Справа № 344/6229/15-п
Провадження № 33/779/151/2015
Категорія ст.124 КУпАП
Головуючий у 1 інстанції Руденко Д. М.
Суддя-доповідач Гандзюк В.П.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 вересня 2015 року м. Івано-Франківськ

Суддя Апеляційного суду Івано-Франківської області Гандзюк В.П., розглянувши справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на постанову Івано-Франківського міського суду від 17 червня 2015 року, -

в с т а н о в и в :

Вказаною постановою провадження у справі відносно притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_3 за ст.124 КУпАП закрито у зв'язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Суд першої інстанції мотивував своє рішення тим, що дослідивши в сукупності всі обставини по справі, не було здобуто доказів, які б підтверджували наявність в діях водія ОСОБА_3 вини у скоєнні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

На вищезазначену постанову суду першої інстанції, ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій вказує на її незаконність та те, що вона не відповідає обставинам справи. Посилається на те, що за протоколом про адміністративне правопорушення від 25.04.2015 року та схемою ДТП чітко прослідковується порушення п.10.9 ПДР водієм "Фольксваген Пассат", д.н.з НОМЕР_1. Так, в зазначений у протоколі час, він рухався по вул. Південний Бульвар, маючи намір заїхати до магазину, який знаходиться з лівого боку від напрямку руху автобусу. Переконавшись, що в попутному напрямку не має жодного автомобіля, здійснив маневр перелаштування автобуса на ліву смугу руху, ще не розпочинаючи маневр лівого повороту, для зупинки перед магазином, водій автомобіля "Фольксваген Пассат", д.н.з НОМЕР_1, ОСОБА_3, виїжджаючи із парковки та рухаючись заднім ходом, здійснив удар в задню частину автобуса під його керуванням, чим здійснив механічні пошкодження лівої задньої частини автобуса та розбив лівий габаритний ліхтар. Отже, ОСОБА_3, виїжджаючи із місця стоянки заднім ходом, не надавши дорогу автобусу, який рухався по проїзній частині дороги, створив небезпеку транспортному засобу, що рухався дорогою, внаслідок чого сталося ДТП. Додатково апелянт зазначає, що на нього, як особу потерпілого, не було складено жодного протоколу про вчинення адміністративного правопорушення, оскільки він рухався згідно встановлених ПДР. Просить постанову суду скасувати та ухвалити нову, якою притягнути ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП. Крім того, просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови.

Заслухавши пояснення апелянта, який підтримав свою апеляцію, перевіривши матеріали справи, мотиви і доводи апеляції, вважаю, що клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови суду підлягає до задоволення, оскільки розгляд справи проведений без участі ОСОБА_2, що позбавило його права на захист та можливості вчасного оскарження судового рішення.

Крім того, як вбачається з матеріалів справи, копію постанови Івано-Франківського міського суду від 17.06.2015 року апелянтом отримано тільки 27.08.2015 року після його звернення до суду, що підтверджується відповідною заявою (а.с.24).

Що стосується апеляційної скарги, то вона підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.

За змістом ст.245 КУпАП суд зобов'язаний всебічно, повно і об'єктивно з'ясувати обставини справи, вирішити її у точній відповідності з законом.

Однак, суд першої інстанції даних вимог матеріального права не дотримався, а саме повно та об'єктивно не з'ясував всіх обставин справи.

Відповідно до ст. 124 КУпАП адміністративна відповідальність наступає за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії АП1 №522510 від 25.04.2015 року, інспектором ВДАІ зафіксовано той факт, що ОСОБА_3 25.04.2015 року о 21 год. 15 хв. в м. Івано-Франківську по вул. Південний Бульвар, 30, керуючи автомобілем НОМЕР_1, під час руху заднім ходом не переконався в тому, що це буде безпечним і не створить перешкод іншим учасникам руху та допустив зіткнення з автобусом БАЗ, д.н.з. НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_2, внаслідок чого автомобілі зазнали механічних пошкоджень. Тобто, ОСОБА_3 порушив вимоги п. 10.9. ПДР, за що передбачена відповідальність ст.124 КУпАП.

Як вбачається з схеми наслідків дорожньо-транспортної пригоди, автомобіль Volkswagen Passat, д.н.з. НОМЕР_1, отримав видимі (зовнішні) пошкодження: заднього бампера, заднього правого крила, правого ліхтаря, кришки багажника, а автобус БАЗ, д.н.з. НОМЕР_2, отримав видимі (зовнішні) пошкодження задньої лівої частини.

Згідно пояснень ОСОБА_3, 25.04.2015 року о 21 год. 15 хв., він виїжджав з парковки типу "кишеня" в сторону перехрестя по вул. Короля Данила - Південний Бульвар. Перед початком руху він увімкнув ближнє світло фар та переконався у відсутності автомобілів з обох сторін. Почавши маневр та перебуваючи в межах парковки, не встигнувши виїхати на проїжджу частину, зазнав ковзного удару у зону заднього правого крила зі сторони автобуса БАЗ, д.н.з. НОМЕР_2, який рухався на великій швидкості по зустрічній смузі. Вважає винним в ДТП водія автобусу БАЗ, д.н.з. НОМЕР_2, який зрізав таким чином поворот на парковку.

Таким чином, ОСОБА_3 визнав, що в зазначений в протоколі час, він дійсно здійснював маневр, а саме рухався на автомобілі заднім ходом з метою виїзду на проїжджу частину дороги.

Згідно п.10.2 Правил дорожнього руху, виїжджаючи на дорогу з житлової зони, дворів, місць стоянки, автозаправних станцій та інших прилеглих територій, водій повинен перед проїзною частиною чи тротуаром дати дорогу пішоходам і транспортним засобам, що рухаються по ній, а з'їжджаючи з дороги - велосипедистам і пішоходам, напрямок руху яких він перетинає.

Відповідно до п.10.9 ПДР, під час руху транспортного засобу заднім ходом водій не повинен створювати небезпеки чи перешкод іншим учасникам руху. Для забезпечення безпеки руху він у разі потреби повинен звернутися за допомогою до інших осіб.

Отже, ОСОБА_3 порушив п.10.2 та п.10.9 ПДР, виїжджаючи із місця стоянки заднім ходом, не надавши переваги автобусу, який рухався по проїзній частині дороги, створив небезпеку транспортному засобу, що рухався дорогою, внаслідок чого сталося ДТП.

Такі обставини справи підтверджуються даними протоколу про адміністративне правопорушення серії АП1 №522510 від 25.04.2015 року, схемою наслідків ДТП, поясненнями ОСОБА_3 та ОСОБА_2 Зокрема, схема наслідків ДТП дає чітке уявлення про те за яких обставин сталось зіткнення, а саме, що ушкодження транспортних засобів сталось внаслідок дій водія автомобіля Volkswagen Passat, д.н.з. НОМЕР_1. При цьому, суд враховує, що згідно матеріалів справи у діях водія автобусу БАЗ, д.н.з. НОМЕР_2, ОСОБА_2 не вбачається жодного порушення правил дорожнього руху і на думку суду він мав право за наведених дорожніх обставин виїжджати на зустрічну смугу з метою здійснення зупинки на протилежній частині дороги. Враховуючи це, саме ОСОБА_3, який здійснював рух заднім ходом, мав врахувати всі ці обставини та не починати рух до того моменту поки автобус БАЗ, д.н.з. НОМЕР_2, не буде знаходитись у безпечній зоні. На думку суду, не має значення той факт, що автобус в момент ДТП частково знаходився на парковці, а частково на проїжджій частині дороги, оскільки це чинними ПДР не заборонено та може бути частиною правомірної поведінки водія з метою здійснення паркування.

Твердження ОСОБА_3, що він не вчиняв дій спрямованих на порушення правил дорожнього руху, а протокол складено на нього безпідставно є необґрунтованими, оскільки даний протокол складено на підставі пояснень учасників ДТП, з врахуванням схеми наслідків дорожньо-транспортної пригоди і такі обставини нічим не спростовуються.

Разом із тим, посилання ОСОБА_3 на порушення правил дорожнього руху водієм ОСОБА_2 є голослівними та жодними доказами не підтверджені.

Таким чином, дослідивши та проаналізувавши докази по справі в їх сукупності, приходжу до висновку про наявність в діях ОСОБА_3 адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.

Суд першої інстанції, розглядаючи дану справу про адміністративне правопорушення, всупереч вимогам ст.280 КУпАП не дослідив та не дав оцінки жодному доказу у справі, а виніс рішення на підставі лише одних пояснень ОСОБА_3, тому постанову суду, відповідно до ст.294 КУпАП слід скасувати та прийняти нову постанову.

В той же час, згідно ст. 38 КУпАП, по справі про адміністративне правопорушення, яка підвідомча суду, адміністративне стягнення може бути накладено не пізніше як через три місяці з дня вчинення правопорушення.

Відповідно до п.7 ч.1 ст.247 КУпАП - провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за обставин закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст.38 КУпАП, зазначений строк ніким продовжено бути не може, будь-які дії щодо притягнення особи до відповідальності після його закінчення має бути припинено.

Таким чином, незважаючи на доведеність вини ОСОБА_3 у вчиненому правопорушенні, оскільки точкою відліку строку давності притягнення до адміністративної відповідальності є день вчинення правопорушення та встановлено, що пройшло три місяці з дня вчинення правопорушення, вважаю, що провадження підлягає закриттю на підставі ч.1 ст.38 та п.7 ст.247 КУпАП.

Відповідно до п.2 ч.8 ст. 294 КУпАП - за наслідками розгляду апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції має право скасувати постанову та закрити провадження у справі.

На підставі викладеного та керуючись ст. 293, 294 КУпАП, -

п о с т а н о в и в :

Поновити ОСОБА_2 строк на апеляційне оскарження.

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Постанову Івано-Франківського міського суду від 17 червня 2015 року - скасувати.

Прийняти по справі нову постанову, якою ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення за ст. 124 КУпАП відносно ОСОБА_3 закрити у зв'язку із закінченням терміну накладення адміністративного стягнення.

Постанова остаточна і оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Івано-Франківської області В.П. Гандзюк

Згідно з оригіналом

Суддя В.П. Гандзюк