Справа № 307/2153/15-п
Провадження № 3/307/463/15
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 вересня 2015 року м. Тячів

Суддя Тячівського районного суду Закарпатської області Гримут В.І., з участю прокурора Якубовський В.А. та захисника ОСОБА_1, розглянувши справу про адміністративне правопорушення вчинене

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянином України, уродженцем ІНФОРМАЦІЯ_2 та мешканцем с. В. Уголька 196, одруженого, працює старшим майстром лісу Груниківського лісництва ДП "Брустурянське ЛМГ", раніше до адміністративної відповідальності не притягався, передбачене ст. 172-4 ч. 1 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2, працюючи на посаді старшого майстра лісу Груниківського лісництва ДП "Брустурянське лісомисливське господарство", яке знаходиться по вул. Партизанська в с. Лопухово 1, 17.06.2015 р., близько 08-і год., в с. Угля, за 4000 грв. продав 8 м.куб. дров паливних породи "бук", які на пільгових умовах, отримав по місцю праці, в Груниківському лісництві ДП "Брустурянське ЛМГ", для власних потреб.

Під час розгляду справи ОСОБА_2 свою вину не визнав. Пояснив, що раз на рік працівникам лісництва дозволено виписувати 8 м. куб. дров безкоштовно та ще 8 м. куб. на пільговій основі за меншу вартість ніж для інших осіб. В червні 2015 року він домовився з лісничим Груниківського лісництва ОСОБА_3 про отримання своєї паливної норми, а той сказав, що дрова йому відвезе водій ОСОБА_4. Він мав намір повезти ці дрова у с. Золотареве щоб подарувати їх своєму знайомому, який у свій час допомагав йому. Однак коли машина з дровами заїхала у с. Угля ОСОБА_4 по телефону повідомив йому, що через несправність не може їхати далі і запропонував продати дрова на місці. Він погодився і за 4000 грв. продав дрова ОСОБА_5 Наміру продавати ці дрова він не мав, і вважає, що лісничий ОСОБА_5 спеціально підсунув йому водія ОСОБА_4, який умисно відмовився їхати в Золотарево зіславшись на нібито поламаний автомобіль, а потім повідомив лісничого кому були продані дрова.

Вважаю, що в діях ОСОБА_2 є склад адміністративного правопорушення передбаченого ст. 172-4 ч. 1 КУпАП порушення особою встановлених законом обмежень щодо зайняття іншою оплачуваною діяльністю.

Відповідно до ст. 89 ЛК України охорону і захист лісів на території України здійснює державна лісова охорона, яка діє у складі центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері лісового господарства, органу виконавчої влади Автономної Республіки Крим з питань лісового господарства та підприємств, установ і організацій, що належать до сфери їх управління. Державна лісова охорона має статус правоохоронного органу.

Згідно примітки до ст. 172-4 КУпАП субєктом правопорушень у цій статті є особи, зазначені у пункті 1 частини першої статті 3 Закону України "Про запобігання корупції", за винятком депутатів Верховної Ради Автономної Республіки Крим, депутатів місцевих рад (крім тих, які здійснюють свої повноваження у відповідній раді на постійній основі), членів Вищої ради юстиції (крім тих, які працюють у Вищій раді юстиції на постійній основі), народних засідателів і присяжних.

Підпунктом "е" пункту 1 статті 3 Закону України "Про запобігання корупції" передбачено, що субєктами, на яких поширюються дія цього Закону, є посадові та службові особи органів прокуратури, Служби безпеки України, дипломатичної служби, державної лісової охорони, державної охорони природно-заповідного фонду, центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізацію державної податкової політики та державної політики у сфері державної митної справи.

З матеріалів справи вбачається, що на ОСОБА_2 з 27.08.2013 р. покладено виконання обовязків старшого майстра лісу Груниківського лісництва державного підприємства "Брустурянське лісомисливське господарство" (а.с. 17), а з 03.04.2014 р. його переведено на постійну посаду старшого майстра лісу вищевказаного лісництва з посадовим окладом згідно штатного розпису. Згідно посадової інструкції старшого майстра лісу Груниківського лісництві ДП "Брустурянське ЛМГ" від 23.08.2013 р. старший майстер лісу належить до професійної групи "керівники", і є посадовою особою державної лісової охорони (а.с. 19-22).

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 25 Закону України "Про запобігання корупції" особам, зазначеним у пункті 1 частини першої статті 3 цього Закону, забороняється займатися іншою оплачуваною (крім викладацької, наукової і творчої діяльності, медичної практики, інструкторської та суддівської практики із спорту) або підприємницькою діяльністю, якщо інше не передбачено Конституцією або законами України.

Згідно ст. 1 Закону України "Про запобігання корупції" корупційне правопорушення це діяння, що містить ознаки корупції, вчинене особою, зазначеною у частині першій статті 3 цього Закону, за яке законом встановлено кримінальну, дисциплінарну та/або цивільно-правову відповідальність. Корупція - це використання особою, зазначеною у частині першій статті 3 цього Закону, наданих їй службових повноважень чи повязаних з ними можливостей з метою одержання неправомірної вигоди або прийняття такої вигоди чи прийняття обіцянки/пропозиції такої вигоди для себе чи інших осіб або відповідно обіцянка/пропозиція чи надання неправомірної вигоди особі, зазначеній у частині першій статті 3 цього Закону, або на її вимогу іншим фізичним чи юридичним особам з метою схилити цю особу до протиправного використання наданих їй службових повноважень чи повязаних з ними можливостей.

Зазначене визначення корупції повністю узгоджується із ратифікованими Україною Цивільною Конвенцією про боротьбу з корупцією 1999 року ст. 2 якої визначено, що "корупція" означає прямі чи опосередковані вимагання, пропонування, дачу або одержання хабара чи будь-якої іншої неправомірної вигоди або можливості її отримання, які порушують належне виконання будь-якого обов'язку особою, що отримує хабара, неправомірну вигоду чи можливість мати таку вигоду, або поведінку такої особи, Кримінальною конвенцією про боротьбу з корупцією 1993 року, Конвенцією ООН 2003 року та п. 3.22. Рішення Конституційного суду України № 21-рп/2010 від 06.10.2010 року, в яких зазначено, що термін "корупція" означає "використання особою наданих їй службових повноважень та пов'язаних з цим можливостей з метою одержання неправомірної вигоди або прийняття обіцянки/пропозиції такої вигоди для себе чи інших осіб", а корупційна діяльність безпосередньо пов'язується з корисливими діями (бездіяльністю) посадової особи при виконанні покладених на неї службових обов'язків. Зазначене може прирівнюватись до давання чи отримання хабара, зловживання службовим становищем чи впливом, сприяння відмиванню отриманих від корупційних злочинів доходів, їх приховування, розкрадання чи нецільового використання майна, перешкоджання здійсненню правосуддя, а також незаконного збагачення як значного збільшення доходів, яке перевищує законні доходи особи яке вона не може раціонально обґрунтувати, тощо.

Згідно ч. 1 ст. 9 Конституції України чинні міжнародні договори, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.

Таким чином, за змістом національного законодавства та міжнародних договорів згоду на обов'язковість яких надала Верховна Рада України, обов'язковими ознаками за якими будь-яка неправомірна чи неетична поведінка осіб, уповноважених на виконання функцій держави може визнаватись корупційною, а так само й процедура віднесення тих чи інших діянь названих суб'єктів до категорії корупційних та їх кваліфікації за відповідними нормами глави 13-А КУпАП в тому числі і за ч. 1 ст. 172-4 цього Кодексу є умисна форма вини, використання свого службового становища та мета одержання неправомірної вигоди.

Вина ОСОБА_2 стверджується товарно-транспортною накладною № 002503 від 17.06.2015 р., відомостями про вантаж, нарядом № 3811 на відпуск лісопродукції від 11.12.2014 р. та квитанцією прибуткового касового ордеру № 3017 від 19.12.2014 р., письмовими поясненнями свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_4

Таким чином, ОСОБА_2 умисно придбав у лісгоспі дрова по пільгових цінах за 480 гривень, що стверджено нарядом № 3811 від 11.12.2014 року та в подальшому, 17.06.2015 р., вчинив іншу дію, реалізував їх за 4000 гривень, що в сукупності становить оплачувану діяльність. Вчинені дії правопорушником були здійснені свідомо та спрямовані на досягнення певної мети, в даному випадку отримання прибутку, який виражається в грошовому еквіваленті розміром в 3520 гривень. Лісопродукція була отримана та реалізована ним в один і той же день, що підтверджує умисні дії ОСОБА_2, спрямовані на порушення встановлених законом обмежень щодо зайняття іншою оплачуваною діяльністю.

Беручи до уваги, що ОСОБА_2 є особою похилого віку, ІНФОРМАЦІЯ_3, вперше притягається до адміністративної відповідальності, його дії мають одноразовий характер та шкода завдана його проступком є незначною, вважаю, що правопорушення вчинене ним 17.06.2015 року можна вважати малозначним, тому його слід звільнити від адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 172-4 КУпАП України на підставі ст. 22 КУпАП, оголосивши йому усне зауваження.

Тому керуючись ст.ст. 22, 283, 284 КУпАП та ст.ст. 1, 3, 25 Закону України "Про запобігання корупції", ст. 89 ЛК України,

П О С Т А Н О В Л Я Ю:

Звільнити ОСОБА_2 від адміністративної відповідальності передбаченої ст. 172-4 ч. 1 КУпАП на підставі ст. 22 КУпАП, оголосивши йому усне зауваження.

Постанова може бути оскаржена до апеляційного суду Закарпатської області через Тячівський районний суд на протязі 10 днів з дня її винесення.

Суддя Тячівського

районного суду: ОСОБА_6