Справа № 216/7343/14-п
ПО С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 лютого 2015 року. Суддя Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу ОСОБА_1 розглянувши матеріали, які надійшли з відділу ДАІ з обслуговування адміністративної території м. Кривого Рогу про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, який народився в м. Кривому Розі Дніпропетровської області, громадянина України, працюючого: Криворізький РВ ГУМВС України в Дніпропетровській області, проживаючого: ІНФОРМАЦІЯ_2, -

за ч.1 ст. 130 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В:

04.10.2014 року о 20.30 год. водій ОСОБА_2 по вул. Вокзальній в м. Кривому Розі керував автомобілем «Кіа», д/н 39599 АЕ з явними ознаками алкогольного спяніння різкий запах алкоголю з порожнини рота, на вимогу працівника міліції у присутності двох свідків відмовився від проходження у встановленому порядку медичного огляду для встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння.

ОСОБА_2 провину не визнав, в судовому засіданні 06.02.2015 року пояснив, що він працює заступником начальника СВ Криворізького РВ ГУМВС України в Дніпропетровській області, 04.10.2014 року приблизно о 21.00 год. він керував автомобілем «ВАЗ 21013», д/н 34481 АН по вул.Вокзальній в м.Кривому Розі, був тверезий, в салоні його автомобіля знаходилося 5-6 томів кримінальних проваджень, які він відвозив в прокуратуру. Його зупинили працівники ДАІ, сказали, що чутно запах алкоголю, запропонували поїхати в Психоневрологічний диспанчер для встановлення стану алкогольного спяніння, він відмовився, так як при ньому були матеріали кримінального провадження, він пропонував працівникам ДАІ пройти медогляд за допомогою алкотестера, однак ті йому відмовили, після цього був складений протокол, підписувати який він відмовився.

Свідки ОСОБА_3 та ОСОБА_4, інспектори ДАІ м.Кривого Рогу, в судовому засіданні 22.01.2015 року пояснили, що 04.10.2014 року близько о 20.30 год. були на службі, по вул.Вокзальній в м.Кривому Розі, було зупинено автомобіль «Кіа, під керуванням водія ОСОБА_2, при перевірці документів, був чутний запах алкоголю, останньому було запропоновано пройти алкотестер «Драген», той відмовився, після чого було запропоновано пройти медогляд в медичному закладі, на що той знову відмовився, після цього було зупинено два свідка, розясненні їм права та складено протокол про адміністративне правопорушення за ст. 130 ч.1 КУпАП, від підпису в якому ОСОБА_2 відмовився. При свідках ОСОБА_2 не розмовляв, транспортний засіб його було доставлений на штрафмайданчик, з автомобіля той забрав папку з документами, кримінальних проваджень при ньому не було.

Свідок ОСОБА_5 в судовому засіданні 06.02.2015 року пояснив, що 04.10.2014 року близько 22.00 год., він проїжджав по вул.Вокзальній в м. Кривому Розі, його зупинили працівники ДАІ, запропонували засвідчити відмову від проходження медичного огляду, на що він погодився, крім нього був ще один свідок, після цього на імя ОСОБА_2 було складено адміністративний протокол, він не замітив по зовнішніх ознаках перебування ОСОБА_2 в стані алкогольного спяніння. В його присутності ОСОБА_2 працівники миліції не пропонували пройти перевірку за допомогою алкотестера «Драген».

Свідок ОСОБА_6 в судовому засіданні 22.01.2015 р. пояснив, що він працює в Криворізькому РВ ГУМВС України в Дніпропетровській області, 04 жовтня 2014 р. близько 20.00 год. він заходив до заступника начальника слідчого відділу ОСОБА_2, той поставив йому резолюції на документах, після чого поїхав в прокуратуру здавати матеріали кримінального провадження. Близько о 23.00-24.00 год. ОСОБА_2 повернувся, з його слів він дізнався, що на нього було складено протокол за ст.130 ч.1 КУпАП та зафіксовано відмову від проходження медичного огляду. Він не чув запаху алкоголю від ОСОБА_2 як до так і після його приїзду.

Свідок ОСОБА_7 в судовому засіданні 22.01.2015 р. суду пояснив, що він працює в Криворізькому РВ ГУМВС України в Дніпропетровській області, 04 жовтня 2014 р. близько 20.00 год. він попросив ОСОБА_2 завести кримінальні провадження в прокуратуру, і підвезти його на ЖД вокзал в район Червоної, на вокзалі він вийшов, а ОСОБА_2 поїхав, запаху алкогольного спяніння від ОСОБА_2 чути не було.

Свідок ОСОБА_8, в судовому засіданні 06.02.2015 р. суду пояснив, що працює начальником сектору кадрового забезпечення Криворізького РВ ГУМВС України в Дніпропетровській області, 04 жовтня 2014 р. близько 22.00 год. йому зателефонував начальник райвідділу, повідомив, що ОСОБА_2 зупинили працівники ДАІ щодо підозри керування автомобілем в стані алкогольного спяніння. Коли він приїхав, на місці працівників ДАІ не було, він забрав ОСОБА_2, при ньому було 2-3 тома кримінального провадження. Зі слів останього йому стало відомо, що той відмовився від проходження медичного огляду на стан алкогольного спяніння, оскільки не міг залишити кримінальні провадження в салоні автомобіля. Він не чув запаху алкоголя від ОСОБА_2, вимова його була чіткою.

Свідок ОСОБА_9, судово-медичний експерт, в судовому засіданні 13.02.2015 р. суду пояснив, що згідно медичних документів ОСОБА_2 хворіє з 2000 р. на пієлоніфріт та гіпертонічну хворобу першого ступеня, при таких захворюванням вживання алкоголю можливе 30-50 г на добу, в разі зловживання можливі негативні наслідки.

У відповідності до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 252 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Захисником ОСОБА_10 в судовому засіданні було заявлено клопотання про закриття провадження у справі в звязку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, вчинення дії особою в стані крайньої необхідності або необхідної оборони, оскільки ОСОБА_2 не міг пройти медичний огляд в медичному закладі через те, що при ньому знаходилися матеріали кримінального провадження, за пошкодження чи зникнення яких він би відповідав.

Суд, вислухавши ОСОБА_2, свідків, дослідивши матеріали справи не встановив підстав для закриття провадження у справі в звязку з вчиненням дій ОСОБА_2 в стані крайньої необхідності або необхідної оборони.

Відповідно до ст.ст.18,19 КУпАП, у разі крайньої необхідності відбувається зіткнення двох інтересів: загроза заподіяння шкоди одним охоронюваним законом інтересам усувається шляхом заподіяння шкоди, хоча й меншої, іншим. Якщо загроза зазначеним охоронюваним інтересам може виникнути в майбутньому, діяння не може вважатися таким, що вчинено у стані крайньої необхідності. Шкода заподіяна в стані крайньої необхідності, повинна бути менш значною, ніж відвернена шкода. При вирішення питання про відненесення певних дій до необхідної оборони потрібно зясовувати, чи мала особа, яка захищається, реальну можливість ефективно відбити суспільно-небезпечне посягання іншими засобами із заподіянням нападникові шкоди, необхідної і достатньої в конкретній ситуації для негайного відвернення чи припинення посягання.

Судом не було встановлено в діях ОСОБА_2 крайньої необхідності, також не було встановлено будь-якого посягання на ОСОБА_2 та необхідного захисту з його сторони.

Крім того, на думку суду відсутні підстави для закриття провадження у справі в звязку з відсутністю події і складу правопорушення, в огляду на наступне.

Протоколом про адміністративне правопорушення встановлено, що 04.10.2014 р. при зупинці автомобіля яким керував ОСОБА_2, в останнього було виявлено одну із ознак алкогольного спяніння різкий запах алкоголю з порожнини рота, у відповідності до п.2.9 Інструкції про виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного спяніння, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції з метою забезпечення достовірності результатів огляду водіїв, які мають бути оглянуті в закладах охорони здоровя, уповноважена особа Державтоінспекції МВС забезпечує доставку цих осіб до найближчого закладу охорони здоровя не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення. Однак як встановлено судом та визнано ОСОБА_2, останній відмовився від встановленого медогляду в присутності двох свідків а.с.1,4,5, що в силу ч.1 ст.130 КУпАП становить склад правопорушення передбаченого ст.130 КУпАП. Посилання ОСОБА_2 на причину відмови від проходження медичного огляду на виявлення стану алкогольного спяніння наявність при ньому матеріалів кримінального провадження є безпідставним, не може слугувати підставою для звільнення від встановленого Законом порядку медичного огляду на виявлення алкогольного спяніння.

Винність ОСОБА_2 також підтверджується поясненнями свідків ОСОБА_4В та ОСОБА_3, які підтвердили законність складення протоколу про адміністративне правопорушення, в звязку з виявленням в ОСОБА_2 ознак алкогольного спяніння. Пояснення свідка ОСОБА_9 грунтуються на тому, що ОСОБА_2 тривалий час хворіє на захворювання пієлоніфріт та гіпертонічну хворобу першого ступеня, при яких вживання алкоголю можливе лише 30-50 г на добу, що не виключає можливості вживання останнім алкоголю саме 04.10.2014 р. Свідки ОСОБА_11, ОСОБА_7, ОСОБА_6, ОСОБА_5, пояснили, що їм не було чутно запаху алкоголю від ОСОБА_2, однак кожен із свідків зустрічалися з ОСОБА_2 в розрізі тривалого проміжутку часу, в звязку з чим, дана обставина не може слугувати підставою для закриття провадження у справі в звязку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Суд критично відноситься до пояснень ОСОБА_2 оскільки вони не знайшли свого підтвердження в ході слухання справи, та розцінює їх як форму захисту від адміністративної відповідальності та можливість уникнути адміністративного стягнення.

На підставі вищевикладеного, суд вважає, що винність ОСОБА_2 у скоєнні правопорушення передбаченого ст.130 ч.1 КУпАП знайшла своє підтвердження, однак справу про адміністративнеправопорушення слід провадженням закрити, оскільки сплив 3-х місячний строк давності накладення адміністративного стягнення, передбачений ст. 38 КУпАП, правопорушення скоєне 04.10.2014 року, до розгляду справи та винесення постанови давність накладення адміністративного стягнення сплила.

На підставі ст.38 КУпАП, керуючись ст.ст. 247 п.7, 279, 280 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2 визнати винним за ст.130 ч.1 КУпАП, провадження у справі закрити за давністю накладення адміністративного стягнення.

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, захисником, або на неї може бути внесено подання прокурора протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга, подання прокурора, подаються до відповідного апеляційного суду через місцевий суд, який виніс постанову.

СУДДЯ: