Апеляційний суд Кіровоградської області
№ провадження 33/781/174/15 Головуючий у суді І-ї інстанції Запорожець О. М.
Категорія - 122 Доповідач у суді ІІ-ї інстанції Бондарчук Р. А.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.09.2015 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Кіровоградської області Бондарчук Р.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Кіровограда апеляційну скаргу ОСОБА_3 на постанову судді Новоархангельського районного суду Кіровоградської області від 07 серпня 2015 року, якою

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, українця, громадянина України, який не працює, проживає за адресою: АДРЕСА_1 -

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122 ч. 4 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП) та призначено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 680 грн., -

в с т а н о в и в:

Постановою судді Новоархангельського районного суду Кіровоградської області від 07 серпня 2015 року ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122 ч. 4 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 680 грн.

Згідно вказаної постанови, 29.05.2015 року о 17 год. 40 хв., ОСОБА_3, керуючи автомобілем ВАЗ-2107, номерний знак НОМЕР_1, на 0 км автодороги Кіровоград-Миколаїв, виїхав на дозволений (зелений) сигнал світлофора на перехрестя з автодорогою Київ-Знам'янка (144 км) та виконуючи поворот ліворуч, не надав переваги в русі автомобілю Шевроле «Авео», який рухався в зустрічному напрямку, чим змусив його різко загальмувати та змінити напрямок руху, створивши останньому аварійну ситуацію, чим порушив п. 16.6 ПДР України, тобто вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 122 ч. 4 КУпАП.

В апеляційній скарзі на дану постанову правопорушник просить її скасувати та закрити провадження у справі. В обґрунтування вказаної скарги правопорушник зазначив, що аварійної ситуації він нікому не створював, а докази створення ним аварійної ситуації в матеріалах справи відсутні; інспектором, при складанні протоколу, грубо порушено чинне законодавство у сфері адміністративних правопорушень; суддею не вірно зазначено місце вчинення правопорушення (не існує перехрестя Олександрівка-Кіровоград-Миколаїв), а також про те, що він не працює; справу розглянуто безпідставно без його участі, оскільки про її перенесення йому не повідомили; необґрунтовано у постанові вид та розмір накладеного стягнення.

Перевіривши матеріали справи, зваживши доводи апеляційної скарги, вислухавши пояснення особи, яка подала скаргу, апеляційний суд вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а постанову судді суду першої інстанції без змін, виходячи з таких підстав.

Відповідальність за ст. 122 ч. 4 КУпАП настає у разі порушення, передбачені частинами першою, другою або третьою цієї статті, що спричинили створення аварійної обстановки, а саме: примусили інших учасників дорожнього руху різко змінити швидкість, напрямок руху або вжити інших заходів щодо забезпечення особистої безпеки або безпеки інших громадян, що підтверджені фактичними даними.

Згідно п. 16.6 ПДР України, повертаючи ліворуч або розвертаючись при зеленому сигналі основного світлофора, водій нерейкового транспортного засобу зобов'язаний дати дорогу трамваю попутного напрямку, а також транспортним засобам, що рухаються в зустрічному напрямку прямо або повертають праворуч.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення, 29.05.2015 року о 17 год. 40 хв., ОСОБА_3, керуючи автомобілем ВАЗ-2107, номерний знак НОМЕР_1, на 0 км автодороги Олександрівка-Кіровоград-Миколаїв, виїхав на дозволений (зелений) сигнал світлофора на перехрестя проїзної частини з автодорогою Київ-Знам'янка (144 км) та виконуючи поворот ліворуч, не надав переваги в русі автомобілю Шевроле «Авео», номерний знак НОМЕР_2, який рухався в зустрічному напрямку прямо, чим змусив його різко загальмувати та змінити напрямок руху, створивши останньому аварійну ситуацію, чим порушив п. 16.6 ПДР України (а.с. 1).

В протоколі ОСОБА_3 власноручно зазначив, що порушив не навмисно, оскільки не місцевий, про що поставив свій підпис.

Зі схеми аварійної обстановки встановлено, що правопорушник, виїжджаючи та повертаючи ліворуч на перехресті на дозволений сигнал світлофора (зелений), дійсно не надав переваги в русі водію транспортному засобу, який рухався в зустрічному напрямку прямо (а.с. 3).

З пояснень громадянина ОСОБА_4 вбачається, що останній, керуючи автомобілем Шевроле «Авео», номерний знак НОМЕР_3, рухався через перехрестя на дозволений сигнал світлофора (зелений) прямо. Водій автомобіля ВАЗ-2107, номерний знак НОМЕР_1, який рухався в зустрічному напрямку також на зелений сигнал світлофора та повертаючи ліворуч, не надав йому переваги в русі, чим змусив його різко загальмувати та змінити напрямок руху, щоб уникнути ДТП (а.с. 2).

Таким чином, суддя районного суду обґрунтовано дослідив обставини справи та прийшов до висновку про наявність в діях апелянта складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122 ч. 4 КУпАП.

Доводи апеляційної скарги щодо відсутності складу правопорушення є необґрунтованими, спростовуються вищевикладеним та не підтверджуються належними доказами, а саме стосовно того, що аварійної ситуації він нікому не створював.

Посилання в апеляційній скарзі на те, що аварійної ситуації він нікому не створював, а докази створення ним аварійної ситуації в матеріалах справи відсутні, а також інспектором, при складанні протоколу, грубо порушено чинне законодавство у сфері адміністративних правопорушень є неналежними, так як такі дії інспектора у встановленому законом порядку не оскаржувалися, а з матеріалів справи жодних порушень не вбачається. Крім цього, апеляційний суд вважає, що вина правопорушника повністю підтверджена матеріалами справи і до такого висновку обґрунтовано дійшов суддя суду першої інстанції, а також, на місці складання протоколу ОСОБА_3 вину визнав, тому такі посилання надані з метою ухилення від адміністративної відповідальності.

Аргументи ОСОБА_3 про те, що суддею не вірно зазначено місце вчинення правопорушення (не існує перехрестя Олександрівка-Кіровоград-Миколаїв) є безпідставними, так як з матеріалів справ вбачається, що місцем вчинення адміністративного правопорушення є перехрестя автодоріг Олександрівка - Кіровоград-Миколаїв - Київ-Знам'янка, а Олександрівка-Кіровоград-Миколаїв є не перехрестям, а автошляхом.

Твердження апелянта про те, що справу розглянуто безпідставно без його участі, оскільки про її перенесення йому не повідомили є необґрунтованими, оскільки в матеріалах справи відсутні дані, що розгляд справи переносився, а також відносно цього правопорушником апеляційному суду не надано жодних доказів.

Крім цього, в матеріалах справи міститься зворотнє поштове повідомлення, згідно якого ОСОБА_3 25.07.2015 року вручено судову повістку про дату та місце розгляду справи відносно нього, про що останній власноручно підписався (а.с. 6).

Відповідно до матеріалів справи, під час її розгляду суддею районного суду виконано вимоги ст. 33 КУпАП, а саме: при накладенні стягнення враховано характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність. Врахувавши перелічені обставини, на думку апеляційного суду, суддя призначив достатнє та обґрунтоване стягнення.

Тому доводи апелянта про те, що необґрунтовано у постанові вид та розмір накладеного стягнення та дані про особу правопорушника у частині його місця роботи є безпідставними та спростовуються вищевикладеним, враховуючи, що правопорушнику накладено мінімальне адміністративне стягнення за вчинення даного порушення. Крім цього, даних про те, що ОСОБА_3 працює - судам першої та апеляційної інстанцій не надано, а також вони відсутні в матеріалах справи.

На підставі вищевикладеного суддею суду першої інстанції у відповідності до вимог ст. 245 КУпАП всебічно, повно та об'єктивно досліджено всі обставини справи, а тому підстав для скасування чи зміни постанови не вбачається.

Керуючись ст. 294 КУпАП,

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишити без задоволення, а постанову судді Новоархангельського районного суду Кіровоградської області від 07 серпня 2015 року - без зміни.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя апеляційного суду

Кіровоградської області Р.А. Бондарчук