АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

Іменем України

23 вересня 2015 року суддя Апеляційного суду Дніпропетровської області Живоглядова І.К., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпропетровську, за участю ОСОБА_1 та його захисника - адвоката Лащенко В.А., апеляційну скаргу адвоката Лащенко В.А., в інтересах ОСОБА_1, на постанову Покровського районного суду Дніпропетровської області від 10 червня 2015 року у справі про адміністративне правопорушення, якою

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, який проживає за адресою: АДРЕСА_1,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 160 КУпАП, із накладенням на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 51 гривня із конфіскацією предметів торгівлі: десяти рулонів тканини по 50 метрів, спортивні штани у кількості трьох штук, жіноча білизна у кількості 8 пар та інші речі, -

встановив:

постановою Покровського районного суду Дніпропетровської області від 10 червня 2015 року ОСОБА_1 визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 160 КУпАП, із накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 51 гривні з конфіскацією предметів торгівлі.

При обставинах, зазначених у постанові суду першої інстанції, ОСОБА_1 07 травня 2015 року приблизно о 8 годині ранку здійснював торгівлю з рук промисловими товарами (тканиною, одягом) біля ринку по вул. Ворвуля, 12 в смт. Просяна, чим фактично вчинив правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 160 КУпАП.

Не погоджуючись з вищевказаною постановою, адвокат, із порушенням строку передбаченого ч. 2 ст. 294 КУпАП, подав апеляційну скаргу, в якій просить поновити строк на оскарження постанови суду та скасувати постанову із закриттям провадження у справі через відсутність складу адміністративного правопорушення.

На переконання апелянта строк на оскарження постанови був пропущений з поважної причини через порушення судом вимог ст. 268 КУпАП, судом не було належним чином повідомлено особу про час та місце розгляду справи.

Обґрунтовуючи свою апеляційну скаргу, захисник зазначає, що його підзахисний є громадянином Узбекистану, на території України знаходиться на підставі посвідки про постійне місце проживання, недосконало володіє українською мовою. Факт торгівлі його підзахисним категорично заперечує, пояснив, що фактично ОСОБА_1 перевозив майно ОСОБА_4 та через поломку свого автомобіля вимушений був зупинитися та розвантажити свій автомобіль з метою достати необхідний для ремонту інструмент. На переконання апелянта, розвантаження автомобіля працівниками міліції, помилково було розцінено як торгівля з рук.

Разом з тим, у апеляційній скарзі зазначено, що наявний у справі протокол, пояснення та розписка були підписані під психологічним тиском, а кількість переданих на зберігання речей не відповідає дійсності.

У судовому засіданні апеляційного суду ОСОБА_1 та його захисник - адвокат Лащенко В.А. пояснили, що подану апеляційну скаргу підтримують у повному обсязі. Сторона захисту пояснила, що ОСОБА_1 не є громадянином України, на території України проживає нетривалий час, окремо українську мову не вивчав та погано її розуміє.

По суті обставин справи пояснили, що матеріали справи оформленні із суттєвими порушення, зокрема, як у протоколі, так і у розписці зазначенні товари без відповідних ідентифікуючих ознак, а наявне формулювання у розписці: та інші речі, - є неприпустимим. Крім того, у матеріалах справи чітко не визначено предмет правопорушення.

Суд апеляційної інстанції, заслухавши апелянта, вивчивши матеріали справи, дослідивши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах апеляційної скарги, дійшов висновку, що клопотання про поновлення строку та подана апеляційна скарга підлягають задоволенню з наступних підстав.

У відповідності до ст. 268 КУпАП, суд наділений правом розглянути справу у відсутність особи лише при наявності достатніх даних, про її неналежне повідомлення про час та місце розгляду справи.

З наявних матеріалів справи вбачається, що особу ніхто належним чином не повідомив про розгляд справи, який відбувся 10 червня 2015 року. Даних про отримання особою викликів до суду у матеріалах справи не має, відсутні також данні про направлення копії постанови, як того вимагає ст. 285 КУпАП.

З врахуванням приведених обставин апеляційний суд дійшов безсумнівного висновку, що строк на оскарження постанови був пропущений з поважної причини і підлягає поновленню.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов'язаний повно, всебічно та об'єктивно з'ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Разом з тим, у відповідності до вимог ст. 254 КУпАП, уповноважені на те особи, крім випадків, передбачених у ст. 258 КУпАП, мають складати протоколи про адміністративні правопорушення. Зміст протоколу має відповідна вимогам ст. 256 КУпАП та Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення в органах внутрішніх справ, затвердженої Наказам МВС України №950 від 04 жовтня 2013 року.

Зазначеними нормативними актами, зокрема, п.п. 3.6, 3.9, 3.12, 4.1 Інструкції закріплено, що реквізити протоколу та матеріали до нього заповнюються розбірливим почерком державною мовою, у випадку не володіння особою, яка притягається до відповідальності, державною мовою, залучається перекладач. Уповноважена особа при наявності свідків та потерпілих обов'язково має зазначити їх місця проживання.

Як вбачається з постанови суду, вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 160 КУпАП, підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення та рапортом працівника міліції.

Проте, з наведеними висновками суду погодитися не можливо, оскільки під час дослідження протоколу (а.с. 1) не можливо дійти безсумнівного висновку щодо дати, місця та предмету вчинення правопорушення.

Крім цього, у протоколі зазначенні свідки, але жодних відомостей про їх місце мешкання чи засобу зв'язку не має, що позбавляє можливості суд перевірити достовірність даних зазначених у протоколі.

Викладенні у рапорті (а.с. 3) данні представляють собою виключно суб'єктивну думку працівника міліції, який склав протокол, і у будь-якому випадку не може бути єдиним та достатнім доказом вини.

Разом з тим у протоколі не зазначено, яким саме товаром та у якій кількості здійснював торгівлю ОСОБА_1, а у розписці про збереження майна не зазначено конкретний перелік товарів з ідентифікуючими їх ознаками, що свідчить про неналежне встановлення предмету правопорушення.

Щодо доводів сторони захисту про незнання державної мови ОСОБА_1, то вони знайшли своє підтвердження, оскільки дійсно ОСОБА_1 не є громадянином України, нещодавно проживає на території України, українську мову не вивчав, а тому є достатні підстави вважати, що особа не володіє державною мовою на належному рівні.

Отже, з урахуванням того, що доведення вини полягає у встановлені усіх ознак правопорушення, зокрема, суб'єктивної та об'єктивної сторони, а також безпосередньо самого предмету правопорушення, апеляційний суд дійшов висновку про відсутність достатніх доказів вини, а ті, що є не доводять у повному обсязі провину ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 160 КУпАП, оскільки з розписки та протоколу не можливо встановити, що саме та у якій кількості було предметом торгівлі.

З огляду на викладене, апеляційний суд вважає, що розгляд справи у суді першої інстанції був проведений поверхнево із порушенням вимог ст. 280 КУпАП, оцінка доказів була проведена із порушенням вимог ст. 252 КУпАП. Разом з тим, свої висновки суд першої інстанції належним чином не мотивував, а тому постанова суду підлягає скасуванню, із закриттям провадження у справі, на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 160 КУпАП.

На підставі викладеного та керуючись ст. 294 КУпАП,-

постановив:

клопотання адвоката Лащенко В.А., в інтересах ОСОБА_1, про поновлення пропущеного строку - задовольнити.

Поновити адвокату Лащенко В.А. строк для подачі апеляційної скарги, в інтересах ОСОБА_1, на постанову Покровського районного суду Дніпропетровської області від 10 червня 2015 року.

Апеляційну скаргу адвоката Лащенко В.А., в інтересах ОСОБА_1 про скасування постанови місцевого суду - задовольнити.

Постанову Покровського районного суду Дніпропетровської області від 10 червня 2015 року у справі про адміністративне правопорушення, відносно ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 160 КУпАП, якою на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 51 гривня із конфіскацією предметів торгівлі: десяти рулонів тканини по 50 метрів, спортивні штани у кількості трьох штук, жіноча білизна у кількості 8 пар та інші речі, - скасувати.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення, відносно ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 160 КУпАП, закрити через відсутність у його діях складу адміністративного проступку, на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП.

Постанова набирає законної сили негайно, остаточна і оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Дніпропетровської області І.К.Живоглядова