АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

Іменем України

16 вересня 2015 року суддя Апеляційного суду Дніпропетровської області Живоглядова І.К., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпропетровську, апеляційну скаргу адвоката Хоміча Р.Г., в інтересах ОСОБА_2, на постанову Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 05 серпня 2015 року у справі про адміністративне правопорушення, якою провадження у справі, відносно

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, який проживає за адресою: АДРЕСА_1,

за ст. 124 КУпАП закрито, на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, через відсутність складу адміністративного правопорушення, -

встановив:

постановою Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 05 серпня 2015 року провадження у справі за ст. 124 КУпАП, відносно ОСОБА_3, закрито, на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, через відсутність складу адміністративного правопорушення.

При обставинах, зазначених у постанові суду першої інстанції, у вину ОСОБА_3 ставилося те, що 25 травня 2015 року приблизно о 14 годині, керуючи мотоциклом НОМЕР_1, рухався по вул. Куйбишева поблизу автозаправки у м. Синельникове, де, порушуючи п. 10.1 Правил дорожнього руху, виконав лівий поворот, не переконавшись у його безпеці, внаслідок чого допустив зіткнення із автомобілем «Фольксваген» д/н НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_2, який рухався у попутному із ним напрямку.

Дослідивши наявні докази по справі, суд першої інстанції дійшов висновку, що вони у своїй сукупності безсумнівно не доводять винуватість особи, що і стало приводом для закриття провадження у справі через відсутність складу адміністративного правопорушення.

Не погоджуючись із вищевказаною постановою, захисник ОСОБА_2 - адвокат Хоміч Р.Г. подав у строк, передбачений ч. 2 ст. 294 КУпАП, апеляційну скаргу, у якій просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийяти нову, якою визнати винуватість ОСОБА_3 у вчиненні адміністративного правопорушення.

Своє прохання апелянт мотивував тим, що суд під час розгляду справи грубо порушив права ОСОБА_2 у частині ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП.

Вирішуючи справу по суті, суд без достатніх правових підстав прийняв до уваги свідчення ОСОБА_4, залишивши поза увагою той факт, що ОСОБА_3 і свідок ОСОБА_5 є односельцями, тобто знайомими особами, а тому невиключно, що свідок зацікавлений у результатах розгляду справи в інтересах особи, яка притягалася до відповідальності. Крім цього, свідчення свідка викликають сумніви і в тому, що з місця, де він знаходився, об'єктивно не можливо було побачити механізм зіткнення.

Свідчення свідка, на переконання апелянта, викликають сумніви у тому, що з місця, де знаходився свідок об'єктивно не можливо було побачити механізм зіткнення.

Разом з тим, апелянт зазначає, що суд безпідставно відхилив наявну у справі схему місця ДТП, не з'ясувавши провину жодного з учасників.

У судове засідання апеляційного суду апелянт не з'явився про час та місце перегляду справи повідомлений належним чином, про причини своєї неявки суд не повідомив, клопотань про відкладання перегляду справи до суду не надходило. Враховуючи наведенні обставини, а також вимоги п. 6 ст. 294 КУпАП, апеляційний суд вважає можливим провести перегляд справи у відсутність особи, яка подала апеляційну скаргу.

Суд апеляційної інстанції, вивчивши матеріали справи, дослідивши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах апеляційної скарги, дійшов висновку, що у задоволенні апеляційної скарги слід відмовити з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов'язаний повно, всебічно та об'єктивно з'ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Як вбачається із матеріалів справи у вину ОСОБА_3 ставилося те, що 25 травня 2015 року приблизно о 14 годині, керуючи мотоциклом НОМЕР_1, рухався по вул. Куйбишева поблизу автозаправки у м. Синельникове, де, порушуючи п. 10.1 Правил дорожнього руху, виконав лівий поворот, не переконавшись у його безпеці, внаслідок чого допустив зіткнення із автомобілем «Фольксваген» д/н НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_2, який рухався у попутному із ним напрямку..

Перевіряючи докази вини ОСОБА_3, суд з'ясував, що вина особи доводилася письмовими поясненнями обох учасників пригоди (а.с. 4-6), які суперечать одні одним, також у матеріалах справи наявна схема місця ДТП (а.с. 2), на якій зазначено різні місця контакту транспортних засобів.

З наведеної сукупності доказів не можливо дійти безсумнівного висновку, який саме механізм зіткнення мав місце, по версії якого з учасників, оскільки залишається не відомим і не представляється можливим з'ясувати: де саме на проїзній частині перебував мотоцикл «ІЖ», під керуванням ОСОБА_3, та який у цей час водій автомобіля «Фолькваген» виконував маневр випередження чи обгін - дані обставини, на даній стадії, неможливо з'ясувати навіть шляхом направлення матеріалів на дооформлення.

Щодо доводів апелянта про порушення судом прав особи на захист, то вони свого підтвердження не знайшли, оскільки наявні порушення процесуального закону є формальними і за своєю суттю жодним чином не могли вплинути на прийняте рішення по сутті.

Стосовно вини кожного з учасників ДТП та належності доказів, то вони також безпідставні і необґрунтовані, оскільки суд, у відповідності до ст. 280 КУпАП, обмежений вирішенням питання вини лише у межах пред'явленого у протоколі обвинувачення. А належність доказів судом вирішується із дотримання вимог ст. 251, 252 КУпАП та ґрунтується на всебічному і повному об'єктивному дослідженні всіх обставин справи про що суд зазначив у своїй постанові із наведенням відповідних мотивів.

Таким чином, висновки суду першої інстанції щодо недоведеності вини ОСОБА_3 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, знайшли своє підтвердження. Висновки суду викладені у постанові повністю погоджується із сукупністю наявних у справі доказів і спростовують доводи апелянта у частині порушення його прав на захист та неналежності доказів.

Отже, апеляційний суд дійшов висновку, що суд першої інстанції розглянув справу із дотриманням вимог ст. ст. 279, 280 КУпАП, а наявними у справі доказам дав належну оцінку у відповідності до вимог ст. 252 КУпАП. Свої висновки щодо недоведеності вини особи суд належним чином мотивував та обґрунтовано закрив провадження у справі, на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, через відсутність складу адміністративного правопорушення.

За таких обставин, суд апеляційної інстанції вважає необхідним апеляційну скаргу залишити без задоволення, а постанову місцевого суду - без змін.

На підставі викладеного та керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

постановив:

у задоволенні апеляційної скарги адвоката Хоміч Р.Г., в інтересах ОСОБА_2, про скасування постанови місцевого суду із винесенням нової - відмовити.

Постанову Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 05 серпня 2015 року, якою провадження у справі про адміністративне правопорушення за ст. 124 КУпАП, відносно ОСОБА_3, закрито, на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, через відсутність складу адміністративного правопорушення, - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно, остаточна і оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Дніпропетровської області І.К.Живоглядова