Провадження №: 3/752/4337/15
П О С Т А Н О В А

Іменем України

12.10.2015 року м.Київ

суддя Голосіївського районного суду м. Києва Сальникова Н.М. розглянув матеріали, які надійшли від Патрульної служби м.Києва, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця Житомирської області, громадянина України, тимчасово безробітний, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1

за правопорушення, передбачені ст.ст. 124, ст. 130 ч. 1 КУпАП,-

ВСТАНОВИВ:

31.08.2015 року о 23 год. 00 хв. ОСОБА_1 в м. Києві по вул. Саперно-Слобідській перед мостовою розвилкою на вул.Кіквідзе у бік Південного мосту, керував транспортним засобом Опель Аскона /державний номерний знак НОМЕР_2/ в стані алкогольного сп'яніння; огляд на стан сп'яніння, зі згоди водія у встановленому законом порядку проводився із застосуванням приладу «Драгер», результат тесту -1,02%, чим порушив п. 2.9 (а) Правил дорожнього руху, за що ст. 130 ч. 1 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність.

Також, встановлено, що 31.08.2015 року о 22 год. 30 хв. ОСОБА_1, керуючи транспортним засобом марки Опель Аскона /державний номерний знак НОМЕР_2/, в м. Києві по вул.Саперно-Слобідській перед мостовою розвилкою на вул.Кіквідзе у бік Південного мосту, не врахував дорожньої обстановки та не дотримався безпечної дистанції та інтервалу та здійснив зіткнення з транспортним засобом Форд Мондео /державний номерний знак НОМЕР_3/, що призвело до пошкодження обох транспортних засобів, чим порушив п.п. 13.1, 13.3 ПДР України; за що ст. 124 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність.

В судовому засіданні ОСОБА_1 визнав свою вину у вчиненому правопорушенні, просив не позбавляти права керування транспортними засобами.

Вислухав пояснення ОСОБА_1, повно та всебічно дослідив адміністративні матеріали, незважаючи на невизнання вини особою, що притягується до адміністративної відповідальності, приходжу до висновку про те, що в діях ОСОБА_1 є склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП та склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

П. 1.3. ПДР України, що кореспондується з п. 1.9 ПДР України на учасників дорожнього руху покладений обов'язок знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, за порушення цих Правил вони несуть відповідальність згідно з законодавством.

Положеннями п.п.2.9 Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001 року, водію забороняється керувати транспортним засобом в стані алкогольного сп'яніння або знаходячись під дією наркотичних чи токсичних речовин.

Відповідно до п.13.1 Правил дорожнього руху України, водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримувати безпечної дистанції та безпечного інтервалу.

Відповідно до п.13.3 Правил дорожнього руху України, під час обгону, випередження, об`їзду перешкод чи зустрічного роз`їзду необхідно дотримувати безпечного інтервалу, щоб не створювати небезпеки для дорожнього руху.

Відповідно до ст. 251 КУпАП - доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Протоколи АП1№951929, АП1№951905 від 31.08.2015 року про адміністративне правопорушення, складені правомочною на те посадовою особою і у відповідності до вимог положень ч.1 ст.256 КУпАП містять обов'язкові дані, передбачені вказаною статтею та є основним джерелом доказової інформації про подію правопорушення та особу порушника.

Факт вчинення ОСОБА_1 адміністративних правопорушень також підтверджується письмовими поясненнями, схемою дорожньо-транспортної пригоди від 31.08.2015 року, складеної о 22 год.30 хв.

За встановлених фактичних обставин справи, беззаперечно встановлено, що ОСОБА_1, порушуючи вимоги п.п.2.9 (а), 13.1, 13.3 ПДР України, вчинив правопорушення, що передбачені диспозицією ст.124 КУпАП та ч.1 ст.130 КУпАП, оскільки вищезазначені факти його вини є переконливими, достатніми, в повному обсязі відповідають фактичним обставинам справи та знайшли своє підтвердження в доказах, які містяться в матеріалах справи, що були повно та всебічно досліджені під час судового засідання.

Відповідно до ч.2 ст.36 КУпАП, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

Згідно положень ст.23 КУпАП України, адміністративні стягнення є мірою відповідальності і застосовуються з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобіганню вчинення нових правопорушень, як самим правопорушником, так і іншими особами.

На виконання вимог ст.33 КУпАП, при накладенні адміністративного стягнення, судом враховується характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність.

Обставин що пом'якшують чи обтяжуючих відповідальність ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбачених ст.ст. 34, 35 КУпАП, не встановлено.

Вирішуючи питання про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 за вчинення ним адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст. 124, ст. 130 ч. 1 КпАП України, дотримуючись принципу співвідношення між тяжкістю вчинених адміністративних правопорушень та заходом державного примусу, враховуючи умови та характер вчинених адміністративних правопорушень, особу правопорушника: вік, соціальне положення, ступінь його вини та ставлення до вчиненого, відсутність пом'якшуючих відповідальність обставин під час вчинення даного правопорушення, вважаю за необхідне та достатнє для виховання особи, запобігання вчинення нових правопорушень застосувати до ОСОБА_1 адміністративне стягнення, в межах санкції статті 130 ч. 1 КпАП України, у виді штрафу.

Також приходжу до висновку, що в даному випадку таке стягнення буде достатньою мірою відповідальності для виховання особи, що вчинила дане адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також в повній мірі забезпечить запобігання вчинення нових правопорушень як самим порушником, так і іншими особами, та повністю відповідатиме меті його застосування, у зв'язку з чим, не вбачаю підстав для накладення інших, більш суворих, видів стягнень, таких як громадські роботи чи адміністративний арешт.

Керуючись ст.ст. 33,34, ст. 124, 130 ч.1 ст.ст. 283-285 КпАП України, -

п о с т а н о в и в :

Визнати ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КпАП України.

Визнати ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.130 ч.1 КпАП України.

Накласти на ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 3400 (три тисячі чотириста) гривень.

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 судовий збір у розмірі 243 (двісті сорок три) грн. 60 (шістдесят) к.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Апеляційного суду м. Києва, шляхом подання апеляційної скарги через Голосіївський районний суд м. Києва. Також постанову може бути опротестовано прокурором відповідно до ст. 290 КпАП України протягом десяти днів з дня винесення постанови. За відсутності скарги або протесту постанова набирає законної сили після закінчення десятиденного строку встановленого для її оскарження.

Суддя