А П Е Л Я Ц І Й Н И Й С У Д З А К А Р П А Т С Ь К О Ї О Б Л А С Т І
П О С Т А Н О В А

І м е н е м У к р а ї н и

14.09.2015 м. Ужгород

Апеляційний суд Закарпатської області в особі судді Животова Є.Г., з участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 та її захисника - адвоката Джуган Н.Б., розглянувши в м. Ужгороді матеріали справи про адміністративне правопорушення, запровадженої щодо ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженки та мешканки АДРЕСА_1, за апеляційною скаргою останньої на постанову судді Тячівського районного суду Закарпатської області від 20.07.2015,

ВСТАНОВИВ:

Зазначеною постановою судді місцевого суду ОСОБА_1 визнана винуватою у вчиненні нею адміністративного правопорушення, передбаченого ст.173 КУпАП - дрібне хуліганство, тобто нецензурна лайка в громадських місцях, з накладенням на неї адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 60 грн.

Як визнав доведеним суд першої інстанції, 21.06.2015, о 16 год. 20 хв., в с. Калини, по вул. Мічуріна Тячівського району Закарпатської області, ОСОБА_1 ображала нецензурними словами ОСОБА_3

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить вказану постанову судді щодо неї від 20.07.2015 скасувати, як незаконну та передчасну - що винесена без з'ясування усіх фактичних обставин справи, а провадження у справі - закрити у зв'язку із відсутністю в її діях складу зазначеного адміністративного правопорушення.

В обґрунтування апеляційної скарги ОСОБА_1 зазначає, що докази, на які, як на підставу визнання її винуватою посилається суд, є недопустимими, недостовірними та неналежними.

Викладені у складеному щодо неї протоколі про адміністративне правопорушення (далі - протокол) відомості не відповідають дійсності, оскільки такий складено виключно зі слів нібито потерпілого ОСОБА_3

В оскарженій нею постанові судді її пояснення викладено зі спотворенням - на користь ОСОБА_3, не взято до уваги її доводи та докази її невинуватості у вчиненому.

Так, вона заявляла в суді першої інстанції, що події відбувалися зовсім навпаки, ніж їх викладено у протоколі: саме ОСОБА_3 21.06.2015, о 15 год., в приміщенні кафе-бару «Горяночка» наніс їй удари кулаками по тілу та викрутив руки, сильно штовхав у двері, заподіявши їй легкі тілесні ушкодження. Ці доводи ОСОБА_1 обґрунтовує висновком судово-медичної експертизи від 22.06.2015 № 487, який судом першої інстанції залишено поза увагою та без надання йому правової оцінки.

Всупереч вимог ст.245 КУпАП ні суб'єкт складання протоколу, ні суд першої інстанції не опитав єдиного свідка вказаної події - ОСОБА_4, яка бачила, що ОСОБА_1 не ображала ОСОБА_3 нецензурними словами, а ці дії вчиняв саме останній, наносячи ОСОБА_1 побої.

Також, судом першої інстанції не встановлено, які саме нецензурні слова нібито лунали в бік ОСОБА_3 від ОСОБА_1, а це свідчить про те, що об'єктивна сторона передбаченого ст.173 КУпАП адміністративного правопорушення взагалі відсутня.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 та її захисника Джуган Н.Б. на підтримання викладених в апеляційній скарзі доводів, апеляційний суд визнає, що апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає задоволенню з наступних підстав.

Статтею 9 КУпАП передбачено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до вимог ст.ст. 245,252,280 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом; орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності; при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Вказаних вимог закону судом першої інстанції не в повній мірі дотримано, через що його постанова підлягає скасуванню з прийняттям апеляційним судом нової постанови, якою провадження у справі слід закрити на підставі п.1 ст.247 КУпАП, враховуючи наступне.

Наведений в оскарженій постанові від 20.07.2015 висновок про те, що за вказаних у ній обставин ОСОБА_1 «ображала нецензурними словами ОСОБА_3.» суд першої інстанції обґрунтовує з посиланням на протокол про адміністративне правопорушення від 06.07.2015 серії ЗА № 006390, висновок ДІМ Тячівського РВ УМВС Руснак Ю.Ю. та на письмові пояснення свідків: ОСОБА_3, ОСОБА_6, ОСОБА_7 від 24.06.2015.

З таким висновком погодитись не можна, оскільки він, враховуючи зміст оскарженої постанови та докази, що містяться у матеріалах справи, викликає обґрунтований сумнів, що безумовно повинно тлумачитись на користь ОСОБА_1, виходячи з положень ст.ст. 62, 129 ч.3 п.3 Конституції України.

Так, для з'ясування наведених у протоколі і в поясненнях свідків обставин, які не розкрито в повній мірі (в частині, що стосується нецензурної лайки ОСОБА_1 в бік ОСОБА_3.), судом взагалі не вжито заходів з виклику на розгляд справи і не опитано ні потерпілого, ні свідків всупереч вимог ст.252 КУпАП, в постанові відсутнє посилання на конкретного потерпілого.

Відповідно до ч.1 ст.269 КУпАП потерпілим є особа, якій адміністративним правопорушенням заподіяно моральну, фізичну або майнову шкоду.

Зазначивши в оскарженій постанові від 20.07.2015 ОСОБА_3 саме свідком, а не потерпілим, суд першої інстанції фактично встановив відсутність складу адміністративного правопорушення, оскільки жодних доказів, що першому будь-якими діями ОСОБА_1 заподіяно яку-небудь шкоду, у справі немає.

Те, що ОСОБА_3 не є потерпілим, якому адміністративним правопорушенням заподіяно, зокрема, моральну шкоду, стверджується й відповідною графою протоколу, яка не заповнена (а.с.1).

Апеляційний суд вживав заходів з виклику свідків у судове засідання, однак такі виявилися безрезультатними.

Під час розгляду справи в апеляційному суді ОСОБА_1 пояснила, що за вказаних у протоколі обставин дійсно назвала ОСОБА_3 «старим облізляком», але виключно через її глибоку образу внаслідок та після застосування ним у її відношенні фізичної сили 21.06.2015. Наразі в провадженні органу досудового розслідування перебуває кримінальне провадження за даним фактом, де вона визнана потерпілою через вказані протиправні дії ОСОБА_3, які кваліфіковано за ч.1 ст.125 КК України.

В підтвердження своїх доводів ОСОБА_1 надала висновок спеціаліста в галузі судово-медичної експертизи № 487 від 22.06.2015, з якого вбачається, що у ОСОБА_1 виявлено ряд тілесних ушкоджень: забій м'яких тканин тім'яно-потиличної області голови зліва та синці лівого плеча, правого передпліччя та лівої лопатки, які відповідають даті зазначеної вище події - 21.06.2015 (а.с. 22-23).

Що ж стосується висновку суду про нібито образу нею ОСОБА_3 нецензурними словами, ОСОБА_1 категорично проти нього заперечила та пояснила, що ніколи не вживає нецензурну лайку, а застосована нею від розпачу зазначена вище фраза в бік ОСОБА_3 не може бути визнана, як нецензурна лайка.

З даною думкою ОСОБА_1 цілком погоджується й апеляційний суд, оскільки, крім іншого, матеріали справи не містять даних, яка саме фраза ОСОБА_1 в бік ОСОБА_3 визнана нецензурною лайкою, а у письмових поясненнях свідків вжито лише однотипну, узагальнюючу фразу «ображала ОСОБА_3 нецензурними словами».

Висновок ДІМ Тячівського РВ УМВС Руснак Ю.Ю. від 01.07.2015, на який у своєму рішенні посилається суд першої інстанції, як на доказ вини ОСОБА_1, взагалі не може бути доказом у справі, а є лише процесуальним рішенням з припинення розгляду відповідної заяви ОСОБА_3

Отже, суд першої інстанції прийшов до передчасного висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.173 КУпАП.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 7,251,252,294 КУпАП, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову судді Тячівського районного суду Закарпатської області від 20.07.2015, якою ОСОБА_1 визнано винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.173 КУпАП з накладенням на неї адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 60 грн. скасувати, а провадження у даній справі закрити на підставі п.1 ст.247 КУпАП.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною, й оскарженню не підлягає.

Суддя