Справа № 359/7481/15-п Головуючий у І інстанції Ткаченко Д.В.
Провадження № 33/780/662/15 Доповідач у 2 інстанції Димарецький
Категорія 429 29.09.2015
ПОСТАНОВА

Іменем України

29 вересня 2015 року м. Київ

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Київської області Димарецький В.М., за участю представника Київської митниці ДФС Захарова А.О., розглянувши апеляційну скаргу представника особи, яку притягнуто до відповідальності - ОСОБА_3 на постанову судді Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 21 серпня 2015 року щодо ОСОБА_4, -

В С Т А Н О В И В:

Постановою судді Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 21 серпня 2015 року

ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1,

громадянина Лівану, проживаючого за адресою:

АДРЕСА_1

притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 471 МК України та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 1700 гривень з конфіскацією 1520 євро. Також судом з ОСОБА_4 стягнуто в доход держави судовий збір в розмірі 36 грн. 54 коп.

Вказане вище правопорушення ОСОБА_4 було вчинено за наступних обставин.

24 липня 2015 року, о 17 год. 20 хв., під час проходження митного контролю в зоні митного контролю залу ,,Приліт" терміналу ,,Д" ДП МА ,,Бориспіль" у ОСОБА_4, який прилетів до України з Лівану, м. Бейрут, літаком авіакомпанії ,,Українські середземноморські авіалінії" рейсом № 202 та обрав за формою проходження митного контролю проходження через ,,зелений коридор", після перетину ним ,,білої лінії" було виявлено 9850 доларів США та 2560 євро, які знаходились у кишені куртки, одягненій на пасажирі. Готівка переміщувалась без ознак приховування. За протоколом було вилучено 1520 євро, решту грошових коштів у сумі 9850 доларів США та 1040 євро пропущено пасажуру.

Представник ОСОБА_3 в апеляційні скарзі просить постанову суду першої інстанції щодо ОСОБА_4 скасувати та закрити справу, звільнивши останнього від адміністративної відповідальності за вчинення порушення митних правил, передбаченого ст. 471 МК України, у зв'язку із малозначністю вчиненого правопорушення із оголошенням усного зауваження. В обґрунтування своїх вимог апелянт посилається на те, що її довіритель заперечує проти постанови суду, вважає її такою, що суперечить вимогам чинного законодавства, що призвело до неправильного вирішення справи. Апелянт зазначає про те, що розглядаючи справу про притягнення громадянина до адміністративної відповідальності за ст. 471 МК України, суд повинен не формально слідувати приписам цієї статті, в частині конфіскації товарів (безпосередніх предметів правопорушення), а у кожному конкретному випадку давати оцінку можливості проведення такої конфіскації з огляду на ст. 1 Першого протоколу до Конвенції. Також автор апеляційної скарги звертає увагу на практику Європейського Суду з прав людини, зокрема на рішення по справі Ісмаїлова проти Російської Федерації та вважає, що застосування конфіскації предметів порушення митних правил в даному випадку є порушенням положень ст. 1 Протоколу №1 до Конвенції, оскільки покладає на правопорушника ,,індивідуальний надмірний тягар". Крім того, апелянт вважає, що враховуючи обставини справи, а саме те, що його довіритель раніше до адміністративної відповідальності не притягувався, повністю визнав свою вину у вчиненні вказаного правопорушення та щиро розкаявся, дане правопорушення вчинив з необережності, сума коштів, які він провозив з порушенням митних правил має незначний розмір, необхідно звільнити ОСОБА_4 від відповідальності, обмежившись усним зауваженням.

Апелянт ОСОБА_3 в судове засідання не прибула, хоча була належним чином повідомлена про час та місце розгляду апеляційної скарги. При цьому ОСОБА_3 подала до апеляційного суду заяву, з якої вбачається, що апелянт не заперечує проти розгляду апеляційної скарги за її відсутності.

Заслухавши пояснення представника митниці, який заперечував проти апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до наступного.

Апеляційним судом, як і судом першої інстанції було встановлено, що правопорушення, яке вчинив ОСОБА_6 полягало у переміщенні через митний кордон України - ,,зелений коридор" не задекларованих митному органу коштів, які перевищують 10 000 євро, що підлягає обов'язковому декларуванню.

За вказаних вище даних слід погодитись з висновком суду першої інстанції про вчинення ОСОБА_4 правопорушення, передбаченого ст. 471 МК України.

Порушення закону згідно ст. 471 МК України тягне за собою накладання штрафу в розмірі ста неоподаткованих мінімумів доходів громадян, а у разі, якщо безпосередніми предметами правопорушення є товари, переміщення яких через митний кордон України заборонено або обмежено законодавством України, - також конфіскації цих товарів.

Оскільки суддя суду 1-ї інстанції правильно дійшов висновку про винність ОСОБА_4 у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 471 МК України, призначив йому стягнення відповідно до чинного законодавства, апеляційна скарга представника правопорушника підлягає залишенню без задоволення, а оскаржувана ним постанова судді - без зміни.

Доводи, які зазначені в апеляційній скарзі, апеляційний суд вважає такими, що не впливають на правильність висновків суду першої інстанції та законність прийнятого ним рішення, оскільки в матеріалах справи відсутні докази, які б свідчили про покладання на ОСОБА_4 ,,індивідуального надмірного тягаря", що могло б бути підставою для застосування при прийнятті рішення по даній справі вказану апелянтом Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини. Також відсутні достатні підстави для застосування по даній справі ст. 22 КУпАП та звільнення ОСОБА_4 від адміністративної відповідальності з винесенням усного зауваження.

Порушень закону, які були б підставою для визнання постанови судді незаконною, під час апеляційного розгляду не встановлено.

На підставі викладеного та керуючись ст. 294 КУпАП ,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_3, залишити без задоволення, а постанову судді Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 21 серпня 2015 року щодо ОСОБА_4 - без зміни.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Київської області підпис

В. Димарецький