Справа № 163/1988/15-п Провадження №33/773/249/15 Суддя в 1 інстанції: Мосієвич І.В.
Категорія: ст.ст. 471, 472 МК України Доповідач: Денісов В. П.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 жовтня 2015 року місто Луцьк

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Волинської області Денісов В.П., з участю представника митниці Пікалюка М.С., захисника ОСОБА_3 - адвоката Лисюка В.В., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_3 на постанову судді Любомльського районного суду Волинської області від 27 серпня 2015 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_3 за ст.ст.471, 472 МК України,-

В С Т А Н О В И В:

Згідно постанови судді Любомльського районного суду Волинської області від 27 серпня 2015 року ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянка України, проживаюча в АДРЕСА_1, визнана винною у вчиненні правопорушень, передбачених ст.ст.471, 472 МК України, і на підставі ч.2 ст.36 КУпАП на неї накладено стягнення у виді штрафу в 163651 гривня 25 копійок та конфіскації в дохід держави товару: окулярів сонцезахисних у футлярах торгової марки «Cazal», в кількості 88 штук та туалетної води торгової марки «CHANEL» в кількості 18 штук, загальною вартістю 163651 гривня 25 копійок, вилученого згідно протоколу та опису затриманих предметів №0874/20500/2015 від 11.07.2015 року.

Стягнуто з ОСОБА_3 в користь Волинської митниці 92 гривні 72 копійки витрат по справі за зберігання товарів.

Стягнуто з ОСОБА_3 36 (тридцять шість) гривень 54 копійки судового збору.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_3 притягнуто до адміністративної відповідальності за те, що вона 11 липня 2015 року, близько 08 годин 50 хвилин, слідуючи з Республіки Польща в Україну через м/п «Устилуг» Волинської митниці ДФС, в якості водія автомобіля «Ситроєн Джампі» реєстраційний номер НОМЕР_1 намагалася ввезти на митну територію України смугою руху спрощеного митного контролю «зелений коридор» з порушенням вимог ст.366 МК України понад неоподатковану норму товар: окуляри сонцезахисні в футлярах торгової марки «Cazal», в кількості 88 штук та туалетної води торгової марки «CHANEL» в кількості 18 штук, всього товару загальною вартістю 163651,25 грн., який знаходився в салоні автомобіля, чим вчинила правопорушення, передбачене ст.471 МК України.

Вона ж, при тих же обставинах, слідуючи смугою руху спрощеного митного контролю «зелений коридор», порушуючи вимоги ст.257 МК України, не задекларувала за встановленою формою вказаний товар, який підлягає обов'язковому письмовому декларуванню відповідно ст.374 МК України, чим вчинила правопорушення, передбачене ст.472 МК України.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3, не оспорюючи вчинення нею правопорушення, передбаченого ст.471 МК України, вважає, що притягнення до адміністративної відповідальності за ст.472 МК України є незаконним і необґрунтованим. Вказує, що під час перетину кордону вона повідомила працівника митниці про наявний у неї товар, який знаходився в салоні автомобіля, здійснивши усне декларування товару. Стверджує, що умислу на вчинення вказаного правопорушення у нього не було.

Просить постанову судді в частині притягнення її до адміністративної відповідальності за ст.472 МК України скасувати, а провадження по справі закрити, та накласти стягнення за ст.471 МК України в межах санкції.

Заслухавши думку захисника особи притягнутої до відповідальності, який підтримав подану апеляцію і просив її задовольнити, міркування представника митниці, який просив залишити постанову судді щодо ОСОБА_3 без змін, дослідивши матеріали вищевказаної справи, приходжу до висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення з наступних підстав.

Згідно ст.486 МК України завданнями провадження у справах про порушення митних правил є своєчасне, всебічне, повне та об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її з дотриманням вимог закону.

Відповідно до вимог ст.489 МК України, при розгляді справи про порушення митних правил суд зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують та/або обтяжують відповідальність, чи є підстави для звільнення особи, що вчинила правопорушення від адміністративної відповідальності, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Однак, вказані вимоги закону судом першої інстанції не були виконані, при прийнятті рішення обставини справи досліджено неповно та однобічно, не перевірено об'єктивність та повноту провадження у справі, а тому висновок суду про наявність в діях ОСОБА_3 складу правопорушення, передбаченого ст.472 МК України, є передчасним.

Визнавши ОСОБА_3 винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.472 МК України, суд належним чином не мотивував свого рішення з цього приводу і не зазначив доказів, якими підтверджується вина останньої.

Відповідно до ст.471 МК України передбаченим у цій статті адміністративним правопорушенням є порушення встановленого цим Кодексом порядку проходження митного контролю в зонах (коридорах) спрощеного митного контролю, тобто переміщення через митний кордон України особою, яка формою проходження митного контролю обрала проходження (проїзд) через "зелений коридор", товарів, переміщення яких через митний кордон України заборонено або обмежено законодавством України, або товарів в обсягах, що перевищують неоподатковувану норму переміщення через митний кордон України.

Таким чином, за переміщення через митний кордон України товарів в обсягах, що перевищують неоподатковувану норму переміщення, особа, яка формою проходження митного контролю обрала смугу спрощеного митного контролю, несе відповідальність за ст.471 МК України, за що ОСОБА_3 обґрунтовано притягнута до адміністративної відповідальності. Крім того, обставини вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.471 МК України, ОСОБА_3 не оспорюються.

У відповідності до вимог ст.472 МК України адміністративним правопорушенням є не декларування товарів, транспортних засобів комерційного призначення, що переміщуються через митний кордон України, тобто незаявлення за встановленою формою точних та достовірних відомостей (наявність, найменування або назва, кількість тощо) про товари, транспортні засоби комерційного призначення, які підлягають обов'язковому декларуванню у разі переміщення через митний кордон України.

В протоколі про порушення митних правил №0874/20500/2015 від 11.07.2015 року, складеного відносно ОСОБА_3, не розкрито об'єктивної сторони правопорушення за ст.472 МК України, яка передбачає відповідальність за незаявлення за встановленою формою точних і достовірних відомостей про товари, які підлягають обов'язковому декларуванню у разі переміщення через митний кордон України.

З протоколу незрозуміло, в чому полягало дане правопорушення, якими діями правопорушника воно вчинено і чим це підтверджується.

Суд, розглядаючи справу не звернув на це увагу, як і на вимоги ч.6 ст.366 МК України, згідно якої, обравши проходження через "зелений коридор", особа звільняється від подання письмової митної декларації, і в своїй постанові при викладенні суті вчиненого правопорушення безпідставно зазначив, що ОСОБА_3 "слідуючи смугою руху спрощеного митного контролю «зелений коридор», вчинивши декларування шляхом вчинення дій, порушуючи вимоги ст.257 МК України, не задекларувала за встановленою формою вказаний товар".

Крім того, як вбачається з показань ОСОБА_3, вона сама повідомила працівників митниці про перевезення нею товару та просила надати декларацію для їх декларування, однак працівники митниці повідомили, що вона заїхала не на ту смугу, а тому провели огляд автомобіля, таким чином ОСОБА_3 була позбавлена можливості задекларувати товар у встановленому порядку, однак, дана обставина залишилася поза увагою суду.

Суд першої інстанції доказів, які б підтверджували винуватість ОСОБА_3 у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.472 МК України, у своїй постанові не навів.

З огляду на вищенаведене вважаю, що ОСОБА_3 притягнута до адміністративної відповідальності за ст.472 МК України необґрунтовано, а тому в цій частині постанова підлягає скасуванню, а провадження у справі закриттю на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП.

Разом з тим, ОСОБА_3 обґрунтовано визнана винною у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.471 МК України, тому на неї слід накласти стягнення у виді штрафу відповідно до санкції даної статті МК України.

При накладенні на ОСОБА_3 стягнення відповідно до ч.2 ст.33 КУпАП, суд апеляційної інстанції враховує характер вчиненого нею правопорушення, передбаченого ст.471 МК України, дані про її особу, ступінь вини, майновий стан, те що вона до адміністративної відповідальності притягується вперше, обставини, які б обтяжували її відповідальність, в матеріалах справи відсутні.

Враховуючи, що ОСОБА_3 перевозила товари, ввезення яких через митний кордон України не заборонено і не обмежено чинним законодавством України, вилучений у неї товар, після митного оформлення та сплати митних платежів, підлягає поверненню.

На підставі викладеного, керуючись ст.530 МК України, ст.294 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 - задовольнити.

Постанову судді Любомльського районного суду Волинської області від 27 серпня 2015 року в частині притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за ст.472 МК України - скасувати, а провадження у справі в цій частині закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП.

Цю ж постанову в частині притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за ст.471 МК України - змінити.

На підставі ст.471 МК України накласти на ОСОБА_3 стягнення у виді штрафу в розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1700 (одну тисячу сімсот) гривень.

Вилучений у ОСОБА_3, згідно протоколу про порушення митних правил № 0874/20500/2015 від 11.07.2015 року товар: окуляри сонцезахисні у футлярах торгової марки «Cazal», в кількості 88 штук та туалетну воду торгової марки «CHANEL» в кількості 18 штук, повернути останній після відповідного їх митного оформлення та сплати митних платежів.

В решті постанову Любомльського районного суду Волинської області від 27 серпня 2015 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя