АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 33/774/527/15 Головуючий у першій інстанції: Гончаренко В.М.
Категорія: ч.1 ст. 130КУпАП Головуючий у другій інстанції: Піскун О.П.
ПОСТАНОВА

Іменем України

25 вересня 2015 року суддя апеляційного суду Дніпропетровської області Піскун О.П., у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпропетровську, за участю ОСОБА_3, розглянула його апеляційну скаргуна постанову Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 21 серпня 2015 року у справі про адміністративне правопорушення, якою

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, працюючого футболістом ФК «Сталь»Дніпродзержинськ, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортними засобамистроком на один рік, -

ВСТАНОВИЛА:

Постановою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 21 серпня 2015 року ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортними засобамистроком на один рік.

Судом першої інстанції встановлено, що водій ОСОБА_3, 03 серпня 2015 року о 01 годині 20 хвилин, керуючи транспортним засобом «Хюндай» д/н НОМЕР_1, рухався біля будинку № 6 по пр. Карла Маркса в м. Дніпропетровську, будучи у стані алкогольного сп'яніння, освічений алкотестером ARBH-0606,тест № 684, результат 0,30 чим порушив п. 2.9а Правил дорожнього руху України.

Не погоджуючись з вищевказаною постановою, ОСОБА_3, 10 вересня 2015 року подав апеляційну скаргу, тобто після закінчення, встановленого ч. 2 ст. 294 КУпАП, десятиденного строку на оскарження постанови суду. В апеляційній скарзі ОСОБА_3 просить скасувати постанову Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 21 серпня 2015 року та адміністративне провадження закрити. Крім того, в апеляційній скарзі ОСОБА_3заявив клопотання про поновлення пропущеного строку для оскарження постанови.

В обґрунтуванні клопотання про поновлення процесуального строку ОСОБА_3 вказує, що він будучи особою, яка притягується до адміністративної відповідальності не був належним чином повідомлений про місце та час розгляду справи. Прийшовши на судовий розгляд 21.08.2015 року, який був зазначений у протоколі про адміністративне правопорушення, йому в суді повідомили, що розгляд справи відбувся.

В обґрунтуванні апеляційної скарги ОСОБА_3 зазначає, що постанова суду першої інстанції необґрунтована, винесена з порушенням норм процесуального права та не відповідає фактичним обставинам справи. При цьому апелянт вказує, що захід адміністративного стягнення також було накладено з порушенням норм ст. 33 КУпАП; суд першої інстанції позбавив його прав передбачених ст. 268 КУпАП. Просив врахувати, що автомобіль використовується ним у робочих цілях і позбавлення права керування транспортним засобом поставить його у дуже скрутне становище.

В судовому засіданні апеляційного суду ОСОБА_3підтримав в подану ним апеляційну скаргу, підтвердив викладені в ній доводи і просив задовольнити. При цьому просив міру адміністративного стягнення змінити на іншу не пов'язану з позбавленням права керування транспортним засобом.

Суд апеляційної інстанції, вислухавши думку ОСОБА_3, вивчивши матеріали справи, дослідивши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах апеляційної скарги, дійшов висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно ст. 268 КУпАП, справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце та час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Дані вимоги закону при розгляді справи судом першої інстанції не дотримані, оскільки в матеріалах справи відсутні докази виклику судовою повісткою ОСОБА_3 на 21.08.2015 року. Судовою повісткою, яка мається в матеріалах справи ОСОБА_3 викликався на 31 серпня 2015 року, однак справа була розглянута у відсутності ОСОБА_3 21.08.2015 року. Таким чином, судом першої інстанції були порушені його права, передбачені ст. 268 КУпАП. Копію постанови ОСОБА_3 отримав лише 02.09.2015 року.

Враховуючи викладене, апеляційний суд вважає необхідним задовольнити клопотання про поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження постанови суду і розглянути подану апеляційну скаргу по суті.

Викладений в постанові суду першої інстанції висновок про доведеність вини ОСОБА_3, у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, відповідає фактичним обставинам справи, є законним і обґрунтованим, повністю узгодженим із наявними в матеріалах справи доказами.

Накладене адміністративне стягнення в кожному конкретному випадку має бути необхідним і достатнім для виправлення правопорушника та попередження вчинення ним нових правопорушень.

Апеляційним переглядом встановлено, що адміністративне стягнення на ОСОБА_3 судом першої інстанції накладено у відповідності з вимогами ст. ст. 30, 33 КУпАП та в межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП. При цьому, відповідно до рішення суду апелянта позбавлено права керування транспортними засобами не на максимальний строк, передбачений санкцією ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Як в апеляційній скарзі, так і в суді апеляційної інстанції, ОСОБА_3, не було наведено будь-яких переконливих доводів, які б давали суду апеляційної інстанції підстави для зміни накладеного на правопорушника адміністративного стягнення, особливо з урахуванням його позиції до скоєного.

Враховуючи характер вчиненого апелянтом адміністративного правопорушення, котре стосується безпеки дорожнього руху та полягає в грубому порушенні порядку користування правом керування транспортними засобами, приходжу до висновку про відсутність підстав для зміни судового рішення та пом'якшення покарання.

Крім того, як пояснив в судовому засіданні апеляційного суду ОСОБА_3, він є гравцем ФК «Сталь» Дніпродзержинська та право керування транспортним засобом не є його основним заробітком.

На переконання суду апеляційної інстанції, застосований до ОСОБА_3 вид та строк адміністративного стягнення є обґрунтованими та в повній мірі будуть сприяти його вихованню в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню ним нових правопорушень.

Порушення норм процесуального права, які б були підставою для скасування постанови суду, апеляційним переглядом не встановлено.

Таким чином, апеляційний суд приходить до висновку про необхідність залишення апеляційної скарги без задоволення, а постанови суду першої інстанції - без змін.

На підставі викладеного та керуючись ст. 294КУпАП, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 - залишити без задоволення.

ПостановуЖовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 21 серпня 2015 року, якою ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортного засобу строком на один рік, залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно, остаточна і оскарженню не підлягає.

Суддя апеляційного суду

Дніпропетровської області О.П. Піскун