Номер провадження: 33/785/534/15
Номер справи місцевого суду: 520/9356/15-п
Головуючий у першій інстанції Іванчук В.М.
Доповідач Толкаченко О. О.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.10.2015 року м. Одеса

Суддя апеляційного суду Одеської області Толкаченко О.О., за участю особи, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_2, потерпілого ОСОБА_3, законного представника потерпілого ОСОБА_4 та представника за довіреністю ОСОБА_5, розглянувши апеляційну скаргу потерпілого ОСОБА_3 на постанову Київського районного суду м. Одеси від 14 липня 2015 року,

ВСТАНОВИВ:

зазначеною постановою

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянин України, проживає за адресою: АДРЕСА_1,

визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 425 гривень. Стягнутий судовий збір в розмірі 36,54 грн.

Відповідно до постанови суду, 12 травня 2015 року о 08:30 год. водій ОСОБА_2, керуючи автобусом марки «Богдан», р/н НОМЕР_1, здійснюючи рух по проїжджій частині по вул. Мельницькій в м. Одесі, з боку вул. В. Стуса в напрямку вул. Балківської в районі буд. № 31 по вул. Мельницька допустив зіткнення із задньою частиною тролейбусу «ЗІУ», б.н. НОМЕР_2, під керуванням водія ОСОБА_7, який здійснював рух по проїжджій частині у попутному з автобусом марки «Богдан» напрямку руху. В результаті ДТП транспортні засоби отримали механічні ушкодження, а пасажири тролейбусу «ЗІУ», б.н. НОМЕР_2 отримали легкі тілесні ушкодження.

Своїми діями водій ОСОБА_2 порушив вимоги п.п. 12.1, 12.3. «Правил Дорожнього Руху України», чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ст.124 КУпАП.

Не погодившись із зазначеною постановою суду, потерпілий ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, в якій просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови суду та ставить питання про її скасування і повернення справи до відділу розслідувань дорожньо-транспортних пригод СУ ГУМВС України в Одеській області для проведення додаткового розслідування та перекваліфікації дій водія ОСОБА_2 зі ст.124 КУпАП на ч.1 ст.286 КК України.

Підставою для пропуску строку на апеляційне оскарження зазначає те, що він не викликався в судове засідання суду 1-ої інстанції, внаслідок чого були порушені його права, передбачені ст.268 КУпАП.

Доводи апеляційної скарги обґрунтовує тим, що при розгляді адміністративної справи суд першої інстанції в порушення ст.268 КупАП, не викликавши потерпілого, позбавив його права надати свої пояснення по справі, внаслідок чого суд прийшов до хибних висновків, які не відповідають фактичним обставинам справи. Апелянт зазначає, що загальний час перебування ОСОБА_3 на лікуванні склав 28 днів, в результаті чого дії правопорушника ОСОБА_2 мають бути кваліфіковані за ознаками злочину, передбаченого ч.1 ст.286 КК України.

Заслухавши пояснення потерпілого ОСОБА_3, його законного представника ОСОБА_4 та представника за довіреністю ОСОБА_5, які підтримали доводи апеляційної скарги, ОСОБА_2 який заперечував проти її задоволення, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, приходжу до висновку про те, що клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження підлягає задоволенню, а апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до матеріалів справи потерпілий ОСОБА_3 у судове засідання суду 1-ої інстанції не викликався, справа була розглянута за його відсутності, внаслідок чого він не міг достеменно знати про винесену постанову, а отже строк на її оскарження був пропущений з поважних причин.

Відповідно до оскаржуваної постанови, судом першої інстанції встановлено, що 12 травня 2015 року о 08:30 год. водій ОСОБА_2, керуючи автобусом марки «Богдан», р/н НОМЕР_1, допустив зіткнення із задньою частиною тролейбусу «ЗІУ», б.н. НОМЕР_2, під керуванням водія ОСОБА_7 В результаті ДТП транспортні засоби отримали механічні ушкодження, а пасажири тролейбусу «ЗІУ», б.н. НОМЕР_2 отримали легкі тілесні ушкодження.

В ході проведення перевірки слідчим ВР ДТП СУ ГУ МВС України в Одеській області Діденкулом Д.Ю. встановлено, що в результаті даного ДТП ОСОБА_3, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11 отримали легкі тілесні ушкодження, ніхто з інших учасників пригоди тілесних ушкоджень не отримав.

Вказані висновки слідчого підтверджуються висновком судово-медичного дослідження № 1184 від 23 червня 2015 року, згідно з яким у ОСОБА_3 внаслідок ДТП були виявлені тілесні ушкодження, які відповідно до п.п. 2.3.3. та 4.6 «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень» відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров'я.

Під час апеляційного перегляду постанови Київського районного суду м.Одеси від 14 липня 2015 року потерпілий ОСОБА_3 та його представники не надали суду жодних належних та допустимих доказів на підтвердження того, що потерпілому внаслідок ДТП було завдано тілесні ушкодження середньої тяжкості.

Потерпіла сторона в апеляційній скарзі просить скасувати постанову суду 1-ої інстанції, а справу направити на додаткове розслідування для перекваліфікації дій ОСОБА_2 зі ст.124 КУпАП на ч.1 ст.286 КК України.

Діючим кримінальним процесуальним законодавством України не передбачена така стадія процесу, як додаткове розслідування.

Більш того, з 12 травня 2015, року по теперішній час відомості про вчинений злочин за ч.1 ст.286 КК України до ЄРДР не вносилися, потерпіла сторона з заявами або повідомленнями про вчинення водієм ОСОБА_2 злочину, передбаченого ч.1 ст.286 КК України до органів досудового розслідування не зверталася.

За таких обставин, апеляційний суд позбавлений можливості повернути справу до відділу розслідувань дорожньо-транспортних пригод СУ ГУМВС України в Одеській області для проведення додаткового розслідування, як того просить потерпіла сторона.

Відповідно до статті 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнений до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення.

Юридична відповідальність особи має індивідуальний характер.

Вважаю за необхідне роз'яснити потерпілому ОСОБА_3 його право звернутися до прокурора чи органу досудового розслідування з заявою про вчинений злочин у разі, якщо він вважає, що у відношенні нього було вчинено кримінальне правопорушення.

За таких обставин, приходжу до висновку, що апеляційна скарга потерпілого ОСОБА_3 є необґрунтованою, а тому не підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя апеляційного суду,

ПОСТАНОВИВ:

Поновити ОСОБА_3 строк на апеляційне оскарження постанови Київського районного суду м.Одеси від 14 липня 2015 року.

Апеляційну скаргу потерпілого ОСОБА_3 залишити без задоволення.

Постанову Київського районного суду м.Одеси від 14 липня 2015 року про визнання ОСОБА_2 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя апеляційного суду

Одеської області О.О. Толкаченко