справа 415/5572/15-п
провадження 3/415/698/15
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17.09.15 року м. Лисичанськ

Суддя Лисичанського міського суду Луганської області Старікова М.М., розглянувши матеріал, який надійшов від оперативно-військового відділу «Краматорськ» Східного регіональне управління прикордонної служби України, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянина України, одруженого, місце служби та посада: інспектор прикордонної служби 3 категорії гранатометника 3 відділення інспекторів прикордонної служби 1 прикордонної застави оперативно-бойової прикордонної комендатури «Білгород-Дністровський-2» з місцем дислокації населений пункт Лисичанськ, проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3,

за вчинення правопорушення, передбаченого ст. 172-15 КУпАП , -

В С Т А Н О В И Л А :

18.08.2015 року о 07 годині 15 хвилин ОСОБА_1, являючись військовою службовою особою, призваним на військову службу по мобілізації, відповідно до Указу Президента України від 14 січня 2015 року № 15/2015 «Про часткову мобілізацію» під час виконання службового обовязку, згідно ч.11 ст.2 Закону України «Про військовий обовязок та військову службу» допустив недбале ставлення до військової служби, а саме: під час виконання службових обовязків у прикордонному наряді на КПП випустив військовослужбовця ОБПК «Білгород-Дністровський-2» молодшого сержанта ОСОБА_2 за межі військового містечка без відповідного дозволу.

У судовому засіданні ОСОБА_1 винним себе у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 172-15 КУпАП, визнав, обставини у справі не оспорював та пояснив, що він в лютому 2015 року призваний на військову службу по мобілізації, відповідно до Указу Президента України від 14 січня 2015 року № 15/2015 «Про часткову мобілізацію» Саратським РВК Одеської області, з 05 березня 2015 року по теперішній час перебуває у службовому відрядженні для виконання завдань по забезпеченню правопорядку на державному кордоні, забезпеченні АТО в Східних регіонах України (місто Лисичанськ). 18.08.2015р. він ніс службу у прикордонному наряді на КПП. Приблизно о 07 годині 15 хвилин підійшов молодший сержант ОСОБА_2 і попросив випустити його за межі військового містечка, не перевіривши відповідного дозволу він випустив останнього за територію ОБПК. Свою провину ОСОБА_1 усвідомив, провину визнав, щиро розкаявся та просив суд, врахувавши всі обставини вчинення інкримінованого адміністративного правопорушення, суворо його не наказувати, оскільки, має на утриманні двох неповнолітніх дітей: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_5, вперше притягується до адміністративної відповідальності, зобовязався в подальшому подібних порушень не вчиняти.

Суд, заслухавши пояснення правопорушника та дослідивши письмові матеріали справи, вважає, що винність останнього у скоєнні правопорушення, передбаченого ст. 172-15 КУпАП, знайшла своє повне підтвердження у суді: крім визнання своєї провини правопорушником у судовому засіданні, підтверджується письмовими поясненнями, наданими останнім власноруч у матеріалах справи про адміністративне правопорушення безпосередньо після вчинення (а.с.2), поясненнями коменданта ОБПК підполковника ОСОБА_5 (а.с.3).

Згідно довідки наданої начальником відділу кадрів Білгород-Дністровського прикордонного загону підполковником ОСОБА_6 сержант ОСОБА_1 перебуває на військовій службі в Білгород-Дністровському прикордонному загоні Південного регіонального управління Державної прикордонної служби України, з 05 березня 2015 року по теперішній час перебуває у службовому відрядженні для виконання завдань по забезпеченню правопорядку на державному кордоні, забезпеченні АТО в Східних регіонах України (місто Лисичанськ) (а.с.6).

Відповідно до службової характеристики ОСОБА_1 за час проходження служби на оперативно-бойовій прикордонній комендатурі «Білгород-Дністровський-2» зарекомендував себе військовослужбовцем відповідальним, організованим, добросовісним, відданим народу України, Конституційному обовязку, справі охорони державного кордону, вимоги Статуту Збройних Сил України виконує, володіє наявним озброєнням на високому рівні (а.с.7).

Згідно вимог ч.4 ст.15 Кодексу України про адміністративні правопорушення військовослужбовці за вчинення військових адміністративних правопорушень несуть відповідальність, передбачену главою 13-Б цього Кодексу, за умови, якщо ці правопорушення не тягнуть за собою кримінальну відповідальність.

Відповідно до ст. 16 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України передбачено, що кожний військовослужбовець зобовязаний виконувати службові обовязки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою. Ці обовязки визначаються статутами Збройних сил України, а також відповідними посібниками, порадниками, положеннями, інструкціями.

Відповідно до ст. 26 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України військовослужбовці залежно від характеру вчиненого правопорушення чи провини несуть дисциплінарну, адміністративну, матеріальну, цивільно-правову та кримінальну відповідальність згідно із законом.

Таким чином, суд вважає, що дії ОСОБА_1 за ознаками ст. 172-15 КУпАП кваліфіковані правильно, оскільки останній, являючись військовою службовою особою допустив недбале ставлення до військової служби.

При накладенні стягнення, суд враховує характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, ступінь його вини, майновий стан, та обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність: ОСОБА_1 являється військовослужбовцем та знаходиться на військовій службі в Білгород-Дністровському прикордонному загоні Південного регіонального управління Державної прикордонної служби України, з 05 березня 2015 року по теперішній час перебуває у службовому відрядженні для виконання завдань по забезпеченню правопорядку на державному кордоні, забезпеченні АТО в Східних регіонах України (місто Лисичанськ), раніше не притягувався до адміністративної відповідальності, за місцем служби характеризується позитивно, свою провину визнав, у скоєному щиро розкаявся, та зі слів має на утриманні двох неповнолітніх дітей: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_5.

В якості обставин, що, згідно зі ст.34 КУпАП, помякшують відповідальність правопорушника, суд визнає повне визнання своєї провини.

Обставин, що обтяжують відповідальність за адміністративне правопорушення згідно зі ст. 35 КУпАП, суд не вбачає.

Однак, з урахуванням обставин вчиненого правопорушення, оцінивши подані докази у їх сукупності, враховуючи всі обставини справи, які свідчать про малозначність вчиненого правопорушення, приймаючи до уваги дані про ОСОБА_1, який вперше притягується до відповідальності, характеризується за місцем служби позитивно, визнав свою вину, а також є підстави вважати, що він не буде допускати подібного надалі, у звязку з чим вважає за можливим застосувати до останнього ст.22 КУпАП та звільнити його від адміністративної відповідальності обмежившись усним зауваженням.

Керуючись ст.ст. 22, 172-15, 284, 285, 289, 294 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Звільнити ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 від адміністративної відповідальності за адміністративне правопорушення, передбачене ст. 172-15 КупАП і обмежитись усним зауваженням, справу провадженням закрити.

Постанову може бути оскаржено протягом десяти днів з дня її винесення до апеляційного суду Луганської області через Лисичанський міський суд.

Суддя М.М.Старікова