Апеляційний суд міста Києва
П О С Т А Н О В А

І м е н е м У к р а ї н и

17 вересня 2015 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва Тютюн Т.М., за участю ОСОБА_3 - особи, щодо якої винесено постанову, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженки м. Усть-Каменогорська, Казахстан, студентки 4-го курсу Інституту екранних мистецтв Київського національного університетутеатру, кіно і телебачення ім. І. Карпенка-Карого, що зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1,

на постанову судді Печерського районного суду м. Києва від 31 липня 2015 року,

у с т а н о в и в :

Постановою судді Печерського районного суду м. Києва від 31.07.2015 року на ОСОБА_3 накладено адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами на строк 1 рік за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Як встановив суд, 28 червня 2015 року близько 2 години 50 хвилин ОСОБА_3 керувала автомобілем Fiat д/н НОМЕР_2 у стані алкогольного сп'яніння, ступінь якого становив 0,35 проміле, чим порушила вимоги п.2.9 "а" Правил дорожнього руху України.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 зазначає, що при винесенні постанови суддею було порушено норми матеріального та процесуального права. Так, всупереч вимогам ст.268 КУпАП справу розглянуто у її відсутності, хоча після отримання повістки вона неодноразово телефонувала до суду з проханням відкласти судовий розгляд і намагалася отримати відповідну інформацію, яку надано не було. Постанова містить суперечливі дані як про керування транспортним засобом у стані алкогольного сп'яніння, так і про відмову від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп'яніння, що не відповідає дійсності, оскільки вона не заперечувала своєї вини, пройшла тестування за допомогою спеціального приладу і погодилася з результатами.

Щодо обставин вчинення правопорушення ОСОБА_3 вказує, що вимушена була вночі сісти за кермо після вживання невеликої кількості алкогольного напою через різке погіршення самопочуття подруги. І вказана обставина, на її думку, підтверджується тим, що всупереч вимогам ст.2652 КУпАП інспектор не затримав тимчасово транспортний

_________________________________________________________________________

Справа № 33/796/1080/2015 Постанова винесена суддею Тарасюк К.Е.

Категорія: ч.1 ст.130 КУпАП

засіб. Звертає увагу, що правопорушення вчинила вперше, щиро кається, і внаслідок її відсутності в судовому засіданні суд не дослідив обставини, які могли суттєво вплинути на обрання виду адміністративного стягнення.

З огляду на викладене, просить постанову судді місцевого суду змінити в частині накладення стягнення з позбавлення права керування транспортними засобами на штраф.

Крім того, апеляційна скарга містить клопотання про поновлення строку оскарження постанови по справі, яке ОСОБА_3 обґрунтовує тим, що копія постанови висилалася з порушенням триденного строку, встановленого ст.285 КУпАП, і за невірною адресою.

У судовому засіданні апеляційного суду ОСОБА_3 підтримала клопотання про поновлення строку, апеляційну скаргу і просила їх задовольнити. Також просила врахувати, що придбання і використання транспортного засобу пов'язане з необхідністю відвідувати бабусю і дідуся, які проживають за межами м. Києва, надавати їм медичну допомогу, що її батьки позбавлені можливості робити у зв'язку з навантаженням на роботі.

Вислухавши пояснення ОСОБА_3, вивчивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, приходжу до наступного висновку.

Як вбачається з матеріалів справи, її розглянуто за відсутності ОСОБА_3, яка не заперечувала, що була сповіщена про місце і час судового розгляду. Клопотання про відкладення розгляду справи матеріали не містять, а тому твердження ОСОБА_3 про допущені суддею процесуальні порушення є необґрунтованими.

Апеляційна скарга подана 31.08.2015 року, тобто з пропуском встановленого строку. Між тим, копія постанови надіслана правопорушниці 04.08.2015 року за невірною адресою: АДРЕСА_2, а не кв. НОМЕР_3, в якій проживає ОСОБА_3, а відтак твердження в апеляційній скарзі про несвоєчасне отримання копії постанови заслуговують на увагу (а.с.13). За таких обставин строк оскарження постанови пропущений з поважних причин і підлягає поновленню.

Винуватість ОСОБА_3 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, за обставин, викладених у постанові судді місцевого суду, доведена наявними в справі доказами і в апеляційній скарзі не оспорюється.

Твердження про суперечливість висновків суду про обставини вчинення правопорушення не заслуговують на увагу, оскільки зі змісту постанови чітко зрозуміло, що ОСОБА_3 керувала транспортним засобом у стані алкогольного сп'яніння.

Що стосується доводів в апеляційній скарзі про суворість накладеного стягнення, то вони є безпідставними.

Відповідно до вимог ч.2 ст.30 КУпАП позбавлення наданого даному громадянинові права керування транспортними засобами застосовується на строк до трьох років за грубе або повторне порушення порядку користування цим правом або на строк до десяти років за систематичне порушення порядку користування цим правом.

Накладене на ОСОБА_3 стягнення відповідає вимогам вказаної норми закону та ст.33 КУпАП, а саме, характеру вчиненого правопорушення, яке стосується безпеки дорожнього руху і є грубим, ступеню її вини, а також особі правопорушниці, яка не працює, і є мінімальним за санкцією ч.1 ст.130 КУпАП.

Що стосується пояснень ОСОБА_3 про необхідність користуватися транспортним засобом у зв'язку з постійним відвідуванням родичів, які проживають за межами м. Києва, то вони нічим не підтверджуються, як і пояснення про нагальну необхідність сісти за кермо у стані алкогольного сп'яніння через погіршення стану здоров'я подруги.

А твердження, що інспектор ДПС не здійснив тимчасове затримання транспортного засобу, що, на думку ОСОБА_3, доводить вимушеність керування транспортним засобом, спростовуються матеріалами справи, відповідно до яких до неї було застосовано інші заходи забезпечення провадження, а саме, тимчасово вилучено посвідчення водія та відсторонено від керування транспортним засобом, який було передано ОСОБА_4

Таким чином рішення про накладення на ОСОБА_3 стягнення у виді позбавлення спеціального права є правильним і підстав для його пом'якшення апеляційний суд не вбачає.

Отже, постанова судді місцевого суду є законною та обґрунтованою, а тому апеляційну скаргу належить залишити без задоволення.

На підставі викладеного, керуючись ст.294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

п о с т а н о в и в :

Поновити ОСОБА_3 строк оскарження постанови судді Печерського районного суду м. Києва від 31 липня 2015 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишити без задоволення, а постанову судді Печерського районного суду м. Києва від 31 липня, якою на неї накладено адміністративне стягнення за вчинення правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, у виді позбавлення права керування транспортними засобами на строк 1 /один/ рік, - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

міста Києва Т.М. Тютюн