Справа № 313/21/15-п
Номер провадженняж 3/313/20/2015
Веселівський районний суд Запорізької області
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
13 січня 2015 року смт. Веселе Суддя Веселівського районного суду Запорізької області Потапова О.М., при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення, що надійшла з Веселівського РВ ГУМВС України в Запорізькій області, відносно громадянина ОСОБА_1
за ст. 185 Кодексу України про адміністративні правопорушення,
УСТАНОВИВ:
Згідно зі ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.
У відповідності до п. 2 ч. 1 ст. 278 КУпАП при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення орган (посадова особа) обовязково перевіряє чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення.
Протокол серії ЗП №027438 про адміністративне правопорушення від 15.11.2014 р. (надалі протокол) не відповідає ст. 256 КУпАП, пункту 3.9 Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах внутрішніх справ України, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України №950 від 04.10.2013 р., та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 29 жовтня 2013 р. за № 1829/24361 (надалі - Інструкція), а саме, у протоколі:
Не конкретизована суть правопорушення. Відповідно до вимог пункту 3.9 Інструкції при складанні протоколу суть адміністративного правопорушення повинна точно відповідати ознакам складу адміністративного правопорушення, зазначеним у статті КУпАП, за якою складено протокол. Щодо ОСОБА_1 зазначену вимогу закону не виконано. Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серія ЗП №027438 від 15.11.2014 р. ОСОБА_1 притягується до адміністративної відповідальності за те, що: «15.11.2014 р. о 14.20 годині, при проведенні перевірки працівниками міліції по заяві гр. ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 При опитуванні гр. ОСОБА_3, яке проводилось на вул. Молодіжна напроти будинку №5 в с. Широке Веселівського району Запорізької області. Він знаходячись в стані алкогольного спяніння виражався нецензурною лайкою в адресу працівників міліції. На неоднократно повторені законні вимоги працівників міліції, які виконували свої службові обовязки припинити порушувати громадський порядок, а саме голосно виражатися нецензурною лайкою гр. ОСОБА_3 не реагував продовжував виражатися нецензурною лайкою. Коли гр. ОСОБА_4 було запропоновано проїхати в медичний заклад для встановлення стану спяніння та для складання адміністративного протоколу по ст. 173-2 КУпАП хапаючись за формений одяг намагався нанести удари рукою по нам та втекти, що свідчить про явну зневагу до працівників міліції які виконували службові обовязки за ознаками ст. 185 КК України». Статтею 185 КУпАП встановлена адміністративна відповідальність за злісну непокору законному розпорядженню або вимозі працівника міліції при виконанні ним службових обов'язків, а також вчинення таких же дій щодо члена громадського формування з охорони громадського порядку і державного кордону або військовослужбовця у зв'язку з їх участю в охороні громадського порядку. Як розяснив Пленум Верховного Суду України в постанові «Про застосування судами законодавства, що передбачає відповідальність за посягання на життя, здоров'я, гідність та власність суддів і працівників правоохоронних органів» N8 від 26.06.1992 р. (з наступними змінами) згідно зі ст. 185 Кодексу України про адміністративні правопорушення злісною непокорою є відмова від виконання наполегливих, неодноразово повторених законних вимог чи розпоряджень працівника міліції при виконанні ним службових обов'язків, члена громадських формувань з охорони громадського порядку чи військовослужбовця у зв'язку з їх участю в охороні громадського порядку або відмова, виражена в зухвалій формі, що свідчить про явну зневагу до осіб, які охороняють громадський порядок. Слід також мати на увазі, що адміністративна відповідальність за названою статтею настає при відсутності застосування фізичної сили з боку винної особи. Крім того, у диспозиції ст. 185 КУпАП передбачено, що вимоги працівника міліції повинні бути предявлені під час охорони ним громадського порядку. Згідно розяснень Пленуму Верховного Суду України в зазначеній постанові N8 від 26.06.1992 р. (з наступними змінами) під виконанням обов'язків по охороні громадського порядку слід розуміти: несення постової чи патрульної служби, підтримання порядку під час демонстрацій, мітингів, інших масових заходів, при ліквідації наслідків аварії, стихійного лиха, дії по припиненню або запобіганню порушень громадського порядку, затриманню порушника тощо (пункт 6 Постанови). В протоколі про адміністративне правопорушення має бути зазначено, в чому конкретно полягала злісна непокора особи, яка притягається до відповідальності, і що спонукало працівників міліції до затримання такої особи, в чому полягають законні вимоги працівників міліції та кого конкретно, чи були вони предявлені при виконанні працівниками міліції службових обовязків з охорони ними громадського порядку. Щодо ОСОБА_1 зазначені вимоги закону не виконано. Таким чином, пред'явлене ОСОБА_1 обвинувачення є неконкретним. Не зазначені докази, що підтверджують факт вчинення адміністративного правопорушення та винність особи у вчиненні правопорушення, прізвища, адреси свідків, потерпілих, відсутні їх підписи, пояснення. Крім того, згідно із ч. 2 ст. 9 КУпАП адміністративна відповідальність за правопорушення, передбачені цим Кодексом, настає, лише якщо ці порушення за своїм характером не тягнуть за собою відповідно до чинного закону кримінальної відповідальності. Але в матеріалах справи відсутні документи щодо перевірки на наявність в діях ОСОБА_1 ознак кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 342 КК України. Згідно вимог Пленуму Верховного Суду України в зазначеній постанові N8 від 26.06.1992 р. (із наступними змінами) при розгляді справ про правопорушення, передбачені ст. 185 КУпАП, судді зобов'язані перевіряти правильність складення протоколу про адміністративне правопорушення, наявність пояснень особи, яка притягається до відповідальності, та свідків правопорушення, даних, що характеризують цю особу, зокрема, чи притягалась вона раніше до адміністративної відповідальності протягом року. У разі відсутності зазначених даних матеріал підлягає поверненню органу внутрішніх справ для належного оформлення (пункт 17 Постанови).
Також, постановою Веселівського районного суду Запорізької області від 03.12.2014 р. справа про адміністративне правопорушення відносно гр. ОСОБА_1 за ст. 185 КУпАП з вищезазначених підстав поверталася до Веселівського РВ ГУМВС в Запорізькій області для належного оформлення. Але зазначена постанова Веселівським РВ ГУМВС в Запорізькій області не виконана. При цьому, в цій справі про адміністративне правопорушення відносно гр. ОСОБА_1 за ст. 185 КУпАП містився протокол про адміністративне правопорушення за тими ж серією ЗП №027438 від тієї ж дати 15.11.2014 р., але зовсім іншого змісту, що свідчить про фальсифікацію протоколу ЗП №027438 від 15.11.2014 р. працівниками міліції.
Зазначені недоліки перешкоджають своєчасно прийняти законне i обґрунтоване рішення у справі, тому справа про адміністративне правопорушення підлягає повторному поверненню органу внутрішніх справ для належного оформлення.
На підставі вищенаведеного та керуючись ст. ст. 256, 278 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя
ПОСТАНОВИВ:
Повторно повернути справу про адміністративне правопорушення відносно гр. ОСОБА_1 за ст. 185 КУпАП до Веселівського РВ ГУМВС України в Запорізькій області, - для належного оформлення. Постанова оскарженню не підлягає. Постанова є обовязковою для виконання. Умисне невиконання службовою особою постанови суду, що набрала законної сили, тягне кримінальну відповідальність за ст. 382 КК України.

СУДДЯ ОСОБА_5