АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 552/4110/15-п Номер провадження 33/786/179/15Головуючий у 1-й інстанції Шиян В.М. Доповідач ап. інст. Ландар О. В.
Категорія ч.2 ст.130 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 вересня 2015 року м. Полтава

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Полтавської області Ландар О.В., розглянувши справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на постанову судді Київського районного суду м. Полтави від 18 серпня 2015 року,-

В С Т А Н О В И В :

Цією постановою

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця та жителя АДРЕСА_1, громадянина України, працюючого заступником директора ТОВ ПВК «Полтава-цемент», 06.05.2015 притягувався до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП-

піддано адміністративному стягненню за ч.2 ст.130 КУпАП у вигляді позбавлення права керування всіма видами транспортних засобів строком на 2 роки.

Згідно з постановою суду ОСОБА_2 визнано винуватим у тому, що він 14 липня 2015 року, близько о 03 год. 07 хв., у м. Полтаві по просп. Першотравневому, в порушення п.2.9 Правил дорожнього руху України, керував автомобілем НОМЕР_1 у стані алкогольного сп'яніння. Огляд на стан сп'яніння проводилися у Полтавському обласному наркологічному диспансері.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 просить постанову місцевого суду скасувати та постановити нову, якою застосувати до нього адміністративний арешт строком на 10 діб. Свою апеляцію мотивує незаконністю судового рішення, а саме тим, що про результати медичного огляду на стан сп'яніння у наркодиспансері його повідомили усно, а у постанові суду не вказано ступінь алкогольного сп'яніння і наскільки він перевищує допустимий розмір вмісту алкоголю. Крім того вважає, що суддя не взяв до уваги обставини, що пом'якшують покарання - визнання вини, не мотивував неможливість застосування альтернативних стягнень, та був упередженим, оскільки раніше виносив постанову щодо нього за ч.1ст.130КУпАП.

Заслухавши апелянта ОСОБА_3, перевіривши матеріали справи та долучені до скарги документи, вважаю, що принесена апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Висновок суду про винуватість ОСОБА_3 у вчиненні адміністративного правопорушення, за яке він притягнутий до адміністративної відповідальності за обставин, наведених в постанові суду, є обґрунтованим, доводиться зібраними доказами по справі та не ставиться під сумнів самим апелянтом, як і правова кваліфікація правопорушення, що вірно кваліфіковано судом за ч.2 ст. 130КУпАП за ознакою повторності, оскільки 6.05.2015 року за аналогічне правопорушення ОСОБА_3 притягувався до відповідальності за ч.1ст.130КУпАП.

Відповідно до п. 3.15 спільного наказу МВС та МОЗ «Про затвердження Інструкції про виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» від 09.09.2009 N 400/666 за результатами огляду на стан сп'яніння та лабораторними дослідженнями встановлюється діагноз, який вноситься до акта медичного огляду. Як вбачається з висновку щодо результатів медичного огляду від 14.07.2015 року ОСОБА_2 на момент проведення огляду перебував у стані алкогольного сп'яніння (а.с. 2). Цей факт апелянт по суті не спростовує. Визначення є ступеню сп'яніння на даному етапі перевірки інструкція не передбачає.

Що стосується доводів апелянта про необхідність заміни виду стягнення з позбавлення права керування транспортними засобами на адміністративний арешт, то вони не узгоджуються з вимогами закону, оскільки за змістом ст. 24 КУпАП таке стягнення є більш суворим, ніж позбавлення спеціального права.

Статтею ж ст.294 КУпАП, яка регламентує порядок апеляційного перегляду судових рішень, заборонено посилювати стягнення у разі зміни постанови в частині накладення стягнення, в межах, передбачених санкцією статті КУпАП.

З урахуванням того, що у травні поточного року ОСОБА_2 притягувався до адміністративної відповідальності за керування транспортним засобом у стані алкогольного сп'яніння і через два місяці після цього знову вчинив аналогічне правопорушення, рішення судді місцевого суду про накладення за це на ОСОБА_2 адміністративного стягнення у виді позбавлення спеціального права є обґрунтованим.

Розгляд нової справи відносно одної і тієї ж особи, не є обставиною, яка згідно закону виключає участь судді у її розгляді. Отже істотних порушень закону, які б слугували підставою для зміни чи скасування судового рішення не встановлено.

З урахуванням викладеного та керуючись ст. 294 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляцію ОСОБА_2 залишити без задоволення, а постанову судді Київського районного суду м. Полтави від 14 липня 2015 року щодо нього - без змін.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Полтавської області (підпис) Ландар О.В.

Згідно з оригіналом

Суддя: Ландар О.В.