АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 33/774/415/15 Головуючий у першій інстанції:Левч В.І.
Категорія:ч.1 ст. 172-4КУпАП Головуючий у другій інстанції: Піскун О.П.
ПОСТАНОВА

Іменем України

18 вересня 2015 року суддя апеляційного суду Дніпропетровської області Піскун О.П., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпропетровську, за участюОСОБА_3, прокурора Руденка Д.В.апеляційну скаргу ОСОБА_3 на постанову Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 08 червня 2015 року у справі про адміністративне правопорушення, якою

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІНП НОМЕР_1, паспорт серія НОМЕР_2 виданий Красногвардійським РВ УМВС України в Дніпропетровській області 18 вересня 1998 року, яка працює старшим інспектором сектору персоналу ТУ Держгірпромнагляду у Дніпропетровській області, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1,-

визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 172-4КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави у розмірі 850 гривень з конфіскацією отриманого доходу від роботи за сумісництвом у розмірі 2503,61 гривень,-

ВСТАНОВИЛА: :

Постановою Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 08 червня 2015 року ОСОБА_3визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 172-4КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави у розмірі 850 гривень з конфіскацією отриманого доходу від роботи за сумісництвом у розмірі 2503,61 гривень.

Судом першої інстанції було встановлено, що старший інспектор сектору персоналу Територіального Управління Держгірпромнагляду у Дніпропетровській області ОСОБА_3, будучи службовою особою державного органу, займаючись іншою оплачуваною діяльністю, у період з 03.02.2014 року до 27.08.2014 року та з 01.12.2014 року по 22.12.2014 року порушила вимоги.1 ч.1 ст. 7 Закону України «Про засади запобігання і протидії корупції» та вчинила адміністративне корупційне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 172-4 КУпАП.

Не погоджуючись з вищевказаною постановою, ОСОБА_3 подала апеляційну скаргу в якій просить постанову Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 08 червня 2015 року скасувати та закрити провадження по справі.

В обґрунтування апеляційної скарги ОСОБА_3 вважає, що постанова суду першої інстанції винесена з порушенням процесуального та матеріального права. При цьому апелянт зазначає, що вона не може бути суб'єктом вказаного правопорушення тому, що вона не є державним службовцем. Крім того апелянт вказує, що судом першої інстанції не було взято до уваги, те що:а)у неї відсутній склад та подія адміністративного правопорушення;б) було скасовано акт, який встановлює адміністративну відповідальність; в) закінчився на момент розгляду справи строк, передбачений ст. 38 КУпАП.

В суді апеляційної інстанціїОСОБА_3 підтримала в повному обсязі подану нею апеляційну скаргу, підтвердила викладені в ній доводи та просила апеляційну скаргу задовольнити.

ПрокурорРуденко Д.В. в суді апеляційної інстанції просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, а постановуБабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 08 червня 2015 року без змін.

Суд апеляційної інстанції, вислухавши учасників процесу, вивчивши матеріали справи, дослідивши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах апеляційної скарги, дійшов висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Доводи ОСОБА_3 в її апеляційній скарзі про те, що вона не є суб'єктом вказаного правопорушення є необґрунтованими.

Висновок суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_3 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-4 КУпАП є правильним та підтверджується сукупністю даних, що містяться у протоколі про адміністративне правопорушення, інших матеріалах справи.

Згідно, до п.п. «ж» п.1 ч.1 ст. 4 Закону України «Про засади запобігання і протидії корупції»суб'єктами відповідальності за корупційні правопорушення є службові особи державних органів.

Відповідно до ч. 1 ст. 7 Закону України «Про засади запобігання і протидії корупції» особам, зазначеним у пункті 1 частини першої статті 4 цього Закону, забороняється займатися іншою оплачуваною (крім викладацької, наукової і творчої діяльності, медичної практики, інструкторської та суддівської практики із спорту), або підприємницькою діяльністю, якщо інше не передбачено Конституцією або законами України.

Частиною 1 ст. 172-4 КУпАП передбачена відповідальність за порушення особою встановлених законом обмежень щодо зайняття підприємницькою чи іншою оплачуваною діяльністю.

Як вбачається з матеріалів справи про адміністративне правопорушення, відповідно до Наказу № 40-к від 03.02.2014 року ОСОБА_3 було переведено з посади оператора комп'ютерного набору сектору з питань кадрової роботи на посаду старшого інспектора сектору персоналу з 01.02.2014 року. (а.с.14)

Згідно до посадової інструкції старшого інспектора персоналу ОСОБА_3 то вона є посадою службовця та повинна знати Закон України «Про засади запобігання та протидії корупції».(а.с.15,16).

Виходячи з поняття організаційно-розпорядчі обов'язки - це обов'язки по здійсненню керівництва галуззю промисловості, трудовим колективом, ділянкою роботи, виробничою діяльністю окремих працівників на підприємствах, в установах чи організаціях незалежно від форми власності.

Відповідно до прав та обов'язків ОСОБА_3, вона має право:інформувати завідувача сектору персоналу про несвоєчасне надання посадовими особами документів і інших матеріалів з кадрових питань; брати участь у роботі комісій тер управління згідно з наказами по тер управлінню; та до її обов'язків входить: виконувати окремі службові доручення свого безпосереднього керівника та начальника теруправління; здійснювати контроль за станом трудової дисципліни в підрозділах теруправління і додержанням працівниками правил внутрішнього трудового розпорядку. (а.с.16.17)

Довідкою про доходи встановлено, що ОСОБА_3 отримувала у ТУ Держгірпромнагляді у Дніпропетровській області з січня 2014 по лютий 2015 року заробітну плату у розмірі 31 434 грн 31 коп крім вересня і жовтня 2014 року.(а.с.18)

Відповідно до наказу № 71-к від 01 липня 2013 року ОСОБА_3 було прийнято до ТОВ «ПРОМТЕХАУДИТ» на посаду інженера з охорони праці. (а.с.63)

Наказом №149-к ОСОБА_3 було звільнено з ТОВ «ПРОМТЕХАУДИТ» на підставі її заяви. (а.с.64)

Як вбачається із наявних в матеріалах справи відомостей на виплату грошей ТОВ «ПРОМТЕХАУДИТ» за період з 01.03.2014 року по 31.12.2014 ОСОБА_3 на посаді інженера з охорони праці отримала заробітну плату в загальній сумі 5223,21 грн.(а.с.65-84)

Виходячи з вищевказаного можна зробити висновок про те, що посада старшого інспектора сектору персоналу ОСОБА_3 відноситься до п.п. «ж» п.1 ч.1 ст. 4 Закону України «Про засади запобігання і протидії корупції» та є службовою особою державного органу, яка у період з 03.02.2014 року до 27.08.2014 року та з 01.12.2014 року по 22.12.2014 року займалася іншою оплачуваною діяльністю.

Під час апеляційного перегляду встановлено, що при розгляді справи суддею були повно, всебічно та об'єктивно з'ясовані всі обставини по справі та дана їм належна оцінка, а тому суддя обґрунтовано прийшов до правильного висновку про порушення ОСОБА_3 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про засади запобігання і протидії корупції» та про доведеність її вини у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-4 КУпАП.

Доводи апеляційної скарги в частині того, що на момент винесення протоколу та постанови суду Закон України «Про засади запобігання і протидії корупції» втратив чинність в зв'язку з чим ОСОБА_3 не могла бути притягнута до адміністративної відповідальності є безпідставними, оскільки відповідно до ст. 8 КУпАП особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення. Крім того в новому Законі України «Про запобігання корупції» від 14.10.2014 року дане обмеження залишилося, змінилося лише міра покарання даного правопорушення.

Що стосується доводів апеляційної скарги відносно строків накладення адміністративного правопорушення то вони теж безпідставними. Відповідно до ст. 38 КУпАПадміністративне стягнення за вчинення корупційного правопорушення може бути накладено протягом трьох місяців з дня виявлення, але не пізніше одного року з дня його вчинення. Вказане правопорушення є триваючим.

З матеріалів справи вбачається, що виявлено правопорушення було 03 квітня 2015 року, а вчинялося до моменту звільнення ОСОБА_3 з ТОВ «ПРОМТЕХАУДИТ», а саме 31 грудня 2015 року.(а.с.5,64). Постанову суд першої інстанції виніс 08 червня 2015 року, тобто встановлений строк накладення адміністративного стягнення, передбачений ст. 38 КУпАП порушено не було.

Порушення норм процесуального та матеріального права судом апеляційної інстанції виявлено не було.

З огляду на викладене, зазначені в апеляційній скарзі ОСОБА_3 доводи та підстави, за яких вона просить скасувати постанову судді, не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду, а тому її апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Враховуючи викладене та керуючись ст. 294 КУпАП,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3-залишити без задоволення.

Постанову Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 08 червня 2015 року, якою ОСОБА_3визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 172-4 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави у розмірі 850 гривень з конфіскацією отриманого доходу від роботи за сумісництвом у розмірі 2503,61 гривень - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно, остаточна і оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Дніпропетровської області (підпис) О.П. Піскун