Справа № 128/3643/15-п
ПОСТАНОВА

30 вересня 2015 року місто Вінниця

Вінницький районний суд Вінницької області

В складі судді Ганкіної І.А.

При секретарі Шеванюк О.О.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Вінниця матеріали адміністративної справи, що надійшли від Регіонального представництва Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини у Житомирській області відносно:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженки та мешканки ІНФОРМАЦІЯ_2, українки, громадянки України, працюючої в Бохоницькій сільській раді Вінницького району Вінницької області за цивільно-правовою угодою від 05.08.2015 №4 юристконсультом, раніше не притягувалася до адміністративної та кримінальної відповідальності,

за ознаками вчинення адміністративного правопорушення передбаченого за ч. 2 ст. 212-3 КУпАП -

ВСТАНОВИВ :

За адміністративним протоколом від 16.09.2015р. б/н ОСОБА_1 вміняється те, що 05 серпня 2015 року ОСОБА_2 прибув до Бохоницької сільської ради Вінницького району Вінницької області де звернувся до секретаря сільської ради ОСОБА_3 з усним запитом на інформацію, яким просив надати для ознайомлення з рішенням сесії Бохоницької сільської ради про введення в штат працівників сільської ради посади юристконсульта та у разі наявності такого рішення ознайомити заявника з розпорядженням про зарахування на посаду юрисконсульта та графіком його роботи. ОСОБА_3 у цей день не надала йому для ознайомлення запитуваного рішення сесії, посилаючись на те, що їй потрібен певний час щоб відшукати запитуване рішення сесії та запропонувала прийти наступного дня. Листом від 11.08.2015 № 184 за підписом сільського голови Бохоницької сільської ради Вінницького р-ну Вінницької області ОСОБА_4 ОСОБА_2 відмовлено у наданні запитуваної інформації з посиланням на пункт 4 частини 1 статті 22 та пункт 2 частини 5 статті 19 Закону України «Про доступ до публічної інформації» оскільки, запит сформульовано нечітко і не містить загальний опис інформації або вид, назву реквізити чи зміст документа. Окрім цього у листі йдеться, що відповідно до Законів України «Про доступ до публічної інформації» та «Про захист персональних даних» розпорядження про прийняття на роботу, звільнення, переміщення або переведення на іншу роботу, направлення на навчання, надання відпусток тощо є внутрішньо організаційними актами сільської ради та не надаються на вимогу сторонніх осіб без згоди фізичної особи (працівника). Не погоджуючись з такою відповіддю на запит на інформацію ОСОБА_2 14 серпня 2015 року звернувся до Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини зі скаргою про відмову в доступі до публічної інформації яку зареєстровано у Регіональному представництві Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини у Житомирській області за №М0117.15/02. Перевіркою скарги ОСОБА_2 встановлено, що 05 серпня 2015 року до Бохоницької сільської ради Вінницького району Вінницької області від заявника надійшов усний запит на інформацію, який зареєстровано у журналі обліку особистого прийому громадян за № 50. Сільським головою ОСОБА_4 розгляд зазначеного запиту на інформацію доручено ОСОБА_1, яка працює у Бохоницькій сільській раді на підставі цивільно-правової угоди від 05.08.2015 №4. ОСОБА_1 підготувала та 11.08.2015 за вих. № 184 направила ОСОБА_2 відповідь на запит за підписом сільського голови ОСОБА_4, якою, як зазначалося вище, запитувачу відмовлено у наданні інформації.

Дії ОСОБА_1, за даним протоколом кваліфікуються за ч.2 ст. 212-3 КУпАП, як повторне протягом року вчинення порушення з числа передбачених частиною першою цієї статті, за яке особу вже було піддано адміністративному стягненню.

ОСОБА_1 в судовому засіданні вину не визнала та суду пояснила, що була прийнята на посаду юрисконсульта на підставі відповідного договору від 05.08.2015р. Як їй стало відомо ОСОБА_2 звернувся до сільської ради до секретаря з усним запитом за яким вимагав надати йому інформацію по юристу. При цьому, що конкретно йому потрібно надати не вказав. Секретар сільської ради повідомила його, що відразу надати цю інформацію вона не може, так як на збирання документів потрібен час. Відповідь на його усний запит була надана 11.08.2015р. за підписом голови сільської ради ОСОБА_4. Сама вона вказану відповідь ОСОБА_2 не надавала і не підписувала, та до неї ОСОБА_2 не звертався. Тому, своєї вини не визнає. Крім того, суду пояснила, що раніш до адміністративної відповідальності за ст.212-3 КУпАП не притягалася і не притягалася до будь якої адміністративної відповідальності взагалі. Просить встановити її невинність за даним обвинуваченням у скоєнні адміністративного правопорушення.

Потерпілий ОСОБА_2 суду пояснив, що до нього звернулися виборці та попросили зясувати питання щодо прийняття на роботу до сільської ради ОСОБА_1, так як це потребує використання людських коштів. Він звернувся до секретаря сільської ради ОСОБА_3, щоб вона надала йому всю інформацію по прийняттю юриста на роботу та графік її прийому. У наданні такої інформації йому було відмовлено за листом за підписом голови сільської ради. Враховуючи, що було порушено його права на отримання інформації він звернувся до Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини у Житомирській області зі скаргою на порушення закону. Просить призначити ОСОБА_1 адміністративне стягнення у вигляді штрафу.

Визначаючись щодо обставин справи, суд вважає встановленим ту обставину, що ОСОБА_2 дійсно звернувся до секретаря Бохоницької сільської ради ОСОБА_3 за отримання інформації щодо прийняття на роботу юрисконсульта ОСОБА_1 05.08.2015р.

11.08.2015р. ОСОБА_2 було надано відповідь за №184 щодо відмови в наданні інформації по юристу, оскільки вважають, що запит сформульовано нечітко, що запит не містить загального опису інформації або виду, назви, реквізиту чи змісту документу, тому сільська рада вимушена відмовити у задоволенні запиту на підставі п.4 ч.1 ст.22 та п.2 ч.5 ст.19 ЗУ «Про доступ до публічної інформації».

Даний лист є підписаний ОСОБА_4 (а.с.5).

Вказану відмову ОСОБА_5 було оскаржено до Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини у Житомирській області, та за наслідками скарги складено протокол відносно ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 212-3 КУпАП.

За ст. 212-3 КУпАП адміністративним правопорушенням є неправомірна відмова в наданні інформації, несвоєчасне або неповне надання інформації, надання інформації, що не відповідає дійсності, у випадках, коли така інформація підлягає наданню на запит громадянина чи юридичної особи відповідно до законів України "Про інформацію", "Про доступ до публічної інформації", "Про звернення громадян", "Про доступ до судових рішень" та "Про засади запобігання і протидії корупції".

Як вбачається з матеріалів про адміністративне правопорушення, відповідь-відмова на усне звернення від 05.08.2051 року ОСОБА_2, була надана 11.08.2015 року за вих. № 184, за підписом Бохоницького сільського голови ОСОБА_4, а не ОСОБА_1

Доказ того, що вказана відмова надана саме ОСОБА_1 в матеріалах справи відсутня. За власними поясненнями ОСОБА_1 та потерпілого ОСОБА_2 відмова була надана за підписом ОСОБА_4, особисто до ОСОБА_1 ОСОБА_2 не звертався, відмови від неї щодо отримання інформації по усному запиту не отримував.

Таким чином, суд вважає, що в діях ОСОБА_1 є відсутньою неправомірна діяльність, яка привела до вчинення адміністративного правопорушення.

Також суд враховує, що у відповідності до інформації наданої

Вінницьким РВ УМВС України у Вінницькій області дані про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, зокрема, за ст.212-3 ч.1 КУпАП відсутні, що виключає кваліфікації за ч.2 ст.212-3 КУпАП.

Відсутність самої події адміністративного правопорушення, визначається, якщо діяльність особи не є такою, що могла б розцінюватися як правопорушення. При цьому, склад правопорушення це наявність об'єктивних та суб'єктивних ознак, за наявності яких діяння вважається адміністративним правопорушенням. Відсутність хоча б однієї з ознак означає відсутність складу в цілому.

Згідно ст. 247 п.1 КпАП України провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю, якщо судом буде встановлено, що відсутня подія та склад правопорушення.

Тому, враховуючи вказане, суд вважає, що по справі не здобуто переконливих доказів вчинення ОСОБА_1 правопорушення передбаченого ст. 212-3 ч.2 КУпАП, в звязку з чим провадження по справі слід закрити на підставі ст.ст.247,284 КУпАП за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, яке кваліфікується за ст.212-3 ч.2 КУпАП.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст. ст. 40 -1, 212-3 ч. 2, 247, 284, 294 КпАП України, суд,-

ПОСТАНОВИВ :

Провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 212-3 КпАП України закрити за відсутністю в діях ОСОБА_1 події і складу адміністративного правопорушення передбаченого ч.2 ст. 212-3 КпАП України.

Постанова може бути оскаржена до апеляційного суду Вінницької області протягом 10-ти днів з дня її винесення.

Суддя: