Провадження №3/761/3706/2015
П О С Т А Н О В А

Іменем України

03 вересня 2015 року суддя Шевченківського районного суду м. Києва Циктіч В.М., за участю секретарів Ситнік О.М., представників Національної ради України з питань телебачення і радіомовлення - ОСОБА_1, ОСОБА_2, захисника ОСОБА_3, розглянувши справу щодо

гр. ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, який перебуває у шлюбі, має вищу освіту, директор департаменту забезпечення діяльності та розвитку ТОВ «Новий Канал», зареєстрований та проживає за адресою - АДРЕСА_1,

який притягається до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 164-7 КУпАП -

в с т а н о в и в :

гр. ОСОБА_4 наказом генерального директора ТОВ «Новий Канал» від 30.04.2015 призначений на посаду директора Департаменту забезпечення діяльності та розвитку ТОВ «Новий Канал», у зв'язку з цим є відповідальним за дотримання програмної концепції та вимог законодавства щодо порядку розповсюдження і демонстрування телерадіоорганізацією аудіовізуальних творів.

Відповідно до протоколів про адміністративні правопорушення від 07.07.2015 та 08.07.2015 ОСОБА_4, всупереч покладених на нього обов'язків, допустив розповсюдження телерадіоорганізацією (шляхом публічного сповіщення) фільмів «З 8 Березня, чоловіки!», «Нереальне кохання», «Авантюристи», «СашаТаня», «Змішані почуття» без попередження перед початком демонстрування фільму про встановлені обмеження щодо віку глядацької аудиторії та з порушенням встановленого часу їх демонстрування.

На думку осіб, які склали протоколи, вказаними діями гр. ОСОБА_4 порушив умови розповсюдження та демонстрування фільмів, передбачених державними посвідченнями на право розповсюдження та демонстрування фільмів.

Як вважають представники Національної ради України з питань телебачення і радіомовлення, ОСОБА_4 підлягає притягнення до відповідальності за ч.1 ст.164-7 КУпАП, оскільки допустив порушення п.п. «в» п. 8 Положення про державне посвідчення на право розповсюдження та демонстрування фільмів (затв. Постановою КМУ від 17.08.1998 № 1315).

У судовому засіданні представники Національної ради України з питань телебачення і радіомовлення ( далі - Національна рада) наполягали на притягненні гр. ОСОБА_4 до адміністративної відповідальності, вважаючи, що дії останнього щодо демонстрування зазначених фільмів з порушенням умов державного посвідчення одночасно містять в собі і таку складову, як розповсюдження. Просили суд взяти до уваги, що зазначені порушення є дуже поширеними, що вимагає реагування з боку Національної ради.

Захисник особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, заперечувала проти наявності у діях ОСОБА_4 складу зазначеного правопорушення. Свою позицію аргументувала тим, що об'єктивна сторона передбаченого ч.1 ст.164-7 КУпАП діяння передбачає обов'язкову наявність двох дій - розповсюдження та демонстрування з порушенням умов, передбачених посвідченням державним посвідченням. Погоджуючись з порушенням умов демонстрування, вважала, що ці дії ОСОБА_4 не утворюють складу адміністративного правопорушення.

Суд, заслухавши доводи учасників судового розгляду, дослідивши надані сторонами документи, дійшов висновку про таке.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у вчиненні правопорушення, чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

Частиною 1 статті 164-7 КУпАП передбачена відповідальність за розповсюдження і демонстрування фільмів з порушенням умов, передбачених державним посвідченням на право розповсюдження та демонстрування фільмів.

Вирішуючи питання наявності у діях ОСОБА_4 складу зазначеного правопорушення, суд приймає до уваги, що застосоване у диспозиції зазначеної статті формулювання адміністративного вчинку не передбачає відповідальності за альтернативні дії - розповсюдження або демонстрування фільмів з порушенням певних вимог.

Наведена правова конструкція умовою для відповідальності визначає одночасну сукупність дій щодо розповсюдження і демонстрування.

Ст.3 Закону Україну «Про кінематографію» (далі - Закон) встановлено, що демонструванням (публічним показом, публічним сповіщенням, публічною демонстрацією фільмів) є показ фільму, зокрема, через канали мовлення телебачення.

У той же час, згідно з вищевказаною статтею розповсюдженням (прокатом)фільму є виготовлення фільмокопій (тиражування), продаж та передача їх в прокат юридичним та фізичним особам. Також зазначено, що фільмокопією є примірник фільму, виготовлений із застосуванням вихідних матеріалів фільму.

Згідно з вищенаведеною нормою до розповсюджувачів (дистриб'юторів, прокатників) фільму віднесені суб'єкти кінематографії, які мають право на розповсюдження фільму.

Стаття 7 Закону за спрямуванням діяльності поділяє суб'єкти кінематографії на виробників, дистриб'юторів (прокатників) фільмів, кінокопіювальні підприємства, фонди фільмів, архіви кіно-, фото-, фонодокументів тощо. Тобто на тих, що фільми розповсюджують.

Окремо виділені ті суб'єкти, діяльність яких пов'язана з демонструванням (публічним показом, публічним сповіщенням і публічною демонстрацією) фільмів, тобто кінотеатри, кіноустановки, відеоустановки, канали мовлення телебачення.

Аналіз вказаних положень у їх системному зв'язку між собою доводить, що не є тотожною за своїм фактичним змістом діяльність з розповсюдження фільмів та діяльність щодо їх демонстрування.

Даний висновок підтверджується також Положенням про державне посвідчення на право розповсюдження та демонстрування фільмів.

Так,відповідно до п.2 вказаного нормативно-правового акту право розповсюдження фільму складається з:

-кінотеатрального права (тиражування фільмокопій на кіноплівці, передання їх у прокат, оренду);

-права домашнього відео (тиражування фільмокопій на відеоносіях, їх продаж, передання в прокат);

-права публічного комерційного відео (тиражування фільмокопій на відеоносіях, їх продаж, передання в прокат, оренду для публічного показу через відеопроекцію);

-телевізійного права (тиражування фільмокопій на відеоносіях, їх продаж, передання в прокат для публічного показу каналами мовлення телебачення).

Як витікає з наведеного, кожне з цих прав, у тому числі телевізійне, містить невід'ємну частину, яка полягає у тиражуванні фільмокопій на різних матеріальних носіях з обов'язковим подальшим їх продажем або передаванням у прокат.

Тоді як, телевізійне право демонстрування фільму є правом демонстрування фільмокопій на відеоносії або кіноплівці каналами мовлення ефірного, супутникового, кабельного телебачення.

З викладеного витікає, що гр. ОСОБА_4 допущене недотримання вимог прокатних посвідчень лише у частині демонстрування фільмів, що є недостатнім для наявності у його діях складу інкримінованого йому правопорушення за ч. 1 ст. 164-7 КУпАП.

Відповідно до ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Приймаючи до уваги викладене, керуючись ст.ст. 247, 256, 278, 284 КУпАП, суддя, -

п о с т а н о в и в :

Справу про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 164-7 КУпАП закрити через відсутність у його діях складу даного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Апеляційного суду м.Києва особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником протягом десяти днів з дня її винесення через Шевченківський районний суд м.Києва.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги.

Суддя В.М. Циктіч