АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 33/796/508/2015 Суддя у першій інстанції: Дмитрук Н.Ю.
Категорія: ч.1 ст.130 КУпАП Головуючий у апеляційній інстанції: Фрич Т.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 травня 2015 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду м.Києва Фрич Т.В., за участю особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_3 та його захисника ОСОБА_4, розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_3 на постанову судді Голосіївського районного суду міста Києва від 19 березня 2015 року щодо

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, українця, уродженця Вінницької області, працюючого таксистом у службі таксі «Єдина служба таксі», одруженого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1

в с т а н о в и л а:

Постановою судді Голосіївського районного суду міста Києва від 19 березня 2015 року ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та застосовано до нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 350 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 5 950 гривень.

Згідно постанови, 14.02.2015 року о 07-00 год. на пр-ті Науки в м.Києві, водій ОСОБА_3 керував автомобілем «ЗАЗ Sens»д.н.з.НОМЕР_1 із явними ознаками алкогольного сп'яніння (різкий запах алкоголю із порожнини рота). Від проходження медичного огляду на стан сп'яніння в установленому законом порядку відмовився у присутності свідків, чим порушив п.2.5 ПДР України.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу в якій просить постанову Голосіївського районного суду міста Києва від 19 березня 2015 року скасувати, а провадження у справі закрити на підставі п.1 ст.247 КУпАП, за відсутністю складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Апелянт посилається на неправильність застосуванням норм матеріального права та порушення норм процесуального права, а також неповноту з'ясування фактичних обставин справи, які мають значення для прийняття об'єктивного і законного рішення. Зазначає, що зібрані у справі докази не доводять того, що він керував транспортним засобом у стані алкогольного сп'яніння, а його відмова від проходження огляду на стан алкогольного сп'яніння не містить складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Крім того, апелянт в своїй апеляційній скарзі просить вважати десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови Голосіївського районного суду м.Києва від 19 березня 2015 року не пропущеним і прийняти його апеляційну скаргу до розгляду. Зазначає, що він не був присутнім в судовому засіданні 19 березня 2015 року, під час винесення рішення, а копію постанови отримав лише 24 березня 2015 року.

Перевіривши матеріали справи, суд приходить до висновку, що клопотання про поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження постанови Голосіївського районного суду м.Києва від 19 березня 2015 рокуроку необхідно задовольнити.

Заслухавши доповідь судді, пояснення ОСОБА_3 та його захисника ОСОБА_4, перевіривши матеріали справи та дослідивши доводи на обґрунтування апеляційної скарги, вважаю, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступних підстав.

Висновок суду про винуватість ОСОБА_3 у порушенні ним п.2.5 Правил дорожнього руху України є обгрунтованим, підтверджується протоколом серії АП1 №176084 від 14.02.2015 року про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_3 ( а.с.1), власноручним записом ОСОБА_3 про те, що він вживав алкогольні напої і до лікаря їхати відмовляється, письмовими поясненнями свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_7, про те, що вони були свідками ухилення ОСОБА_3 14.02.2015 р. близько 07 год.15 хв. в м.Києві на пр.-ті Науки від проходження, відповідно до встановленого законом порядку, огляду на стан сп»яніння (а.с.2), написаного власноручно зобов»язання ОСОБА_3 не керувати автомобілем «ЗАЗ Део» д.н.НОМЕР_1 протягом 6- годин ( а.с.3)., а тому вина ОСОБА_3 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, доведена.

Доводи ОСОБА_3 викладені ним в поясненнях наданих суду першої інстанції 26.02.2015 року про те, що він не порушував вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху, 14.02.2015 року він віз на роботу дружину, відмовився проходити медичний огляд, оскільки був тверезим та за рекомендацією одразу поїхав до КМНКЛ «Соціотерпія» де пройшов медичний огляд з метою виявлення стану алкогольного чи наркотичного сп»яніння.

Вказані доводи ретельно перевірялись судом першої інстанції, їм дана належна оцінка, рішення суду з цього приводу достатньо мотивоване з чим погоджується і суд апеляційної інстанції.

Відповідно до вимог ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративне правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи. А тому на думку апеляційного суду вказані вимоги закону судом першої інстанції дотримані в повному об»ємі.

Що стосується доводів викладених ОСОБА_3 в апеляційній скарзі, про те, що події відбувались 13.02.2015 року, а не 14.02.2015 року як це зазначено в протоколі та інших доказах, що йому не пропонували працівники ДАІ пройти огляд на стан сп»яніння безпосередньо на місці, і те, що він був тверезий, що підтверджується довідкою «Соціотерапії» від 13.02.2015 року, апеляційний суд вважає їх необгрунтованими та такими, що повністю спростовані доказами, які містяться в матеріалах справи.

А саме, а ні в протоколі про адміністративне правопорушення, а ні в розписці ОСОБА_3 не вказав будь-яких зауважень, щодо дати, стану сп»яніння, та порушення процедури проведення огляду, а відтак будь-яких сумніви з цього приводу у Апеляційного суду відсутні.

Згідно вимог ст.33 КУпАП стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України. При накладенні стягнення враховується характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність.

Будь-яких порушень в частині накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_3 також не встановлено.

Таким чином вважаю, постанова суду першої інстанції щодо ОСОБА_3 є обгрунтованою законною та мотивованою, а тому підстави для її скасування та закриття провадження у справі, як про це просить ОСОБА_3 відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст.294 КУпАП України, суддя,-

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3зилишити без задоволення.

Постанову судді Голосіївського районного суду міста Києва від 19 березня 2015 року, якою ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та застосовано до нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 350 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 5 950 гривень, - без зміни.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду міста Києва Т.В.Фрич