Справа № 127/1272/15-п
Провадження № 33/772/51/2015
Головуючий у суді 1-ї інстанції ОСОБА_1
Доповідач: Рибчинський В. П.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 лютого 2015 р. м. Вінниця

Суддя апеляційного суду Вінницької області Рибчинський В.П., за участю адвоката ОСОБА_2 та адмінправопорушника, ОСОБА_3, розглянувши апеляційну скаргу

ОСОБА_4, 14.06.1971

року народження, громадянина України,

українця, працюючого на посаді начальника фізкультурно-спортивного відділу Вінницької обласної організації ФСТ «Динамо» України, проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1, кім. 208, раніше до

адмінвідповідальності не притягувався,

на постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 09 лютого 2015 року, якою його притягнуто до адмінвідповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП України у виді позбавлення права керування усіма видами транспортних засобів строком на 1 (один) рік,-

В С Т А Н О В И В :

Згідно постанови суду 24.01.2015 року о 03.42 год. в м. Вінниці на вул. Блока, водій ОСОБА_4 керував автомобілем НОМЕР_1 в стані алкогольного спяніння. Огляд на стан спяніння проводився в установленому законом порядку в медичному закладі КЗ ВОНД «Соціотерапія». Згідно висновку № 120, алкотест 6510 показав наявність алкоголю в крові ОСОБА_4 2,01 % , тобто проба позитивна, що свідчить про алкогольне спяніння.

Своїми навмисними діями ОСОБА_4 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 130 ч.1 КупАП, а саме: керування транспортним засобом особою, яка перебуває в стані алкогольного спяніння.

В апеляційній скарзі ОСОБА_4 ставить питання про зміну постанови Вінницького міського суду Вінницької області від 09 лютого 2015 року в частині накладення стягнення, змінивши захід адміністративного стягнення у виді позбавлення права керування всіма видами транспортних засобів строком 1 (один) рік на інший - у виді штрафу.

Вимоги мотивовані тим, що судом першої інстанції призначене занадто суворе адміністративне стягнення, яке не відповідає тяжкості вчиненого ним правопорушення, а тому постанова суду не в повній мірі відповідає вимогам ст. 33 КУпАП і має бути змінена. Крім того, зазначає, що постанова суду була винесена з порушенням норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права. Зокрема, суд першої інстанції не в повній мірі з'ясував фактичні обставини справи та не дав належної оцінки наявним в матеріалах справи докази.

В апеляційній скарзі ОСОБА_4 вказав, що він повністю визнав вину, щиро розкаявся, вперше притягується до адміністративної відповідальності, має на утриманні двох неповнолітніх дітей.

Крім цього просив врахувати, що в його службові обовязки входить організація та проведення фізкультурно-спортивних заходів по всій території Вінницької області, що повязано з переїздом на значні відстані з використанням при цьому службового транспорту.

Розглянувши матеріали справи та доводи апеляційної скарги ОСОБА_4 вважаю, що його апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Суд першої інстанції повно, всебічно дослідив матеріали справи та правильно дійшов обґрунтованого висновку щодо доведеності вини ОСОБА_4 у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч. 1 КУпАП.

Призначаючи адміністративне стягнення ОСОБА_4 суд першої інстанції вказав те, що він раніше не притягувався до адміністративної відповідальності, щиро розкаявся, визнав вину, та наклав на нього адміністративне стягнення у виді 1 року позбавлення права керування транспортними засобами.

Відповідно до ст. 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень.

Відповідно до ст. 33 КУпАП стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених кодексом та іншими законами України. При накладенні стягнення враховується характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що помякшують і обтяжують відповідальність.

Суддя при винесенні постанови в судді першої інстанції зазначені вимоги закону не врахував, зазначивши в постанові помякшуючі вину обставини, однак належної оцінки їм не дав, призначивши найбільш суворе адміністративне стягнення, передбачене в санкції ч.1 ст. 130 КУпАП.

За таких обставин доводи скаржника ОСОБА_4 заслуговують на увагу.

Так, оскільки ОСОБА_4 притягується до адміністративної відповідальності вперше, щиро розкаявся, знаходяться у нього на утриманні двоє неповнолітніх дітей, та за відсутності обтяжуючих обставин, вважаю, що постанова судді Вінницького міського суду Вінницької області підлягає зміні в частині накладення на ОСОБА_4 адміністративного стягнення, а тому апеляційний суд приходить до висновку, що його виправлення можливе при накладені на нього адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 250 неоподаткованих мінімумів доходів громадян 4250 (чотири тисячі двісті пятдесят) гривень.

Керуючись ст.ст. 293, 294 КУпАП,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 - задовольнити.

Постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 09 лютого 2015 року в частині адміністративного стягнення змінити.

Накласти на нього адміністративне стягнення за ст. 130 ч.1 КУпАП у виді штрафу в розмірі 250 неоподаткованих мінімумів доходів громадян 4250 (чотири тисячі двісті пятдесят) гривень.

В решті постанову залишити без змін.

Постанова апеляційного суду є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду В.П. Рибчинський

Вінницької області