Справа №150/710/15-п
Провадження по справі №3/150/254/15
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 жовтня 2015 року с. Мазурівка

Суддя Чернівецького районного суду Вінницької області Суперсон С.П., розглянувши матеріали що надійшли з ВДАІ з обслуговування Чернівецького району про притягнення до адміністративної відповідальності громадянина

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживаючого в ІНФОРМАЦІЯ_2, українця, громадянина України, непрацюючого,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

23 серпня 2015 року о 13 годині 10 хвилин ОСОБА_1, керуючи транспортним засобом ВАЗ-21051, номерний знак НОМЕР_1, рухався по вул.. Дзержинського в с. Мазурівка Чернівецького району Вінницької області з ознаками алкогольного сп'яніння, відповідальність за що передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП. Згідно висновку щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, ОСОБА_1 перебував в стані алкогольного спяніння 1,85 %.

В судові засідання, призначені на 18.09.2015, 02.10.2015 та 20.10.2015 правопорушник не зявився, при цьому будучи повідомленим про час та місце розгляду справи у встановленому законом порядку, свідченням чого слугують наявні в матеріалах справи відстеження пересилання поштових відправлень. Зважаючи на правила ст.ст. 268, 277 КУпАП, у звязку з тим, що про місце і час розгляду справи в суді правопорушник повідомлений у встановленому законом порядку, відсутнє клопотання про перенесення судового розгляду, в яке він не прибув за невідомих причин, суд вважає, що дане ухилення правопорушника від явки в засідання є свідомим затягуванням судового процесу задля уникнення ОСОБА_1 адміністративної відповідальності.

З огляду на наведене, суд вважає за можливе розглянути дану справу у відсутності правопорушника.

Дослідивши та оцінивши в сукупності матеріали справи, суд прийшов до наступного висновку.

Протокол про адміністративне правопорушення складений у відповідності до вимог ст. 256 КУпАП уповноваженими на такі дії працівниками ДАІ у спосіб, з підстав та з дотриманням порядку, встановлених законом, у присутності свідків, а тому дані вказаного протоколу суд визнає належним доказом вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення.

Статтею 280 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобовязаний зясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що помякшують і обтяжують відповідальність, а також зясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст.251 КУпАП доказами є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган /посадова особа/ встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставин, що мають значення для правильного вирішення справи.

Зі змісту наведеної правової норми слідує, що вказані дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показанням технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Працівником ВДАІ Чернівецького РВ УМВС України у Вінницькій області ОСОБА_2 у відповідності до вимог вище вказаної статті КУпАП зібрано достатньо належних доказів, які підтверджують винність ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Дослідивши та оцінивши в сукупності всі обставини справи, керуючись законом та правосвідомістю, приходжу висновку про те, що ОСОБА_1 порушено вимоги пункту 2.9 (А) ПДР України, доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП.

Відповідно до ст.ст. 34, 35, 280 Кодексу України про адміністративні правопорушення обставин, що обтяжують чи помякшують відповідальність правопорушнику судом не встановлено, відповідно до ст. 21 Кодексу України про адміністративні правопорушення підстав для передачі адміністративних матеріалів відносно ОСОБА_1 про адміністративне правопорушення на розгляд громадській організації, трудовому колективу не встановлено. Аналізуючи зібрані по справі докази в їх сукупності та співставленні, суд приходить до висновку, що дії ОСОБА_1 кваліфіковані працівниками ДАІ вірно та вина водія ОСОБА_1 повністю доведеною в тому, що він керував транспортним засобом в стані алкогольного сп'яніння та порушивши п. 2.9 (А) Правил дорожнього руху , оскільки підстав і доказів на підтвердження інших фактів суду надано не було.

При накладені адміністративного стягнення за ст. 130 ч. 1 КУпАП відносно ОСОБА_1, суд враховує, що керування транспортним засобом в стані сп'яніння є небезпечним і досить поширеним правопорушенням, а накладення стягнення за адміністративне правопорушення передбачене статтею 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення застосовується з метою запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами та має важливе значення для забезпечення безпеки дорожнього руху й експлуатації транспорту, захисту життя та здоров`я людей, майнових прав фізичних і юридичних осіб.

Враховуючи особу правопорушника, його матеріальний стан, відсутність обставин, що помякшують покарання, характер правопорушення та вважає за необхідне обрати стягнення правопорушнику ОСОБА_1 у виді позбавлення права керування транспортними засобами без оплатного вилучення транспортного засобу. При цьому, суд не вбачає підстав для накладення іншого виду стягнення.

Крім цього, відповідно до вимог ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір та порядок сплати якого встановлюється Законом України «Про судовий збір».

Відповідно до ч.2 ст. 4 Закону України « Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується 0,2 розміру мінімальної заробітної плати.

На підставі викладеного і, керуючись ст. ст. 221, 279, 280, 283, 284, 285 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ :

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами строком на 2 /два/ роки.

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в розмірі 0,2 розміру мінімальної заробітної плати, що становить суму 243,60 грн.

Постанова суду у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником або на неї може бути внесено подання прокурора протягом 10 днів з дня винесення постанови, через Чернівецький районний суд Вінницької області.

Строк предявлення постанови до виконання три місяці.

СУДДЯ СУПЕРСОН С.П.