Справа № 750/8269/15-п Головуючий у 1 інстанції Кулініч Ю. П.
Провадження № 33/795/233/2015
Категорія - ч.1 ст. 130 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 жовтня 2015 року місто Чернігів

Апеляційний суд Чернігівської області - суддя Антипець В.М.,

з участю особи, яка притягнута до адміністративної відповідальності ОСОБА_1

його захисника - адвоката Помаза А. П.

Розглянув апеляційну скаргу адвоката Помаз А. П. в інтересах особи, яка притягнута до адміністративної відповідальності, - ОСОБА_2, на постанову Деснянського районного суду м. Чернігова від 16 вересня 2015 року,

В С Т А Н О В И В:

Цією постановою ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженець с. Підлісне, Козелецького району Чернігівської області, одружений, який працює старшим майстром лісу на ДП "Остерський військовий лісгосп". проживає та зареєстрований у АДРЕСА_1,

притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП України з накладенням стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами строком на один рік та стягнуто на користь держави судовий збір у сумі 243 грн. 60 коп.

Судом встановлено, що 25 липня 2015 року о 12 годині, у м. Чернігові по проспекту Миру, ОСОБА_2, порушуючи вимоги п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху, керував автомобілем «ВАЗ», номерний знак НОМЕР_1, у стані алкогольного сп'яніння, чим скоїв правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В апеляційній скарзі адвокат Помаз А. П. просить постанову суду змінити, застосувати до ОСОБА_2 менш суворий вид стягнення - штраф у розмірі, передбаченому санкцією статті, вказуючи, що суд порушив права особи, яка притягнута до адміністративної відповідальності. А саме, ОСОБА_2 не повідомили про день і час розгляду справи, повістку надіслали за місцем реєстрації, а не за місцем проживання. Крім того, з 08 вересня по 18 вересня 2015р. ОСОБА_2 перебував на стаціонарному лікуванні в Чернігівській обласній лікарні, а тому не міг бути присутнім на засіданні та пояснити суду, що щиро кається, вину визнає і його робота пов'язана з охороною лісу, де він працює старшим майстром і кожного дня на своєму автомобілі проїжджає більше 50-70 кілометрів, а особливо в літній період, коли починають виникати пожежі, тому йому автомобіль потрібний для здійснення своїх трудових обов'язків.

Позбавлення права керування транспортними засобами поставить ОСОБА_2 у скрутне матеріальне становище, оскільки робота - є єдиним джерелом доходу.

Заслухавши адвоката Помаза А. П. та його підзахисного ОСОБА_2, які просили про заміну виду стягнення на більш м"який - штраф, вивчивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, суд вважає, що скарга задоволенню не підлягає.

З матеріалів справи вбачається, що 25 липня 2015 року близько 12 години 00 хвилин, на перехресті проспекту Миру з вул. Кільцевою в місті Чернігові сталася дорожньо транспортна пригода: ОСОБА_2, керуючи автомобілем ВАЗ 21214 д.н.з. НОМЕР_1, не впорався з керуванням транспортним засобом, виїхав за межі проїзної частини та наїхав на придорожнє дерево.

Під час з'ясування обставин дорожньо-транспортної пригоди виявилося, що водій ОСОБА_2 перебував у стані алкогольного сп'яніння, що підтверджується висновком медичного огляду, проведеного в Чернігівському обласному наркологічному диспансері того ж дня о 13 годині 10 хвилин (а. с. 5-6).

Відповідно до п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху України, водіям заборонено керування транспортним засобом у стані алкогольного сп'яніння. Порушення названого пункту Правил дорожнього руху вчиняється тільки навмисно.

Доводи сторони захисту, про порушення судом права особи, яка притягнута до адміністративної відповідальності, на захист, є безпідставними.

Положення ч. 2 ст. 268 КУпАП дозволяють судовий розгляд у відсутність особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, якщо є данні про її своєчасне сповіщення про день і час, а також місце проведення розгляду справи, якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду.

За адресою, названою ОСОБА_2 під час складання протоколу про адміністративне правопорушення: АДРЕСА_1, суд відправляв судові повістки рекомендованою поштою із зворотним повідомленням, які були повернуті поштою у зв'язку із закінченням терміну зберігання. Названа адреса є місцем його офіційної реєстрації.

Про те, що місце фактичного проживання не співпадає з місцем реєстрації, ОСОБА_2 під час складання протоколу про адміністративне правопорушення, не повідомив, так само як і не вказав про місце роботи, про що свідчать записи в протоколі про адміністративне правопорушення.

Розглядаючи справу у відсутність особи, яка вчинила правопорушення, суд першої інстанції не мав відомостей, що ОСОБА_2 перебуває на стаціонарному лікуванні та не може прибути на судове засідання.

Судом апеляційної інстанції повістка ОСОБА_2 направлена за місцем його фактичного проживання, зазначеного його адвокатом, проте повістка повернулась без вручення по причині, що адресат за вказаною адресою не проживає ( а. с. 21).

Таким чином, твердження в апеляційній скарзі, що ОСОБА_2 має інше фактичне місце проживання, яке не співпадає з місцем його реєстрації, не відповідають дійсності. Сам ОСОБА_2 в апеляційному суді визнав, що місце реєстрації та місце проживання у нього одне й те саме, окрім нього з ним проживають дружина та дочка 13 років.

Доводи апеляційної скарги, що позбавлення права керування транспортним засобом, поставить ОСОБА_2 у скрутне матеріальне становище, не заслуговують на довіру. Робота майстра лісу тільки опосередковано пов"язана з керуванням транспортним засобом. Для виконання трудових функцій є усі можливості замінити автомобіль на інший засіб пересування.

Крім того, в 2012 році ОСОБА_2 притягувався до адміністративної відповідальності за керування транспортним засобом в нетверезому стані та за вчинення дорожньо-транспортної пригоди, був позбавлений права керування, відновивши це право, знову вчинив аналогічні правопорушення.

При накладенні стягнення, суд в повній мірі врахував, особу порушника, навмисну форму вини, майновий стан, і з урахуванням усіх пом'якшуючих обставин, обрав правильну міру відповідальності, з метою виховання особи, яка вчинила правопорушення, в дусі поваги до законів України, правил співжиття та запобігання вчиненню нових правопорушень, як самим порушником, так і іншими особами.

Приймаючи до уваги поведінку ОСОБА_2 під час медичного обстеження та складання протоколу про адміністративне правопорушення, коли він втаював відомості про себе, повідомив не своє прізвище та надав перепустку через КПП на ім"я ОСОБА_3, навмисний характер правопорушення, обставини його вчинення, характеристики порушника, який не спроможний контролювати свою поведінку, апеляційний суд не вбачає підстав для пом'якшення виду стягнення.

Враховуючи наведене та керуючись ст. ст. 23, 33, 245, 280, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу адвоката Помаза А. П. залишити без задоволення, а постанову Деснянського районного суду м. Чернігова від 16 вересня 2015 року про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП - без змін.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає

Суддя В. М. Антипець