Справа № 500/5741/15-п
Провадження № 3/500/1646/15
ІЗМАЇЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
___________________________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

Іменем України

15 вересня 2015 року м. Ізмаїл

Суддя Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області Яковенко І.І., розглянувши справу про адміністративне правопорушення у відношенні

ОСОБА_1, що народився 29 грудня 1980 року, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, ІДН НОМЕР_1, не працюючого, проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2,

за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

встановив:

ОСОБА_1, 10 вересня 2015 року, о 21:40 годині, на перехресті вул. Болградське Шосе та вул. Аеродромна в м. Ізмаїлі Одеської області керував автомобілем марки «ЗАЗ-968МБ», державний реєстраційний номерний знак 45553ОЕ, з ознаками алкогольного сп'яніння (різкий запах алкоголю у видихуваному повітрі), в присутності двох свідків від проходження огляду на стан сп'яніння у встановленому порядку відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України.

ОСОБА_1 у судовому засіданні в повному обсязі визнав свою винність у вчиненні зазначеного адміністративного правопорушення та розкаявся в його вчиненні.

Крім повного визнання своєї винності притягуваним ОСОБА_1, його винність у відмові від проходження огляду на стан алкогольного спяніння також повністю підтверджується сукупністю наступних доказів, досліджених судом.

Так, відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці данні встановлюються, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, а також іншими документами.

Відповідно до даних протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 у присутності двох свідків відмовився від проходження огляду на стан алкогольного спяніння.

Вказані обставини справи також підтверджуються даними письмових пояснень самого ОСОБА_1, доданих до протоколу про адміністративне правопорушення, відповідно до яких той пояснював, що перед керуванням вжив слабоалкогольний напій, у зв'язку з чим відмовився від проходження огляду на стан сп'яніння.

Таким чином, аналіз сукупності усіх досліджених у суді доказів, дозволяє суду дійти висновку про наявність адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та про доведеність винності ОСОБА_1 в його вчиненні.

При накладенні адміністративного стягнення на ОСОБА_1 суд враховує характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, ступінь його вини, майновий стан та обставини, що помякшують і обтяжують відповідальність.

Суд враховує те, що ОСОБА_1 вчинив умисне правопорушення, характер якого вказує на те, що воно є грубим.

До обставин, які відповідно до ст. 34 КУпАП помякшують відповідальність ОСОБА_1 за вчинене ним адміністративне правопорушення, суд відносить щире розкаяння винного.

Обставин, які відповідно до ст. 35 КУпАП обтяжують відповідальність ОСОБА_1 за вчинене ним адміністративне правопорушення, суд не вбачає.

Отже, враховуючи зазначені обставини справи, а також те, що відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 ніде не працює, і сам він в судовому засіданні підтвердив, що керування транспортними засобами не повязане з його роботою, приймаючи до увагу особу ОСОБА_1, суд вважає, що застосування більш мякого стягнення, передбаченого санкцією ч. 1 ст. 130 КУпАП, ніж позбавлення права керування всіма видами транспортних засобів, а саме такого стягнення, як штраф, буде недостатнім, і тому з метою виховання ОСОБА_1 в дусі додержання законів України, а також запобігання вчиненню ним нових правопорушень, суд вважає необхідним накласти на нього адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування всіма видами транспортних засобів, але в межах мінімального строку, оскільки, як було вище наведене, він вчинив грубе порушення порядку користування цим правом, що у відповідності до ч. 2 ст. 30 КУпАП є підставою для застосування такого стягнення. Разом з тим, суд також вважає, що в даному випадку таке стягнення, як позбавлення права керування всіма видами транспортних засобів в межах мінімального строку, буде достатнім, таке стягнення повністю досягне мети його застосування, у звязку з чим суд не вбачає підстав для накладення більш суворого стягнення, такого як адміністративний арешт.

Крім того, суд вважає за необхідне в силу ч. 1 ст. 401 КУпАП, стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в розмірі, передбаченому п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» № 3674-VI від 08.07.2011 р., а саме в розмірі 0,2 розміру мінімальної заробітної плати, що складає 243,60 грн.

Керуючись ст. ст. 283 285 Кодексу України

про адміністративні правопорушення, суддя

постановив:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами строком на один рік.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 243 (двісті сорок три) грн. 60 коп.

Постанова може бути оскаржена до Апеляційного суду Одеської області через Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Постанова про накладення адміністративного стягнення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги та підлягає зверненню до виконання протягом трьох місяців з моменту її винесення. В разі ж оскарження постанови перебіг строку давності звернення її до виконання зупиняється до розгляду скарги.

СУДДЯ

Ізмаїльського міськрайонного суду ОСОБА_2