Справа № 3/5714/15
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 жовтня 2015 року суддя Солом'янського районного суду м. Києва Криворот О.О., розглянувши матеріали, які надійшли від Солом'янського РУ ГУ МВС України в м. Києві, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженку м. Києва, яка зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1,

за ч. 1 ст.184 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

в с т а н о в и в :

30.06.2015 старшим оперуповноваженим ВКМСД Солом'янського РУ ГУМВС України в м. Києві ОСОБА_2 був складений протокол про адміністративне правопорушення у відношенні ОСОБА_1 у зв`язку з тим, що остання не піклується про моральне виховання, фізичний розвиток дітей, байдуже ставиться до їх психологічного стану, не бере участі у матеріальному забезпеченні дітей, вчинивши таким чином правопорушення, передбачене ч. 1 ст.184 КУпАП.

04.08.2015 Солом`янським районним судом м. Києва було винесено постанову, якою справу про адміністративне правопорушення у відношенні ОСОБА_1 про притягнення її до адміністративної відповідальності за с. 1 с. 184 КУпАП закрито в зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова була оскаржена до Апеляційного суду міста Києва та 27.08.2015 Апеляційним судом м. Києва матеріали справи було повернуто до Солом'янського РУ ГУ МВС України в м. Києві для доопрацювання.

06.10.2015 постановою судді Солом`янського районного суду м. Києва ОСОБА_3 матеріали справи були повторно повернуті для доопрацювання.

На виконання постанови від 06.10.2015 матеріали адміністративної справи ВКМСД Солом'янського РУ ГУМВС України в м. Києві було доопрацьовано, зазначено місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення, вказано, за якими ознаками дії ОСОБА_1 кваліфіковані за ч.1 ст.184 КУпАП.

В судове засідання ОСОБА_1 не з'явилась, хоча повідомлялась про день і час розгляду адміністративної справи належним чином.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 вину у вчиненні адміністративного правопорушення не визнала, заперечувала проти обставин, викладених в матеріалах адміністративної справи, поясняла, що вона займається вихованням дітей в міру наданих їй можливостей. Зазначала, що її колишній чоловік ОСОБА_4, з яким їх спільні діти проживають, чинить їй перешкоди щодо спілкування з останніми та у їх вихованні.

Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку про те, що в діях ОСОБА_1 вбачається склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП, виходячи з наступного.

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення від 30.06.2015 ОСОБА_1 неналежним чином виконує обов'язки по вихованню дітей, а саме, не піклується про моральне виховання, фізичний розвиток дітей, байдуже ставиться до їх психологічного стану, не бере участі у матеріальному забезпеченні дітей.

Відповідальність за ч. 1 ст. 184 КУпАП передбачена за ухилення батьками або особами, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов'язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей. Отже, диспозиція вказаної норми є бланкетною, тобто такою, що відсилає до норм іншого законодавчого акта. Обов'язки батьків щодо виховання та розвитку дитини визначені ст. 150 Сімейного кодексу України. Так, батьки зобов'язані виховувати дитину у дусі прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини, піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов'язані поважати дитину. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов'язку батьківського піклування щодо неї. Забороняються будь-які види експлуатації батьками своєї дитини, фізичні покарання дитини батьками, а також застосування ними інших видів покарань, які принижують людську гідність дитини.

Об'єктивна сторона адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.184 КУпАП, проявляється у невиконанні батьками або особами, що їх замінюють, обов'язків щодо виховання дітей, а саме: це може виражатися в різних формах бездіяльності, зокрема, з боку батьків невиконання ними обов'язків, під якими слід розуміти неналежну турботу про виховання і навчання, ухилення батьків від виконання своїх обов'язків щодо фізичного розвитку дитини і зміцнення її здоров'я.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 не піклується про моральне виховання, фізичний розвиток дітей, байдуже ставиться до їх психологічного стану, не бере участі у матеріальному забезпеченні дітей. Неналежне виконання обов'язків щодо виховання дітей означає бездіяльність, у результаті якої, обов'язки по вихованню виконуються неякісно, не в повному обсязі. Складаються умови, які загрожують життю та здоров'ю неповнолітнього; мають місце постійні чіпляння до дитини з будь-якого приводу і без нього.

Суб'єктивна сторона правопорушення характеризується наявністю вини як у формі умислу, так і у формі необережності.

Таким чином, 30.06.2015 ВКМСД Солом'янського РУ ГУМВС України в м. Києві було виявлено триваюче правопорушення.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи (ч. 1 ст. 251 КУпАП).

Ці дані встановлюються поясненням особи, що притягається до адміністративної відповідальності, поясненнями свідків, а також показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при здійсненні нагляду за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху.

В якості доказу на підтвердження обставин, викладених в протоколі про адміністративне правопорушення, суд дослідив безпосередньо протокол про адміністративне правопорушення, пояснення осіб, професійний висновок психолога.

Дослідивши надані суду докази у їх сукупності, суд приходить висновку про те, що ОСОБА_1 починаючи з 2013 року і до складання протоколу про адміністративної відповідальності не піклується про моральне виховання, фізичний розвиток дітей, байдуже ставиться до їх психологічного стану, не бере участі у матеріальному забезпеченні дітей. Таким чином, суд встановив, що ОСОБА_1 винна у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 чт. 184 КУаАП.

Разом з цим, пунктом 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП імперативно встановлено, що провадження по справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а

розпочате підлягає закриттю за обставин закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст. 38 цього Кодексу.

Згідно ч. 2 ст. 38 КУпАП, якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через три місяці з дня його виявлення.

Згідно фактичних обставин справи, викладених в протоколі про адміністративне правопорушення, події, які стали підставою для складання протоколу, мали місце з 2013 року і до часу складання протоколу про притягнення до адміністративної відповідальності, тобто до 30.06.2015. Таким чином строк притягнення до адміністративної відповідальності сплив, на день розгляду справи в суді, сплинув строк накладення адміністративного стягнення, передбачені ст. 38 КУпАП, у зв'язку з чим провадження по справі необхідно закрити на підставі п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 38, 184, 247, 276-280, 283-287 КУпАП, -

п о с т а н о в и в:

ОСОБА_1 визнати винною у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.184 КУпАП, а провадження по справі закрити у зв'язку з закінченням строків накладення адміністративного стягнення.

Постанова може бути оскаржена до Апеляційного суду м. Києва через Солом'янський районний суд м. Києва протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя О.О. Криворот