Апеляційний суд Рівненської області
___________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 жовтня 2015 року м. Рівне

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Рівненської області Остапук В.І., з участю особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_2, її представника ОСОБА_3, розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, мешканки АДРЕСА_1, працюючої менеджером «Украгровест», на постанову судді Рівненського міського суду Рівненської області від 06 серпня 2015 року,

В С Т А Н О В И В:

Даною постановою суду ОСОБА_2 визнано винною у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.184 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в сумі 68 (шістдесят вісім) грн. Стягнуто з ОСОБА_2 в дохід держави судовий збір в сумі 36 (тридцять шість) гривень 54 копійки.

У поданій апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови Рівненського міського суду Рівненської області від 06 серпня 2015 року, оскільки не була повідомлена про день та час розгляду справи, а копію постанови отримала 23 вересня 2015 року. Апеляційну скаргу обґрунтовує тим, що постанова суду є незаконною, висновки суду є передчасними. Зазначає, що належно виконує обов'язки щодо виховання дітей, а в її діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбачений ч.2 ст.184 КУпАП. Просить скасувати постанову суду першої інстанції та закрити справу в зв'язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Заслухавши пояснення ОСОБА_2 та її представника ОСОБА_3 на підтримання доводів апеляційної скарги, перевіривши доводи апеляційної скарги за матеріалами справи про адміністративне правопорушення, приходжу до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, постанова винесена 06 серпня 2015 року, а апеляційна скарга надійшла до суду 28 вересня 2015 року, тобто після закінчення строків на апеляційне оскарження.

Враховуючи, що ОСОБА_2 при розгляді справи не була присутня, копію постанови суду отримала 23 вересня 2015 року, а тому строк на апеляційне оскарження пропущений нею з поважних причин і його слід поновити.

За змістом ст.ст. 245, 252, 280, 283 КУпАП при розгляді справи про адміністративні правопорушення забезпечується всебічне, повне та об'єктивне з'ясування обставин справи, підлягають для з'ясування питання про те, чи було

вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа в його вчинені, рішення приймається на підставі доказів долучених у суді і оцінених суддею за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Зазначені вимоги закону судом першої інстанції в повній мірі дотримані

не були.

Висновок суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_2 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.2 ст.184 КУпАП, не є безспірним, оскільки не відповідає обставинам, які встановлені під час апеляційного розгляду.

Як вбачається з постанови суду першої інстанції, суддя, визнаючи ОСОБА_2 винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.184 КУпАП послався на протокол про адміністративне правопорушення, який всупереч ст. 256 КУпАП не відповідає фактичним обставинам справи.

Так, з протоколу про адміністративне правопорушення серії РВ №015192 від 11 липня 2015 року вбачається, що ОСОБА_2 30 червня 2015 року близько 23 год 34 хв неналежно виконує батьківські обов'язки, що виразились у залишенні дітей без нагляду.

Разом з тим, вказане жодним чином не свідчить про неналежне виконання ОСОБА_2 обов'язків щодо виховання дітей, оскільки об'єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч.2 ст.184 КУпАП полягає в ухиленні батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов'язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей, які вчинені повторно протягом року після накладення адміністративного стягнення.

Як вбачається з матеріалів справи, до адміністративної відповідальності, ОСОБА_2 раніше не притягувалась та стягнення на неї не накладалось.

Так, будучи допитаною в суді апеляційної інстанції ОСОБА_2 суду пояснила, що 29 червня 2015 року ночувала в квартирі своєї матері, оскільки дітей забрав до своїх батьків її колишній чоловік ОСОБА_4, після чого останній повідомив в міліцію, що вона залишила дітей без нагляду.

Крім того, в протоколі про адміністративне правопорушення зазначено обставини від 30 червня 2015 року (а.с.1), а в картці первинного обліку інформації вказано, що повідомлення надійшло в міліцію по телефону від ОСОБА_4 30 червня 2015 року о 23 год 34 хв щодо обставин від 29 червня 2015 року (а.с.5).

Враховуючи наведене, приходжу до висновку, що вина ОСОБА_2 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.2 ст.184 КУпАП не доведена, в зв'язку з чим апеляційна скарга останньої підлягає задоволенню, а провадження по справі закриттю в зв'язку з відсутністю в її діях події та складу вказаного адміністративного правопорушення.

Керуючись ст. 294 КУпАП

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Поновити ОСОБА_2 строк на апеляційне оскарження постанови Рівненського міського суду Рівненської області від 06 серпня 2015 року щодо неї.

Постанову судді Рівненського міського суду Рівненської області від 06 серпня 2015 року щодо ОСОБА_2 скасувати, а провадження по справі закрити на підставі п.1 ст.247 КУпАП за відсутністю в її діях події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.184 КУпАП.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Рівненської області В.І. Остапук