АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

Іменем України

09 липня 2015 року суддя Апеляційного суду Дніпропетровської області Деркач Н.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпропетровську, апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Тернівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 17 червня 2015 року у справі про адміністративне правопорушення, якою

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, працюючого на шахті імені Леніна, який зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2; проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3,

визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 130, ст. 124, ст. 122-4 КУпАП, та з урахуванням вимог ст. 36 КУпАП, з накладенням адміністративного стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами на строк 2 роки, -

в с т а н о в и в :

Постановою Тернівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 17 червня 2015 року ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 130, ст. 124, ст. 122-4 КУпАП, та з урахуванням вимог ст. 36 КУпАП, накладено на нього адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами на строк 2 роки.

При обставинах, зазначених в постанові суду першої інстанції, ОСОБА_1 порушив Правила дорожнього руху України, що спричинило пошкодження транспортних засобів, при цьому правопорушник керував автомобілем в стані алкогольного спяніння, після чого залишив місце ДТП, чим порушив вимоги п.п. 2.9 (а), 12.3, 2.10 (а,б,в,г,г,д,е) Правил дорожнього руху України.

Не погоджуючись з вищевказаною постановою, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції та закрити провадження у справі у звязку зі спливом строку накладення адміністративного стягнення.

Провадження № 33/774/390/15 Головуючий у першій інстанції: ОСОБА_3

Категорія: ч. 1 ст. 130, ст. 124, ст. 122-4 КУпАП Головуючий у другій інстанції: ОСОБА_4

В обґрунтування апеляційній скарзі ОСОБА_1 зазначив, що постанова місцевого суду є незаконною в частині виду накладеного на нього адміністративного стягнення, оскільки відповідно до ч. 4 ст. 38 КУпАП, у разі закриття кримінального провадження, але за наявності в діях порушника ознак адміністративного правопорушення, адміністративне стягнення може бути накладено не пізніш як через місяць з дня прийняття рішення про закриття кримінального провадження. Крім того, ОСОБА_1 вказує на те, що він не заперечує, що дійсно 20 квітня 2015 року вчинив адміністративні правопорушення передбачені ч. 1 ст. 130, ст. 124, ст. 122-4 КУпАП.

В судове засідання апеляційного суду ОСОБА_1 не зявився, про поважні причини своєї неявки суду не повідомив, а оскільки останній належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, апеляційний суд у відповідності до ч. 6 ст. 294 КУпАП, вважає можливим розглянути справу без участі особи, яка подала апеляційну скаргу.

Суд апеляційної інстанції, вивчивши матеріали справи, дослідивши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах апеляційної скарги, дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги, виходячи з наступного.

Висновок суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 130, ст. 124, 122-4 КУпАП, відповідає фактичним обставинам справи, є законним та обґрунтованим, повністю узгодженим із наявними в матеріалах справи доказами в їх сукупності і як вбачається з доводів апеляційної скарги, правопорушником не оспорюється.

Відповідно до ст. 33 КУпАП, при накладенні адміністративного стягнення враховується характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що помякшують та обтяжують відповідальність.

Накладене адміністративне стягнення в кожному конкретному випадку має бути необхідним і достатнім для виправлення правопорушника та попередження вчинення ним нових правопорушень.

Апеляційним переглядом встановлено, що адміністративне стягнення на ОСОБА_1 судом першої інстанції накладено у відповідності з вимогами ст. 30, ст. 33, ст. 36 КУпАП.

Доводи апеляційної скарги стосовно того, що постанова місцевого суду є незаконною в частині виду накладеного на нього адміністративного стягнення, оскільки відповідно до ч. 4 ст. 38 КУпАП, у разі закриття кримінального провадження, але за наявності в діях порушника ознак адміністративного правопорушення, адміністративне стягнення може бути накладено не пізніш як через місяць з дня прийняття рішення про закриття кримінального провадження є безпідставними.

Так, дійсно ч. 4 ст. 38 КУпАП передбачено, що у разі закриття кримінального провадження, але за наявності в діях порушника ознак адміністративного правопорушення, адміністративне стягнення може бути накладено не пізніш як через місяць з дня прийняття рішення про закриття кримінального провадження.

Однак, дія вказаної норми закону розповсюджується виключно на ті випадки, коли вирішується питання про накладення на правопорушника адміністративного стягнення після закінчення, передбаченого ч. 2 ст. 38 КУпАП, трьохмісячного строку з дня вчинення адміністративного правопорушення.

Застосовані до ОСОБА_1 вид і строк адміністративного стягнення апеляційний суд вважає обґрунтованими.

Проаналізувавши зміст апеляційної скарги, суд приходить до висновку про те, що в апеляційній скарзі не наведено будь-яких переконливих доводів, які б давали суду підстави для закриття справи про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності.

Порушень ст. ст. 279, 280 КУпАП при розгляді справи районним судом не допущено, докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність відповідно до ст. 252 КУпАП, а всі обставини, що мають значення для вирішення справи, суд з наведенням відповідних мотивів встановив та правильно кваліфікував вчинене правопорушення.

Неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які б були підставою для скасування постанови місцевого суду, апеляційним переглядом не встановлено.

Таким чином, суд апеляційної інстанції вважає необхідним апеляційну скаргу залишити без задоволення, а постанову районного суду без змін.

На підставі викладеного та керуючись ст. 36, ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

п о с т а н о в и в :

апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Тернівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 17 червня 2015 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 130, ст. 124, ст. 122-4 КУпАП, та з урахуванням вимог ст. 36 КУпАП, призначено адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами на строк 1 рік, без змін.

Постанова набирає законної сили негайно, остаточна і оскарженню не підлягає.

Суддя

Апеляційного суду

Дніпропетровської області ОСОБА_4