Провадження №3/761/4600/2015
П О С Т А Н О В А

іменем Украни

29 жовтня 2015 року

Шевченківський районний суд м. Києва в складі головуючого судді Бугіль В.В. при секретарі Ковальський С.Л. за участю прокурора Воробйова О.С., правопорушника ОСОБА_1, розглянувши матеріали справи про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженку м. Богуслав, Київської області, громадянку України, тимчасово безробітну, проживаючу за адресою: АДРЕСА_1

за ч. 1 ст. 172-6 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

Так, ОСОБА_1, будучи державним службовцем 9 рангу, суб'єктом відповідальності за вчинення корупційного правопорушення згідно п. «в» ч. 1 ст. 4 Закону України «Про засади запобігання і протидії корупції» (п. «в» ч. 1 ст. З Закону України «Про запобігання корупції»), маючи спеціальне звання радника податкової та митної справи II рангу, працюючи на посаді головного державного інспектора відділу міжнародної технічної допомоги управління митного співробітництва Департаменту міжнародних зв'язків Державної фіскальної служби України, що розташована за адресою: м. Київ, Шевченківський район, Львівська площа, 8 порушила вимоги п. 1 ч. 1 ст. 12 Закону України «Про засади запобігання і протидії корупції», відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

В судовому засіданні правопорушник вину у вчиненому адміністративному правопорушенні визнала повністю, підтвердила обставини викладені у протоколі про адміністративне правопорушення.

Прокурор просив притягнути ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного корупційного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, оскільки вина останнього повністю доведена матеріалами адміністративної справи.

Заслухавши правопорушника, прокурора, вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_3, суд прийшов до наступного висновку.

Адмніністративна відповідальність за ч. 1 ст. 172-6 КУпАП настає за несвоєчасне подання декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Згідно з приміткою до даної статті: 1) суб'єктом правопорушень у цій статті є особи, які відповідно до ч. 1 та 2 ст. 45 ЗУ «Про засади запобігання корупції» зобов'язані подавати декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Судом встановлено, що відповідно до витягу з Наказу Державної фіскальної служби України від 19.08.2014 № 255-0 ОСОБА_1 переведена на посаду головного державного інспектора відділу міжнародної технічної допомоги управління митного співробітництва Департаменту міжнародних зв'язків Служби.

Згідно витягу з Наказу Міністерства доходів та зборів України від 08.07.2014 № 2033-О ОСОБА_1 підтверджено 9 ранг державного службовця.

Згідно витягу з Наказу Міністерства доходів та зборів України від 05.12.2013 № 3768-0 ОСОБА_1 присвоєно спеціальне звання радника податкової та митної справи II рангу з 05.12.2013.

25.12.2001 ОСОБА_1 прийнято присягу державного службовця, а також попереджена про спеціальні обмеження, встановлені законами України «Про державну службу» та «Про боротьбу з корупцією», щодо прийняття на державну службу та проходження державної служби, а також з іншими чинними антикорупційними актами України.

Відповідно до ч. 1 ст.12 Закону України «Про засади запобігання і протидії корупції» суб'єкти декларування, зобов'язані щорічно до 1 квітня подавати за місцем роботи (служби) декларацію про майно, доходи, витрати і зобов'язання фінансового характеру за минулий рік за формою, що додається до цього Закону.

Крім того, суб'єкти декларування, які звільняються або іншим чином припиняють діяльність, пов'язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, подають декларацію про майно, доходи, витрати і зобов'язання фінансового характеру за період, не охоплений раніше поданими деклараціями.

Згідно ч. 2 розділу XIII прикінцевого положення Закону України «Про запобігання корупції» «до початку роботи системи подання та оприлюднення відповідно до цього Закону декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, суб'єкти декларування подають декларації про майно, доходи, витрати і зобов'язання фінансового характеру в порядку, встановленому Законом України «Про засади запобігання і протидії корупції».

Наказом Державної фіскальної служби України від 10.11.2014 № 1297-0 ОСОБА_1 звільнена із займаної посади за угодою сторін, відповідно до п. 1 ст. 36 КЗпП України.

Разом з цим, 10.11.2014 ОСОБА_1 попереджена про вимоги ч. 1 ст. 12 "Фінансовий контроль" Закону України "Про засади запобігання і протидію корупції", зокрема про те, що суб'єкти декларування, які звільняються або іншим чином припиняють діяльність, пов'язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, подають декларацію про майно, доходи, витрати і зобов'язання фінансового характеру за період, не охоплений раніше поданими деклараціями. Суб'єкти декларування, які звільнилися або іншим чином припинили діяльність, пов'язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, зобов'язані протягом одного року подавати за своїм останнім місцем роботи (служби) декларацію про майно, доходи, витрати і зобов'язання фінансового характеру за минулий рік за формою і в порядку, визначеними цим Законом.

Листом Департаменту персоналу Державної фіскальної служби України від 28.04.2015 № 1092-99-99-04-02-02-18 повідомлено про неподання ОСОБА_1 декларації про майно, доходи, витрати і зобов'язання фінансового характеру.

Таким чином ОСОБА_1 є суб'єктом правопорушення у розумінні примітки до ст. 172-6 КУпАП.

Також вина ОСОБА_1 в інкримінованому їй адміністративному правопорушенні підтверджується даними, які містяться в матеріалах справи, а саме: протоколі про адміністративне корупційне правопорушення; поясненнях ОСОБА_1; листом ГП України від 09.06.2015 року; списком працівників, звільнених у 2014 році, які отримали попередження про вимоги ч. 1 ст. 12 «Фінансовий контроль» ЗУ «Про засади запобігання і протидії корупції»; запит Упраіління протидії злочинності у сфері економіки від 30.06.2015 року; супровідний лист ДФС України від 17.07.2015 року; попередження про спеціальні обмеження, встановлені ЗУ «Про державну службу» та «Про боротьбу з корупцією», щодо прийняття на державну службу та проходження державної служби; наказом № 281-о від 21.12.2001 року; присяга державного службовця від 25.12.2015 року; наказами Департаменту розвитку та модернізації ДПС № 24-о, № 56-о, № 35-о, № 109-о, № 916-о, № 30-о, № 28-о, № 210-о, № 88-о, № 124-о, № 86-о, № 2033-о, № 3768-о, № 255-о, № 1297-о; згодою на збір та обробку персональних даних; попередженням від 10.11.2014 року.

Відповідно до п. «в» ч. 1 ст. 4 Закону України «Про засади запобігання і протидії корупції» ОСОБА_1 є суб'єктом відповідальності за корупційні правопорушення, строки накладення на неї адміністративного стягнення не минули.

Таким чином, проаналізувавши зібрані у справі докази, суд прийшов до висновку, що ОСОБА_1 своїми діями, які виразились у несвоєчасному поданні декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, вчинила адміністративне корупційне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.

При визначенні ОСОБА_1 виду адміністративного стягнення, суд відповідно до положень ст. 33 КУпАП враховує характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь її вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, та вважає за необхідне, достатнє та справедливе призначити ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу, в межах санкції ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, за якою визнав її винном.

Керуючись ст.ст. 33, 172-6, 283, 284 КУпАП, суд,-

П О С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 визнати винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, та піддати адміністративному стягненню у виді штрафу на користь держави в розмірі 50 (п'ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 243 грн. 60 коп.

Штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п'ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п'ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення. У разі несплати правопорушником штрафу у зазначений строк, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу; витрати на облік зазначених правопорушень.

Зобов'язати відділ державної виконавчої служби повідомити про виконання постанови шляхом повернення останньої на адресу суду з відміткою про її виконання.

Постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено прокурором у випадках, передбачених частиною п'ятою статті 7 КУпАП, особою, щодо якої її винесено, а також потерпілим.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя В.В. Бугіль