Провадження № 33/772/22/2015
Головуючий у суді 1-ї інстанції ОСОБА_1
Доповідач: Слободян К. Б.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 січня 2015 р. м. Вінниця

Суддя Апеляційного суду Вінницької області Слободян К.Б. за участі скаржника ОСОБА_2 розглянув у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на постанову Вінницького міського суду від 15 грудня 2014 року, якою

ОСОБА_2,

ІНФОРМАЦІЯ_1, приватного підприємця,

що мешкає за адресою м. Вінниця, вул. Верхарна, 70/25,

визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.122-4 КУпАП та піддано адміністративному стягненню у виді позбавлення права керування транспортними засобами строком на 6 місяців, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_2 визнано винним у тому, що він 20.10.2014 року біля 8 год. 05 хв., рухаючись у м. Вінниці по вул. Гагаріна з боку вул. Хмельницьке шосе в напрямку вул. Соборна, керуючи автомобілем Фольксваген» д.н. НОМЕР_1, будучи причетним до дорожньо-транспортної пригоди, самовільно її залишив.

Не погодившись з судовим рішенням, ОСОБА_2 його оскаржив, зазначивши в апеляційній скарзі, що йому незрозуміло про яку дорожньо-транспортну пригоду йде мова і в якості кого він до неї причетний. Як зазначає скаржник, в зазначений день і час, зупинився за автомобілем ВАЗ, який несподівано почав рух назад, звільняючи проїзд трамваю, внаслідок чого зачепив передній бампер його автомобіля. Оскільки ушкодження були незначними, вони з водієм ВАЗ працівників ДАІ не викликали. Тому просить скасувати постанову суду і провадження закрити за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Заслухавши ОСОБА_2, який підтримав свою апеляційну скаргу та дав пояснення, аналогічні викладеним у скарзі, перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення та доводи апеляційної скарги, вважаю, що вона підлягає задоволенню.

З матеріалів справи, які складаються лише з двох документів, а саме протоколу про адмінправопорушення, в якому обставини правопорушення викладені аналогічно постанові суду, та пояснення ОСОБА_2, аналогічні доводам його апеляційної скарги (а.с.1,2), дійсно не вбачається, яка ж дорожньо-транспортна пригода відбулася, які транспортні засоби в ній постраждали, схема цієї ДТП, хто у ній винен і кому спричинена шкода та в якому розмірі.

В той же час диспозиція ст.122-4 КУпАП передбачає відповідальність за залишення водіями транспортних засобів, іншими учасниками дорожнього руху на порушення встановлених правил місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої вони причетні.

Ні у протоколі про адмінправопорушення, ні у постанові суду ОСОБА_2 винуватцем ДТП не зазначений. Інший учасник ДТП не встановлений. Твердження ОСОБА_2 про те, що він був постраждалим, але не маючи претензій до винуватця, за погодженням з останнім, вирішив працівників ДАІ не викликати, - не спростовані.

Практика Європейського суду з прав людини, зокрема рішення від 08.02.2001 року у справі «Берктай проти Туреччини», рішення від 07.11.2002 року у справі «Лавенте проти Латвії» показує, що оцінюючи докази суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву», що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростованих презумпцій.

Разом з тим, дії водіїв, а саме невиклик працівників ДАІ в подібній ситуації, за відсутності постраждалих та матеріальних претензій, не можуть розцінюватись як порушення правил дорожнього руху та утворювати склад правопорушення, передбачений ст.122-4 КУпАП, -

Керуючись ст. 294 КУпАП України, -

/

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Постанову Вінницького міського суду від 15 грудня 2014 року щодо ОСОБА_2, якою його визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.122-4 КУпАП, - скасувати.

Провадження у справі закрити за відсутністю в діях ОСОБА_2 складу правопорушення, передбаченого ст.122-4 КУпАП.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя: К.Б. Слободян