Справа № 369/9901/15-п Головуючий у І інстанції Волчко А.Я.
Провадження № 33/780/693/15 Доповідач у 2 інстанції Зіміна
Категорія 138 07.10.2015
ПОСТАНОВА

Іменем України

07 жовтня 2015 року м. Київ

Апеляційний суд Київської області у складі:

судді судової палати з розгляду кримінальних справ Зіміної В.Б., з участю особи, яка притягується до адміністративної відповідальності - ОСОБА_2, його представника - ОСОБА_3, розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 та його представника ОСОБА_3 на постанову судді Києво-Святошинського районного суду Київської області від 14 вересня 2015 року; -

ВСТАНОВИВ:

Постановою судді Києво-Святошинського районного суду Київської області від 14 вересня 2015 року на

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, українця, громадянина України, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 -

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП накладене адміністративне стягнення у вигляді позбавлення права керування всіма видами транспортних засобів на строк 6 (шість) місяців.

ОСОБА_2 притягнуто до адміністративної відповідальності за те, що він 07.09.2015 року, близько 07 год. 50 хв. по вул. Леніна в с. Софіївська Борщагівка, Києво-Святошинського району Київської області, керуючи автомобілем НОМЕР_1, був не уважний, перед зміною напрямку руху, не переконався, що це буде безпечно і не створить перешкоди іншим учасникам дорожнього руху, в результаті чого скоїв зіткнення з автомобілем НОМЕР_2, який рухався в попутному напрямку з правого боку. В результаті дорожньо-транспортної пригоди автомобілі отримали механічні пошкодження.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції ОСОБА_2 та його представник подали апеляційну скаргу, де просять постанову суду першої інстанції змінити та призначити ОСОБА_2 адміністративне стягнення у вигляді штрафу. Свої вимоги обґрунтовують тим, що ОСОБА_2 повністю визнає свою вину у вчиненій ДТП, про що і пояснював в суді першої інстанції. Однак, вирішуючи питання про вид та міру покарання, суд не дослідив жодних відомостей про особу правопорушника, не врахував конкретні обставини справи, причини правопорушення, його наслідки та не обґрунтував свого рішення про призначення більш суворого виду стягнення з числа передбачених санкцією ст. 124 КУпАП

Вислухавши пояснення ОСОБА_2 та його представника, які у судовому засіданні апеляційну скаргу підтримали, підтвердили її доводи, просили задовольнити, а також пояснили, що ОСОБА_2 має на утриманні 4 неповнолітніх дітей, неофіційно працює та за характером роботи потребує використання автомобіля, а позбавлення права керування транспортним засобом тягне за собою втрату роботи, що є його джерелом доходу, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, суд приходить до наступного висновку.

Згідно вимог ст. ст. 245, 252, 280, 283 КпАП України при розгляді справи про адміністративні правопорушення забезпечується всебічне, повне та об'єктивне з'ясування обставин справи, підлягають для з'ясування питання про те, чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа в його вчинені, рішення приймається на підставі доказів долучених у суді і оцінених суддею за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженню всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Висновки судді, які викладенні у постанові підтверджуються зібраними у справі доказами на підставі яких суддя дійшов до обґрунтованого висновку про доведеність вини ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, правильності кваліфікації його дій за ст. 124 КУпАП та необхідності накладення на нього стягнення за цією статтею.

Але поряд із цим, при вирішенні питання про вид стягнення суддя не в повній мірі врахував обставини справи, пом'якшуючі вину обставини та дані про особу правопорушника.

У відповідності до ст. 23 КУпАП метою адміністративного стягнення є виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

За змістом ст. 33 КУпАП при накладенні стягнення враховується характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність.

Враховуючи обставини вчиненого правопорушення, дані про особу правопорушника, який вину у скоєній ДТП визнав та щиро розкаявся, одружений, має на утриманні 4 неповнолітніх дітей, за характером роботи потребує використанні автомобіля, а позбавлення права керування транспортним засобом тягне за собою втрату роботи, що є його джерелом доходу, суд вважає за можливе змінити вид накладеного на ОСОБА_2 стягнення, застосувавши щодо нього стягнення у виді штрафу.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд; -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу задовольнити.

Постанову судді Києво-Святошинського районного суду Київської області від 14.09.2015 року щодо ОСОБА_2 змінити в частині стягнення. Накладене на ОСОБА_2 за ст. 124 КУпАП стягнення пом'якшити до штрафу у розмірі 20 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340 грн.

В іншій частині постанову Києво-Святошинського районного суду Київської області від 14.09.2015 року щодо ОСОБА_2 залишити без змін.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя В.Б. Зіміна