АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Справа № 616/611/15-п Головуючий суддя І інстанції Нестайко Ю.В.
Провадження № 33/790/494/15 Суддя доповідач Шевченко В.В.
Категорія:ст.124,ч.1 ст.130 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 вересня 2015 року м. Харків

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Харківської області Шевченко В.В., за участю особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, ОСОБА_2, розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на постанову судді Великобурлуцького районного суду Харківської області від 01 вересня 2015 року про притягнення

ОСОБА_2, що народився ІНФОРМАЦІЯ_1 року в с.Вільхуватка Великобурлуцького району Харківської області, мешкає за адресою: АДРЕСА_1

до адміністративної відповідальності за ст. 124, ч.1 ст.130 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

01 вересня 2015 року постановою судді Великобурлуцького районного суду Харківської області ОСОБА_2 визнано винним в скоєнні адміністративних правопорушень, передбачених ст.124, ч.1 ст.130 КУпАП, та піддано стягненню у виді позбавлення права керування транспортними засобами строком на 2 роки.

Як зазначено в протоколах про адміністративні правопорушення АП1 № 279398, АП1 № 279397 та встановлено судом першої інстанції, 18 серпня 2015 року о 15 год. 30 хв. ОСОБА_2 на ґрунтовій дорозі біля ставка «Мацикове» Великобурлуцького району Харківської області керував автомобілем ВАЗ 2107 реєстраційний номер НОМЕР_1 з явними ознакам алкогольного сп'яніння, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп'яніння відмовився, чим порушив пункти 2.5, 2.9(а) ПДР України. При цьому водій ОСОБА_2 не вибрав безпечну швидкість, не впорався з керуванням і здійснив наїзд на дерево на узбіччі, в результаті чого автомобіль отримав механічні пошкодження.

При розгляді справи суддя дійшов висновку про доведеність вини ОСОБА_2 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.124, ч.1 ст. 130 КУпАП.

Не погодившись з винесеним процесуальним рішенням судді, ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій, не оспорюючи фактичні обставини адміністративних правопорушень та висновок суду про його винуватість у дорожньо-транспортній пригоді та у відмові від проходження огляду на стан сп'яніння, просить змінити постанову в частині накладення адміністративного стягнення, а саме застосувати до нього стягнення у вигляді штрафу. Апелянт вважає, що стягнення йому було призначено судом без врахування пом'якшуючих обставин, та зазначає, що має водійський стаж з 2007 року та жодного разу не допускав порушень ПДР України; на його утриманні знаходяться двоє неповнолітніх дітей та дружина, яка не працює; вину свою визнав повністю та щиро кається. ОСОБА_2 посилається на те, що він офіційно не працює, єдиним джерелом доходу сім*ї є його неофіційна робота, яка полягає у приватних перевезеннях, а тому позбавлення права керування транспортними засобами ставить його сім'ю в скрутне становище.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення апелянта, який підтримав апеляційну скаргу; перевіривши доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а постанова судді - зміні, виходячи з наступного:

Фактичні обставини та висновок суду про винуватість у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.124, ч.1 ст.130 КУпАП не оскаржуються апелянтом, а тому апеляційний суд переглядає справу, відповідно до вимог ч.7 ст.294 КУпАП, в межах апеляційної скарги.

Так, суддя, з огляду на матеріали справи, дійшов висновку про наявність в діях водія ОСОБА_2 складу адміністративних правопорушень, передбачених ст.124, ч.1 ст. 130 КУпАП та призначив йому стягнення за правилами ст.36 КУпАП - в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення із числа вчинених, а саме - за ч.1 ст.130 КУпАП.

Разом з тим, накладення на ОСОБА_2 адміністративного стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами на максимальний строк, як це вчинив суд першої інстанції, не узгоджується із вимогами ст. 33 КУпАП, яка регламентує загальні правила накладення стягнення за адміністративне правопорушення.

Так, при накладенні стягнення необхідно враховувати характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність.

Приймаючи до уваги характер вчинених правопорушень, а також те, що ОСОБА_2 раніше до адміністративної відповідальності не притягувався, визнав свою вину у скоєнні адміністративних правопорушень та розкаявся; автомобіль для правопорушника є засобом отримання доходів для забезпечення сім'ї, в якій виховується двоє неповнолітніх дітей; матеріальна шкода заподіяна лише правопорушнику, а також відсутність в матеріалах справи обставин, передбачених ст.35 КУпАП, що обтяжують його відповідальність за адміністративні правопорушення, апеляційний суд приходить до висновку, що законним та обґрунтованим буде застосування до ОСОБА_2 адміністративного стягнення у виді штрафу в межах санкції ч.1 ст.130 КУпАП.

Враховуючи викладене, керуючись ст.294 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Постанову судді Великобурлуцького районного суду Харківської області від 01 вересня 2015 року по справі про адміністративні правопорушення, передбачені ст.124, ч.1 ст. 130 КУпАП, відносно ОСОБА_2 - змінити в частині накладеного стягнення.

Адміністративне стягнення, накладене на ОСОБА_2 у виді позбавлення права керування транспортними засобами строком на 2 роки замінити на штраф у розмірі 250-ти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, а саме - у розмірі 4250 (чотирьох тисяч двохсот п*ятидесяти ) гривень.

В іншій частині постанову судді залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Харківської області В.В.Шевченко