АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 33/789/116/15 Доповідач - Римар Т.М.
Категорія - ст.124, ч.1 ст.130 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 вересня 2015 р. м. Тернопіль

Суддя судової палати в кримінальних справах апеляційного суду Тернопільської області Римар Т.М., з участю особи, притягнутої до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1, свідків ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від " 31 " липня 2015 року, -

Встановила:

Цією постановою судді

ОСОБА_5,

ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, проживаючого в ІНФОРМАЦІЯ_2, тимчасово не працюючого, інваліда ІІ групи, -

визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.124, ч.1 ст. 130 КУпАП, та на підставі ст.36 КУпАП накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 3400 грн..

Згідно цієї постанови, ОСОБА_1 12 червня 2015 року близько 12 год.40 хв. в м.Тернополі по вул. 15 квітня, керуючи автомобілем НОМЕР_1, не дотримався безпечної дистанції, допустив зіткнення з автомобілем НОМЕР_2, під керуванням водія ОСОБА_2, який рухався попереду і який внаслідок цього в свою чергу допустив зіткнення з автомобілем Пежо д.н.з. НОМЕР_3, який під керуванням водія ОСОБА_6 рухався попереду, чим порушив вимоги п.13.1 Правил Дорожнього руху.

Також ОСОБА_1 відмовився від проходження медичного огляду на стан алкогольного спяніння, чим порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить постанову судді в частині визнання його винним та притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП скасувати та в цій частині закрити провадження у справі в звязку з відсутністю в його діях складу цього правопорушення, посилаючись на те, що суддя не взяв до уваги його письмові пояснення, наявні у справі, та усні пояснення, які він надав в судовому засіданні про те, що пройти огляд для визначення стану алкогольного спяніння він не відмовлявся, суддя також не врахував пояснення свідка ОСОБА_2, який в судовому засіданні заперечив, що працівники міліції на місці події пропонували йому, ОСОБА_1, пройти огляд на стан алкогольного спяніння і покази якого в постанові судді повністю перекручені та не відповідають дійсності. В той же час зазначає, що свою вину у скоєнні ДТП визнає, а тому просить ухвалити нову постанову, якою притягнути його до адміністративної відповідальності лише за ст.124 КУпАП.

Заслухавши особу, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1, який підтримав апеляційну скаргу, допитавши свідків ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, перевіривши матеріали адміністративної справи та дослідивши доводи апеляційної скарги, вважаю, що вона підлягає частковому задоволенню.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП суд (суддя) при розгляді справи про адміністративне правопорушення має своєчасно, всебічно, повно й обєктивно зясувати обставини справи і вирішити її у відповідності до закону.

Згідно ст. 280 КУпАП при розгляді справ про адміністративні правопорушення обовязковому зясуванню підлягають обставини: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Суддя суду першої інстанції при розгляді справи та прийнятті рішення даних вимог не дотримався, виніс постанову про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП без всебічного, повного та обєктивного зясування обставин справи, належного дослідження та правильної оцінки зібраних доказів.

Як вбачається з постанови, суддя визнаючи винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, послався на: протокол про адміністративне правопорушення, письмові пояснення свідків ОСОБА_2, ОСОБА_7В, ОСОБА_6 та підпис ОСОБА_1 в протоколі про адміністративне правопорушення, яким він ніби-то засвідчив факт, що йому пропонувалось пройти медичний огляд на стан алкогольного спяніння.

В той же час, як вбачається з матеріалів адміністративної справи, в судовому засіданні суду першої інстанції ОСОБА_1, визнавши свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, водночас категорично заперечив свою вину у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та пояснив, що на місці події працівники міліції не пропонували йому продути технічний пристрій Драгер для визначення стану алкогольного спяніння. ДТП вчинив, оскільки хворіє на тяжку хворобу, є інвалідом ІІ групи, в звязку з чим приймає лікарські засоби, які знижують його увагу. Щодо його підпису в протоколі про адміністративне правопорушення, то цим підписом він лише засвідчив свої пояснення в цьому протоколі, що почуває себе погано і пояснення надасть в суді.

Щодо показань свідка ОСОБА_2, то останній в судовому засіданні Апеляційного суду ствердив, що в постанові судді про притягнення ОСОБА_1 до відповідальності його покази викладені не вірно, в дійсності він давав пояснення про те, що зі слів працівника міліції ОСОБА_4 йому відомо про те, що ОСОБА_1 відмовився продути прилад Драгер. Особисто в його присутності ніхто із працівників міліції не пропонував ОСОБА_1 продути прилад Драгер або проїхати в наркодиспансер для визначення чи перебуває він у стані спяніння.

Свідок ОСОБА_3 під час апеляційного розгляду справи пояснив, що після ДТП він постійно був біля ОСОБА_1 і може ствердити, що ніхто із працівників міліції, які прибули на місце пригоди, в тому числі і працівник ВДАІ ОСОБА_4, не пропонували ОСОБА_1 продути пристрій Драгер чи проїхати в наркодиспансер для проходження медичного огляду на стан алкогольного спяніння.

Свідок ОСОБА_4 - старший інспектор ВДАІ м.Тернополя в судовому засіданні апеляційного суду визнав, що, виїхавши на місце ДТП, займались оформленням матеріалів по ДТП та телефонували у ВДАІ з проханням підвезти на місце події технічний пристрій Драгер для освідування на стан спяніння водія автомобіля Део - ОСОБА_1, який допустив зіткнення з автомобілем ВАЗ 2109. Однак цей пристрій з ВДАІ так і не привезли, тому ОСОБА_1 не пропонувалось його продути. Пройти медичний огляд в наркодиспансері для визначення чи перебуває ОСОБА_1 в стані алкогольного спяніння останньому також не пропонувалось.

Показаннями даного свідка спростовуються письмові пояснення свідка ОСОБА_7, наявні в матеріалах справи, на які послався суддя.

Щодо письмового пояснення свідка ОСОБА_6, на які також послався суддя в обґрунтування висновку про доведеність винності ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, то вони жодних даних про те, що працівники міліції пропонували ОСОБА_1 продути прилад Драгер чи проїхати в наркодиспансер для проходження медичного огляду для визначення чи перебуває він в стані алкогольного спяніння, не містять, а стосуються лише обставин ДТП.

Таким чином, огляд ОСОБА_1 на стан алкогольного спяніння на місці ДТП за обставин, вказаних у протоколі про адміністративне правопорушення від 3.07.2015 року серія АП1 №046790 (а.с.2) та у постанові судді(а.с. 43), проведений не був не по вині ОСОБА_1, а із-за відсутності технічного пристрою Драгер у працівників ВДАІ, пройти медичний огляд в наркодиспансері з цього приводу йому не пропонувалось.

Згідно п.1 ст. 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

З врахуванням наведеного вважаю, що постанова судді в частині притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП є незаконною та підлягає скасуванню, а провадження в адміністративній справі в цій частині на підставі п.1 ст.247 КУпАП закриттю за відсутності події і складу цього адміністративного правопорушення.

Ця ж постанова судді в частині визнання ОСОБА_1 винним за ст.124 КУпАП останнім не оскаржувалась і підстав для її скасування та ухвалення нової постанови про притягнення його до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП, як про це порушується питання в апеляційній скарзі, немає. Разом з тим, суддя наклав стягнення на ОСОБА_1 за ст.124, ч.1 ст.130 КУпАП на підставі ст.36 КУпАП в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення, тобто в межах санкції ч.1 ст.130 КУпАП в сумі 3400 грн., тоді як санкцією ст.124 КУпАП передбачено стягнення у вигляді штрафу від 20 до 25 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (340-425 грн.), або позбавлення права керування транспортними засобами на строк від 6 місяців до 1 року.

Оскільки постанова судді в частині притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП підлягає скасуванню, а провадження у справі в цій частині закриттю, та, враховуючи характер вчиненого адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, особу ОСОБА_1, який є інвалідом ІІ групи, хворіє важкою хворобою, до адміністративної відповідальності притягується вперше та що правопорушення вчинено внаслідок тяжких особистих і сімейних обставин, вважаю, що накладене на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу слід зменшити до межі, близької до мінімальної, передбаченої ст.124 КУпАП.

На підставі наведеного та керуючись ст. 294 КУпАП, -

постановила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Постанову судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від " 31 " липня 2015 року в частині визнання ОСОБА_5 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, скасувати, а провадження в адміністративній справі в цій частині стосовно нього на підставі п.1 ст.247 КУпАП закрити за відсутністю події і складу цього адміністративного правопорушення.

Вважати ОСОБА_1 притягнутим до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП з накладенням на нього адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 400 грн.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя - підпис

З оригіналом згідно:

Суддя апеляційного суду Тернопільської області ОСОБА_8