АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Категорія: ст.124 КпАП України
ПОСТАНОВА ПО СПРАВІ ПРО АДМІНПРАВОПОРУШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 вересня 2015 року м. Полтава

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Полтавської області Костенко В.Г.,

з участю:

ОСОБА_2 - представника потерпілого ОСОБА_3,

адвоката Пожарова О.О. - представника ОСОБА_5,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Полтава справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_2 - представника потерпілого ОСОБА_3 на постанову судді Автозаводського районного суду м. Кременчук Полтавської області від 27 липня 2015 року,

ВСТАНОВИВ:

Цією постановою щодо

ОСОБА_5,

ІНФОРМАЦІЯ_1, мешканця АДРЕСА_1, громадянина України, з вищою освітою, неодруженого, несудимого,

закрите провадження по справі про адміністративне правопорушення, передбачене ст.124 КпАП України, на підставі п.1 ст.247 цього Кодексу в зв'язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Згідно постанови судді, щодо ОСОБА_5 був складений протокол про те, що він 10 грудня 2014 року близько 11 год. 45 хв., в м. Бориспіль Київської області по вул. Київський Шлях, в порушення п.10.1 Правил дорожнього руху України, керуючи автомобілем «Шкода Октавія» днз НОМЕР_1, при перестроюванні вчинив зіткнення з автомобілем «Ауді Q7» днз НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_3

Закриваючи провадження у справі, суддя послався на висновок комплексної судової транспортно-трасологічної та автотехнічної експертизи, а також показання експерта в судовому засіданні, відповідно до яких дії водія ОСОБА_5 не можуть бути оцінені як такі, що не відповідали вимогам п.10.1 Правил дорожнього руху України та з технічної точки зору знаходилися в причинному зв'язку з пригодою.

В апеляційній скарзі представник потерпілого просить скасувати постанову судді та постановити нове рішення, яким визнати ОСОБА_5 винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КпАП України. При цьому не погоджується з висновками судового експерта та на наголошує, що адміністративний протокол був складений лише щодо ОСОБА_5 про порушення ним правил дорожнього руху, які привели до ДТП.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, вважаю, що вона не підлягає задоволенню з таких підстав.

Висновок судді про закриття провадження в справі за відсутності події і складу адміністративного правопорушення ґрунтується на зібраних в установленому порядку і перевірених у судовому засіданні доказах.

Диспозицією ст.124 КпАП України передбачена відповідальність за порушення правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

В протоколі про адміністративне правопорушення від 10 грудня 2014 року серії АП1№611396 зазначено, що водій ОСОБА_5 порушив п.10.1 Правил дорожнього руху України під час керування автомобілем «Шкода Октавія» днз НОМЕР_1, при перестроюванні та вчинив зіткнення з автомобілем «Ауді Q7» днз НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_3

Згідно показань ОСОБА_5 в судовому засіданні, він після перестроювання зайняв ліву крайню смугу, по якій рухався в напрямку м. Кременчук, а ОСОБА_3, керуючи автомобілем «Ауді Q7», здійснюючи обгін з виїздом на зустрічну смугу руху та закінчуючи маневр, допустив зіткнення автомобілів.

Такі показання об'єктивно підтверджуються висновком №371/372 комплексної судової транспортно-трасологічної та автотехнічної експертизи від 25 червня 2015 року, згідно з яким, за даних дорожніх обставин, дії водія ОСОБА_5 не можуть бути оцінені як такі, що не відповідали вимогам п.10.1 Правил дорожнього руху. Водночас експерт зазначив, що дії водія ОСОБА_3 не відповідали вимогам п.10.1 цих Правил та з технічної точки зору знаходилися в причинному зв'язку з пригодою.

Доводи апеляційної скарги про необ'єктивність висновку експерта не ґрунтуються на матеріалах справи.

З матеріалів справи вбачається, що комплексна судова транспортно-трасологічна та автотехнічна експертиза була призначена мотивованим рішенням судді за клопотанням водія ОСОБА_5, з урахуванням думки учасників процесу.

Сам висновок ґрунтується на відомостях, які експерту були надані для проведення дослідження, зокрема, ним були використані: схема наслідків ДТП від 10 грудня 2014 року, пояснення водіїв ОСОБА_5 та ОСОБА_3, фотознімки автомобілів з місця пригоди та протокол судового засідання.

Тобто, висновок експерта ґрунтувався на доказах, які судом були визнані допустимими.

Суддею була перевірена також компетентність експерта та не встановлено його заінтересованості у результатах розгляду справи. Також експерт був попереджений про кримінальну відповідальність за ст.384 і ст.385 КК України.

З огляду на дотримання процесуального порядку призначення й проведення експертизи, враховуючи компетентність експерта, який є завідуючим сектором автотехнічних досліджень, має 2-й кваліфікаційний клас, вищу автотехнічну освіту, відсутність будь-яких даних про його заінтересованість у результатах розгляду справи, суддя обґрунтовано визнав висновок №371/372 комплексної судової транспортно-трасологічної та автотехнічної експертизи від 25 червня 2015 року допустимим та належним чином оцінив цей доказ.

Більше того, експерт був допитаний в судовому засіданні та роз'яснив свій висновок і підтвердив його.

Доводи апеляційної скарги про те, що експерт не взяв до уваги пояснення водія ОСОБА_3 не відповідають дійсності.

В дослідницькій частині висновку експерт аналізує пояснення ОСОБА_3, які були надані ним після пригоди та пояснення, які надійшли до суду. Ці пояснення відрізняються між собою і містять суттєві суперечності щодо обставин та механізму пригоди.

З огляду на це, а також враховуючи відсутність будь-якої слідової інформації на місці пригоди та достатніх об'єктивних даних, експерт прийшов до обґрунтованого висновку, що версія ОСОБА_3 про винуватість ОСОБА_5 не може бути перевірена на технічну спроможність.

Наведене підтверджується і дослідженням схеми ДТП, в якій відсутні дані, що стосуються пригоди, зокрема: сліди гальмового шляху коліс транспортних засобів: їх розміщення відносно елементів проїзної частини; довжина від їх початку до кожного колеса транспортного засобу із зображенням місць розривів; довжина слідів на ділянках з різним покриттям; інші сліди та предмети, що стосуються пригоди: розміщення частин та об'єктів (уламки кузова, частинки фарби, уламки скла, осипання ґрунту, сліди рідини та ін.), що відокремилися від транспортного засобу, відносно елементів проїзної частини, транспортних засобів; площа розсіювання уламків скла, осипання ґрунту тощо; координати місця зіткнення відносно сталих орієнтирів.

Враховуючи наведене, а також суттєві суперечності у поясненнях водія ОСОБА_3, відсутність свідків, з огляду на висновок комплексної судової транспортно-трасологічної та автотехнічної експертизи, суддя прийшов до обґрунтованого рішення про закриття провадження в справі на підставі п.1 ст.247 КпАП України та належним чином мотивував таке рішення.

Наданий в судове засідання представником потерпілого висновок спеціаліста №1 від 18 вересня 2015 року про винуватість водія ОСОБА_5 у даній пригоді суд не може визнати належним та допустимим доказом з огляду на таке.

Як вбачається з тексту цього висновку, спеціаліст використовував вихідні дані, в яких зазначені координати місця зіткнення, розташування автомобілів в момент первинного контакту та в момент виникнення небезпеки для руху. При цьому на дослідження йому були надані: заява про призначення дослідження на 1 аркуші; додаток до заяви на 1 аркуші та копія адміністративної справи щодо ОСОБА_5 на 29 аркушах.

Проте матеріали справи, яка надійшла до апеляційного суду, в тому числі і протокол про адміністративне правопорушення та схема ДТП, не містять такої інформації.

Таким чином, за відсутності даних про походження відомостей, які були надані на дослідження, неможливо зробити висновок про належність та допустимість цього доказу. Крім того, вказаний спеціаліст не був попереджений про кримінальну відповідальність.

Будь-яких інших доказів, які б підтверджували винуватість ОСОБА_5 у вчиненні адміністративного правопорушення та спростовували висновки судді, апеляційна скарга не містить і в судовому засіданні не встановлено.

Враховуючи наведене, підстави для скасування судового рішення відсутні. Отже, апеляційна скарга не підлягає до задоволення.

Керуючись ст.294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - представника потерпілого ОСОБА_3 залишити без задоволення, а постанову судді Автозаводського районного суду м. Кременчук Полтавської області від 27 липня 2015 року щодо ОСОБА_5, - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя апеляційного суду

Полтавської області Костенко В.Г.