Справа № 168/666/15-п
Провадження № 3/168/251/15
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.09.2015 року суддя Старовижівського районного суду Волинської області Хаврона О. Й, розглянувши cправу про адміністративне правопорушення щодо

ОСОБА_1,

ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженки і жительки вул. Григорія Хомича, 20, с.Смідин Старовижівського району Волинської області, розлученої, непрацюючої, має на утриманні одну неповнолітню дитину, інваліда ІІ групи,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

23.06.2015 року близько 22.00 год. в с.Смідин по вул. Г. Хомича, 10 ОСОБА_1, перебуваючи у власному будинку в стані алкогольного спяніння, вчинила насильство в сімї стосовно колишнього чоловіка ОСОБА_2, під час якого висловлювалась на його адресу нецензурними словами, ображала його, виганяла з дому, таким чином своїми діями завдала шкоди психічному здоров'ю потерпілого.

У судовому засіданні ОСОБА_1 вину в скоєному правопорушенні визнала повністю та пояснила, що проживає однією сімєю з ОСОБА_2, у вчиненому розкаюється, з чоловіком помирилась і конфліктів між ними немає, просить суворо її не карати і закрити справу за малозначністю.

Крім повного визнання ОСОБА_1 вини у вчиненому правопорушенні, вона також підтверджується дослідженими в судовому засіданні зібраними матеріалами у справі, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ВН № 026423 від 26.06.2015 року, телеграмою до управління МВС України Волинській області №1779 від 23.06.2015р.; поясненнями ОСОБА_3, ОСОБА_4 від 26.08.2015р. та ОСОБА_1 від 28.06.2015р.

Ч. 1 ст.173-2 КпАП України встановлено відповідальність за вчинення насильства сім'ї, тобто умисне вчинення будь-яких дій фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування фізичного насильства, що не завдало фізичного болю і не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров'ю потерпілого, а так само невиконання захисного припису особою, стосовно якої він винесений, не проходження корекційної програми особою, яка вчинила насильство в сім'ї.

Ст.1 Закону України «Про попередження насильства в сімї» визначено, що насильство в сім'ї це будь-які умисні дії фізичного, сексуального, психологічного чи економічного спрямування одного члена сім'ї по відношенню до іншого члена сім'ї, якщо ці дії порушують конституційні права і свободи члена сім'ї як людини та громадянина і наносять йому моральну шкоду, шкоду його фізичному чи психічному здоров'ю.

Під психологічним насильством в сім'ї вказана норма Закону розуміє насильство, пов'язане з дією одного члена сім'ї на психіку іншого члена сім'ї шляхом словесних образ або погроз, переслідування, залякування, якими навмисно спричиняється емоційна невпевненість, нездатність захистити себе та може завдаватися або завдається шкода психічному здоров'ю.

Таким чином, проаналізувавши зібрані та досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, приходжу до висновку, що в діях ОСОБА_1 є склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КпАП України.

З врахуванням характеру вчиненого правопорушення, особи порушника яка є інвалідом ІІ групи, її майновий стан, щирого розкаяння, наявність на утриманні однієї неповнолітньої дитини, як помякшуючої відповідальність обставини, відсутність обтяжуючих відповідальність обставин, притягнення до адміністративної відповідальності вперше, та зважаючи на те, що жодних суттєвих наслідків правопорушення за собою не потягло, вважаю за можливе звільнити ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності на підставі ст. 22 КУпАП за малозначністю правопорушення і обмежитись щодо її усним зауваженням.

Керуючись ст.ст. 22, 33, ч.1 ст.173-2, 252, 283, 284, 294 КпАП України,

П О С Т А Н О В И В:

Звільнити ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 173-2 КпАП України у звязку із малозначністю вчиненого правопорушення та обмежитись усним зауваженням.

Постанова може бути оскаржена до апеляційного суду Волинської області через Старовижівський районний суд Волинської області протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя ОСОБА_5