Справа № 404/88/15-п
Номер провадження 3/404/107/15
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 лютого 2015 року суддя Кіровського районного суду м. Кіровограда Куценко О.В., розглянувши матеріали, що надійшли від ВДАІ м. Кіровограда про притягнення ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1), ІНФОРМАЦІЯ_1, не працюючого, проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення ,-

ВСТАНОВИВ:

27.12.2014 року о 20:30 год. гр. ОСОБА_1 по просп. Університетському в м. Кіровограді, керував а/м Джилі СК, державний номерний знак НОМЕР_2, з явними ознаками алкогольного спяніння (різкий запах алкоголю з порожнини рота), від продуття алкотестеру «Драгер» та проходження медичного огляду на визначення стану наркотичного спяніння відмовився в присутності свідків, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 130 КУпАП.

При розгляді матеріалів 20.01.2015 року, 02.02.2015 року ОСОБА_1 вину у вчиненні адміністративного правопорушення не визнав повністю та пояснив, що він здає свій автомобіль в оренду іншим особам. 27.12.2014 року до нього прийшов невідомий чоловік, який виявив бажання оглянути автомобіль для подальшого оформлення договору оренди. Сівши за кермо, невідомий почав рух. ОСОБА_1 сидів на передньому пасажирському сидінні. Проїжджаючи поряд з стоянкою біля магазину "Фуршет", заднім ходом почав рух автомобіль "Тойота", водій якого не впевнився в безпеці свого маневру. Внаслідок цього, відбулося зіткнення автомобілів, однак, чоловік, який сидів за кермом його автомобіля, не зупинився та продовжив рух, виїхавши на пр-кт. Університетський, а в подальшому повернув до АЗС "ОККО" де зупинився. Після цього, невідомий втік, а ОСОБА_1 залишився біля автомобіля. Підтверджує той факт, що перебував в нетверезому стані, однак, за кермо не сідав, автомобілем не керував.

На розгляд матеріалів 11.02.2015 року правопорушник не зявився, повідомлений належним чином про час та місце розгляду матеріалів, причини неявки в суд не сповістив.

Допитані свідки ОСОБА_2 та ОСОБА_3 пояснили, що були свідками ДПТ. Незважаючи на пізній час, завдяки гарному освітленню біля магазину "Фуршет", бачили, що за кермом автомобіля "Джилі" знаходилася стороння особа, а на передньому пасажирському сидінні сидів ОСОБА_1 Останнього, впізнали по "залисині" на голові.

Допитані свідки ОСОБА_4, ОСОБА_5 дали протилежні покази, зазначивши, що вони були свідками ДТП. При цьому, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 перебували в автомобілі "Тойота", який знаходився на стоянці і не рухався. Відчувши удар, вийшли з машини та побачили пошкодження. оскільки водій автомобіля "Джилі" після ДТП не зупинився, ОСОБА_4 викликав працівників ДАІ та залишився біля автомобіля, а ОСОБА_5 почала наздоганяти автомобіль, побігши йому на переріз. Біля АЗС "ОККО" автомобіль зупинився. Підбігши до водійських дверцят, виявила за кермом ОСОБА_1 який був у нетверезому стані. Будь-яких сторонніх осіб в автомобілі "Джилі" не було і після його зупинки ні хто від автомобіля не тікав.

Свідок ОСОБА_6 повідомила, що була свідком ДТП і однозначно зазначає, що звернула увагу на автомобіль "Джилі", який рухався досить швидко. Оскільки скло в автомобілі не тоноване і біля магазину "Фуршет" гарне освітлення, чітко бачила, що в автомобілі був лише водій. Будь-яких інших осіб в автомобілі не було.

Відповідно до ст. 268 КУпАП, справа про адміністративне правопорушення може бути розглянута за відсутності особи, що притягується до адміністративної відповідальності, за наявності її належного повідомлення в матеріалах справи та якщо на момент розгляду справи від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Дослідивши матеріали про адміністративне правопорушення, проаналізувавши покази свідків, приходжу до висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП повністю доведена.

Так, той факт, що правопорушник був в нетверезому стані та відмовився від проходження медичного огляду на стан спяніння не заперечується самим правопорушником.

Аналізуючи покази свідків, в частині того, хто був за кермом автомобіля, приходжу до висновку, що покази свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 не можуть бути покладені в основу судового рішення. Так, свідок ОСОБА_3 стверджує, що на пасажирському сидінні сидів правопорушник, в той же час, він його впізнав не по рисам обличчя, а по зачісці, при цьому, з ОСОБА_1 раніше знайомий не був. Аналогічно, свідок ОСОБА_2, також впізнав правопорушника по "залисині" на голові, однак не звернув увагу на ризи обличчя, одяг, хоча є його сусідом і добре знає в обличчя. При цьому, детально описав одяг водія.

Натомість свідок ОСОБА_5 була очевидцем не лише ДТП, а й того, хто перебував за кермом автомобіля "Джилі". Покази даного свідка та свідка ОСОБА_6 стосовно подальших подій після ДТП повністю узгоджуються між собою.

Опосередковано наявність вини ОСОБА_1 доводять письмові пояснення правопорушника, який давав визнавальні покази. При цьому, посилання на тиск з боку працівників ДАІ, при відібранні цих показів, є не логічними і нічим не підтверджені.

Окрім того, згідно постанови Кіровського районного суду м. Кіровограда від 30.012015 року ОСОБА_1Д визнано винним в скоєнні ДТП, тим самим встановлено факт його перебування за кермом. При призначенні виду адміністративного стягнення, суд відповідно ст. 33 КУпАП враховує характер вчиненого правопорушення, особу порушника і вважає, що для виправлення правопорушника, достатньо буде призначити йому адміністративне стягнення в межах санкції ч. 2 ст.130 КУпАП, тобто позбавити права керування транспортними засобами без оплатного вилучення транспортного засобу, оскільки автомобіль, яким керував ОСОБА_1, як вбачається з матеріалів справи про адміністративне правопорушення, останньому не належить.

В силу ст.4 ЗУ «Про судовий збір» з правопорушника на користь держави слід стягнути судовий збір в сумі 36 грн. 54 коп.

Керуючись ст.ст. 24, ч. 2 ст.130, ст.ст. 283-285, 294 КУпАП ,-

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) визнати винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.130 КУпАП та обрати стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами на 10 (десять) років без оплатного вилучення транспортного засобу.

Стягнути з ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) на користь держави судовий збір в розмірі 36 грн. 54 коп.

Постанова може бути оскаржена, або на неї може бути внесено подання прокурора протягом десяти днів з дня її винесення через Кіровський районний суд м. Кіровограда.

Суддя Кіровського районного суду м.Кіровограда ОСОБА_7