Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 33/778/382/15 Головуючий в 1-й інстанції: Мінгазов Р.В.
Єдиний унікальний № 317/2139/15п
Категорія: ст. 130 ч.1 КУпАП Доповідач у 2-й інстанції: Жовніренко В.П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 вересня 2015 року суддя Апеляційного суду Запорізької області Жовніренко В.П., за участі ОСОБА_2 та його захисника - адвоката Беклеміщева С.О., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову судді Запорізького районного суду Запорізької області від 01 вересня 2015 року,

встановила:

Постановою судді Запорізького районного суду Запорізької області від 01 вересня 2015 року ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, який не працює, мешкає за адресою: АДРЕСА_1, притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 130 ч. 1 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в сумі 3 400 грн.

Згідно з постановою судді, 04.07.2015 року о 02 годині 55 хвилин ОСОБА_2 біля будинку № 23 по вул. Лермонтова у м. Запоріжжі керував автомобілем НОМЕР_1 (належність - ОСОБА_2, місце обліку - Запорізький район), з явними ознаками наркотичного сп'яніння (зіниці ока не реагують на світло, розширені, бліда шкіра обличчя), чим порушив вимоги п.п. 2.5 ПДР, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП. Від проходження медичного огляду на стан наркотичного сп'яніння відмовився в медичному закладі в присутності двох свідків. Проводилась відеофіксація. Від керування ОСОБА_2 відсторонено. Автомобіль переданий ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, посвідчення водія - серії НОМЕР_2.

Згідно з довідкою Державтоінспекції Запорізької області дані про позбавлення права керування всіма видами транспорту не зафіксовано. Повторності за ст. 130 КУпАП не має.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить постанову судді скасувати, провадження у справі закрити, у зв'язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки в його діях відсутня складова адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме вина, тобто умисна або необережна відмова від проходження медичного обстеження, так як він не відмовлявся від проходження обстеження, а у зв'язку із хворобою кишковика не зміг цього зробити, що підтверджується медичною документацією його хвороби, проте суд ці обставин до уваги не взяв.

В обґрунтування скарги послався на наступне:

- у мотивувальній частини постанови, судом зроблено висновок про те, що він відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп'яніння, а в резолютивній частині постанови суд взагалі не конкретизує, за які саме дії його визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, проте такий висновок не підтверджується ані матеріалами справи, ані дослідженими по справі доказами;

- судом не приділено належної уваги деяким обставинам складання протоколу про адміністративне правопорушення та направлення його для проходження медичного огляду, зокрема, у порушення абз. 2 п. 27 Постанови Пленуму ВСУ від 23 грудня 2005 року N 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» під час складання щодо нього адмінпротоколу працівниками ДАІ, був присутній лише один свідок - ОСОБА_5, про що він повідомив у суді, проте зазначене суд до уваги взагалі не взяв, та відповідно не надав у своєму рішенні належної оцінки;

- суд не долучив до матеріалів провадження наукові статті, які вказують на строки виведення з організму наркотичних речовин, що підтверджує про відсутність в його організмі наркотичних речовин, відповідно до висновку КУ «Обласний клінічний наркологічний диспансер» ЗОР № 5085 від 04.07.2015 року.

У судовому засіданні апеляційної інстанції ОСОБА_2 та його захисник підтримали апеляційну скарги та просили її задовольнити.

Розглянувши доводи апеляційної скарги ОСОБА_2 та матеріали справи, доходжу висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню за наступних підстав.

Виходячи з доводів і вимог апеляційної скарги, справа розглядається відповідно до вимог ст.294 КУпАП в межах апеляційної скарги і даних, які містяться в справі.

Згідно з постановою, суддя суду першої інстанції дійшов висновку про доведеність вини ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, як відмова від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп'яніння, дослідивши матеріали справи, з допитом свідків /а.с. 40-42/.

ОСОБА_2 у суді першої інстанції свою вину у відмові від проходження огляду на стан наркотичного сп'яніння, не визнав та пояснив, що своєї провини у вчиненні адміністративного правопорушення не визнає, з протоколом про адміністративне правопорушення не згоден, вважає, що Правила дорожнього руху України він не порушував, та в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення. Крім того, пояснив, що у КУ «Обласний клінічний наркологічний диспансер» Запорізької обласної ради він подихав у алкотестер, але відмовився від здачі аналізу сечі для виявлення ознак наркотичного сп'яніння, у зв'язку із захворюванням, наявність якого, на думку правопорушника, підтверджується доданими в засіданні документами (а.с. 14, 22, 35). Зазначив, що 04.07.2015 р. о 13 годині 45 хвилин за власним бажанням пройшов медичний огляд з метою виявлення стану наркотичного сп'яніння у КУ «Обласний клінічний наркологічний диспансер» Запорізької обласної ради, відповідно до Висновку щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, ознак сп'яніння у нього не виявлено.

Відповідно до даних протоколу про адміністративне правопорушення /а.с. 3/, 04.07.2015 року о 02 годині 55 хвилин ОСОБА_2 біля будинку № 23 по вул. Лермонтова у м. Запоріжжі під час керування автомобілем НОМЕР_1 був зупинений інспекторами ДПС, які дійшли висновку, що ОСОБА_2, виходячи з того, що зіниці ока не реагують на світло, розширені, шкіра обличчя є блідою, має ознаки наркотичного сп'яніння, що вимагало проведення у медичному закладі, а не на місці зупинки, відповідного огляду на стан наркотичного сп'яніння, від якого останній у присутності двох свідків, що також підтверджується і їх поясненнями /а.с. 5, 6/, на території лікарні відмовився.

Правомірність складання протоколу про адміністративне правопорушення у відношенні ОСОБА_2 підтверджується також даними, які зафіксовані під час знаходження ОСОБА_2 у лікаря, до якого останній був доставлений інспекторами ДПС після зупинення автомобіля.

Так, о 03 годині 15 хвилин 04.07.2015 року ОСОБА_2 відмовився від повного медичного огляду (експертизи) з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння, що засвідчив у висновку № 5072 лікар КУ «Обласний клінічний наркологічний диспансер» ОСОБА_6 /а.с. 4/.

Допитаний у судовому засіданні суду першої інстанції свідок - старший інспектор ДПС взводу супроводжень Роти ДПС ОСОБА_7 підтвердив, що ОСОБА_2, маючи ознаки наркотичного сп'яніння, був доставлений до КУ „Обласний наркодиспансер", де відмовився від проведення огляду на виявлення стану наркотичного сп'яніння, а також відмовився чекати 2 години, запропоновані йому лікарем для можливості здати необхідний обсяг біологічного матеріалі - зразку сечі для аналізу при неможливості надання достатнього об'єму сечі одразу /а.с. 40/.

Відмову ОСОБА_2 від проходження медичного огляду з метою виявлення стану наркотичного сп'яніння підтвердив у судовому засіданні й свідок ОСОБА_5 /а.с. 40/.

Крім того, в апеляційному суді було переглянуто відеозапис з КУ «Обласний клінічний наркологічний диспансер» Запорізької обласної ради, згідно з яким, ОСОБА_2 взагалі не повідомляв лікарю, що він страждає на будь-яке захворювання, а на пропозицію лікаря випити приблизно 1 л води і протягом двох годин забезпечити здачу необхідного обсягу зразка сечі, що передбачено Методичними рекомендаціями «Порядку відбору від живих осіб зразків біологічного матеріалу, поводження з ними та організацію проведення токсикологічних досліджень з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (розробленими Харківською медичною академією післядипломної освіти та узгоджених з Департаментом розвитку медичної допомоги МОЗ України 18.01.2011 р.), ОСОБА_2 відповів відмовою.

Тобто, доводи ОСОБА_2 про те, що він не зміг надати зразок сечі для дослідження у зв'язку з хворобою, через що йому довелось взагалі відмовитись від проходження огляду на стан сп'яніння у медичному закладі, є неспроможними.

З урахуванням наведених обставин вважаю, що суддя, відповідно до вимог ст. 280 КУпАП повно і об'єктивно дослідив всі обставини справи і мав достатні правові підстави для висновку про доведеність вини ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, при обставинах, зазначених у протоколі.

Звертає на себе увагу і той факт, що ОСОБА_2 була надана реальна можливість довести, що він не знаходиться під впливом наркотичного чи іншого сп'яніння або перебуває під впливом лікарських препаратів, проте, останній цим правом не скористався.

Що стосується посилання в апеляційній скарзі на висновок № 5085 від 04.07.2015 року, проведений о 13 годині 45 хвилин, згідно з яким ОСОБА_2 знаходився у тверезому стані /а.с. 13/, то його не можна вважати доказом, який спростовує висновок № 5072 /а.с. 4/, оскільки огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, відповідно до вимог ст. 266 ч. 4 КУпАП здійснюється в закладах охорони здоров'я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення.

Тобто, не погодившись з висновком КУ «Обласний клінічний наркологічний диспансер» № 5072 від 04.07.2015 року, ОСОБА_2 ніщо не перешкоджало пройти повторний огляд, але протягом двох часів з моменту встановлення підстав для його здійснення - 13 години 42 хвилин 04.07.2015 року.

Проте, ані матеріали справи, ані апеляційна скарга, не містять посилання на дані, які б свідчили про неможливість його повторного огляду у визначений законом час з причин, незалежних від апелянта.

Що стосується адміністративного стягнення, застосованого до правопорушника, то воно застосовано в межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП, відповідно до вимог ст. 33 КУпАП, з урахуванням характеру вчиненого правопорушення, даних про особу порушника, ступеню його вини, обставин, які обтяжують та пом'якшують відповідальність.

Таким чином, доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження і не спростовують докази, покладені в обґрунтування правомірності складання протоколу про адміністративне правопорушення та висновки судді, у зв'язку з чим не дають правових підстав для скасування постанови з закриттям провадження в справі.

Керуючись ст. 294 КУпАП,

постановила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Постанову судді Запорізького районного суду Запорізької області від 01 вересня 2015 року, якою ОСОБА_2 притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 130 ч. 1 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в сумі 3 400 грн., залишити без змін.

Постанова апеляційного суду є остаточною, оскарженню не підлягає, набирає законної сили негайно - з 28.09.2015 року.

Суддя Апеляційного суду

Запорізької області В.П. Жовніренко