АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Категорія:ч.1 ст. 130КУпАП Головуючий у другій інстанції: Піскун О.П.
ПОСТАНОВА
Іменем України
02 жовтня 2015 року суддяСудової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Дніпропетровської області Піскун О.П., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпропетровську, апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 19 серпня 2015 року у справі про адміністративне правопорушення, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не працюючого, ІНН НОМЕР_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,-

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та піддано адміністративному стягненню у вигляді позбавлення права керування усіма видами транспортних засобів строком на 1 рік,-

ВСТАНОВИЛА: :
Постановою Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 19 серпня 2015 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та піддано адміністративному стягненню у вигляді позбавлення права керування усіма видами транспортних засобів строком на 1 рік.

Судом першої інстанції було встановлено, що 20 липня 2015 року близько 08 год. 10 хв., на а/ш Р-52 Дніпропетровськ-Царичанка-Кобеляки, водій ОСОБА_1 керував автомобілем «ВАЗ-2105» д/н НОМЕР_2 з явними ознаками алкогольного сп`яніння (різкий запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння очей) і на вимогу працівника міліції в присутності двох свідків, в порушення п. 2.5 Правил дорожнього руху України, відмовився від проходження в установленому порядку медичного огляду для визначення стану алкогольного сп`яніння, чим скоїв правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Не погоджуючись з вищевказаною постановою ОСОБА_1 , 23 вересня 2015 року подав апеляційну скаргу, тобто після закінчення, встановленого ч. 2 ст. 294 КУпАП, десятиденного строку на оскарження постанови суду. В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати постанову районного суду. Крім того в апеляційній скарзі ОСОБА_1 заявив клопотання про поновлення пропущеного строку для оскарження постанови суду.

В обґрунтування клопотання про поновлення пропущеного процесуального строку ОСОБА_1 вказує, що він був пропущений з поважної причини, а саме в зв`язку з тим, що коли проходило судове засідання в суді першої інстанції він був мобілізований до військової частини та знаходився в зоні АТО. При цьому ОСОБА_1 вказує, що як тільки він отримав короткочасну відпустку то звернувся до суду для взяття копії постанови суду.

В обґрунтування апеляційної скарги ОСОБА_1 вказує, що постанова суду першої інстанції є незаконною та необґрунтованою, винесеною з порушенням норм матеріального та процесуального права, а викладені в постанові висновки суду, не відповідають фактичним обставинам справи. При цьому апелянт вказує, що він не згоден з протоколом про адміністративне правопорушення, у стані алкогольного сп`яніннявін не перебував, відмовився від проходження медичного огляду в зв`язку з тим, що поспішав у воєнкомат. Також апелянт вказує, що в протоколі не вказано ні адресу ні контактні телефони свідків які б могли свідчити на його користь, що є також порушенням.

В судове засідання апеляційного суду ОСОБА_1 не з`явився, про поважні причини своєї неявки суду не повідомив, а оскільки останній належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, апеляційний суд у відповідності до ч. 6 ст. 294 КУпАП, вважає можливим розглянути справу без участі особи, яка подала апеляційну скаргу.

Суд апеляційної інстанції, вивчивши матеріали справи, дослідивши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах апеляційної скарги, а також причини пропуску строку на оскарження постанови, дійшов висновку, що клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження підлягає задоволенню, при цьому апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно ст. 268 КУпАП, справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце та час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Як встановлено судом апеляційної інстанції ОСОБА_1 було належним чином повідомлено про дату, час і місце судового засідання, про те останній не зміг з`явитися до суду в зв`язку з тим, що був мобілізований до збройних сил України на підставі наказу командира військової частини польова пошта НОМЕР_3 від 28.07.2015 року № 112, посвідчення про відрядження № 18 від 28.07.2015 року. Копію постанови суду отримав лише 14.09.2015р. і після цього в 10 денний строк її оскаржив.

Враховуючи викладене, апеляційний суд вважає необхідним задовольнити клопотання про поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження постанови суду і розглянути подану апеляційну скаргу по суті.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 , про незаконність та необґрунтованість постанови суду першої інстанції є безпідставними.

Висновок районного суду про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, відповідає фактичним обставинам справи, є законним та обґрунтованим.

Даний висновок суду в повному обсязі підтверджується доказами, що містяться в матеріалах справи, в їх сукупності, які були досліджені в суді, зокрема: протоколом про адміністративне правопорушення, складеним уповноваженою особою з дотриманням вимог, передбачених ст. ст. 254 256 КУпАП. У вказаному протоколі зазначено, що 20 липня 2015 року близько 08 год. 10 хв., на а/ш Р-52 Дніпропетровськ-Царичанка-Кобеляки, водій ОСОБА_1 керував автомобілем «ВАЗ-2105» д/н НОМЕР_2 з явними ознаками алкогольного сп`яніння (різкий запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння очей) і на вимогу працівника міліції в присутності двох свідків, в порушення п. 2.5 Правил дорожнього руху України, відмовився від проходження в установленому порядку медичного огляду для визначення стану алкогольного сп`яніння, який був засвідчений свідками ОСОБА_2 та ОСОБА_3 під підпис.(а.с. 1).

Рапортом працівника ДАІ було засвідчено, що 20.07.2015 року на блок посту а/ш Р-52 Дніпропетровськ-Царичанка-Кобеляки, було зупинено автомобіль «ВАЗ-2105» д/н НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_1 , який знаходився з явними ознаками алкогольного сп`яніння (різкий запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння очей) і на вимогу працівника міліції в присутності двох свідків від проходження у встановленому порядку медичного огляду для встановлення стану алкогольного сп`яніння відмовився. (а.с.2)

Письмовими ОСОБА_4 та ОСОБА_3 також підтверджується факт відмови ОСОБА_1 від проходження у встановленому законом порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння (а.с.4,5).

ОСОБА_5 в письмових поясненняхвказав, що дійсно був зупинений працівниками ДАІ, які запропонували йому пройти огляд на встановлення сатану алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку в присутності двох свідків на, що він відмовився. (а.с.3)

Всі вищезазначені докази були предметом дослідження в суді першої інстанції і даючи їм оцінку суд прийшов до правильного висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

При розгляді справи судом першої інстанції порушень вимог ст. ст. 279, 280 КУпАП не допущено, докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність відповідно до ст. 252 КУпАП, а всі обставини, що мають значення для вирішення справи, суд з наведенням відповідних мотивів встановив та правильно кваліфікував вчинене ОСОБА_1 правопорушення.

Апеляційний суд констатує, що в апеляційній скарзі, ОСОБА_1 , не було наведено будь-яких переконливих доводів, які б давали суду апеляційної інстанції підстави для скасування вищевказаної постанови суду.

Накладаючи на правопорушника ОСОБА_1 адміністративне стягнення, районний суд дотримався вимог ст. ст. 30, 33 КУпАП та наклав адміністративне стягнення в межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП. З матеріалів справи вбачається, що правопорушник неодноразово притягався до адміністративної відповідальності. Підстав для пом`якшення стягнення, накладеного на ОСОБА_1 немає.

Неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які б були підставою для скасування постанови суду, апеляційним переглядом не встановлено.

Таким чином, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про необхідність залишення апеляційної скарги без задоволення, а постанови місцевого суду без змін.

На підставі викладеного та керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, апостанову Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 19 серпня 2015 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та піддано адміністративному стягненню у вигляді позбавлення права керування усіма видами транспортних засобів строком на 1 рік - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно, остаточна і оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду
Дніпропетровської області О.П. Піскун