АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 березня 2015 року м. Київ

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва - Сілкова І.М., за участю особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності - ОСОБА_2 та його захисника - адвоката Максименка Я.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Апеляційного суду міста Києва апеляційну скаргу адвоката Максименка Я.О. на постанову судді Голосіївського районного суду м. Києва від 24 грудня 2014 року,-

Встановила:

Цією постановою ОСОБА_2 визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 20 (двадцяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340 (триста сорок) гривень.

Згідно постанови, ОСОБА_2 визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП за те, що він 22.11.2014 року о 08 годині 20 хвилин в м. Києві по вул. Сірка, 5, керуючи транспортним засобом - автомобілем марки «Шевролет»,д.н.з. НОМЕР_3, не вибрав безпечну швидкість руху та під час випередження не витримав безпечного бокового інтервалу, що призвело до зіткнення з автомобілем «Тойота» д.н.з. НОМЕР_2 та механічних пошкоджень зазначених транспортних засобів, чим порушив п.п. 12.1, 13.1 Правил дорожнього руху.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_2 - адвокат Максименко Я.О. просить поновити строк на апеляційне оскарження та скасувати постанову судді Голосіївського районного суду м. Києва від 24.12.2014 року і закрити провадження відносно ОСОБА_2 у зв'язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП.

_________________________________

Справа №33/796/279/2015 Категорія ст.124 КпАП України

Доповідач: Сілкова І.М.

В обґрунтування апеляційних доводів посилається на невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, неповне дослідження доказів та неправильну їх оцінку. При цьому, зазначає, що відповідно до п. 1.4 Правил дорожнього руху України кожний учасник дорожнього руху має право розраховувати на те, що й інші учасники виконують ці Правила, а згідно з п. 10.4, перед поворотом праворуч та ліворуч, у тому числі в напрямку головної дороги або розворотом, водій повинен завчасно зайняти відповідне крайнє положення на проїзній частині, призначеній для руху в цьому напрямку. Також вказує, що автомобіль «Тойота», під керуванням ОСОБА_4, рухався з лівого боку від автомобіля «Шевролет», ближче до роздільної смуги. Жодних попереджувальних сигналів у автомобіля «Тойота» не було й водій автомобіля «Шевролет» не міг передбачити, що автомобіль «Тойота» має намір та буде здійснювати поворот праворуч. Таким чином, на думку захисника, в результаті недотримання вимог Правил дорожнього руху саме водієм автомобіля «Тойота» - ОСОБА_4 та виконаного ним маневру сталася дана дорожньо-транспортна пригода, внаслідок якої автомобілі отримали механічні пошкодження.

Крім цього наголошує, що ОСОБА_2 був позбавлений свого процесуального права бути присутнім під час судового розгляду справи оскільки не був повідомлені про час і дату розгляду справи.

Перевіривши причини пропуску строку на апеляційне оскарження постанови суду, передбаченого ст.294 КУпАП, апеляційний суд вважає можливим поновити скаржнику пропущений строк.

Доповівши матеріали за апеляційною скаргою, вислухавши пояснення ОСОБА_2 і його захисника, які підтримали викладені в ній доводи та просили скасувати постанову судді, а провадження закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, перевіривши матеріали справи та доводи викладені в апеляційній скарзі, вважаю що скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно вимог ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Зі змісту ч. 1 ст. 9 КУпАП, невід»ємною ознакою складу адміністративного правопорушення є вина особи у його вчиненні, яку зумовлює, зокрема наявність реальної можливості не вчинити дію або відвернути наслідки, які складають об»єктивну сторону правопорушення.

Обов»язковою ознакою адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП є наявність причинно-наслідкового зв»язку між діями особи у виді порушення правил дорожнього руху та наслідками у виді пошкодження транспортних засобів.

Однак цих вимог закону суд не дотримався, в результаті чого не були повно, всебічно та об»єктивно з»ясовані всі обставини, що підлягають з»ясуванню при розгляді справ про адміністративне правопорушення, не дана оцінка поясненням ОСОБА_2, який у той же день, в протоколі про адміністративне правопорушення заперечував свою вину в порушенні Правил дорожнього руху та стверджував, що їхав позаду автомобіля «Тойота» на відстані приблизно 10 метрів зі швидкістю 40 км. на годину, який рухався з лівої сторони від нього, ближче до роздільної полоси, а потім раптово, без попереджувального сигналу почав повертати праворуч на в»їзд до будинкової території і він фізично не зміг зреагувати на такий маневр водія автомобіля «Тойота».

При цьому, у висновку суду першої інстанції про притягнення ОСОБА_2 до кримінальної відповідальності за ст. 124 КУпАП наявна лише констатація фактичних обставин пригоди та відтворення змісту протоколу про адміністративне правопорушення, проте об»єктивних даних на підтвердження того факту, що дана пригода сталася саме з вини ОСОБА_2 в результаті порушення ним п.п. 12.1, 13.1 Правил дорожнього руху вона не містить, як не містить і належного аналізу та оцінки матеріалів справи, обґрунтування прийнятого рішення щодо винуватості ОСОБА_2 у вчиненні цього адміністративного правопорушення.

Матеріалами даної справи про адміністративне правопорушення встановлено, що 22.11.2014 року о 08 год. 20 хв. на вул. Сірка, 5 в м. Києві відбулося зіткнення автомобілів марки Тойота RAV д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_4 та автомобілем марки Шевролет, д.н.з. НОМЕР_3 під керуванням водія ОСОБА_2, що призвело до пошкодження транспортних засобів і на обох водіїв працівниками ДАІ було складено протоколи про порушення ними Правил дорожнього руху України. При цьому, у протоколі про адміністративне правопорушення відносно водія ОСОБА_4 вказано, що останній в порушення п.п. 10.1 та 10.4 ПДР під час зміни напрямку руху не переконався, що це буде безпечно та при здійсненні маневру повороту праворуч не зайняв відповідне крайнє положення на проїзній частині, що призвело до зіткнення з автомобілем «Шевролет», а в протоколі відносно ОСОБА_2 зазначено, що він в порушення вимог п.п. 12.1 та 13.1 ПДР не вибрав безпечну швидкість руху та під час випередження не витримав безпечного бокового інтервалу, що призвело до зіткнення транспортних засобів та їх пошкодження.

Під час апеляційного розгляду справи, за клопотанням апелянта був допитаний експерт з дослідження обставин і механізму дорожньо-транспортних пригод - ОСОБА_5, який згідно рішення №7 від 29.09.2012 року Центральної експертно-кваліфікаційної комісії Міністерства юстиції України отримав свідоцтво судового експерта.

Так, за висновком експерта ОСОБА_5 наданого ним в судовому засіданні, який був попереджений про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок та відмову від виконання покладених на нього обов»язків при дослідженні обставин і механізму дорожньо-транспортної пригоди, - причиною ДТП є різка зміна напрямку руху автомобіля «Тойота» праворуч та перетинання траєкторії руху автомобіля «Шевролет», оскільки відповідно до схеми ДТП ширина дороги дозволяє розміститися двом автомобілям, але відповідно до вимог п.10.4 ПДР України, поворот праворуч має виконуватись з крайнього правого положення, що як вбачається з пояснень учасників пригоди, водієм автомобіля «Тойота» ОСОБА_4 ці вимоги виконані не були і дії останнього знаходяться в прямому причинно-наслідковому зв'язку з виникненням даної дорожньо-транспортною пригоди.

Крім того, експерт зазначив, що виходячи з пояснень водіїв, схеми ДТП, даних щодо кінцевого розташування автомобілів після зіткнення, а також тієї обставини, що контакт між автомобілями не перешкодив здійснити маневр повороту автомобіля «Тойота», свідчить про невелику швидкість автомобіля «Шевролет», або навіть його зупинку до ДТП. При цьому, гальмівні сліди розташовані чітко прямо, паралельно до краю проїзної частини і це означає, що автомобіль «Шевролет» їхав прямо, не змінюючи напрямку руху, тобто постійно перебував у керованому контрольованому стані і водій ОСОБА_2 мав змогу постійно контролювати рух автомобіля та безпечно керувати ним.

Таким чином, висновки суду першої інстанції про безспірно встановлений факт тієї обставини, що водій ОСОБА_2 при виборі безпечної швидкості руху, за якої він мав змогу безпечно керувати транспортним засобом і контролювати його рух, не врахував дорожню обстановку та не дотримався безпечної дистанції, суперечать наявним в матеріалах справи доказам та поясненням експерта, а тому є безпідставними.

Отже, враховуючи наявність об»єктивних даних про порушення правил дорожнього руху з боку іншого учасника ДТП, а саме водія ОСОБА_4, яке вплинуло на настання наслідків у виді зіткнення та пошкодження транспортних засобів, не дають підстав для висновку про наявність вини ОСОБА_2 у виникненні ДТП і відповідно про вчинення ним адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП.

З урахуванням викладеного , постанова судді Голосіївського районного суду м. Києва від 24 грудня 2014 року, якою ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення підлягає скасуванню, а провадження у справі закриттю за відсутністю в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного та керуючись ст. 294 КУпАП, суддя апеляційного суду -

П О С Т А Н О В И Л А:

Поновити адвокату Максименку Я.О., який діє в інтересах ОСОБА_2 строк на апеляційне оскарження постанови Голосіївського районного

суду м. Києва від 24.12.2014 року та задовольнити його апеляційну скаргу.

Постанову судді Голосіївського районного суду м. Києва від 24 грудня 2014 року про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП - скасувати, а провадження у справі закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП - у зв'язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя: І.М. Сілкова