Адміністративна справа 359/8914/15-п
Провадження 3/359/2572/2015
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 вересня 2015 р. суддя Бориспільського міськрайонного суду Київської обл. Туманова К.Л., розглянувши адміністративні матеріали, які надійшли з ВДАІ з обслуговування м. Бориспіль та Бориспільського району підпорядковане УДАІ ГУ МВС України в Київській області, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженки ІНФОРМАЦІЯ_2, непрацюючої, проживаючої за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3, ідентифікаційний номер: відомості відсутні,

за ст. 122-4 КУпАП, -

в с т а н о в и в :

Із протоколу про адміністративне правопорушення серія АП1 № 386246 від 28 серпня 2015 р. вбачається, що 28 серпня 2015 р. близько 17 год. 00 хв. на авто проводі с. Щасливе, ОСОБА_1 після скоєння ДТП, до якого вона була причетна, самовільно перемістила транспортний засіб, не дочекавшись приїзду працівників міліції, чим порушила п. 2.10 ПДР України, за що передбачена відповідальність за ст. 122-4 КУпАП.

У судовому засіданні особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, вину у вчиненому правопорушенні не визнала повністю, та пояснила, що 28.08.2015 р. близько 17:00 год. вона керувала автомобілем НОМЕР_1 по а/д "Київ-Харків". Під час руху по шляхопроводі с. Щасливе, вона відчула удар в задню ліву сторону автомобіля. Удар був не дуже сильний, а тому вона не відразу зрозуміла, що відбулося, і проїхала ще близько 15-20 м., а вже потім зупинилася. Вийшовши вона побачила, що в її автомобіль зліва в'їхав автомобіль НОМЕР_2. Водій даного автомобіля, в порушення вимог правил дорожнього-руху, рухався по іншій полосі, яка не дозволяла заїжджати на міст, внаслідок чого допустив зіткнення з її авто. Свій автомобіль вона нікуди не переміщала, і залишила його стояти на тому ж місці, де і зупинилася. Саме на цьому місці і перебував її автомобіль, коли приїхали працівники ДАІ. Крім того, ОСОБА_1 вказала, що зі схеми даного ДТП, вбачається, що її автомобіль знаходиться посеред дороги, там де вона зупинилася, коли зрозуміла, що сталося. Як би вона переміщувала свій автомобіль, то припаркувалася б на узбіччі, а не серед автотраси. Враховуючи, вищевикладене ОСОБА_1 просила суд закрити дану справу, за відсутністю складу правопорушення, оскільки вона не переміщала свій автомобіль з місця ДТП.

Допитаний у судовому засіданні старший інспектор ДПС керівник групи ДПС ВДАІ Бориспіль ОСОБА_2 пояснив, що 28.08.2015 р. близько 19 год. 45 хв. він здійснював оформлення дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася на а/д "Київ-Харків" шляхопровід с. Щасливе за участю водіїв ОСОБА_3 та ОСОБА_1 Дане ДТП сталося внаслідок порушення водієм ОСОБА_3 п.п. "б" п. 2.3, п. 10.1 ПДР України. Коли він прибув на місце ДТП, то учасники ДТП вказали місце зіткнення в одному місці, однак автомобіль ОСОБА_1 знаходився в 13 метрах, від даного місця ДТП. Це повністю підтверджується схемою ДТП, яка була складена зі слів учасників ДТП, і підписана ними. Враховуючи вищевикладене, та те, що автомобіль ОСОБА_1 знаходився на відстані 13 метрів від місця зіткнення автомобілів, інспектор ДАІ, вважав, що ОСОБА_1 своїми діями вчинила порушення п. 2.10 ПДР України, а саме п.п. "а" та "в", у звязку з чим, ним був складений протокол про адміністративне правопорушення відносно неї за ст. 122-4 КУпАП.

Дослідивши матеріалами справи про адміністративне правопорушення, заслухавши пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності та інспектора ДАІ ОСОБА_2, вивчивши пояснення данні на місце ДТП, суд прийшов до висновку, що вина ОСОБА_1 у порушенні вимог п. 2.10 ПДР України не знайшла свого підтвердження, а склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-4 КУпАП, судом не встановлений.

Статтею 245 КУпАП передбачено, зокрема, що завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, повне і об'єктивне з'ясування всіх обставин справи, вирішення її у точній відповідності із законом.

Згідно до вимог ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинене правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують чи обтяжують відповідальність, чи заподіяно матеріальну шкоду, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до вимог ст. 251 КУпАП, доказами - є будь-які фактичні данні, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення та винність даної особи в його вчиненні та інші обставини що мають значення для вирішення справи. І ці данні встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності та іншими доказами, свідченнями та документами, які також повинні бути відносними і допустимими.

Стаття 122-4 КУпАП передбачає відповідальність за залишення водіями транспортних засобів, іншими учасниками дорожнього руху на порушення встановлених правил місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої вони причетні.

Відповідно до п. 1.10 ПДР України залишення місця дорожньо-транспортної пригоди - дії учасника дорожньо-транспортної пригоди, спрямовані на приховання факту такої пригоди або обставин її скоєння, які спричинили необхідність проведення працівниками міліції заходів щодо встановлення (розшуку) цього учасника та (або) розшуку транспортного засобу.

З наданих до суду матеріалів справи про адміністративне правопорушення вбачається, що винність ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-4 КК України, констатується лише протоколом про адміністративне правопорушення серія АП1 № 386246 від 28.08.2015 р. та схемою наслідків ДТП, яка сталася 28.08.2015 р. Однак, дані документи не можуть слугувати доказами, які встановлюють наявність вини та винність ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 122-4 КУпАП, виходячи із наступного.

Протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ст. 122-4 КУпАП, був складений старшим інспектором ДПС ОСОБА_2, у звязку з тим, що автомобіль ОСОБА_1 знаходився у 13 метрах від місця дорожнього-транспортної пригоди, що вказує на те, що вона перемістила свій транспортний засіб з місця ДТП, чим остання порушила п. 2.10 ПДР України, а саме п.п. "а" та "в".

Відповідно до п.п. "а" та "в" п. 2.10 ПДР України у разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобовязується: негайно зупинити транспортний засіб і залишатися на місці пригоди; не переміщати транспортний засіб і предмети, що мають причетність до пригоди.

Як вбачається з наданих пояснень ОСОБА_1 під час складання протоколу про адміністративне правопорушення та пояснень наданих нею під час судового розгляду, ОСОБА_1 не залишала місця дорожньо-транспортної пригоди, а відразу зупинила свій транспортний засіб, зрозумівши, що її автомобіль причетний до ДТП, оскільки відчула удар по задній лівій стороні автомобіля. Після цього, ОСОБА_1 не переміщала свій автомобіль з місця, де вона його зупинки, залишивши його там, до приїзду працівників ДАІ.

Таким чином, пояснення надані ОСОБА_1 під час складання протоколу про адміністративне правопорушення та під час судового розгляду є аналогічними, що вказує на їх об'єктивність та правдивість.

Враховуючи вищезазначене, суддя приходить до висновку, що пояснення водія ОСОБА_1 в повній мірі узгоджуються із даними схеми з місця пригоди, характером та локалізацією пошкоджень транспортних засобів та місцем розташування автомобіля ОСОБА_1, після ДТП.

Встановлено, що протокол про адміністративне правопорушення серія АП1 № 386246 від 28.08.2015 р., складений інспектором ДАІ без врахування та належної перевірки всіх обставин справи щодо наявності чи відсутності в діях ОСОБА_1 ознак правопорушення, передбаченого ст. 122-4 КУпАП, оскільки матеріали справи не місять доказів, того, що ОСОБА_1 залишила місце дорожньо-транспортної пригоди, до якої вона була причетна. Таким чином, даний протокол про адміністративне правопорушення не є достатнім доказом її вини.

Інших обставин в протоколі та матеріалах справи не відображено, у звязку з чим відсутні підстави для висновку про наявність в діях особи порушень правил дорожнього руху, про які вказано в протоколі.

Відповідно до ч. 3 ст. 62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Враховуючи вищевикладене, суддя приходить до висновку, що вина ОСОБА_1 у порушенні вимог п. 2.10 ПДР України, не знайшла свого підтвердження у зібраних та досліджених судом в судовому засіданні доказами, та повністю спростовується матеріалами справи.

Таким чином, у суду відсутні підстави для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, зважаючи на те, що достатніх доказів вчинення нею адміністративного правопорушення, визначеного ст. 122- КУпАП під час розгляду адміністративних матеріалів в суді, - не здобуто, а ті що надані в якості підтвердження вчинення правопорушення, - суд оцінює критично з наведених вище обставин.

Відповідно до ст. 247 КУпАП визначені обставини, що виключають провадження у справі про адміністративне правопорушення, серед яких пунктом 1 визначено відсутність складу адміністративного правопорушення.

За таких обставин та враховуючи зазначені норми Закону, суд приходить до висновку, що провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ст. 122-4 КУпАП слід закрити, у звязку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого даною статтею.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 10, 122-4, 245, п. 1 ч. 1 ст. 247, ст. ст. 280, 283-285 КУпАп України,

п о с т а н о в и в :

Провадження в справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 122-4 КУпАП, - закрити у звязку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено прокурором у випадках, передбачених частиною пятою статті 7 цього Кодексу, особою, щодо якої її винесено, а також потерпілим протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Апеляційна скарга подається до відповідного апеляційного суду через місцевий суд, який виніс постанову.

Постанова суду у справі про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку оскарження цієї постанови і може бути предявлена до виконання протягом трьох місяців з дня набрання нею законної сили.

Постанова суду набрала законної сили ___________________

Суддя: К.Л. Туманова