Справа № 445/597/15-п Головуючий у 1 інстанції: Постигач Б.А.
Провадження № 33/783/408/15 Доповідач: Марітчак Т. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 вересня 2015 року Апеляційний суд Львівської області під головуванням судді Т.М. Марітчака, за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Львові його апеляційну скаргу на постанову судді Золочівського районного суду Львівської області від 16 квітня 2015 року, -

в с т а н о в и в:

постановою судді Золочівського районного суду Львівської області від 16 квітня 2015 року

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, українця, громадянина України, не працюючого, одруженого, маючого на утриманні двоє неповнолітніх дітей: дочку ОСОБА_3 - ІНФОРМАЦІЯ_2 та сина ОСОБА_4 - ІНФОРМАЦІЯ_3, зареєстрованого за адресою АДРЕСА_1, мешканця АДРЕСА_2, учасника АТО (липень - жовтень 2014 року)

визнано винним за ч. 2 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування всіма видами транспортних засобів строком на 2 (два) роки без оплатного вилучення транспортного засобу і стягнуто судовий збір у розмірі 36 грн. 54 коп.

Зазначеною постановою встановлено, що ОСОБА_1 23 січня 2015 року, близько 02:25 год., на 5 км+100 м автодороги Львів - Рава-Руська, повторно керував автомобілем, «Форд Ескорт», д.н.з. НОМЕР_1, в стані алкогольного сп'яніння.

Не погоджуючись із постановою судді Золочівського районного суду Львівської області від 16 квітня 2015 року, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 подав на неї апеляційну скаргу, в якій просить поновити строк на апеляційне оскарження, оскільки такий пропущено з поважних причин, а оскаржувану постанову судді скасувати, провадження у справі закрити.

Обґрунтовуючи своє прохання про поновлення строку на апеляційне оскарження апелянт зазначає, що суд першої інстанції розглянув справу про адміністративне правопорушення без його участі, оскільки його не було належним чином повідомлено про час і місце слухання справи, копію оскаржуваної постанови він отримав лише 19 серпня 2015 року, після ознайомлення з матеріалами справи.

Апелянт ОСОБА_1 вважає оскаржувану постанову такою, що підлягає скасуванню у зв'язку із неправильним застосуванням судом норм матеріального права, внаслідок чого його було двічі притягнено до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП та за ч. 2 ст. 130 КУпАП, тобто вчинення одного й того ж правопорушення, оскільки перший протокол було складено в 19.15 22 січня 2015 року, а другий в 02.30 год. 23 січня 2015 року.

Заслухавши доповідача, апелянта ОСОБА_1, який підтримав клопотання про поновлення строку на подання апеляційної скарги та доводи своєї апеляційної скарги, враховуючи зазначені в апеляційній скарзі обставини, перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення та доводи апеляційної скарги особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, апеляційний суд вважає, що клопотання про поновлення строку на подання апеляційної скарги підлягає до задоволення з наступних підстав.

В засіданні апеляційного суду ОСОБА_1 пояснив, що він не знав про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 130 КУпАП, а взнав про це лише в кінці липня 2015 року, після чого 3 рази намагався ознайомитись з матеріалами справи, однак з різних причин працівники суду не давали йому справи для ознайомлення і лише 19.08.2008 року він ознайомився із справо та в межах 10-денного строку подав на постанову судді апеляційну скаргу.

Як убачається з оскаржуваної постанови судді, розгляд справи проведено без участі особи, яка притягується до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1, якого належним чином не було повідомлено про час розгляду справи, оскільки направлені йому дві судові повістки були повернені працівниками «Укрпошти» в Золочівський районний суд Львівської області з відміткою, що ОСОБА_1 за вказаною адресою тимчасово не проживає (а.с. 18, 22).

В матеріалах справи відсутні будь-які дані про те, що ОСОБА_1 направлено судом копію постанови про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 130 КУпАП, оскільки справу розглянуто без його участі.

Відповідно до поданої 19.08.2015 року заяви, ОСОБА_1 19.08.2015 року ознайомився з матеріалами справи про адміністративне правопорушення (а.с. 23), а 26.08.2015 року подав на постанову судді апеляційну скаргу.

Таким чином, на думку апеляційного суду, строк на апеляційне оскарження пропущено з поважних причин і його необхідно поновити.

Що ж до розгляду апеляційної скарги по суті, то на думку апеляційного суду подана апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.

Так, як убачається з матеріалів справи, приймаючи рішення у справі стосовно ОСОБА_1, суд першої інстанції виходив з того, що у його діях, згідно матеріалів у справі та на підставі постанови судді Золочівського районного суду Львівської області від 17 лютого 2015 року про накладення на нього стягнення за ч. 1 ст. 130 КУпАП наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП.

Доведеність вини особи яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, суд першої інстанції обґрунтував поясненнями ОСОБА_1 у протоколі про адміністративне правопорушення та постановою суду про накладення на ОСОБА_1 стягнення за ч. 1 ст. 130 КУпАП від 17.02.2015 року.

Однак, як убачається з протоколу про адміністративне правопорушення, складеного стосовно ОСОБА_1 23.01.2015 року (а.с. 5) та супровідного листа командира батальйону ДПС ДАІ при ГУМВСУ у Львівській області Р. Шкреметки (а.с. 1-2) у відповідь на постанову судді Золочівського районного суду Львівської області від 17.02.2015 року про направлення протоколу про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП для доопрацювання, протокол про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 складено за ч. 1 ст. 130 КУпАП, тобто за керування ним транспортним засобом в стані алкогольного сп'яніння.

Однак, суд першої інстанції помилково, всупереч протоколу про порушення ОСОБА_1 «Правил дорожнього руху України» безпричинно перекваліфікував його дії на ч. 2 ст. 130 КУпАП та наклав на ОСОБА_1 адміністративне стягнення за цією статтею.

При цьому, судом першої інстанції не було з'ясовано всі обставини справи, зокрема:

-в 19.15 год. 22 січня 2015 року було складено протокол про порушення правил дорожнього руху ОСОБА_1 (керування транспортним засобом у нетверезому стані) за ч. 1 ст. 130 КУпАП, ОСОБА_1 визнав свою вину у вчиненні даного правопорушення і за пропозицією працівників ДАІ викликати довірену особу для транспортування транспортного засобу або відпочити певний час, вибрав відпочинок і через 5 год. відпочинку поїхав додому в напрямку м. Львова, і знову був затриманий працівниками ДАІ, а на нього знову було складено протокол про порушення правил дорожнього руху (керування транспортним засобом у нетверезому стані) за ч. 1 ст. 130 КУпАП;

-не дивлячись на те, що в супровідному листі командира батальйону ДПС ДАІ при ГУМВСУ у Львівській області Р. Шкреметки відмовлено в перекваліфікації дій ОСОБА_1 з ч. 1 ст. 130 КУпАП на ч. 2 ст. 130 КУпАП, в протоколі про порушення правил дорожнього руху невідомою особою ч. 1 ст. 130 КУпАП виправлена на ч. 2 і суд наклав на ОСОБА_1 стягнення за ч. 2 ст. 130 КУпАП.

Таким чином, оскільки на час вчинення даного правопорушення, ОСОБА_1 не був притягнутий до адміністративної відповідальності за вчинення першого правопорушення 22.01.2015 року ОСОБА_1, то керування ним транспортним засобом в стані алкогольного сп'яніння, вчинене 23.01.2015 року не носить ознак повторності, а суд першої інстанції безпідставно кваліфікував його дії за ч. 2 ст. 130 КУпАП.

Вина ОСОБА_1 в порушенні п.п. «а» п. 2.9 «Правил дорожнього руху» 23.01.2015 року, на думку апеляційного суду, доведена доказами дослідженими судом першої інстанції і не заперечується самим апелянтом.

Разом з тим, апеляційний суд не вбачає підстав для скасування оскаржуваної постанови і закриття провадження у справі, оскільки ОСОБА_1 після складення протоколу про керування ним транспортним засобом в стані алкогольного сп'яніння не повинен був керувати цим транспортним засобом, оскільки перебував в стані алкогольного сп'яніння, а тому на думку апеляційного суду знову вчинив правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

На підставі наведеного, апеляційний суд приходить до висновку про необхідність часткового задоволення апеляційної скарги, зміни оскаржуваної постанови та перекваліфікації дій ОСОБА_1 на ч. 1 ст. 130 КУпАП.

При накладенні виду стягнення за вчинення даного правопорушення суд враховує обставини справи, особу ОСОБА_1, який одружений, має на утриманні двоє неповнолітніх дітей, є учасником АТО, хоча офіційно не працює, однак використання транспортного засобу є його єдиним джерелом доходу і вважає за необхідне накласти на нього стягнення, в межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП, у вигляді штрафу.

Керуючись ст. 294 КУпАП апеляційний суд, -

постановив:

клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на подання апеляційної скарги на постанову судді Золочівського районного суду Львівської області від 16 квітня 2015 року задовольнити.

Постанову судді Золочівського районного суду Львівської області від 16 квітня 2015 року про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 130 КУпАП змінити і вважати ОСОБА_1 винним за ч. 1 ст. 130 КУпАП з накладенням стягнення у виді штрафу в розмірі 3 400 грн. в дохід держави.

В решті постанову залишити без змін.

Постанова вступає в законну силу після її проголошення і оскарженню не підлягає.

Суддя апеляційного суду підпис Т.М. Марітчак

Копія відповідно до оригіналу.

Суддя апеляційного суду Т. Марітчак

Постанова вступила в законну силу 17 вересня 2015 року.

Копія ухвали виготовлена «_____»_____________ 2015 року,

помічник судді В. Юрочко