АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 серпня 2015 року м. Київ

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва - Сілкова І.М., за участю особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності - ОСОБА_2 та іншого учасника дорожньо-транспортної пригоди - ОСОБА_3, розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Апеляційного суду міста Києва апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову судді Шевченківського районного суду м. Києва від 21 липня 2015 року,-

Встановила:

Цією постановою ОСОБА_2 визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 20 (двадцяти) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 340 (триста сорок) гривень.

Згідно постанови, ОСОБА_2, 06.06.2015 року приблизно о 07 годині 15 хвилин, керуючи автомобілем НОМЕР_1 по вул. Туполєва - Салютна, не дотримався безпечної дистанції, внаслідок чого відбулось зіткнення з автомобілем НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_3, що призвело до механічних пошкоджень вказаних транспортних засобів. Своїми діями ОСОБА_2 порушив п. 13.1 Правил дорожнього руху, тобто вчинив правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2, посилаючись на невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, просить скасувати постанову судді Шевченківського районного суду м. Києва від 21.07.2015 року і закрити провадження відносно нього. При цьому зазначає, що суд при розгляді справи значно відступив від принципів повноти та об'єктивності судового розгляду та порушив вимоги п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 №14, застосувавши спрощений підхід при розгляді

_________________________________

Справа №33/796/959/2015 Категорія ст.124 КпАП України

Доповідач: Сілкова І.М.

справи. Вказує, що суд безпідставно не задовольнив його клопотання про долучення до матеріалів справи фото- та відео- доказів, що підтверджують відсутність вини ОСОБА_2, чим порушив вимоги ст.ст. 251, 268 КУпАП. Крім цього, звертає увагу на непослідовність показань іншого учасника пригоди - ОСОБА_4, які останній надавав під час складання протоколу про адміністративне правопорушення та під час надання пояснень в суді. Наголошує, що в момент зіткнення на світлофорі горів зелений миготливий сигнал, що дозволяє рух і перехрестя було вільним від перешкод, однак ОСОБА_4 безпідставно застосував різке гальмування, чим порушив вимоги п. 12.9 ПДР України. Також зазначає, що суд безпідставно не взяв до уваги показання свідка ОСОБА_5, його (ОСОБА_2.) пояснення, внаслідок чого прийшов до хибного висновку щодо його винуватості у вчиненні даної дорожньо-транспортної пригоди.

Доповівши матеріали справи за апеляційною скаргою, вислухавши пояснення ОСОБА_2, який підтримав свою апеляційну скаргу і просив її задовольнити, думку іншого учасника дорожньо-транспортної пригоди - ОСОБА_4, перевіривши інші матеріали справи про адміністративне правопорушення та доводи викладені в апеляційній скарзі, вважаю що скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Висновок суду першої інстанції про винуватість ОСОБА_2 у порушенні ним п.13.1 Правил дорожнього руху України є обґрунтованим та підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, зокрема: протоколом про адміністративне правопорушення серії АП1 № 576943 від 06.06.2015 року (а.с.2), схемою дорожньо-транспортної пригоди від 06.06.2015 року, яка без зауважень підписана учасниками ДТП (а.с. 3), а також їх первинними поясненнями, та поясненнями свідка ОСОБА_5 щодо обставин події (а.с. 3,5,6), які у своїй сукупності підтверджують недотримання водієм «ВАЗ» д.н.з. НОМЕР_3 - ОСОБА_2 безпечної дистанції, внаслідок чого і відбулось зіткнення.

Судом першої інстанції належним чином були досліджені дані, що містяться в матеріалах справи про адміністративні правопорушення, яким дана належна оцінка і ОСОБА_2 обґрунтовано був визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення і його дії вірно кваліфіковані за ст.124 КУпАП.

Відповідно до п. 13.1Правил дорожнього руху України, водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримувати безпечної дистанції та безпечного інтервалу.

Таким чином, згідно з нормами чинного законодавства, рухаючись з безпечною швидкістю, водій ОСОБА_2 мав би обрати таку відстань до транспортного засобу, який рухається попереду тією ж смугою, яка у разі його раптового гальмування або зупинки дасть можливість водієві транспортного засобу, що рухається позаду, запобігти зіткненню без здійснення будь-якого маневру.

З огляду на зазначене, апеляційні доводи ОСОБА_2 про те, що Правила дорожнього руху порушив не він, а інший учасник дорожньо-транспортної пригоди - водій автомобіля «КІА» - ОСОБА_3, який в порушення вимог п. 12.9.г безпідставно застосував різке гальмування, суд не приймає до уваги, оскільки вони не спростовують наявні в матеріалах справи та викладені в оскаржуваній постанові докази вини саме ОСОБА_2 у даній дорожньо-транспортній пригоді, які у суду не викликають сумнівів, а інших переконливих доказів на обґрунтування своїх апеляційних вимог, які б за своїм змістом безумовно спростовували висновки суду про те, що ОСОБА_2 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП, ні в апеляційній скарзі, ні під час апеляційного розгляду останній не навів.

Крім того, не заслуговують на увагу доводи апелянта про те, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про його винуватість, оскільки не врахував докази, що містяться на фото- та відео- матеріалах, про приєднання яких він заявляв клопотання в суді першої інстанції, так як перевірені апеляційним судом вищезазначені фото- та відео- матеріали, які ОСОБА_2 долучив до своєї апеляційної скарги, містять лише розмову учасників ДТП після події і жодним чином не спростовують висновки суду щодо винуватості ОСОБА_2 у порушені ним п.13.1 ПДР України.

Враховуючи вищевикладене, постанова судді Шевченківського районного суду м. Києва від 21 липня 2015 року про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП є законною та обґрунтованою, а тому відсутні підстави для її скасування та закриття провадження у справі за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, про що ставиться питання в апеляційній скарзі.

На підставі викладеного та керуючись ст. 294 КУпАП, суддя апеляційного суду -

П О С Т А Н О В И Л А:

Постанову судді Шевченківського районного суду м. Києва від 21 липня 2015 року про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП - залишити без зміни, а його апеляційну скаргу - без задоволення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя: І.М. Сілкова