Справа № 128/3127/15-п
Провадження № 33/772/300/2015
Головуючий у суді 1-ї інстанції Бондаренко О. І.
Доповідач: Слободян К. Б.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 жовтня 2015 р. м. Вінниця

Суддя Апеляційного суду Вінницької області Слободян К.Б. за участі правопорушника ОСОБА_2 розглянув у відкритому судовому засіданні справу про адмінправопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на постанову Вінницького районного суду від 16 вересня 2015 року, якою

ОСОБА_2,

ІНФОРМАЦІЯ_1,

не працюючого, прож. АДРЕСА_1,

визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.2 ст.130 КУпАП, та піддано адміністративному стягненню у вигляді позбавлення права керувати транспортними засобами строком на два роки без оплатного вилучення транспортного засобу,

в с т а н о в и в :

Як убачається з постанови суду, ОСОБА_2 визнано винним у тому, що 09.08.2015 року в 00 год. 10 хв. в м. Вінниці по вул. Немирівське шосе, повторно протягом року, керував автомобілем ВАЗ 21050 д.н.з. НОМЕР_1, перебуваючи в стані алкогольного сп'яніння. Огляд на стан сп'яніння проводився за допомогою алкотестера «Драгер» в присутності двох свідків, їхати на освідування в КЗ «ВОНД «Соціотерапія» відмовився.

Не погодившись з судовим рішенням, ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу (зі змінами), в якій зазначив, що алкогольних напоїв не вживав, в лікарню їхати не відмовлявся, дії працівників ДАІ були протиправними та упередженими, тому він самостійно звернувся до медичної установи, яка засвідчила, що він тверезий. При цьому ОСОБА_2 вважає, що суд в порушення вимог ст.33 КУпАП не врахував характеру вчиненого правопорушення, особу правопорушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, а саме те, що в даний час він не має постійного заробітку, автомобіль являється єдиним засобом для матеріального забезпечення, та призначив занадто «важку міру покарання» за даний вид правопорушення, позбавивши його водійських прав та можливості заробляти кошти для прожиття. Тому ОСОБА_2 просить скасувати постанову суду, а провадження закрити «за відсутністю у його діях складу адміністративного проступку».

Заслухавши правопорушника ОСОБА_2, який підтримав свою апеляційну скаргу, пояснення викликаних в суд апеляційної інстанції свідків, перевіривши матеріали справи про адмінправопорушення та доводи апеляційної скарги (зі змінами), підстав для її задоволення не вбачаю.

З протоколу про адмінправопорушення серії АП1 №030667 вбачається, що водій автомобіля ОСОБА_2 керував автомобілем, перебуваючи в стані алкогольного сп'яніння, що підтверджено алкотестером Драгер АRАM 3564 в присутності двох свідків. Водій в лікарню їхати відмовився. При цьому в графі «пояснення особи, яка притягається до адмінвідповідальності» водієм зазначено: «не пив, керував автомобілем, був зупинений ДАІ, продув прилад Драгер, вчора випив бокал пива, не знав, що покаже, в лікарню їхати не відмовляюсь, з результатами згоден, більше не повториться». (а.с.1)

Допитаний у судовому засіданні в якості свідка інспектор ДПС ОСОБА_3 пояснив, що 09.08.2015 року вночі зупинив автомобіль і почув різкий запах алкоголю з ротової порожнини водія. Після застосування приладу «Драгер» на показчику значилися цифри 0,34%. Водій ОСОБА_2 з цим був згоден, в лікарню їхати відмовився, що письмово підтвердили свідки. Пояснення в протоколі водій писав такі, які хотів, але фактом залишається те, що він в лікарню їхати відмовився.

Як убачається з письмових пояснень свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5, долучених до протоколу про адмінправопорушення, вони засвідчили факт відмови водія ОСОБА_2 від поїздки в лікарню на освідування та те, що прилад «Драгер» після продування його ОСОБА_2 показав наявність алкоголю 0,34%. (а.с.3-4)

З роздруківки приладу «Драгер», посвідченої власноручним підписом ОСОБА_2, видно, що результат тесту становить 0,34%. (а.с.2)

Згідно наданого ОСОБА_2 суду апеляційної інстанції висновку КЗ «ВОНД «Соціотерапія» щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння №1360 від 09.08.2015 року лікарем ОСОБА_6 о 2 год. 10 хв. обстежено ОСОБА_2, встановлено наявність алкоголю у крові 0,13%, що є допустимою нормою і свідчить про його тверезість.

Допитаний в судовому засіданні в якості свідка лікар-нарколог КЗ «ВОНД «Соціотерапія» ОСОБА_6 пояснив, що вночі 09.08.2015 року за самозверненням був освідуваний ОСОБА_2, який за інструкцією двічи продув прилад - в 1 год. 50 хв. та о 2 год. 10 хв. Показник наявності алкоголю 0,13%, тому був виданий висновок про його тверезість. Проте, зазначений показник не спростовує наявності стану сп'яніння в момент затримання водія працівниками ДАІ в 00 год. 10 хв. і встановлення «Драгером» наявності алкоголю в кількості 0,34%, оскільки між двома освідуваннями пройшло дві години.

Відповідно до вимог п. 2.7 Інструкції, затвердженої Наказом МВС України та МОЗ України №400/666 від 09.09.2009 року, установлення стану алкогольного сп'яніння здійснюється на підставі огляду, який проводиться згідно з вимогами цієї Інструкції уповноваженими особами Державтоінспекції МВС з використанням спеціальних технічних засобів, показники яких після проведення тесту у видихуваному повітрі мають цифровий показник більше 0, 2 проміле алкоголю в крові.

Таким чином, дії працівників ДАІ, які склали протокол про адмінправопорушення відносно ОСОБА_2, який керував автомобілем в нетверезому стані, маючи показник 0,34 проміле алкоголю в крові, є правомірними, а доводи апеляційної скарги правопорушника- безпідставними.

З матеріалів справи вбачається, що 30.12.2014 року ОСОБА_2 вже притягувався до відповідальності за аналогічне правопорушення та підданий адмінстягненню у виді штрафу /а.с. 7/

Дії його кваліфіковано за ч. 2 ст. 130 КУпАП вірно, а стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами накладено у мінімальних межах санкції цієї статті.

Керуючись ст.294 КУпАП, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а постанову Вінницького районного суду від 16 вересня 2015 року, якою його визнано винним у скоєнні правопорушення, передбаченого ч.2 ст.130 КУпАП, та піддано адміністративному стягненню у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами строком на два роки, - без змін.

Суддя: К.Б. Слободян

З оригіналом згідно: