Справа № 500/6088/15-п Провадження № 3/500/1739/15
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕИ УКРАЇНИ

08 жовтня 2015 року м. Ізмаїл

Суддя Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області Адамов А.С., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення у відношенні

ОСОБА_1, що народився 09 липня 1978 року, уродженця с/х Чуйського району Джамбульської області, громадянина України, ідентифікаційний код НОМЕР_1, працюючого на посаді директора комунального підприємства «Житсервіс-2», проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1,

за ч. 1 ст. 41 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

встановив:

30.09.2015 року до суду надійшов протокол №15-03-036/0037 про адміністративне правопорушення від 14.09.2015 року, в якому зазначено, що ОСОБА_1, будучи директором КП «Житсервіс-2», допустив порушення вимог законодавства про працю та оплату праці, а саме: робітник з благоустрою 1 розряду ОСОБА_2 був переведений без його особистої згоди на нову технічну дільницю, а саме: за наказом від 27.08.2014 року №255-к він був переведений 02.09.2014 року на постійній основі на технічну дільницю №11 як робітник з благоустрою 1 розряду, проте наказом від 07.08.2015 року №50-к ОСОБА_2 був без особистої згоди переміщений на технічну дільницю №5. Тобто, у наказі від 07.08.2015 року №50-к спостерігається підміна понять «переведення» та «переміщення». У звязку з тим, що наказом від 27.08.2014 року №255-к ОСОБА_2 був закріплений за конкретною технічною дільницею №11, адміністрація підприємства не мала права переміщати його, а повинна була перевести згідно його особистої згоди на нову технічну дільницю №5, чим ОСОБА_1 порушив вимоги ч. 1 ст. 32 КЗпПУ, тобто скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 41 КУпАП.

Представник ОСОБА_1 ОСОБА_3 у судовому засіданні зазначив, що ОСОБА_1 свою вину свою у вчиненні адміністративного правопорушення не визнає та надав письмові заперечення, в яких зазначено, що робітник з благоустрою 1 розряду ОСОБА_2 був переміщений, а не переведений з технічної ділянки № 11 на технічну ділянку №5 без зміни його посади та відповідно без зміни посадових обовязків, з огляду на що, відповідно до ч.2 ст.32 КЗпПУ та п.31 постанови Пленуму Верховного Суду України від 06.11.1992р. № 9 "Про практику розгляду судами трудових спорів" згода працівника на таке переміщення не потребується, а отже порушення законодавства не відбулось та підстав для притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 41 Кодексу України про адміністративні правопорушення немає. Також представник ОСОБА_4 наголошував на відсутності повноважень у територіальної державної інспекції з питань праці в Одеській області на проведення відповідної перевірки.

Представник територіальною державною інспекцією з питань праці в Одеській області до суду не зявився, незважаючи на своєчасне повідомлення про дату, час та місце судового засідання.

Суд, заслухавши пояснення представника притягуваного, дослідивши матеріали справи, дійшов наступних висновків.

Судом встановлено, що 08.09.2015р. територіальною державною інспекцією з питань праці в Одеській області проведено позапланову перевірку щодо додержання субєктами господарювання законодавства про працю та загальнообовязкове державне соціальне страхування КП «Житсервіс-2», директором якого являється ОСОБА_1 Перевірка проводилась у звязку із зверненням ОСОБА_2 до Ізмаїльської міжрайонної прокуратури від 13.08.2015р. №16-4571 вих. 15 відносно порушення його трудових прав. результатами перевірки було складений акт № 15-03-036/0074, в якому зазначено, що ОСОБА_1 допустив порушення вимог законодавства про працю та оплату праці, а саме: робітник з благоустрою 1 розряду ОСОБА_2 був переведений без його особистої згоди на нову технічну дільницю, а саме: за наказом від 27.08.2014 року №255-к він був переведений 02.09.2014 року на постійній основі на технічну дільницю №11 як робітник з благоустрою 1 розряду, проте наказом від 07.08.2015 року №50-к ОСОБА_2 був без особистої згоди переміщений на технічну дільницю №5. Тобто, у наказі від 07.08.2015 року №50-к спостерігається підміна понять «переведення» та «переміщення». У звязку з тим, що наказом від 27.08.2014 року №255-к ОСОБА_2 був закріплений за конкретною технічною дільницею №11, адміністрація підприємства не мала права переміщати його, а повинна була перевести згідно його особистої згоди на нову технічну дільницю №5, чим ОСОБА_1 порушив вимоги ч. 1 ст. 32 КЗпПУ.

14.09.2015 року на підставі вищезазначеного акту перевірки територіальною державною інспекцією з питань праці в Одеській області був складений протокол № 15-03-036/0037 про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 41 КУпАП.

Копії вищезазначеного акту перевірки та протоколу про адміністративне правопорушення були направлені для ознайомлення ОСОБА_1 листом на замовлення засобами поштового звязку.

Згідно з ч.2 ст. 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Положеннями ст. 245 КУпАП визначено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність або відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, які мають функції фото-і кінозйомки, відеозапису.

Відповідно до ст.254 КУпАП про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності. Протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається у двох екземплярах, один з яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Згідно із ст.256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім'я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності; при наявності свідків і потерпілих протокол може бути підписано також і цими особами. У разі відмови особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, від підписання протоколу, в ньому робиться запис про це. Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, які додаються до протоколу, а також викласти мотиви свого відмовлення від його підписання. При складенні протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз'яснюються його права і обов'язки, передбачені статтею 268 цього Кодексу, про що робиться відмітка у протоколі.

Як вбачається із наявного у матеріалах справи протоколу № 15-03-036/0037 від 14.09.2015р., особа, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 не був присутній під час його складання, а отже був позбавлений передбаченого законодавством права на надання своїх пояснень по суті правопорушення та зауважень до протоколу, його не ознайомлено із правами, передбаченими ст.268 КУпАП, про що свідчить відсутність відповідних підписів ОСОБА_1 Докази відмови ОСОБА_5 від підпису протоколу та наявності відповідної відмітки у протоколі суду не надано.

По суті встановленого територіальною державною інспекцією з питань праці в Одеській області правопорушення, суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 32 КЗпП України переведення на іншу роботу на тому ж підприємстві, в установі, організації, а також переведення на роботу на інше підприємство, в установу, організацію або в іншу місцевість, хоча б разом з підприємством, установою, організацією, допускається тільки за згодою працівника, за винятком випадків, передбачених у статті 33 цього Кодексу та в інших випадках, передбачених законодавством. Не вважається переведенням на іншу роботу і не потребує згоди працівника переміщення його на тому ж підприємстві, в установі, організації на інше робоче місце, в інший структурний підрозділ у тій же місцевості, доручення роботи на іншому механізмі або агрегаті у межах спеціальності, кваліфікації чи посади, обумовленої трудовим договором. Власник або уповноважений ним орган не має права переміщати працівника на роботу, протипоказану йому за станом здоров'я. Переведення на іншу роботу допускається тільки за згодою працівника. Переведенням на іншу роботу вважається доручення працівникові роботи, що не відповідає спеціальності, кваліфікації чи посаді, визначеній трудовим договором.

У п.31 постанови Пленуму Верховного Суду України від 06.11.1992р. № 9 "Про практику розгляду судами трудових спорів" зазначено, що відповідно до ст. 32 КЗпП переведення на іншу роботу допускається тільки за згодою працівника. Переведенням на іншу роботу вважається доручення працівникові роботи, що не відповідає спеціальності, кваліфікації чи посаді, визначеній трудовим договором. Не вважається переведенням, що потребує згоди працівника, переміщення його на тому ж підприємстві (в установі, організації) на інше робоче місце, в інший структурний підрозділ на території підприємства в межах тієї ж місцевості, доручення роботи на іншому механізмі або агрегаті при продовженні роботи за тією ж спеціальністю, кваліфікацією чи посадою і з тими ж істотними умовами праці. Однак і переміщення не може бути безмотивним, не обумовленим інтересами виробництва.

З матеріалів справи вбачається, що згідно наказу від 27.08.2014 року за №255-к про переведення на іншу роботу, ОСОБА_6 був переведений 02.09.2014 року на постійній основі на технічну дільницю №11 як робітник з благоустрою 1 розряду. Наказом від 07.08.2015 року №50-к про переміщення робітника по благоустрою з 10.08.2015 року ОСОБА_2, робітник з благоустрою 1 розряду технічної дільниці №11, був переміщений як робітник з благоустрою 1 розряду на технічну дільницю № 5. Згідно акту КП «Житсервіс-2» від 10.08.2015 року ОСОБА_2 був ознайомлений з наказом №50-к від 07.08.2015 року про переміщення робочого з благоустрою, проте від підпису про ознайомлення з цим наказом ОСОБА_2 відмовився.

З досліджених наказів вбачається, що робітник з благоустрою 1 розряду ОСОБА_2 був переміщений з технічної ділянки № 11 на технічну ділянку №5 без зміни назви посади та його посадових обовязків. Була змінена лише технічна ділянка, що не може вважатися іншою роботою у розумінні ч.1 ст.32 КЗпПУ. Факт того, що посадові обовязки ОСОБА_2 на новому робочому місці не змінено відносно попереднього робочого місця також підтверджено актом від 10.08.2015р., копія якого наявна у матеріалах справи.

З огляду зазначеного, суд приходить до висновку, що зміна для ОСОБА_2 місця роботи на тому ж підприємстві у тій же місцевості у межах раніше визначених посадових обовязків є саме переміщенням та не може вважатися переведенням на іншу роботу, а отже не потребує згоди працівника.

До того ж, як вбачається із наявних у матеріалах справи копій службових записок майстра технічної ділянки №11 та майстра технічної ділянки №5, переміщення було здійснено не безпідставно, а у звязку із необхідністю у працівниках для своєчасного та повного обслуговування території, що закріплена за ділянкою №5, та невеликим обсягом роботи ділянці №11.

У звязку з викладеним, в судовому засіданні не знайшли своє підтвердження ті обставини, що ОСОБА_1 порушив вимоги ч. 1 ст. 32 КЗпПУ.

За таких обставин суд вважає, що у діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 41 КУпАП (Порушення вимог законодавства про працю та про охорону праці), а отже він не може бути притягнутий до адміністративної відповідальності за протоколом № 15-03-036/0037 від 14.09.2015р.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження по справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Таким чином, аналіз досліджених доказів, а також обставин справи вказує на те, що не знайшло свого підтвердження вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 41 КУпАП, у звязку з чим, на підставі п. 1 ч. 1 ст.247 КУпАП справу про адміністративне правопорушення у відношенні нього за ч. ст. 41 КУпАП слід закрити.

Керуючись ст. ст. 221, 247, 280, 283, 284 КУпАП, суд

постановив:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення у відношенні ОСОБА_1 за ч. 1ст. 41 КУпАП закрити, у звязку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Апеляційного суду Одеської області через Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя

Ізмаїльського міськрайонного суду ОСОБА_7