Справа № 308/3839/15-п
П О С Т А Н О В А

І м е н е м У к р а ї н и

24.09.2015 р. м. Ужгород

Суддя апеляційного суду Закарпатської області Дацків В.В., за участю особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисника - адвоката Немеша І.В., розглянув апеляційну скаргу захисника Немеша І.В. в інтересах ОСОБА_3 на постанову судді Ужгородського міськрайонного суду від 12 червня 2015 року, якою ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, мешканця АДРЕСА_1, громадянина України, визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП і накладено адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами строком на 2 (два) роки.

Постановою судді Ужгородського міськрайонного суду від 12 червня 2015 року ОСОБА_1 визнаний винним у тому, що 22 березня 2015 року о 03 год. 30 хв. в м.Ужгород по вул. Баб'яка, керував транспортним засобом марки «KIA SORENTO», д/н НОМЕР_1 в стані алкогольного сп'яніння, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп'яніння відмовився у присутності двох свідків, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України.

Не погоджуючись із постановою судді, захисник Немеш І.В. подав апеляцію, в якій просить поновити строк на оскарження постанови. Вважає, що строк на оскарження постанови пропущено з поважних причин, оскільки розгляд протоколу в суді відбувся без участі ОСОБА_3 та його захисника, а копію постанови ОСОБА_1 отримав по пошті 09.07.2015 року. В обґрунтування доводів апеляції зазначив, що суд при ухваленні рішення не зазначив яким чином було враховано особу правопорушника, ступінь його вини та інші обставини. Крім цього зазначає, що розгляд справи відбувся без участі ОСОБА_3, що є грубим порушенням його конституційних прав. Просить постанову скасувати, а провадження у справі закрити.

Заслухавши доповідь судді, правопорушника ОСОБА_3 та його захисника - адвоката Немеша І.В., які підтримали апеляційну скаргу, просили постанову скасувати, провадження у справі закрити, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, вважаю, що клопотання про поновлення строку підлягає до задоволення, а апеляційна скарга не підлягає до задоволення, з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням, інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом, а відповідно до ч.1 ст.268 КУпАП справа про адміністративне правопорушення може бути розглянута за відсутністю особи, яка притягується до адміністративної відповідальності за це правопорушення, лише у випадках, якщо є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду і якщо від неї не надійшло клопотання про перенесення розгляду справи.

Ці вимоги закону суддею не додержано.

Так, із постанови судді вбачається, що ОСОБА_1 не приймав участь у розгляді справи, а в матеріалах справи відсутні дані про те, що ним подавалось клопотання про розгляд справи без його участі. У матеріалах справи не має даних про те, що судом у встановлений законом строк ОСОБА_3 вручена копія постанови. Натомість у матеріалах справи є дані про те, що копія постанови направлена ОСОБА_3 тільки 03.07.2015 року. Зазначені обставини перешкодили йому своєчасно подати апеляційну скаргу на постанову, тому причини пропуску такого строку на її внесення визнаються поважними і такий строк необхідно поновити.

Згідно ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Суд першої інстанції вказаних вимог КУпАП дотримався в повному обсязі.

З установлених у судовому засіданні обставин вбачається, що ОСОБА_1 22 березня 2015 року о 03 год. 30 хв. в м. Ужгород по вул. Баб'яка, керував автомобілем марки «KIA SORENTO», д/н НОМЕР_1 в стані алкогольного сп'яніння, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп'яніння відмовився у присутності двох свідків, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України.

Так, з пояснень свідка ОСОБА_4 під час апеляційного розгляду справи вбачається, що він 22.03.2015 року о 22:30 год. перебуваючи на АЗС, що по вул. Баб'яка в м. Ужгороді, помітив як на АЗС заїхав автомобіль марки «Кіа Соренто». Через деякий час до нього підійшов чоловік, як пізніше виявилося, був ОСОБА_1, який перебував в стані алкогольного сп'яніння та наніс йому удар рукою, на що він у відповідь також наніс останньому удар. Після чого, ОСОБА_1 сів за кермо свого автомобіля та двічі автомобілем вдарив належний йому автомобіль марки «ВАЗ 21099», розбивши дві задні фари та зник з місця події. Після чого він зателефонував своєму знайомому ОСОБА_5 та попросив його прослідувати за ОСОБА_1, оскільки останній залишив місце ДТП. Прибувши до будинку ОСОБА_3, чув як працівники ДАІ пропонували проїхати з ними на освідування, однак останній категорично відмовився.

В свою чергу, свідок ОСОБА_5 в судовому засіданні апеляційного суду пояснив, що 22.03.2015 року йому зателефонував ОСОБА_6 і попросив приїхати на АЗС "Бром" в м. Ужгороді по вул. Бабяка. На прохання ОСОБА_6, він приїхав на АЗС, після чого прослідував за ОСОБА_1 на вул.Легоцького, 38 в м.Ужгороді, через кілька хвилин приїхали працівники міліції, пропонували ОСОБА_3 проїхати в наркодиспансер на освідування, однак останній відмовився. Після цього відносно ОСОБА_3 було складено протокол, в якому він (свідок) поставив свій підпис.

З пояснень свідка ОСОБА_7 вбачається, що 22.03.2015 року о 02:00 год. вона з своїм чоловіком - ОСОБА_3 поверталися додому. По дорозі заїхали на АЗС «Бром» по вул.Баб'яка в м.Ужгороді, де у її чоловіка виник конфлікт з невідомою їй особою. Автомобіль вони так і не заправили. Виїзджаючи з автозаправки чоловік власним автомобілем «подвинув» автомобіль «таксі», який належить ОСОБА_4 Поїхавши додому (вул. Легоцького, 38), сиділи з чоловіком в автомобілі, розмовляли. Після чого, через 15-30 хвилин до них під'їхали працівники міліції та зробили зауваження з приводу парковки автомобіля на газоні. Вказує, що біля будинку працівники міліції протокол не складали, проходити медичний огляд на стан сп'яніння ОСОБА_3 не пропонували.

Показання свідка ОСОБА_7 про те, що працівники міліції протокол на місці не складали та не пропонували ОСОБА_3 пройти медичний огляд на стан сп'яніння, апеляційний суд оцінює критично, до уваги не приймає, оскільки даний свідок є близьким родичем ОСОБА_3 і є особою, зацікавленою у дачі свідчень на його користь.

Не знайшли свого підтвердження доводи апелянта щодо невідповідності протоколу вимогам ст. 256 КпАП України, так як протокол про адміністративне правовопорушення щодо ОСОБА_3 містить всі відомості, необхідні для правильного вирішення справи.

Отже, твердження захисника про відсутність в діях ОСОБА_3 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, а також неправдивості даних протоколу з мотивів, наведених у апеляції, не ґрунтуються на вимогах закону і не знайшли свого підтвердження в суді апеляційної інстанції.

З врахуванням наведеного апеляційний суд приходить до висновку, що суд першої інстанції правильно встановив фактичні обставини справи та вірно прийшов до висновку про наявність в діях ОСОБА_3 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Що стосується призначеного покарання, то таке, на думку апеляційного суду, призначене з врахуванням особи та характеру скоєного правопорушення, оскільки ОСОБА_1 не лише не усвідомив протиправність й суспільну небезпеку вчиненого ним правопорушення та не розкаявся у вчиненому, а й намагався ввести суд в оману, заперечуючи фактичні обставини справи та надаючи неправдиві свідчення в суді.

З врахуванням наведеного, підстав для задоволення апеляційної скарги суд апеляційної інстанції не вбачає і залишає постанову без змін.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд

п о с т а н о в и в :

клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження задовольнити, строк на внесення апеляції поновити.

Апеляційну скаргу захисника Немеша І.В. в інтересах ОСОБА_3 залишити без задоволення, а постанову судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 12.06.2015 року відносно ОСОБА_3 - без змін.

Постанова набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя : В.В.Дацків