П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02.10.2015 року суддя Дніпровського районного суду м. Києва Бірса О.В. розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві адміністративний матеріал, що надійшов з Управління патрульної служби МВС України у м. Києві відносно ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уроджки м. Києва, громадянки України, не працюючої,проживаючої за адресою: АДРЕСА_1, за ст. 124 Кодексу України про адміністративне правопорушення, -

в с т а н о в и в:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1. (ОСОБА_1) (далі - особа, що притягається до адміністративної відповідальності) 23.07.2015 року о 14 годині 30 хвилин, керуючи автомобілем НОМЕР_1, по вул. Стальського, 32, вчинили такі дії: створення загрози для безпеки дорожнього руху, що призвело до порушення вимог п. 2.3 «Д» ПДР України.

У судовому засіданні особа, що притягається до адміністративної відповідальності, пояснила суду, що складений протокол вважає таким, що не відповідає вимогам КУпАП, враховуючи відсутность доказів, які в контексті положень ст. 251 КУпАП, яка регламентує відомості, що можуть бути належними доказами в ході підтвердження тих чи інших обставин, у зв"язку з чим вина ґрунтується на припущеннях, що прямо суперечить ст. 62 Конституції України, а тому справа підлягає закриттю на підставі ст. 247 КУпАП.

Особа, що притягається до адміністративної відповідальності у судовому засіданні зазначила, що під час руху, дотримувалася ПДР, враховуючи інтенсивність руху, стан проїзної частини, та обстановку, що склалася на дорозі, по всяк час переконуючись, що це буде безпечним і не створить перешкод та небезпеки іншим учасникам руху.

Зокрема, зауважила, що 23.07.2015 року о 14 годині 30 хвилин, керувала автомобілем НОМЕР_1, по вул. Стальського, 32 в своїй смузі руху, рухаюсь прямо, однак через не дотримання ПДР України водієм ОСОБА_3 та зміну нею смуги руху без урахування дорожньої обстановки між ними сталася ДТП. З свого боку вона технічної можливості уникнути ДТП не мала.

Тож, суд, заслухавши думку осіб, що беруть участь у справі про адміністративне правопорушення, дослідивши матеріали адміністративної справи, у відповідності до положень ст. 252 КУпАП, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, приходить до наступного.

Статтею 124 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Відповідно до загальних положень ПДР, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 р. N 1306, правила відповідно до Закону України "Про дорожній рух" встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Учасники дорожнього руху зобов'язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими. Кожний учасник дорожнього руху має право розраховувати на те, що й інші учасники виконують ці Правила. Дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров'ю громадян, завдавати матеріальних збитків. Особа, яка створила такі умови, зобов'язана негайно вжити заходів до забезпечення безпеки дорожнього руху на цій ділянці дороги та вжити всіх можливих заходів до усунення перешкод, а якщо це неможливо, попередити про них інших учасників дорожнього руху.

Так, п. 2.3д ПДР України регламентовано, що для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов'язаний не створювати своїми діями загрози безпеці дорожнього руху.

З п. 1.9 ПДР України слідує, що дорожні умови - сукупність факторів, що характеризують (з урахуванням пори року, періоду доби, атмосферних явищ, освітленості дороги) видимість у напрямку руху, стан поверхні проїзної частини (чистота, рівність, шорсткість, зчеплення), а також її ширину, величину похилів на спусках і підйомах, віражів і заокруглень, наявність тротуарів або узбіч, засобів організації дорожнього руху та їх стан; дорожня обстановка - сукупність факторів, що характеризуються дорожніми умовами, наявністю перешкод на певній ділянці дороги, інтенсивністю і рівнем організації дорожнього руху (наявність та стан дорожньої розмітки, дорожніх знаків, дорожнього обладнання, світлофорів), які повинен ураховувати водій під час вибору швидкості, смуги руху та прийомів керування транспортним засобом.

Згідно вимог ст. 245 КУпАП, серед ряду завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є: всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

У відповідності з положеннями ст. 280 КУпАОСОБА_5 (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 252 КУпАПвисновок про наявність чи відсутність в діях особи адміністративного правопорушення має бути зроблений на підставі всебічного, повного і обєктивного дослідження всіх обставин справи в їх сукупності.

Згідно ст. 251 КУпАП,доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Також ст. 62 Конституції Українизазначає, що вина особи, яка притягується до відповідальності, має бути доведена належним чином, а не ґрунтуватися на припущеннях.

В свою чергу, згідно положень ч. 1 ст. 272 КУпАП, як свідок у справі про адміністративне правопорушення може бути викликана кожна особа, про яку є дані, що їй відомі які-небудь обставини, що підлягають установленню по даній справі.

Відповідно до положень ч. 3 ст. 269 КУпАП, потерпілого може бути опитано як свідка відповідно до статті 272 цього Кодексу.

За таких умов, у відповідності до положень ст.ст. 269, 272 КУпАП, у судовому засіданні було допитаного іншого учасника ДТП ОСОБА_3 та свідка ОСОБА_4

Зокрема, інший учасник ДТП у судовому засіданні ОСОБА_3 пояснила суду, що працює інспектором патрульної служби у м. Києві. 23.07.2015 року о 14 год. 30 хв. рухалася по вул. С. Стальського, 32 на автомобілі «Toyota», д.н.з. НОМЕР_5, у складі екіпажу патруля в лівій смузі руху зі швидкістю 20 км/год. В автомобілі такоє знаходився інспектор ОСОБА_2. В певний момент, увімкнула правий поворот, що б здійснити поворот праворуч, тим самим попердивши учасників руху про намір здійсними маневрт. Необхідність зміни смуги руху була обумовлена тим, що у правому ряду стояв автомобіль НОМЕР_2, тобто перешкоджав їй здійснити поворот з правого ряду. В цей же час з правої сторони водій автомобіля НОМЕР_1, намагався здійснити випередження її з правої сторони, що і призвело до ДТП.

Також, зазначила, що відносно неї складено протокол про адміністративне правопорушення за порушення п. 2.3д ПДР України.

Крім того, будучи допитаним у судовому засіданні ОСОБА_4 пояснив суду, що 23.07.2015 року здійснив зупинку ствого автомобіля НОМЕР_2, біля узбіччя та вийшов до супермакету «Епіцентр» за покупками. В подальшому, біля його транспортного засобу сталося ДТП. Зауважив, що особисто будь-якого відношення до ДТП не має.

Також, зазначив, що відносно нього складено протокол про адміністративне правопорушення за порушення п. 2.3д ПДР України.

В свою чергу, з даних, які містяться на зворотньому боці схеми місця ДТП, щодо

марки (моделі) пошкоджених транспортних засобів; номерних знаків транспортних засобів; власників транспортних засобів; переліку видимих (зовнішніх) пошкоджень транспортних засобів, які сталися внаслідок ДТП, враховуючи, що зазначена інформація в цій частині підтверджується підписами водіїв транспортних засобів, встановлено, що автомобіль НОМЕР_1, має пошкодження: передні ліві двері, задні ліві двері, боковий порог автомобіля, задня ліва арка, задній бампер. Траспортний засіб «Toyota», д.н.з. НОМЕР_5, має пошкодженя переднього правого крила, передньог оправного підкрилка, передньої правої фари, переднього бамперу. Автомобіль «ГАЗ 3302», д.н.з. НОМЕР_2, видимих пошкоджень не має.

За таких обставин, враховуючи характер пошкоджень отриманих у ДТП транспортними засобами «Mitsubishi», д.н.з. НОМЕР_1, та «Toyota», д.н.з. НОМЕР_5, суд, виходячи з положень ст. 251 КУпАП, вважає надані у судовому засіданні показання особою, що притягається до адміністративної відповідальності, належним та допустимим, оскільки вони послідовні та логічні в частині обставин ДТП, які не викликають сумніву у суду, щодо їх достовірності, адже кореспондуються з отриманими пошкодження.

Показання водія «Toyota», д.н.з. НОМЕР_5, суд оцінює критично, оскільки вони не кореспондуються з отриманими ушкодженнями транспортними засобами, тобто є сумнінвми за своєю суттю, однак наявність сумнівів не узгоджується із стандартом доказування "поза розумним сумнівом" (рішення від 18 січня 1978 року у справі "Ірландія проти Сполученого Королівства" (Ireland v. the United Kingdom), п. 161, Series A заява № 25), який застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть "випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту" (ст. 17Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини").

Покази ОСОБА_4 суд визнає допустимими, проте вони не є належними, оскільки не підтверджують і не спростовують покази водіїв, оскільки свідок безпосередньо моменту ДТП не бачив.

Аналізуючи наявні у справі письмові показання інспектора патрульної служби ОСОБА_2., суд вважає їх не допустимим доказом, оскільки вони не були надані у рамках даної справи ним, як свідком безпосередньо інспектору, який був на місці події - ОСОБА_6. (більш детально ідентифікувати прізвище не можливо через нерозбірливий почерк), а подані останнім на ім»я начальника Управління патрульної служби МВС України, тобто відібрані в процесі виконання службових обов»язків керівництвом, у зв'язку з чим є документами внутрішньої службової звітності Управління патрульної служби МВС України в м. Києві, а не докази в конкретній справ, адже не містять обов'язкових реквізити, зокрема даних про рік народження, освіту, сімейни стан, документу на підставі якого було встановлено особу, місця проживання, відомостей про те, що свідку було роз'яснено його права й положення ст. 63 Конституції України.

Вирішуючи питання про те чи є дані викладені в схемі ДТП (лицьовій частині) в частині відомостей про графічно зображені та зафіксовані такі об'єкти, як-то: ділянка дороги, де сталася дорожньо-транспортна пригода; сталі орієнтири, до яких на схемі здійснена прив'язка об'єктів та слідів; транспортні засоби, причетні до ДТП, координати їх розміщення відносно елементів проїзної частини та сталих орієнтирів; сліди гальмового шляху коліс транспортних засобів: їх розміщення відносно елементів проїзної частини; довжина від їх початку до кожного колеса транспортного засобу із зображенням місць розривів; довжина слідів на ділянках з різним покриттям; інші сліди та предмети, що стосуються пригоди: розміщення частин та об'єктів (уламки кузова, частинки фарби, уламки скла, осипання ґрунту, сліди рідини та ін.), що відокремилися від транспортного засобу, відносно елементів проїзної частини, транспортних засобів; площа розсіювання уламків скла, осипання ґрунту тощо; координати місця зіткнення, наїзду тощо відносно сталих орієнтирів; ширина проїзної частини разом з роздільними смугами; ширина тротуарів, узбіччя; розміри ділянок з різним станом дорожнього покриття; розміри та розміщення дефектів дорожнього покриття; розташування дорожньої розмітки; розташування світлофорів, дорожніх знаків та інших засобів технічного регулювання дорожнього руху; розташування шлагбаума, засобів сигналізації, дорожніх знаків на підході до залізничного переїзду; таблиця дорожніх умов та зазначаються назви об'єктів, зображених на схемі, допустимим та належним доказом суд виходить з наступного, згідно положень п. 2 Розділу VI - Особливості оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена статтею 124 КУпАП Інструкції з оформлення працівниками патрульної служби МВС матеріалів про адміністративні порушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху (затверджено Наказом Міністерства внутрішніх справ України 10.07.2015 № 842, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 13 липня 2015 р. за № 830/27275), надалі - Інструкції) складена на місці пригоди схема місця ДТП долучається до матеріалів справи, а зазначена схема підписується особами - учасниками ДТП, а також працівником патрульної служби МВС, який її склав.

Однак, у даному випадку, у супереч положень Інструкції схема ДТП в даній справі в цій частині не підписана інспектром, який її склав, а містить лише наступні дані «інспектор ПС, рядовий міліції» та ПІБ, яке ідентифікувати взагалі не можливо, без підпису, тобто в цій частині даний доказ є не допустимим, оскільки відсутність підпису інспектора, який має бути у обов»язковому порядку, виходячи з положень Інструкції, відсутній (а.с. 3).

Крім того, більш за все викладені у схемі відомості в цій частині не відповідають обставинами справи, адже вона має містити розташування транспортних засобів у момент ДТП.

У даному випадку інспектор вказав, що транспортні засоби отримали покодження, між ними сталося зіткнення, однак згідно схеми автомобілі НОМЕР_1, та «Toyota», д.н.з. НОМЕР_5, взагалі розташовані на значній відстані один від одного, факт зіткнення між ними зі схеми встановти не можливо, тобто вона не містить в собі розташування транспортних засобів на момент ДТП, а фактично містить відомості про їх розмішення на проїзній частині за кілька хвилин після ДТП, що прямо суперечить нормам Інструкції.

При цьому, відповідно до положень ст. 251 КУпАП, ст. 62 Конституції України суд вважає такими, що не можуть бути визнані належними та допустимими доказами відомості, що містяться у протоколі про адміністративне правопорушення, у зв"язку з їх не відповідністю нормам ст. 256 КУпАП, положенням Інструкції, а саме останній не містить достовірної суті порушення, адже у ньому вказано наступне: «23.07.2015 року о 14 годині 30 хвилин, керуючи автомобілем НОМЕР_1, по вул. Стальського, 32, вчинили такі дії: створення загрози для безпеки дорожнього руху, що призвело до порушення вимог п. 2.3 «Д» ПДР України», тобто він не містить даних про те, у якому місці сталося ДТП, дані про транспорний засіб з яким сталося ДТП, відомості про отримані пошкодження, адже для складання протоколу за ст. 124 КУпАп наявність ушкоджень траспорних засобів є обов»язковою, які саме дії вчинила імовірний порушник, що призвели до ДТП, в чому полягала загроза для безпеки дорожнього руху, як-то порушення пункту 13.1 ПДР чи будь-яког оіншого, адже п. 2.3 ПДР є загальним, висунете обвинувачення особі не може бути загальним, останнє повинне бути конкретним; відомості про прізвище порушника вказані недостовірні, найменування вулиці на якій сталося ДТП є не достовірним, адже містить вказівку на те, що воно сталося по вул. Стальського, однак зі схеми випливає, що насправді воно відбулося на вул. Сулеймана Стальського, дані про місце проживанняне є достовірні, а саме вказано, що імовірний порушник мешкає на вул. Маяковського, хоча остання проживає на проспекті Маяковського, тобто останній містить в собі лише сумніви, припущення та домисли інспектора і все, та, виходячи з того, що сам по собі протокол про адміністратвине правопорушення не може бути беззаперечним доказам вини особи в тому чи іншому діяння, оскільки не являє собою імперативного факту доведеності вини особи, тобто не узгоджується із стандартом доказування "поза розумним сумнівом", оскільки не випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту.

За таких умов, суд надаючи оцінку всім доказам у справі в їх сукупності, виходячи з положень ст. 62 Конституції України, вважає викладені у протоколі про адміністративне правопорушення дані, враховуючи вищезазначені обставини, такими, що ґрунтуються на припущеннях, однак суд не вправі обгрунтовувати свої висновки на припущеннях, а тому, у відповідності до положень ст. 252 КУпАП, суд вкотре оцінивши доказиза своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, з урахуванням положень ст. 251 КУпАП та вимог Інструкції, вважає, що у діях особи, що притягається до адміністративної відповідальності відсутній склад адміністративного правопорушення передбачений ст. 124 КУпАП.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушенняне може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за умови відсутністі події і складу адміністративного правопорушення.

У зв'язку з чим, дане адміністративне провадження, з урахуванням вимог п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, підлягає закриттю, а судовий збір не підлягає стягненню з особи, що притягається до адміністративної відповідальності, у зв'язку з встановленням обставин визначених п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 1, 6, 33-35, 124, 221, 245, 247, 251, 252, 268, 272, 280, 321 Кодексу України про адміністративне правопорушення, суд -

п о с т а н о в и в:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ст. 124 Кодексу України про адміністративне правопорушення, - закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення.

Апеляційна скарга подається до Апеляційного суду м. Києва через Дніпровський районний суд м. Києва.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

С у д д я: О.В. Бірса