справа № 619/1577/15-п
провадження 3/619/475/15
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКАРЇНИ

25 вересня 2015 року м. Дергачі

Суддя Дергачівського районного суду Харківської області Остропілець Є.Р., розглянувши матеріали, які надійшли з ВДАІ Дергачівського РВ ГУ МВС України в Харківській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_2, за скоєння правопорушення, передбаченого ст. 124 КпАП України,-

ВСТАНОВИВ:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серія АП1 № 866481 від31.03.2015 року ОСОБА_2 7.02.2015 року близько 10 год. 00 хв. на 16 км. + 900 м. а/ш Харків - Щербаківка, керуючи автомобілем НОМЕР_1, не обрав безпечної швидкості руху, не витримав інтервалу, дистанції, в наслідок чого допустив зіткнення з автомобілем НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_3, який виконував маневр розвороту, чим порушив п. п. 12.1, 13.1 Правил дорожнього руху України.

ОСОБА_1 своєї вини в скоєнні ДТП не визнав і пояснив, що 07.02.2015 року біля 9 год. ЗО хв. він, керуючи автомобілем «Сан Йонг», рухався а/ш Харків - Щербаківка в напрямку останньої, зі швидкістю 60 км/год., яка повністю дозволяла йому контролювати керованість транспортного засобу. На 16 км.+900 м. вказаного а/ш ОСОБА_1 наздогнав автомобіль «БМВ», водій якого ОСОБА_3 без увімкненого показника повороту, пересувався зі швидкістю 20-25 км/год. лівою смугою руху впритул до розмітки, що розділяла першу і другу смугу руху даного напрямку. Автомобіль «Санг Йонг» на той час рухався лівими колесами біля осьової лінії, що розділяла зустрічні потоки транспорту, оскільки стан проїзної частини там був кращій, а зустрічні автомобілів були відсутні. Оцінивши вказану дорожню обстановку як безпечну, ОСОБА_1 продовжив рухатися прямо зі швидкістю 60 км/год. Коли відстань до автомобіля «БМВ» скоротилася, його водій без увімкнення показника лівого повороту зненацька став різко виконувати манер розвороту, яким повністю перегородив смугу пересування автомобіля «Сан Йонг». При виникнення небезпеки для руху, створеної неправомірними діями водія автомобіля «БМВ», ОСОБА_1 намагався застосувати термінове гальмування і інстинктивно крутнув руля ліворуч. За браком віддалення він не встиг привести гальмівну систему автомобіля «Сан Йонг» в дію, а тим більше уникнути зіткнення. В результаті інстинктивного повороту ним руля ліворуч смуга руху автомобіля «Сан Йонг» до удару встигла відхилитися в той же бік приблизна на 3,0 м.

ОСОБА_1 вважає, що причиною виникнення ДТП стало порушення з боку водія ОСОБА_3 п. п. 9.2 «б», 10.1, 10.4 ПДРУ. Він в дорожній ситуації, що склалася, повинен був діяти відповідно до п. 12.3 ПДРУ, не мав технічної можливості уникнути зіткнення транспортних засобів, тому його дії не перебувають в причинному звязку із виникненням ДТП.

З пояснень водія ОСОБА_3 і залученого ним в якості свідка ОСОБА_4 на досудовому слідстві та в судовому засіданні вбачається наступне.

7 лютого 2015 року біля 9 год. 20 хв. автомобіль «БМВ» рухався автомобільним шляхом Харків - Щербаківка зі швидкістю 60 км/год. Коли водій ОСОБА_3 подолав підйом, проїхав пішохідний перехід

і перехрестя, він увімкнув показник лівого повороту, з крайньої правої смуги переїхав у крайню ліву смугу

ближче до суцільної осьової лінії, вздовж якої рухався до місця її розриву. В цей час він бачив в дзеркало заднього виду, що за ним на відстані 150 м. рухається легковий автомобіль. Переконавшись у відсутності зустрічних автомобілів, водій ОСОБА_3 увімкнув другу передачу і з крайнього лівого положення приступив до виконання маневру розвороту. Коли автомобіль «БМВ» вже знаходився в стадії виконання маневру, автомобіль «СанИонг» зненацька змінив напрямок свого руху ліворуч, виїхав на зустрічну смугу руху і допустив зіткнення з автомобілем «БМВ». Місце зіткнення автомобілів знаходилося на зустрічній смузі руху ближче до краю проїзної частини.

ОСОБА_3 вважає, що єдиним винуватцем виникнення даної ДТП є водій ОСОБА_1, який в порушення вимог п. 13.1 ПДРУ під час руху не дотримувався безпечної дистанції між автомобілями. ОСОБА_3 під час виконання маневру дотримувався правил безпеки дорожнього руху, тому його дії не перебувають у причинному звязку із виникненням ДТП.

За клопотанням ОСОБА_1, яке було підтримане ОСОБА_3, судом був отриманий висновок судової транспортно - трасологічної і автотехнічної експертизи № 5484/7545 від 31.07.2015 року, з якого вбачається наступне: встановити розташування місця зіткнення транспортних засобів, виходячи із слідової інформації, яка зафіксована на схемі до протоколу огляду місця ДТП, експертним шляхом не можливо. В момент первинного контакту автомобіль «СанИонг» своєю правою передньою частиною контактував з задньою бічною частиною автомобіля «БМВ», при цьому кут між повздовжніми осями автомобілів «БМВ» та «СанИонг» становив величину 120... 140 градусів. Вирішення питання щодо величини безпечної дистанції між автомобілями «БМВ» і «СанЙонг», що пересувалися по одній смузі руху з різними швидкостями, позбавлено технічного сенсу. Пояснення водіїв ОСОБА_3 та ОСОБА_1 щодо обставин зіткнення транспортних засобів є частково технічно неспроможними. Якщо виходити з варіанту по поясненням водія ОСОБА_1, він повинен був діяти у відповідності до вимог п. 12.3 ПДРУ, але визначити чи мав він технічну можливість попередити виникнення ДТП, чи наявні в його діях невідповідності вимогам ПДРУ, які перебувають у причинному звязку із виникненням ДТП, не можливо. В даному варіанті дорожньо - транспортної ситуації водій ОСОБА_3 повинен був діяти відповідно до вимог п. п. 10.1 і 10.4 ПДРУ, технічна можливість запобігання зіткнення для нього визначалася їх виконанням, для чого будь-які перешкоди технічного характеру були відсутні, дії ОСОБА_3 не відповідали вимогам п. п. 10.1 і 10.4 ПДРУ і перебувають в причинному звязку із виникненням даної ДТП. Якщо виходити з варіанту по поясненням водія ОСОБА_3, то він повинен був діяти відповідно до вимог п. 10.1 ПДРУ, від його дій не залежала технічна можливість попередження виникнення даної ДТП, тому вони не перебувають у причинному звязку із виникненням ДТП. В даному варіанті дорожньо - транспортної ситуації водій ОСОБА_1 повинен був діяти відповідно до вимог п. 10.1 ПДРУ, виконанням яких визначалася технічна можливість запобігання зіткненню транспортних засобів, для чого в нього не було жодних перешкод технічного характеру, дії ОСОБА_1 не відповідали вимогам п. 10.1 ПДРУ і перебувають у причинному звязку із виникненням даної ДТП.

Вивчивши матеріали адміністративної справи суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами по справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні данні, на основі яких у встановленому законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці данні установлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням

правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Вивчення протоколу про адміністративне правопорушення серія АП1 № 866481 від 31.03.2015 року свідчить про те, що викладена в ньому фабула ДТП, оцінка дій правопорушника, не збігається із іншими матеріалами справи та отриманим висновком експертизи, в яких відсутні відомості про перевищення водієм ОСОБА_1 швидкості руху або необхідність оцінки його дій на предмет вибору безпечних інтервалу і дистанції між автомобілями, які рухалися однією смугою руху із різними швидкостями. В такому випадку є підстави вважати, що вказаний процесуальний документ не відповідає вимогам, викладеним в ст. 256 КУпАП, а наведені в ньому обставини не знайшли свого підтвердження в результаті розгляду адміністративної справи.

Відповідно до п. п. 6.1, 6.7 «Інструкції з оформлення працівниками Державтоінспекції МВС України матеріалів про адміністративне правопорушення в сфері забезпечення безпеки дорожнього руху», затвердженої наказом МВС України №

77 від 26 лютого 2009 року, схема ДТП повинна містити графічно зображені обєкти: ділянку дороги, де сталося ДТП; сталі орієнтири, до яких здійснена привязка обєктів та слідів; сліди гальмівного шляху; інші сліди та предмети, що стосуються ДТП; площу розсіювання уламків скла, осипання ґрунту, тощо; координати місця зіткнення; ширину проїзної частини разом з роздільним смугами; розмір ділянок з різним станом дорожнього вкриття; в обовязковому порядку на схемі заповнюється таблиця дорожній умов та зазначаються назви зображених обєктів. Зазначена інформація засвідчується підписами учасників ДТП і особи, що склала схему.

При складанні схеми місця ДТП рекомендується: застосовувати спеціальні креслярські приладдя (лінійки, лекала тощо); користуватися загальноприйнятими графічними зображеннями об'єктів та умовними позначками; не порушувати масштабу зображення; деталізувати ту чи іншу ділянку схеми пригоди; використовувати винесення фрагментів за схему.

Вивчення схеми ДТП від 7 лютого 2015 року, з огляду на перелічені вище вимоги Інструкції, свідчать про те, що вказана на ній загальна ширина проїзної частини та правого узбіччя (11 м.) не узгоджується з шириною окремих смуг руху та правого узбіччя (2,1+4,0+2,1+4,0=12,2 м.); осип уламків пластмаси зображений в межах зустрічного узбіччя не в масштабі, хоча за вказаною його шириною (9,2 м.) повинен досягати осьової лінії горизонтальної розмітки, що розділяє зустрічні потоки транспорту; місце зіткнення зображене на зустрічному узбіччі, нібито зі слів водія ОСОБА_1, не узгоджується із показами обох учасників ДТП в цій частині; на схемі не зображені сліди коліс транспортних засобів, які відображені в протоколі огляду місця ДТП; на схемі ДТП не зображені ділянки з різним станом вкриття проїзної частини; не заповнена таблиця дорожніх умов.

Таким чином, є підстави стверджувати, що і цей процесуальних документ складений з брутальними порушеннями вимог до виготовлення схеми ДТП, ступінь яких не дозволила в подальшому визначити розташування місця зіткнення транспортних засобів під час проведення експертних досліджень.

Покази учасників і очевидця ДТП містять вкрай суперечливі відомості щодо механізму зіткнення автомобілів «БМВ» і «СанИонг», одночасно є частково технічно неспроможними, а у випадку виконання досліджень за кожним варіантом розвитку подій, призвели до прямо протилежних висновків щодо причетності (непричетності) водіїв ОСОБА_1 і ОСОБА_3 до виникнення даної ДТП. Усунути вказані розбіжності в ході розгляду адміністративної справи не уявляється можливим.

Висновок судової транспортно - трасологічної та автотехнічної експертизи № 5484/7545 від 31.07.2015 року одночасно: з одного боку викликає сумніви щодо правильності визначення кута зіткнення між автомобілями «БМВ», водій якого ОСОБА_3

С.В. виконував маневр розвороту, та «СанЙонг», водій якого ОСОБА_1 рухався в побіжному з напрямку, величина якого могла складати 40-60 градусів, але не 120-140 градусів, з другого боку - містить прямо протилежні висновки щодо причетності (непричетності) водіїв ОСОБА_3 та ОСОБА_1 до виникнення даної ДТП в залежності від обраного варіанту вихідних даних, що по суті виключає можливість його використання, як доказу по адміністративній справі.

Наведені вище обставини свідчать про те, що в ході складання адміністративної справи та її розгляду судом не були надані та добуті належні допустимі докази, які б дозволили у визначеному законом порядку встановити хто з учасників ДТП безпосередньо причетний до її виникнення, наявність чи відсутність в діях водіїв ОСОБА_1 і ОСОБА_3 ознак правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. При цьому суд вважає, що на цей час усі можливості щодо отримання нових доказів по адміністративній справі вичерпані.

Відповідно до ст. 38 КУпАП адміністративне стягнення може бути накладене не пізніше як через два місці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніше як два місяці з дня його виявлення, за винятком випадків, коли справи про адміністративне правопорушення відповідно до цього Кодексу підвідомчі суду (судді).

Якщо справи про адміністративне правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяця з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніше як через три місці з дня виявлення, крім справ про адміністративні правопорушення, зазначені у частині третій цієї статті.

У разі закриття кримінального провадження, але за наявності в діях порушника ознак адміністративного правопорушення, адміністративне стягнення може бути накладено не пізніш як місяць з дня прийняття рішення про закриття кримінального провадження.

Згідно ст. 247 КУпАП провадження по справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин:

1) відсутність події або складу адміністративного правопорушення;

7) закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст. 38 цього Кодексу.

Зважаючи на те, що факт наявності в діях водія ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, в ході розгляду даної справи належним чином доведений

не був, а протокол про адміністративне правопорушення у відношенні водія ОСОБА_3 взагалі не складався і можливість відкриття відносно нього провадження по адміністративній справі втрачена за збігом строків, передбачених ст. 38 КУпАП, тому провадження по справі підлягає закриттю без визначення вини у виникненні даної ДТП.

На підставі викладеного вище, керуючись ст. ст. 38, 247, 280, 283, 284 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження в справі про адміністративне правопорушення № 619/1577/15-п у відношенні ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП закрити.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення. Апеляційна скарга до апеляційного суду Харківської області подається через Дергачівський районний суд Харківської області.

Суддя Є. Р. Остропілець