Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 33/778/104/15
Єдиний унікальний № 310/964/15-п Головуючий в 1-й інстанції Пшеничний І.А.
Категорія - ст. 204-2 КУпАП Доповідач в 2-й інстанції ОСОБА_1
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 березня 2015 року м. Запоріжжя

Суддя Апеляційного суду Запорізької області Фомін В.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову судді Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 03 лютого 2015 року стосовно нього,

в с т а н о в и в:

постановою судді Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 03 лютого 2015 року до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ст. 204-2 КУпАП притягнуто ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянина України, працюючого рефмашиністом на СРТМ-К Черемош, проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3, із застосуванням стягнення у виді штрафу в розмірі 1 700 гривень.

Також постановлено стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в розмірі 36, 54 грн.

Як зазначено в постанові, 17.01.2015 року ОСОБА_2 здійснив виїзд з тимчасово окупованої території України (АР Крим) поза контрольним пунктом вїзду виїзду на судні Черемош через закритий порт Керч, чим порушив вимоги ч. 1 ст. 10 Закону України Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України від 15.04.2014 року, тобто вчинив правопорушення, передбачене ст. 204-2 КУпАП.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 посилаючись на незаконність постанови через неправильне застосування норм матеріального права і порушення норм процесуального права, зазначає, що справа розглянута з порушенням правил територіальної підсудності, а при її вирішенні судом першої інстанції не надано уваги, тому що він фактично не є субєктом вказаного правопорушення, оскільки будучи членом екіпажу українського риболовного судна, виконує свої обовязки на підставі КЗпП України та наказів капітана судна, при цьому він не має відповідних повноважень на подання заявок капітану порту та оформлення документів на відхід риболовного судна, у тому числі подання рейсового завдання. Крім того, вказує, що поза увагою суду залишився той факт, що внаслідок військової агресії Російської Федерації проти України та тимчасове закриття пропускних пунктів АР Крим, риболовне судно, яке знаходилося в порту м. Керч, було позбавлено можливості отримати дозвіл капітану порту та покинути порт, через що судновласником було укладено договір на ведення промислу в Чорному морі, та надано розпорядження капітану судна про відхід судна з порту м. Керч на порт м. Сухумі, з метою повернення судна до територіальних вод України. При цьому судновласником для узгодження та прийняття правомірних заходів щодо заходу судна до порту м. Бердянська було ініційовано спільну нараду державних органів, за результатами якого було надано розпорядження про оформлення заявки на захід до вказаного порту та виділений причал для швартовки судна, без виділення якого риболовне судно не змогло б зайти до порту. Окрім того, враховуючи, що судновласник мав на меті переведення належного йому судна з окупованої території у підконтрольні Україні порти, риболовне судно є українським, ходить під українським прапором, членами команди судна є громадяни України, що вказане судно могло бути націоналізоване на користь РФ, а також відсутність нормативного акту у чинному законодавстві України, згідно до якого судновласник міг би забрати українське риболовне судно з окупованої території, рішення про вихід судна з порту м. Керч було прийнято капітаном у стані крайньої необхідності. Також вказує, що судом не надано оцінки тому, що відповідно до встановленого порядку виїзду та вїзду на територію України, зокрема і ч. 1 ст. 10 ЗУ Про забезпечення прав та свобод громадян та правовий режим тимчасово окупованої території, він маючи в наявності паспорт громадянина України та посвідчення моряка, мав право на виїзд з тимчасово окупованої території.

Тому з урахуванням наведеного просить постанову скасувати, а провадження у справі закрити.

В судовому засіданні суду апеляційної інстанції, яке було призначено на 05.03.2015 року захисник ОСОБА_3, відповідно до наданих їй повноважень, які містяться в матеріалах справи, підтримавши апеляційну скаргу ОСОБА_2 просила постанову судді суду першої інстанції скасувати, а провадження у справі закрити.

Представник Бердянського прикордонного загону (ВЧ 1491) Азово-Чорноморського Регіонального Управління Державної прикордонної служби України ОСОБА_4, діючий на підставі довіреності від 25.02.2015 року за № 349, просив у задоволенні скарги ОСОБА_2 відмовити, а оскаржувану постанову залишити без змін.

В судове засідання суду апеляційної інстанції, яке було відкладено на 19.03.2015 року, учасники судового провадження з невідомих причин не зявились, про час та місце розгляду справи були належним чином повідомлені.

Враховуючи, що учасники судового провадження були належним чином повідомлені про час та місце розгляду, суд апеляційної інстанції відповідно до вимог ч. 6 ст. 294 КУпАП вважає за можливим розгляду справу у їх відсутність.

Перевіривши матеріали справи та аргументи скарги, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга ОСОБА_2 підлягає частковому задоволенню, з огляду на наступне.

Згідно до фактичних обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення, та покладених в основу оскаржуваної постанови судді, місцем вчинення правопорушення є закритий порт Керч, що відноситься до юрисдикції Керченського міського суду Автономної Республіки Крим.

Статтею 12 Закону України Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України від 15.04.2014 року у зв'язку з неможливістю здійснювати правосуддя місцевими загальними судами Автономної Республіки Крим та міста Севастополя на тимчасово окупованих територіях, змінено територіальну підсудність судових справ, підсудних місцевим загальним судам, що розташовані на території Автономної Республіки Крим та міста Севастополя:

- цивільні справи розглядаються місцевими загальними судами міста Києва, що визначаються Апеляційним судом міста Києва;

- адміністративні справи, підсудні місцевим загальним судам, як адміністративним судам, розташованим на території Автономної Республіки Крим та міста Севастополя, розглядаються місцевими загальними судами міста Києва, що визначаються Київським апеляційним адміністративним судом;

- кримінальні провадження - одним з районних судів міста Києва, визначеним Апеляційним судом міста Києва;

- питання, що відносяться до повноважень слідчого судді, у кримінальних провадженнях, що перебувають на стадії досудового розслідування і здійснюються на території Автономної Республіки Крим та міста Севастополя, розглядаються слідчими суддями районних судів міста Києва, визначеними Апеляційним судом міста Києва.

Між тим, вказаним законом питання щодо територіальної підсудності судових справ за Кодексом України про адміністративні правопорушення чітко не визначено.

Згідно до положень статті 18 Закону України Про судоустрій і статус суддів (від 07 липня 2010 року, № 2453-VІ) суди загальної юрисдикції спеціалізуються на розгляді цивільних, кримінальних, господарських, адміністративних справ, а також справ про адміністративні правопорушення.

Таким чином, виходячи з наведеного, суд апеляційної інстанції доходить висновку, що судові справи за Кодексом України про адміністративні правопорушення, підсудні місцевим загальним судам, що розташовані на території Автономної Республіки Крим та міста Севастополя, повинні розглядатися місцевими загальними судами міста Києва, що визначаються Апеляційним судом міста Києва.

При підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2, суддя не врахував положення частини 1 статті 276, пункту 1 частини 1 статті 278 КУпАП, внаслідок чого розглянув справу, яка не відноситься до його компетенції.

Таким чином, враховуючи наведене, а також судову практику Верховного Суду України, згідно з якою допускається повернення протоколів про адміністративні правопорушення органу, який їх направив, суд апеляційної інстанції вважає, що постанова судді підлягає скасуванню внаслідок порушення правил підсудності, а матеріали справи за протоколом про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 поверненню органу, посадовою особою якого складено цей протокол.

У звязку із скасуванням оскаржуваної постанови внаслідок порушення судом правил територіальної підсудності справи, суд апеляційної інстанції не розглядає інші доводи скарги.

З огляду на зазначене, керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя

п о с т а н о в и в:

апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Постанову судді Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 03 лютого 2015 року відносно ОСОБА_2 скасувати, а матеріали справи за протоколом про адміністративне правопорушення АзЧРУ № 043853 від 31 січня 2015 року, складені відповідною посадовою особою відділу прикордонної служби Бердянськ Бердянського прикордонного загону Азово-Чорноморського Регіонального Управління Державної прикордонної служби України повернути цьому органу.

Постанова Апеляційного суду Запорізької області набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Запорізької області ОСОБА_1