Справа № 751/8692/15-п Головуючий у 1 інстанції Русанова Т. Т.
Провадження № 33/795/232/2015
Категорія - ст. 471 МК України
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 жовтня 2015 року місто Чернігів

Апеляційний суд Чернігівської області в складі:

головуючого - судді Воронцової С.В. ,

за участі:

особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1,

представника Чернігівської митниці - Коваленка О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Чернігові матеріали за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Новозаводського районного суду м. Чернігова від 18 вересня 2015 року,

В С Т А Н О В И В :

Зазначеною постановою

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця міста Київ, громадянина України, не одруженого, працюючого директором ТОВ «Грін Газ Груп», зареєстрованого та проживаючого в АДРЕСА_1

притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 471 МК України та накладеного на нього стягнення у виді штрафу в розмірі 1700 гривень з конфіскацією на користь держави об'єктів митного правопорушення, а саме - пристрою травматичної дії «Вій» калібру 9 мм НОМЕР_2, три обойми до нього, набоїв марки АЕ9 калібру 9 мм споряджені гумовими кулями в кількості 9 штук та набоїв марки MFS P/A/K/ nall калібру 9 мм споряджених гумовими кулями - 15 штук, загальною вартістю 4946,15 грн., які зберігаються на складі Чернігівської митниці ДФС.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Чернігівської митниці ДФС суму витрат на зберігання товару в розмірі 0,61 грн.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави 36 грн. 54 коп. судового збору.

Згідно постанови суду, 24.08.2015 року, о 18 год. 56 хв. в зону митного контролю м/п «Нові Яриловичі» Чернігівської митниці ДФС по смузі спрощеного контролю «зелений коридор» заїхав автомобіль «SUBARU LEGACY», державний номер НОМЕР_1, що рухався у напрямку з України до Республіки Білорусь під керуванням громадянина України ОСОБА_1

Для проходження митного контролю водій автомобіля ОСОБА_1 пред'явив «контрольний талон» для проходження по «зеленому коридору» транспортного засобу без причепа та без товарів, що підлягають обов'язковому письмовому декларуванню та (або) оподаткуванню, таким чином водій даного автомобіля обрав для проходження митного контролю смугу спрощеного митного контролю.

На підставі заяви старшого зміни прикордонного наряду в пункті пропуску «Нові Яриловичі» від 24.08.2015 року № 903 транспортний засіб був виведений із загального потоку і направлений зі смуги спрощеного контролю «зелений коридор» на смугу руху «червоний коридор» для проведення спільного огляду.

Під час усного опитування гр. ОСОБА_1 не заявив про наявність у нього предметів заборонених чи обмежених до переміщення через митний кордон України. Після цього був проведений огляд транспортного засобу та переміщуваних у ньому особистих речей, під час якого, в салоні автомобіля у сумці з особистими речами, що належить водію громадянину України ОСОБА_1, було виявлено пристрій травматичної дії «Вій» калібру 9 мм НОМЕР_2, 3 (три) обойми до нього, 9 (дев'ять) набоїв марки АЕ9 калібру 9 мм та 15 (п'ятнадцять) набоїв марки MFS P/A/K/ nall калібру 9 мм, споряджених гумовими кулями, власником яких визнав себе громадянин ОСОБА_1, та при наявності яких він не мав права на проходження митного контролю по смузі спрощеного митного контролю «зелений коридор».

Таким чином, громадянин України ОСОБА_1 порушив встановлений порядок проходження митного контролю в зоні спрощеного контролю «зелений коридор».

Не погоджуючись з постановою суду ОСОБА_1 звернувся з апеляційною скаргою, в якій не оспорюючи фактичні дані, кваліфікацію дій та доведеність своєї вини, вважає вчинене ним правопорушення малозначним і просить скасувати постанову місцевого суду, прийняти нову, якою закрити провадження у справі, звільнивши його від адміністративної відповідальності за малозначністю вчиненого правопорушення, обмежившись усним зауваженням на підставі ст. 22 КУпАП.

Доводи своєї апеляційної скарги обґрунтовує тим, що судом першої інстанції було допущено необ'єктивність та неповноту під час розгляду справи. Стверджує, що правопорушення було ним вчинено без умислу. Зазначає, що накладення на нього стягнення у виді штрафу та конфіскації об'єкта митного правопорушення призведе до критичних наслідків, оскільки він працює в організації, що займається орендою приміщень і в його професійні обов'язки входить розпорядження грошовими засобами компанії. Вказує і на те, що позбавлення його засобів захисту може стати підставою для його звільнення, що призведе до втрати заробітку, який потрібен для утримання його молодої родини. Просить прийняти до уваги відсутність умислу в його діях самостійне повідомлення працівників митниці про пістолет, дані про його особу, сімейний стан, а також щире каяття у вчиненому та застосувати щодо нього статтю 22 КУпАП та звільнити його від адміністративної відповідальності з оголошенням усного зауваження.

В судовому засіданні особа, щодо якої складено протокол ОСОБА_1, підтримав подану апеляційну скаргу та просив її задовольнити, скасувати постанову Новозаводського районного суду м. Чернігова від 18 вересня 2015 року та прийняти нову постанову, якою звільнити його від адміністративної відповідальності за малозначністю на підставі ст. 22 КУпАП, обмежившись усним зауваженням. Вказав на те, що в зоні митного контролю він опинився не заплановано та забув викласти з машини травматичну зброю і набої до неї.

Представник Чернігівської митниці Коваленка О.М., в судовому засіданні не погодився з апеляційною скаргою ОСОБА_1 з огляду на вимоги ст. 366 МК України, вважав постанову Новозаводського районного суду м. Чернігова законною та обґрунтованою і просив залишити її без зміни, а апеляційну скаргу без задоволення.

Перевіривши матеріали справи, дослідивши доводи апеляційної скарги ОСОБА_1, заслухавши особу, щодо якої складено протокол про порушення митних правил та представника митниці, суд вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає за наступних підстав.

Згідно ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності із законом.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, суд, при розгляді справи про адміністративне правопорушення, крім іншого, зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

За змістом ст. 252 КУпАП оцінка доказів при розгляді справ про адміністративні правопорушення ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні усіх обставин справи в їх сукупності.

Як убачається з матеріалів справи, суд зазначені вимоги закону виконав у повному обсязі та достатньо ретельно перевірив всі обставини, що викладені у поданні Чернігівської митниці.

Отже, висновок суду про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 471 Митного кодексу України, за зазначених у постанові обставин, ґрунтується на перевірених у судовому засіданні доказах.

Так, з протоколу про порушення митних правил вбачається, що 24.08.2015 року, о 18 год. 56 хв. в зону митного контролю м/п «Нові Яриловичі» Чернігівської митниці ДФС по смузі спрощеного контролю «зелений коридор» заїхав автомобіль «SUBARU LEGACY», державний номер НОМЕР_1, що рухався у напрямку з України до Республіки Білорусь під керуванням громадянина України ОСОБА_1

Для проходження митного контролю водій автомобіля ОСОБА_1 пред'явив «контрольний талон» для проходження по «зеленому коридору» транспортного засобу без причепа та без товарів, що підлягають обов'язковому письмовому декларуванню та (або) оподаткуванню, таким чином водій даного автомобіля обрав для проходження митного контролю смугу спрощеного митного контролю.

На підставі заяви старшого зміни прикордонного наряду в пункті пропуску «Нові Яриловичі» від 24.08.2015 року № 903 транспортний засіб був виведений із загального потоку і направлений зі смуги спрощеного контролю «зелений коридор» на смугу руху «червоний коридор» для проведення спільного огляду.

Під час усного опитування гр. ОСОБА_1 не заявив про наявність у нього предметів заборонених чи обмежених до переміщення через митний кордон України. Після цього був проведений огляд транспортного засобу та переміщуваних у ньому особистих речей, під час якого, в салоні автомобіля у сумці з особистими речами, що належить водію гр. України ОСОБА_1, було виявлено пристрій травматичної дії «Вій» калібру 9 мм НОМЕР_2, 3 (три) обойми до нього, 9 (дев'ять) набоїв марки АЕ9 калібру 9 мм та 15 (п'ятнадцять) набоїв марки MFS P/A/K/ nall калібру 9 мм, споряджених гумовими кулями, власником яких визнав себе громадянин ОСОБА_1, та при наявності яких він не мав права на проходження митного контролю по смузі спрощеного митного контролю «зелений коридор».

Таким чином, громадянин України ОСОБА_1 порушив встановлений порядок проходження митного контролю в зоні спрощеного контролю «зелений коридор».

Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, за зазначених у постанові обставин, ґрунтується на зібраних у справі та перевірених у судовому засіданні доказах. При цьому, сам ОСОБА_1 не заперечував того факту, що обираючи для проходження митного контролю смугу спрощеного митного контролю «зелений коридор» він дійсно забув про те, що у нього в автомобілі знаходиться пристрій травматичної дії, обойми до нього та набої, тому не вказав про них.

В той же час, судом достеменно встановлено, що ОСОБА_1 переміщував через митний кордон України пристрій травматичної дії «Вій» калібру 9 мм НОМЕР_2, три обойми до нього, дев'ять набоїв марки АЕ калібру 9 мм споряджені гумовими кулями та п'ятнадцять набоїв марки MFS P.A.K. nall калібру 9 мм споряджені гумовими кулями, загальною вартістю 4946,15 грн., порядок придбання, зберігання, носіння та перевезення яких визначений положеннями наказу Міністерства внутрішніх справ України від 21 серпня 1998 року № 622 «Про затвердження інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної та охолощеної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів», зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 07 жовтня 1998 року за №637/3077 із змінами і доповненнями.

Пунктом 12.14 вказаного Наказу встановлено, що вогнепальна мисливська зброя, основні частини зброї, бойові припаси до неї, пневматична, холодна, охолощена зброя, пристрої та зазначені патрони громадянами України перевозяться через митний кордон України на підставі дозволів на право перевезення зброї територією України, які видаються МВС України, ГУМВС, УМВС.

Такого дозволу, під час проходження митного контролю, ОСОБА_1 не мав, а отже був позбавлений законних підстав для переміщення травматичної зброї та набоїв до неї через митний кордон України.

При цьому, твердження ОСОБА_1 про те, що він просто забув про те, що у нього в автомобілі знаходиться травматична зброя не можуть бути прийняті до уваги, оскільки особа збиралась перетинати кордон України, а отже повинна була усвідомлювати серйозність процедури та наслідки, що можуть настати від необдуманих та протизаконних дій.

Викладені обставини вказують на те, що місцевий суд повно і всебічно дослідив матеріали справи, дав вірну оцінку доказам та обґрунтовано визнав ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 471 Митного кодексу України.

Метою адміністративного стягнення відповідно до ст. 23 КУпАП є виховання особи, яка вчинила правопорушення в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень, як самим правопорушником, так і іншими особами.

При накладенні стягнення, згідно з вимогами передбаченими ст. 33 КУпАП України враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини що пом'якшують та обтяжують відповідальність.

Притягуючи ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності та накладаючи на нього стягнення у виді штрафу з конфіскацією об'єктів митного правопорушення, суд переконався в тому, що зазначене рішення дійсно буде відповідати усім завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення (ст. 1 КУпАП) та буде сприяти його вихованню в дусі дотримання закону.

При малозначності вчиненого адміністративного правопорушення суд, відповідно до ст. 22 КУпАП, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.

Однак, як під час судового розгляду суд першої інстанції, так і п'яв час апеляційного перегляду апеляційний суд не встановили достатніх та об'єктивних підстав, які б давали змогу вважати, що вчинене адміністративне правопорушення є малозначним і ОСОБА_1 може бути звільнений від адміністративної відповідальності.

Не можуть бути прийняті до уваги доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 про те, що конфіскація травматичної зброї може потягти за собою звільнення його з роботи і поставить його родину у скрутне матеріальне становище.

Так, з матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 працює на посаді директора Товариства з обмеженою відповідальністю «Грін Газ Груп». При цьому, з наявних документів вбачається, що дії ОСОБА_1 без довіреності, а отже, прийнятий на посаду директора лише за результатами зборів учасників Товариства.

На підставі наявних матеріалів, апеляційний суд приходить до висновку, що конфіскація об'єктів митного правопорушення не може потягти за собою таких тяжких наслідків, які б могли поставити апелянта у таке тяжке матеріальне становище, як він про це зазначає у своєму апеляційному зверненні. Більш того, апеляційний суд не вважає, що наявність травматичної зброї є єдиним можливим методом та способом захисту особи, при виконанні нею своїх службових обов'язків.

Таким чином, з врахуванням викладених ОСОБА_1 доводів та об'єктивних обставин справи, апеляційний суд вважає, що вчинене ним адміністративне правопорушення не може вважатись малозначним і підстав для закриття провадження у справі не знаходить.

Під час вирішення питання про накладення стягнення суд першої інстанції вірно прийняв до уваги дані про особу правопорушника та фактичні обставини вчиненого ним правопорушення і прийшов до вірного висновку, що ОСОБА_1 винний у вчиненні правопорушення, передбаченого статтею 471 МК України і на нього належить накласти стягнення у виді штрафу в розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з конфіскацією предметів правопорушення, які, на думку апеляційного суду, не можуть бути повернуті власнику, як про це йдеться в апеляційній скарзі ОСОБА_1

Окрім того ОСОБА_1 в суді першої інстанції не надавав докази яким обґрунтовує свої апеляційні вимоги . Враховуючи їх зміст , апеляційний суд не може визнати обгрунтованним ненадання їх до місцевого суду.

Разом з тим, помилковою є вказівка суду в резолютивній частині постанови на те, що на постанову суду може бути внесено протест прокурора протягом десяти днів з дня її винесення.

Зокрема, Законом України від 18 вересня 2012 року № 5288-VI, що набрав чинності 01 грудня 2012 року, друге речення частини п'ятої статті 529 МК України про те, що на постанову суду у справі про порушення митних правил міг бути внесений протест прокурора, виключено.

Крім того, Законом України від 14 жовтня 2014 року № 1697-VІІ, що набрав чинності 26 жовтня 2014 року, взагалі виключено можливість оскарження прокурором постанови суду у справі про порушення митних правил.

Відповідно до ч.7 ст. 294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги , якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. З огляду на викладене , апеляційний суд вправі вийти за межі апеляційної скарги, якщо цим не погіршується становище особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності.

В зв'язку з вищевикладеним, апеляційний суд вважає за необхідне змінити постанову суду та виключити з її резолютивної частини посилання на те, що на постанову суду може бути внесено протест прокурора протягом десяти днів з дня її винесення.

На підставі викладеного, керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення , -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

В порядку ч.7 ст. 294 КУпАП , постанову Новозаводського районного суду м. Чернігова від 18 вересня 2015 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за статтею 471 МК України - змінити.

Виключити з резолютивної частини постанови посилання суду на можливість прокурора внесення протесту , викладених в останньому реченні: «На постанову суду може бути внесено протест прокурора протягом десяти днів з дня її винесення».

В іншій частині постанову суду залишити без зміни.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і подальшому оскарженню не підлягає.

Суддя С. В. Воронцова