Номер провадження: 33/785/627/15
Головуючий у першій інстанції Чванкін С.А.
Доповідач Прібилов В. М.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.09.2015 року м. Одеса

Суддя апеляційного суду Одеської області Прібилов В.М., за участі особи, відносно якої прийнята оскаржена постанова - ОСОБА_2 та його представника - адвоката Ревака В.М., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову судді Київського районного суду м. Одеси від 31.08.2015 року,-

встановив:

Зазначеною постановою судді,

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця с. Дмитрівка Болградського району Одеської області, гагауза, громадянина України, перебуваючого у фактичних шлюбних відносинах з ОСОБА_4, працюючого по найму у приватного підприємця, який зареєстрований у АДРЕСА_1, та який фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_2

притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді позбавлення права керування всіма транспортними засобами, строком на 1 (один) рік.

Відповідно до постанови судді, ОСОБА_2 притягнутий до адміністративної відповідальності за те, що він 28.07.2015 року о 01 годині 45 хвилин керував автомобілем «ВАЗ» р/н НОМЕР_1 по проспекту М.Жукова в м. Одесі, з явними ознаками алкогольного сп'яніння (різкий запах з порожнини рота). Від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп'яніння у встановленому законом порядку відмовився в присутності двох понятих, чим порушив вимоги п. 2.5 «Правил дорожнього руху України».

У апеляційній скарзі ОСОБА_2 послався на те, що покази свідків стосовно його відмови від проходження медичного огляду та про наявність ознак алкогольного сп'яніння неправдиві і не відповідають дійсності, оскільки в нього не було характерного запаху алкоголю, а медичний огляд він пройшов за допомогою спеціального засобу та до того як прийшли свідки.

Крім того послався на те, що він вжив пляшку пива за вісім годин до посадки за кермо автомобіля та під час зупинки транспортного засобу працівниками ДАІ в нього були відсутні характерні ознаки алкогольного сп'яніння. При цьому зазначив, що працівниками ДАІ не було йому заборонено надалі експлуатувати транспортний, що свідчить про те, він не перебував в стані алкогольного сп'яніння.

Вказав, що автомобіль є єдиним джерелом доходів, оскільки він працює у фізичної особи-підприємця та надає допомогу по перевезенню матеріалів, у зв'язку із чим позбавлення його права керування автомобілем потягне за собою позбавлення його місця роботи.

Просив викликати в судове засідання і допитати понятих ОСОБА_5 та ОСОБА_6, постанову суду змінити та призначити адміністративне стягнення у виді штрафу.

В судовому засіданні суду апеляційної інстанції ОСОБА_2 відмовився від клопотання щодо виклику та допиту понятих, підтримав доводи апеляційної скарги, визнав у повному обсязі свою вину у вчиненому, щиро покаявся та вказав, що сідаючи за кермо вважав себе тверезим. При цьому також пояснив, що вживши пляшку пива, наміру на поїздку на автомобілі не мав, однак на прохання свого роботодавця вимушений був виїхати за товаром.

Крім того пояснив, що автомобіль, на сьогоднішній день є єдиним засобом заробітку для нього та його сім'ї, до складу якої входить його цивільна дружина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4 та її неповнолітня дочка, віком 12 років і позбавлення його права керування транспортними засобами приведе до втрати місця роботи, що унеможливить існування його родини.

Вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення ОСОБА_2 та його представника - адвоката Ревака В.М. вважаю, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а постанова судді зміні з наступних підстав:

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають істотне значення для правильного вирішення справи.

З матеріалів справи вбачається, що було складено протокол про адміністративне правопорушення, згідно з яким ОСОБА_2, керуючи автомобілем, порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху.

Висновок судді про доведеність вини ОСОБА_2 у вчиненні правопорушення, при зазначених у постанові обставинах, підтверджується його особистими поясненнями, які підтверджені ним в апеляційному суді, змістом протоколу про адміністративне правопорушення, поясненнями свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6 (а.с. 4-5), тому його дії вірно кваліфіковані за ч.1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до ст.33 КУпАП при накладенні стягнення враховується характер правопорушення, особистість порушника, ступінь його провини, майнове положення, обставини, що пом'якшують та обтяжують відповідальність.

У випадках, коли санкція закону, по якому особа визнається винною, передбачає різні види стягнень, суддя при винесенні постанови, повинний мотивувати застосування того або іншого виду стягнення.

Тим часом, підстави до призначення ОСОБА_2 адміністративного стягнення у виді штрафу, передбачено санкцією ч.1 ст.130 КУпАП, малися.

З матеріалів справи видно, що загалом зазначені норми закону суддею місцевого суду були дотримані, однак не в повній мірі враховані обставини, при яких було скоєно правопорушення, не прийнято до уваги те, що ОСОБА_2 уперше притягується до адміністративної відповідальності, щиро розкаюється у скоєному, що свідчить про наявність пом'якшуючої відповідальність обставини - щирого розкаяння винного. Обставини, які обтяжують відповідальність винного - відсутні.

Також суддею місцевого суду не в повній мірі враховані його майновий стан та сімейне положення, а саме те, що він є єдиним утримувачем своєї сім'ї, який працює у фізичної особи-підприємця, а управління та використання транспортного засобу є єдиним джерелом його доходу і позбавлення його права керування поставить його сім'ю у скрутне матеріальне становище та унеможливить її належне життєзабезпечення.

При наявності таких даних, позбавлення ОСОБА_2 права керувати транспортними засобами, не можна визнати справедливим, законним та обґрунтованим рішенням, тому йому необхідно обрати більш м'який вид адміністративного стягнення, а саме у виді штрафу, передбаченого санкцією зазначеної статі КУпАП.

На підставі викладеного, керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя апеляційного суду Одеської області,-

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - задовольнити частково.

Постанову судді Київського районного суду м. Одеси від 31.08.2015 року відносно ОСОБА_2 у частині накладеного адміністративного стягнення у виді позбавлення права керування всіма видами транспортних засобів строком на один рік, - змінити на штраф в дохід держави в розмірі 200 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, тобто 3400 гривень.

В решті зазначену постанову залишити без змін.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя апеляційного суду

Одеської області В.М. Прібилов.