№ провадження 33/781/77/15 Головуючий у суді І-ї інстанції Безсмолий Є. Б.
Категорія - 124 Доповідач у суді ІІ-ї інстанції Олексієнко І. С.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.09.2015 року. м. Кіровоград

Суддя судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Кіровоградської області Олексієнко І.С. за участю правопорушника ОСОБА_3, розглянула адміністративну справу стосовно

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, українки, громадянки України, яка працює бухгалтером в ПАТ «Кіровоградобленерго», проживає: АДРЕСА_1

за ст.124 Кодексу України про адміністративні правопорушення

В С Т А Н О В И В:

Постановою Ленінського районного суду м. Кіровограда від 30 березня 2015 року ОСОБА_3 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст.124 КУпАП та провадження по справі закрито.

ОСОБА_3 визнано винною у тому, що вона 26.09.2014 року близько 8.10 год. керувала а/м ВАЗ 2107 д/н НОМЕР_1 в м. Кіровограді по вул. Гмирьова, на нерівнозначному нерегульованому перехресті з вул. Інтернаціональна не надала дороги та допустила зіткнення з автомобілем ВАЗ -217130 д/н НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_4, який рухався по головній дорозі. Внаслідок ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження.Тим самим ОСОБА_3 порушила вимоги п.п. 10.1, 16.11 ПДР України, що передбачає відповідальність за ст.124 КУпАП.

Оцінюючи докази по справі в їх сукупності, у відповідності з вимогами Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд дійшов висновку про наявність в діях ОСОБА_3 складу адміністративного правопорушення та притягнув її до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП. Своє рішення суд мотивував тим, що вина правопорушника підтверджується матеріалами справи, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення від 06.11.2014 року, постановою про закриття кримінального провадження від 23.10.2014 року, протоколом огляду місці ДТП від 26.09.2014 року, схемою місця ДТП від 26.09.2014 року, протоколами огляду транспортних засобів від 26.09.2014 року щодо механічних пошкоджень транспортних засобів, висновком автотехнічної експертизи №418 від 25.02.2015 року.

У своїй апеляційній скарзі ОСОБА_3 просить скасувати постанову районного суду, а провадження по справі закрити за відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення. Мотивує скаргу тим, що суд у порушення вимог ст.ст. 30 ч.1 і 2, 33 КУпАП, виніс постанову без всебічного з'ясування обставин та повного дослідження матеріалів справи.

При цьому зазначає, що в основу судового рішення покладено висновок автотехнічної експертизи №418 від 25.02.2015 року (а.с.46-50), який містить в собі численні порушення, неточності, особисту думку експерта, яка ґрунтується на припущеннях, крім того експертом не враховані фактичні обставини, які впливають на його об'єктивність. Вважає, що перехрестя доріг по вул. Гмирьова та Інтернаціональній є перехрестям рівнозначних доріг, порядок перетину якого визначається п.16.12 ПДР - «на перехресті рівнозначних доріг водій нерейкового транспортного засобу зобов'язаний дати дорогу транспортним засобам, що наближаються праворуч». Тобто, у даному випадку водій а/м ВАЗ 217130 був зобов'язаний дати їй дорогу. Вказує, що швидкість автомобіля ВАЗ 217130 технічно не могла бути 52-55 км/год. до початку екстреного гальмування, а була значно більшою, бо інакше, автомобіль би зупинився до зіткнення. У той же час, слідчим, який здійснював огляд місця події не вжито заходів, щодо зняття показників зі спідометрів автомобілів, що зіштовхнулись, чим унеможливив встановлення швидкості руху автомобілів на момент зіткнення. Крім того, вважає, що основною причиною ДТП є обмежена видимість перехрестя, на що вказував і водій а/м ВАЗ 217130 ОСОБА_4, але експертом та судом дану обставину не враховано. Таким чином вважає, що оскаржувана постанова винесена з порушенням вимог чинного адміністративного законодавства.

Перевіривши матеріали справи, заслухавши пояснення ОСОБА_3, яка підтримала подану апеляційну скаргу, зваживши та проаналізувавши доводи скарги, вважаю, що апеляційну скаргу необхідно задовольнити, а постанову суду скасувати, виходячи з наступних підстав.

Відповідно до ст. ст. 280 та 283 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення суддя зобов'язаний з'ясувати чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також інші обставини, необхідні для правильного вирішення справи. Постанова судді повинна бути законною і обґрунтованою.

Згідно ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку суд встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Зазначені вимоги закону судом першої інстанції не дотримано в повному обсязі. Суддя не дав належну оцінку доказам по справі та не обґрунтовано дійшов висновку про наявність в діях ОСОБА_3 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Згідно із змістом ст.124 КУпАП відповідальність за вказаною статтею наступає у випадку порушення водієм "Правил дорожнього руху", що спричинило пошкодження транспортних засобів чи іншого майна.

Під час розгляду справи як судом першої інстанції так і в ході апеляційного розгляду ОСОБА_3 свою вину у дорожньо-транспортній пригоді не визнала, посилаючись на те, що 26.09.2014 року близько 08:10 год. вона керувала а/м «ВАЗ 2107» д/н НОМЕР_1 і рухалася по вул. Гмирьова м.Кіровограда зі сторони вул. Куроп'ятникова в напрямку вул. Інтернаціональна. Під'їжджаючи до перехрестя вулиць Гмирьова - Інтернаціональна, швидкість її автомобіля була приблизно 5 км/ год. і перед перехрестям вона зупинилась. Впевнилася, що зліва та справа відсутні будь-які транспортні засоби, вона розпочала рух, доїхала до середини перехрестя, після чого стався удар в ліву сторону її автомобіля. Вважає, що основною причиною ДТП є: обмежена видимість перехрестя; перевищення дозволеної швидкості руху водієм «ВАЗ -217130»; порушення п.16.12 ПДР України водієм «ВАЗ - 217130». Також вважає, що вказане перехрестя є рівнозначним відповідно до покриття доріг, а тому водій автомобіля «ВАЗ -217130» повинен був надати їй дорогу.

Крім того, апеляційним судом було задоволено клопотання ОСОБА_3 про проведення повторної комісійної автотехнічної експертизи, у зв'язку з тим, що вихідні дані, а саме: стан дорожнього покриття на розі вулиць Гмирьова та Інтернаціональної у м. Кіровограді не були надані для проведення експертизи під час розгляду справи судом першої інстанції, а тому виникла необхідність про проведення повторної комісійної автотехнічної експертизи з наданням вихідних даних, які встановлені під час апеляційного розгляду.

Згідно висновку комісійної авто технічної експертизи №1109 від 20.07.2015 року у даній дорожньо-транспортній ситуації, вважаючи, що перехрестя доріг є рівнозначним, водій ОСОБА_3, в той момент коли, виїхавши на перехрестя виявила, що водій автомобіля ВАЗ-217130, який наближався до даного перехрестя ліворуч від неї не встигне своєчасно виконати вимоги п.16.12 ПДР України, регламентовано відповідно до вимог п.1.10 ПДР визначити дану ситуацію, як небезпечну для подальшого руху, у зв'язку з чим, відповідно до вимог п. 12.3 ПДР ужити заходів до екстреного гальмування керованого нею автомобілю.

Розгляд гальмування або зупинки для водія автомобіля ВАЗ-2107 в той момент коли вона вже виїхала на перехрестя (перекривши проїзд по вул. Інтернаціональній) в даному випадку безпредметно, оскільки зупинка автомобіля ВАЗ-2107 на перехресті впоперек руху автомобіля ВАЗ-217130 не забезпечить безпеки та не дасть можливості уникнути ДТП. Іншими словами водій автомобіля ВАЗ-2107, ОСОБА_3 в даній дорожній ситуації будь якими своїми однобічними діями не мала у своєму розпорядженні технічну можливість уникнути зіткнення.

У даній дорожньо-транспортній ситуації водію ОСОБА_4, вважаючи, що вул. Гмирьове не має покриття, при виявленні тієї обставини, що на перехрестя з другорядної дороги всупереч вимогам п.16.11 ПДР України починає виїжджати автомобіль ВАЗ-2107, регламентовано відповідно до вимог п.1.10 ПДР визначити дану ситуацію, як небезпечну для подальшого руху, у зв'язку з чим, відповідно до вимог п. 12.3 ПДР одразу ужити заходів до екстреного гальмування керованого ним автомобілю, що водієм ОСОБА_4 згідно слідової інформації виявленої на місці пригоди і було виконано.

Водій ОСОБА_3 під час руху по вул. Гмирьова вважала, що вона рухається по дорозі з покриттям, і наближаючись до перехрестя з вул. Інтернаціональною була впевнена, що при наявності покриття проїзної частини на обох вулицях, перехрестя є рівнозначним і в свою чергу водії, які рухаються зліва по відношенню її руху по вул. Інтернаціональній ( в даному випадку автомобіль ВАЗ-217130) в відповідності до вимог п. 16.12 ПДР України мають дати їй перевагу в русі. Іншими словами в даній дорожній обстановці при наявності покриття на вул. Гмирьова, водій автомобіля ВАЗ- 217130 наближаючись до перехрестя з даною вулицею зобов'язаний був визначити, що дане перехрестя є рівнозначним та надати перевагу для руху автомобілю ВАЗ-2107, який наближався до перехрестя праворуч відносно його руху.

На підставі проведеного дослідження необхідно відзначити, що наближаючись до перехрестя вул. Інтернаціональна - Гмирьова кожен з водіїв (учасників ДТП) за відсутності будь яких встановлених дорожніх знаків на даному перехресті розраховували на те, що мають право першочергового проїзду даного перехрестя, тому в даному випадку орган або особа яка відповідає за покриття проїзних частин вул. Інтернаціональна та Гмирьова з моменту поліпшення проїзних частин, а саме проїзної частини вул. Гмирьова, зобов'язаний був з метою безаварійного проїзду даного перехрестя, організувати проїзд даного перехрестя відповідними дорожніми знаками.

В кінцевому рахунку, результати проведеного експертного дослідження технічної можливості у водіїв запобігти настання ДТП, яка розглядається, означають, що в причинному зв'язку з фактом зіткнення транспортних засобів знаходяться саме дії особи або органу, який поліпшивши проїзну частину вул. Гмирьова не організував відповідними дорожніми знаками безаварійний проїзд перехрестя вулиць Інтернаціональна - Гмирьова.

Таким чином дослідженими в судовому засіданні апеляційного суду доказами не доведено порушення ОСОБА_3 п.п. 10.1, 16.11 Правил дорожнього руху України, а тому суд першої інстанції дійшов неправильного висновку про винність ОСОБА_3 у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Наведені обставини, з урахуванням приписів п.1 ст.247, п.2 ч.8 ст.294 КУпАП, дають підставу для скасування постанови судді місцевого суду із закриттям провадження в справі за відсутністю в діях ОСОБА_3 складу правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.

Керуючись ст.ст. 293, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити.

Постанову Ленінського районного суду м. Кіровограда від 30.03.2015 року про притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП - скасувати.

Справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_3 провадженням закрити в зв'язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Процесуальні витрати за проведення експертизи в розмірі 768 грн. віднести за рахунок держави.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя: (підпис)

Згідно з оригіналом:

Суддя Апеляційного суду

Кіровоградської області І.С. Олексієнко