Номер провадження: 33/785/672/15
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
Доповідач Балабан В. Ф.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.10.2015 року м. Одеса

Апеляційний суд Одеської області у складі: головуючого судді Балабан В.Ф., за участю особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_2, його законного представника ОСОБА_3, захисника ОСОБА_4, розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Приморського районного суду м. Одеси від 22 вересня 2015 р. про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 175-1 КУпАП,

встановив:

Зазначеною постановою судді, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 175-1 КУпАП з накладенням на нього стягнення у вигляді попередження.

Також з ОСОБА_2 стягнуто судовий збір у розмірі 36,54 гривні на користь держави.

Згідно з постановою суду, неповнолітній ОСОБА_2, 11 серпня 2015 року, приблизно о 15 год. 15 хв., перебуваючи на території навчального закладу ДК «Лесі Українки» по вул. Жуковського в м. Одесі, палив тютюновий вироби у забороненому місці.

Адвокат ОСОБА_4 подав апеляційну скаргу в інтересах ОСОБА_2, в якій вказав, що постанова суду першої інстанції є незаконною, прийнятою з порушеннями норм матеріального та процесуального права, в наслідок чого підлягає скасуванню, а провадження по адміністративній справі підлягає закриттю.

Підставами для скасування постанови суду першої інстанції вважає те, що згідно з норм Закону України «Про заходи щодо попередження та зменшення вживання тютюнових виробів і їх шкідливого впливу на здоров'я населення» від 22 вересня 2005 року, а також на підставі рішення Одеської міської ради «Про затвердження Правил благоустрою території м. Одеси від 23.12.2011 року за № 16-31, територія біля ДК «Лесі України» не відноситься до переліку місць на яких куріння тютюнових виробів заборонено і не відноситься до території навчальних закладів.

Також вважає, що суд не мав повноважень на розгляд даної справи, оскільки згідно ст.ст. 218, 219, 222 КУпАП вказаний протокол необхідно було направити до адміністративної комісії або до виконавчого комітету міської ради або до органу внутрішніх справ.

Враховуючи вищевказане, адвокат ОСОБА_4 просить постанову суду скасувати, а провадження по справі закрити.

Окрім того, вважає, що він та ОСОБА_2 не пропустили строк для апеляційного оскарження постанови суду першої інстанції, так як розгляд адміністративної справи відбувся у відсутності ОСОБА_2, копію постанови, в порушення вимог ст. 285 КУпАП, йому не надсилали, а з постановою суду він ознайомився лише 29.09.2015 року, після чого подав апеляційну скаргу.

Заслухавши ОСОБА_2, адвоката ОСОБА_4, законного представника ОСОБА_3, які підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити, вивчивши доводи апеляційної скарги, матеріали справи, вважаю, що строк для апеляційного оскарження по станови суду не пропущено, апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а постанова суду скасуванню з наступних підстав.

Згідно ч. 2 ст. 294 КУпАП, постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Згідно вимог ч. 1 ст. 285 КУпАП, копія постанови протягом трьох днів вручається або висилається особі, щодо якої її винесено.

З тексту постанови суду першої інстанції видно, що ОСОБА_2 в судовому засіданні при розгляді справи присутнім не був, в матеріалах справи відсутні будь-які відомості про направлення йому копії постанови суду в строк, передбачений ст. 285 КУпАП.

З матеріалів адміністративної справи видно, що копію постанови ОСОБА_2 отримав лише 29.09.2015 року, а згідно штампу судової канцелярії, 01.10.2015 року від подав апеляцій скаргу.

Тому слід вважати, що строк на апеляційне оскарження постанови суду від не пропустив.

Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_4 №0008430 від 11.08.2015 року, який суд першої інстанції навів як доказ вчинення ОСОБА_2 адміністративного правопорушення вказано, що останній скоїв його при вищевказаних обставинах і повинен нести відповідальність за ч. 2 ст. 175-1 КУпАП.

Разом з тим, ч.2 ст. 175-1 КУпАП передбачає відповідальність за куріння тютюнових виробів у місцях, де це заборонено законом, а також в інших місцях, визначених рішенням відповідної сільської, селищної, міської ради, якщо раніше, на протязі року, ця особа вже притягувалась до адміністративної відповідальності на ч. 1 ст. 175-1 КУпАП.

Але апеляційний суд не може погодитись з висновками суду першої інстанції про те, що ОСОБА_2 палив тютюнові вироби на території учбового закладу, так як згідно наданої адвокатом ОСОБА_4 довідки Департаменту освіти та науки Одеської міської ради ДК ім. «Лесі Українки», який розташовано в м. Одесі по вул. Жуковського, 38 в його підпорядкуванні не знаходиться, а інших доказів на підтвердження зворотного в матеріалах адміністративної справи немає.

На підставі цього апеляційний суд вважає, що викладені в протоколі про адміністративне правопорушення обставини не створюють склад правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.2 ст. 175-1 КУпАП.

Статтею 13 Закону України «Про заходи щодо попередження та зменшення вживання тютюнових виробів і їх шкідливого впливу на здоров'я населення» N 2899-IV від 22 вересня 2005 року передбачений вичерпний перелік місць, де забороняється куріння тютюнових виробів, а також електронних сигарет і кальянів.

Також п. 8.2. Правил благоустрою території міста ОСОБА_4, затверджених Рішенням Одеської міської ради від 23.12.2011 р. передбачає обмеження щодо куріння тютюнових виробів в певних місцях.

Із вказаних вище норм закону, а також рішення органу місцевого самоврядування не вбачається, що територія ДК ім. «Лесі Українки», який розташовано по вул. Жуковського, 38, підпадає під перелік місць, заборонених для куріння.

Однак апеляційний суд не може погодитись з доводами апеляційної скарги про те, що суд першої інстанції не мав повноважень на розгляд даної справи, оскільки відповідно до ст. 221 КУпАП судді районних, районних у місті, міських чи міськрайонних судів розглядають справи про адміністративні правопорушення, в тому числі і вчинені особами віком від шістнадцяти до вісімнадцяти років.

Як вбачається з матеріалів адміністративної справи, ОСОБА_2 народився ІНФОРМАЦІЯ_2, на момент скоєння адміністративного правопорушення йому не виповнилось 17 років, отже розгляд даної справи був підвідомчий саме районному суду.

Також апеляційний суд приймає до уваги ту обставину, що постановою апеляційного суду від 23.10.2015 року було скасовано постанову Приморського районного суду м. Одеси від 18.02.2015 р. про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 175-1 КУпАП, в звязку з чим, його притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 175-1 КУпАП України, що передбачає необхідність притягнення особи за те ж саме адміністративне правопорушення на протязі року, є неможливим.

Відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у звязку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Таким чином, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а постанова суду скасуванню, у звязку з тим, що в діях ОСОБА_2 відсутній склад правопорушення, передбачений ч. 2 ст. 175-1 КУпАП.

Керуючись ст.ст. 247 п. 1, 285, 294 КУпАП апеляційний суд-

постановив:

Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_2 задовольнити частково.

Постанову Приморського районного суду м. Одеси від 22.09.2015 р. про притягнення ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 175-1 КУпАП скасувати, а провадження по справі закрити у звязку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Одеської області ОСОБА_5