Справа № 359/6524/15-п Головуючий у І інстанції Гончаров О.М.
Провадження № 33/780/613/15 Доповідач у 2 інстанції Полосенко
Категорія 429 23.09.2015
ПОСТАНОВА

Іменем України

23 вересня 2015 року м. Київ

Суддя Апеляційного суду Київської області Полосенко В.С., за участю: представника Київської митниці - Захарова А.О., особи, яка притягується до адміністративної відповідальності та її захисника, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3 на постанову судді Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 21 липня 2015 року, якою, -

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1, тимчасово не працюючого, -

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 471 МК України та накладено штраф у розмірі ста неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 1700 гривень з конфіскацією вилученої відповідно до протоколу про порушення митних правил валюти в розмірі 6800 (шість тисяч вісімсот) доларів США та 2000 (дві тисячі) гривень. Грошові кошти в розмірі 19 доларів 39 центів США повернуто ОСОБА_3, -

В С Т А Н О В И В :

За постановою судді, 19 червня 2015 року, о 08 годині 10 хвилин громадянин України ОСОБА_3, який прибув до України з Азербайджану, м. Баку, рейсом № 602, під час проходження митного контролю в зоні митного контролю залу «Приліт» терміналу «D» ДП МА «Бориспіль», своїми діями обрав проходження митного контролю по каналу, позначеному символами зеленого кольору - «зелений коридор», заявивши, що переміщувані ним через митний кордон України товари не підлягають письмовому декларуванню, оподаткуванню митними платежами, не підпадають під встановлені законодавством заборони та обмеження щодо ввезення на митну територію України та засвідчив про факти, що мають юридичне значення.

Після перетину пасажиром «білої лінії», яка позначає закінчення зони спрощеного митного контролю «зелений коридор» митниці, йому було задано запитання щодо наявності в нього готівки, на що він повідомив, що має при собі приблизно 18200 доларів США. З виявленої суми пасажиру було пропущено 11400 доларів США. За протоколом про порушення митних правил вилучено 6800 доларів США та 2000 гривень.

Після цього, ОСОБА_3 було запрошено до службового приміщення митниці, де він видав готівку в розмірі 18200 доларів США та 2000 гривень. Готівка знаходилась у одному з відділень дорожньої сумки пасажира (ручна поклажа) та переміщувалась ним без ознак приховування. Зі слів громадянин ОСОБА_3 зазначена готівка належить йому особисто.

Таким чином, ОСОБА_3 порушив порядок проходження митного контролю в зонах (коридорах) спрощеного митного контролю та вчинив правопорушення, передбачене ст.471 Митного кодексу України.

На вказану постанову судді, захисником ОСОБА_2 подано апеляційну скаргу в якій вона просить постанову судді в частині накладення адміністративного стягнення змінити. Грошові кошти в розмірі 6800 доларів США та 2000 гривень, вилучені за протоколом про порушення митних правил повернути громадянину України ОСОБА_3.

В обґрунтування апеляційної скарги апелянт вказує на те, що наслідки, пов'язані з ввозом в Україну ОСОБА_3 готівки в сумі, що перевищує в еквіваленті 10000 євро, без письмового декларування митному органу не представляють суспільної небезпеки, не завдали значної шкоди суспільним або державним інтересам, правам та свободам інших осіб.

На думку апелянта, накладення додаткового стягнення у виді конфіскації покладає на громадянина України ОСОБА_3 "індивідуальний надмірний тягар".

В доповненнях до апеляційної скарги захисник постанову суду в частині накладення стягнення скасувати. Грошові кошти в розмірі 6800 доларів США та 2000 гривень, вилучені за протоколом про порушення митних правил повернути громадянину України ОСОБА_3. Застосувати до ОСОБА_3 адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі ста неоподатковуваних мінімумів громадян, що становить 1700 гривень.

Вислухавши доповідь судді, пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності та її захисника в підтримку поданої апеляційної скарги, представника Київської митниці, який вважає постанову судді законною та обґрунтованою, перевіривши матеріали справи та доводи скарги, приходжу до наступного.

Висновок судді про доведеність вини ОСОБА_3 у вчиненні порушення митних правил повністю знайшов своє підтвердження під час апеляційного перегляду справи і стверджується зібраними у справі доказами, а саме: протоколом про порушення митних правил від 19 червня 2015 року № 0395/125120103/15; даними протоколу опитування ОСОБА_3; доповідною запискою старшого державного інспектора ВМО № 3 щодо обставин складання протоколу про порушення митних правил; переліком купюр та описом готівки, вилучених у ОСОБА_3.

На підставі зазначених доказів суддя дійшов обґрунтованого висновку, що своїми діями ОСОБА_3 порушив порядок проходження митного контролю у зонах (коридорах) спрощеного контролю та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст.471 МК України.

Разом з тим заслуговують на увагу доводи апелянта про звільнення ОСОБА_3 від адміністративного стягнення у виді конфіскації вилучених валютних цінностей, як товару переміщення якого через митний кордон України обмежено.

Згідно ст. 9 Конституції України, а також ст. 17 Закону України «Про міжнародні договори» від 22.12.1993 року, міжнародні договори, згода на обов'язковість яких дана Верховною Радою України, є часткою національного законодавства України. Також передбачається, що якщо міжнародним договором встановлені інші права, ніж ті, які передбачені законодавством України, то застосовуються правила міжнародного договору України. Тобто в такому випадку міжнародно-правові норми мають пріоритетне значення.

17 липня 1997 року Україна ратифікувала Європейську Конвенцію «З захисту прав і основних свобод людини», а також Протоколи 1, 2, 4, 7, 11, які є невід'ємною частиною Конвенції, чим визнала її дію в національній правовій системі, а також обов'язковість рішень Європейського Суду з прав людини по всім питанням що стосуються тлумачення і застосування Конвенції.

Діючим законодавством України ввезення готівкової іноземної валюти в Україну, в принципі не обмежена, обмежена лише сума (10000 євро), яка може бути ввезена без письмового декларування.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_3 до кримінальної чи адміністративної відповідальності раніше не притягувався, щиро розкаявся у вчиненому.

Під час апеляційного розгляду даної справи було встановлено, що ОСОБА_3 з лютого 2015 року ніде не працює, отримав грошові кошти в борг для оренди житла, має на утриманні троє неповнолітніх дітей та батьків похилого віку, в зв'язку з чим його родина перебуває в скрутному матеріальному становищі.

Жодних даних, які б давали суду підстави вважати, що шляхом застосування конфіскації буде попереджена інша незаконна діяльність - легалізація злочинних доходів, торгівля наркотиками, фінансування тероризму, ухилення від сплати податків, тощо - відсутні.

Враховуючи практику Європейського Суду з прав людини, приходжу до висновку, що застосування конфіскації, предметів порушення митних правил, в даному випадку є порушенням положень ст. 1 Протоколу № 1 до Конвенції, тобто є не пропорційним, оскільки покладає на ОСОБА_3 «індивідуальний надмірний тягар».

За таких обставин постанову судді необхідно змінити та звільнити ОСОБА_3 від адміністративного стягнення у виді конфіскації валютних цінностей повернувши їх ОСОБА_3.

Керуючись ст. 294 КУпАП суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_2 задовольнити.

Постанову судді Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 21 липня 2015 року щодо ОСОБА_3 в частині конфіскації грошових коштів змінити.

Грошові кошти в розмірі 6800 доларів США та 2000 гривень, вилучені відповідно до протоколу про порушення митних правил № 0395/125120103/15 від 19 червня 2015 року повернути ОСОБА_3.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя В.С. Полсоенко