Апеляційний суд Кіровоградської області
Провадження № 33/781/184/15 Головуючий у суді І-ї інстанції Загреба А.В.
Категорія - ст. 172-6 КУпАП Доповідач у суді ІІ-ї інстанції Онуфрієв В.М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.09.2015 року, суддя апеляційного суду Кіровоградської області Онуфрієв В.М., із секретарем Ковальовою Н.Д., за участю прокурора Черевка Є.М. розглянув у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за апеляцією першого заступника прокурора прокуратури м. Кіровограда Соломонова М.Г. на постанову Ленінського районного суду м. Кіровограда від 01 вересня 2015 року, якою відносно

ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженки с. Тернове Добровеличківського району Кіровоградської області, українки, громадянки України, не працюючої, одруженої, має на утриманні 2 неповнолітніх дітей, зареєстрованої АДРЕСА_1, проживаючої АДРЕСА_2, раніше до адміністративної та кримінальної відповідальності не притягувалася,

закрито провадження у зв'язку із відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-6 КУпАП

ВСТАНОВИВ:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення №3 від 29.06.2015 року, ОСОБА_4 займала посаду спеціаліста з питань зайнятості та альтернативної служби відділу праці управління праці та соціального захисту населення Ленінського райвиконкому з посадовим окладом згідно штатного розпису. 14.01.2014 року звільнилася із займаної посади за угодою сторін і в порушення вимог ч.1 ст.12 Закону України «Про засади запобігання і протидії корупції», суб'єкти декларування, які звільнилися або іншим чином припинили діяльність, пов'язані з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, будучи достовірно обізнаною про обов'язок подати до 01.04.2015 року за місцем роботи (служби) декларацію про майно, доходи, витрати і зобов'язання фінансового характеру за 2014 рік, що підтверджується її підписом про ознайомлення вимог ст.12 Закону України « Про запобігання і протидії корупції», у період з 09.01.2014 року по 01.04.2015 року, не подала за останнім місцем роботи (відділу кадрів, правового забезпечення та контролю за виконанням документів управління соціального захисту населення ВК Ленінської районної ради у м. Кіровограді ) декларацію про майно, доходи, витрати і зобов'язання фінансового характеру за 2014 рік, передбачену Законом України «Про засади запобігання і протидії корупції», а надала вказану декларацію лише 29.05.2015 року. Тим самим, 01.04.2015 року вчинила правопорушення, передбачене ч.1 ст. 172-6 КУпАП, яке було виявлене 02.06.2015 року.

Постановою суду першої інстанції стосовно ОСОБА_4 закрито провадження у справі у зв'язку із відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення. Своє рішення суд мотивував тим, що ОСОБА_5 розпорядженням голови Ленінської районної ради м. Кіровограда №107 від 31.10.2005 року була призначена з 01.11.2005 року спеціалістом з питань зайнятості та альтернативної служби відділу праці управління праці та соціального захисту населення Ленінського райвиконкому, а розпорядженням №3-к від 09.01.2014 року була звільнена 14.01.2014 року із займаної посади за угодою сторін (підстава: заява ОСОБА_4 від 08.01.2014 року). Декларацію про майно, доходи, витрати і зобов'язання фінансового характеру за 2014 рік, передбачену ЗУ «Про засади запобігання і протидії корупції», ОСОБА_4 подала за останнім місцем роботи 29.05.2015 року, хоча була зобов'язана подати за своїм останнім місцем роботи декларацію про майно, доходи, витрати і зобов'язання фінансового характеру протягом року після звільнення 14.01.2014 року, а не до 01.04.2015 року. В зв'язку з цим, 01.04.2015 року правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-6 КУпАП, ОСОБА_4 не вчиняла, в її діях відсутній склад правопорушення, зазначеного в надісланому до суду протоколі від 29.06.2015 року.

В апеляційній скарзі прокурор просив постанову районного суду скасувати та винести постанову якою ОСОБА_4 визнати винною у вчиненні адміністративного корупційного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, та накласти стягнення у межах санкції даної статті. Посилаючись на те, що ОСОБА_4, будучи спеціалістом з питань зайнятості та альтернативної служби відділу праці управління праці та соціального захисту населення Ленінського райвиконкому, державним службовцем 15 рангу, у порушення вимог ч.1 ст.12 Закону України «Про запобігання і протидії корупції», будучи достовірно обізнаною про обов'язок подати декларацію до 01.04.2015 року, за останнім місцем роботи (служби) декларацію про майно, доходи, витрати і зобов'язанні фінансового характеру за 2014 рік, що підтверджується її підписом про ознайомлення вимог ст.12 Закону України «Про запобігання і протидії корупції», у період з 09.01.2014 року по 01.04.2015 року, не подала за останнім місцем роботи (відділу кадрів, правового забезпечення та контролю за виконанням документів управління соціального захисту населення ВК Ленінської районної ради у м. Кіровограді ) декларацію про майно, доходи, витрати і зобов'язання фінансового характеру за 2014 рік, передбачену Законом України «Про засади запобігання і протидії корупції», а надала вказану декларацію лише 29.05.2015 року. Тим самим, 01.04.2015 року вчинила правопорушення, передбачене ч.1 ст. 172-6 КУпАП, яке було виявлене 02.06.2015 року.

Вказав, що незважаючи на вимоги законів судом не надано об'єктивної оцінки діям правопорушника, а також невірно застосовуються норми закону. Також, в порушення ст.277 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається у п'ятнадцятиденний строк з дня одержання органом (посадовою особою), правомочним розглядати справу, протоколу про адміністративне правопорушення та інших матеріалів справи, суд отримавши справу 30.06.2015, що підтверджується печаткою Ленінського районного суду Кіровоградської області, розглянув справу лише 01.09.2015 року, чим порушив положення вищезазначеної статті.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши прокурора, який підтримав подану апеляційну скаргу, перевіривши матеріали справи, зваживши доводи апеляції, вважаю, що апеляція підлягає задоволенню, а постанова суду першої інстанції підлягає скасуванню з винесенням нової постанови, з таких підстав.

ОСОБА_4 в судове засідання апеляційної інстанції не з'явилася, надала до суду заяву в якій просила справу розглянути без її участі.

В судовому засіданні суду першої інстанції остання свою вину визнала повністю та надала пояснення з приводу вчинення адміністративного правопорушення.

Згідно ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ч.1 ст.172-6 КУпАП передбачено, що відповідальність за правопорушення настає внаслідок несвоєчасного подання декларації про майно, доходи, витрати і зобов'язання фінансового характеру за формою, передбаченою Законом України «Про засади запобігання і протидії корупції».

Згідно ч.1 ст.12 Закону України «Про засади запобігання і протидії корупції», суб'єкти декларування, які звільняються або іншим чином припиняють діяльність, пов'язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, подають декларацію про майно, доходи, витрати і зобов'язання фінансового характеру за період не охоплений раніше поданою декларацією.

Приймаючи рішення про відсутність у діях ОСОБА_4 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, суд першої інстанції не дотримав вимоги ст.ст. 245, 280 КУпАП.

Так, суд першої інстанції припустився помилки закривши провадження у справі відносно ОСОБА_4 за відсутністю складу адміністративного правопорушення за ч.1 ст.172-6 КУпАП, при цьому мотивував своє рішення тим, що за змістом п. 2 ст. 12 ЗУ «Про засади запобігання і протидії корупції» на осіб, які звільнилися або іншим чином припинили діяльність, пов'язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування покладається обов'язок подати декларацію за останнім місцем роботи у чітко визначений Законом час - протягом одного року після звільнення. ОСОБА_4 була звільнена з посади 14.01.2014 року, повинна подати декларацію протягом року після звільнення, а не до 01.04.2015 року. В зв'язку з цим, 01.04.2015 року правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-6 КУпАП, ОСОБА_4 не вчиняла, в її діях відсутній склад правопорушення, зазначеного в надісланому до суду протоколі від 29.06.2015 року.

Проте, як вбачається із протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_4, в порушення ч.1 ст.12 Закону України «Про запобігання і протидії корупції», будучи спеціалістом з питань зайнятості та альтернативної служби відділу праці управління праці та соціального захисту населення Ленінського райвиконкому, державним службовцем 15 рангу, у порушення вимог ч.1 ст.12 Закону України « Про запобігання і протидії корупції», будучи достовірно обізнаною про обов'язок подати декларацію до 01.04.2015 року за місцем роботи (служби) декларацію про майно, доходи, витрати і зобов'язанні фінансового характеру за 2014 рік, що підтверджується її підписом про ознайомлення із вимогами ст.12 Закону України «Про запобігання і протидії корупції», у період з 09.01.2014 року по 01.04.2015 року, не подала за останнім місцем роботи (відділу кадрів, правового забезпечення та контролю за виконанням документів управління соціального захисту населення ВК Ленінської районної у м. Кіровограді ради) декларацію про майно, доходи, витрати і зобов'язання фінансового характеру за 2014 рік, передбачену Законом України «Про засади запобігання і протидії корупції», а надала вказану декларацію лише 29.05.2015 року.

Висновки суду першої інстанції щодо того, що в діях останньої відсутній склад адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.172-6 КУпАП на переконання суду апеляційної суду є помилковими, оскільки під час апеляційного розгляду справи встановлено, що остання прийняла присягу державного службовця. За своїм змістом присяга передбачає дотримання посадовою особою законів України, і тим більше знати закони, які забезпечують функціонування органів державної влади, в тому числі основи антикорупційного законодавства. Про певні обмеження ОСОБА_4, як державного службовця було повідомлено у попередженні, ознайомлення з яким остання підтвердила підписом.

Разом із тим, ОСОБА_4 була звільнена з роботи 14.01.2014 року, і згідно вимог вищевказаного закону декларацію за 2014 рік, повинна була подати протягом року з дня звільнення.

Однак, остання у передбачений у протоколі період, з 09.01.2014 року по 01.04.2015 року, яким охоплюється вказана дата, декларацію не подала, а фактично подала її, майже через 4 місяці, після сплину року після звільнення та майже через два місяці після 1 квітня 2015 року - 29.05.2015 року.

Отже, наведені обставини, які були встановлені під час апеляційного провадження у своїй сукупності без жодних сумнівів свідчать про наявність складу корупційного правопорушення у бездіяльності ОСОБА_4, яке виразилося у не поданні нею, як колишнім державним службовцем декларації про майно та доходи за період неохоплений раніше поданою декларацією, що передбачено ст.12 Закону України «Про засади запобігання і протидії корупції», відповідальність за яке передбачена ч.1 ст. 172-6 КУпАП.

За таких обставин, оцінюючи у сукупності наявні в справі та досліджені в судовому засіданні докази, апеляційний суд доходить висновку, що постанову суду першої інстанції слід скасувати з винесенням нової постанови, згідно якої ОСОБА_4 слід визнати винною у скоєнні адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.172-6 КУпАП та накласти на останню адміністративне стягнення, з урахуванням особи останньої та того, що від її дій тяжких наслідків на настало, у виді штрафу у мінімальному розмірі в межах інкримінованої статті.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу першого заступника прокурора прокуратури м. Кіровограда Соломонова М.Г. задовольнити.

Постанову Ленінського районного суду м. Кіровограда від 01 вересня 2015 року якою відносно ОСОБА_4 закрито провадження у зв'язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 172-6 КУпАП скасувати.

Винести нову постанову, якою ОСОБА_4 визнати винною за ч.1 ст.172-6 КУпАП та накласти на неї адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 850 грн.

Постанова апеляційного суду є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Кіровоградської області В.М. Онуфрієв