Справа № 515/1920/15-п
Провадження № 3/515/4362/15
Татарбунарський районний суд Одеської області
П О С Т А Н О В А

19 жовтня 2015 р. Суддя Татарбунарського районного суду Одеської області Шевирін А.О.,

за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1,

розглянувши матеріали, які надійшли від Татарбунарського РВ ГУМВС України в Одеській області, про притягнення ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_2, одруженого, маючого на утриманні одну неповнолітню дитину, інваліда ІІ групи, офіційно не працевлаштованого, зареєстрованого та проживаючого ІНФОРМАЦІЯ_3,

до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В :

14 жовтня 2015 року приблизно о 18год.00хв. за місцем свого мешкання ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_1 висловлювався на адресу свого неповнолітнього сина ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5, нецензурною лайкою та вдарив його долонею по потилиці.

У судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину визнав, дав пояснення, що 14 жовтня 2015 року ввечері вийшов зі свого будинку у двір та, побачивши свого сина ОСОБА_2, який проходив повз нього, про щось його запитав. У відповідь син нічого не відповів. ОСОБА_1 це обурило, тому він почав сваритися на сина, використовуючи при цьому нецензурну лексику, та вдарив його долонею по потилиці.

Вина ОСОБА_1, крім її визнання, також підтверджується:

-протоколом про адміністративне правопорушення від 14.10.2015року серії ОД№041779, згідно з яким 14 жовтня 2015року приблизно о 18год.00хв. ОСОБА_1 за адресою свого мешкання висловлювався на адресу свого неповнолітнього сина ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5, нецензурною лайкою та вдарив його долонею по потилиці, чим вчинив психологічне та фізичне насильство в сімї (а.с.1);

-рапортом чергового про реєстрацію події правопорушення, з якого вбачається, що 14.10.2015року о 18год.05хв. надійшло повідомлення по телефону від ОСОБА_3 з приводу вчинення неправомірних дій її чоловіком відносно їхнього неповнолітнього сина (а.с.2);

-заявою, письмовими поясненнями свідка ОСОБА_3 з викладенням обставин, аналогічних тим, що зазначені у згаданому протоколі про адміністративне правопорушення (а.с.а.с.4,5);

-письмовими поясненнями неповнолітнього потерпілого ОСОБА_2 з викладенням обставин неправомірних дій ОСОБА_1 (а.с.6);

-письмовими поясненнями порушника з визнанням вини (а.с.7);

-свідоцтвом про народження серії І-ЖД № 380845, з якого вбачається, що ОСОБА_1 є батьком ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_6 (а.с.11).

Заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, дослідивши матеріали справи, дійшов таких висновків.

Статтею 1 Закону України "Про попередження насильства в сім'ї" (далі - Закону) визначено, що психологічне насильство в сім'ї - це насильство, пов'язане з дією одного члена сім'ї на психіку іншого члена сім'ї шляхом словесних образ або погроз, переслідування, залякуванням, якими навмисно спричиняється емоційна невпевненість, нездатність захистити себе та може завдаватися або завдається шкода психічному здоров'ю.

Відповідно до ст.15 Закону України "Про попередження насильства в сім'ї" члени сім'ї, які вчинили насильство в сім'ї, несуть кримінальну, адміністративну чи цивільно-правову відповідальність відповідно до закону.

Адміністративна відповідальність за вчинення насильства в сім'ї передбачена статтею 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі -КУпАП), якою, окрім іншого, встановлено, що вчиненням насильства в сім'ї є умисне вчинення будь-яких дій фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування фізичного насильства, що не завдало фізичного болю і не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров'ю потерпілого.

Обставиною, що пом'якшує відповідальність, слід визнати щире розкаяння правопорушника. Обставини, що обтяжують адміністративну відповідальність, при розгляді справи не встановлені.

З огляду на викладене, вважаю, що оскільки ОСОБА_1 вчинив насильство відносно особи, з якою проживає сім'єю в одному будинку, при цьому висловлювався на її адресу нецензурною лайкою, в його діях вбачаються ознаки складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП.

Санкція ч.1 ст.173-2 КУпАП передбачає накладення адміністративного стягнення у виді громадських робіт на строк від тридцяти до сорока годин або адміністративний арешт на строк до семи діб.

Разом з тим, за змістом ч.3 ст.30-1 КУпАП та ч.2 ст.32 КУпАП адміністративне стягнення у вигляді громадських робіт та адміністративного арешту особам, визнаним інвалідами першої або другої групи, не призначається та не застосовується.

Між тим, при розгляді справи встановлено, що ОСОБА_1 є інвалідом ІІ групи, що підтверджується посвідченням серії Є№014540, виданим 14.05.2015року Управління соціального захисту населення Татарбунарської районної державної адміністрації Одеської області (а.с.16).

Зазначене унеможливлює накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення, передбаченого санкцією ч.1 ст. 173-2 КУпАП.

Крім того, ОСОБА_1, як інвалід ІІ групи, на підставі п.9 ч.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» звільняється від сплати судового збору.

Керуючись ст.ст. 30-1, 32-35, ч.1 173-2, 283-285, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

П О С Т А Н О В И В :

Визнати ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Адміністративне стягнення на ОСОБА_1 не накладати.

Провадження по справі про адміністративне правопорушення закрити.

Звільнити ОСОБА_1 від сплати судового збору.

Постанова може бути оскаржена особою, яку звільнено від адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом 10 днів з дня винесення постанови до апеляційного суду Одеської області через Татарбунарський районний суд Одеської області.

Суддя Шевирін