиція Європейського Суду з прав людини у справі Корнєв і Карпенко проти України (п. 54 Рішення), де Суд визначив, що пункти 1 і 3(d) статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, як загальне правило вимагають надання підсудному відповідної та належної можливості заперечувати докази свідка обвинувачення і допитати його або під час надання останнім своїх показань, або пізніше. Європейський Суд зазначив, що обвинувачення не може ґрунтуватися виключно чи вирішальною мірою на показаннях, які сторона захисту не може заперечити. Із цього випливає, що якщо засудження виключно або вирішальною мірою ґрунтується на показаннях особи, допитати яку чи домогтися допиту якої підсудний не мав можливості ані під час досудового слідства, ані під час судового розгляду, права захисту виявляються обмеженими в тій мірі, що є несумісною з гарантіями, передбаченими статті 6 Конвенції, що має місце у даній справі про адміністративне правопорушення.

З наведених вище мотивів пояснення свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 не можуть бути покладені в основу винності ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення.

Також, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності в судовому засіданні заперечувала проти вчинення адміністративного правопорушення, спростувала обставини викладені в протоколі про адміністративне правопорушення, що в силу статті 251 КУпАП є одним із видів доказів у справах про адміністративні правопорушення.

Крім того, суддя та особа, яка притягується до адміністративної відповідальності були позбавлені можливості допитати особу, яка склала протокол про адміністративне правопорушення, яка за викликом в судове засідання не зявилася.

Наданий суду відеозапис також не дає можливості чітко встановити вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, оскільки із його змісту неясно на який сигнал світлофору рухався останній. Крім того, ненадані докази того, що даний відеозапис є показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото-і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху.

Отже, вказаний вище протокол про адміністративне правопорушення не може бути визнаний належним доказом по справі в розумінні статті 251 КУпАП, оскільки обставини викладені в ньому не підтвердились при судовому розгляді.

Таким чином, в матеріалах справи не знайшло підтвердження того, що ОСОБА_1 здійснив в'їзд на залізничний переїзд у випадках, коли рух через переїзд заборонений.

В силу принципу презумпції невинуватості, діючого в адміністративному праві, всі сумніви у винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь, а недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

Названі обставини не дають змоги суду однозначно оцінити дії ОСОБА_1 як такі, що містять склад адміністративного правопорушення передбаченого частиною другою статті 123 КУпАП.

Інші докази, яки б свідчили про його вину надані не були.

Тобто, в діях ОСОБА_1 немає порушення пункту 20.2. Правил дорожнього руху України, відсутній склад адміністративного правопорушення за частиною другою статті 123 КУпАП.

Статтею 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

За даних обставин суд доходить до висновку, що наявні всі підстави для закриття провадження у справі.

Враховуючи вищевикладене, керуючись статтями 1, 9, 23, 33, 123, 247, 276-285, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

П О С Т А Н О В И В :

Закрити провадження в справі щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за частиною другою статті 123 Кодексу України про адміністративні правопорушення за відсутністю в його діях події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Апеляційного суду Чернігівської області через Бахмацький районний суд протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Бахмацького районного суду

Чернігівської області ОСОБА_5