АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 серпня 2015 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва ОсіповаЛ.О., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Святошинського районного суду м. Києва від 06 травня 2015 року,

в с т а н о в и л а :

Постановою судді Святошинського районного суду м. Києва від 6 травня 2015 року

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, який проживає за адресою: АДРЕСА_1,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Згідно з постановою судді ОСОБА_2 13 березня 2015 року о 05 годині 50 хвилин на площі Московській, 3 у м. Києві керував автомобілем «Peugeot», д.н.з. НОМЕР_1, та в порушення п. 2.5 Правил дорожнього руху України від проходження освідування на предмет алкогольного сп'яніння відмовився.

В апеляційній с карзі зі змінами ОСОБА_2 просить постанову судді Святошинського районного суду м. Києва від 6 травня 2015 року скасувати та постановити рішення, яким визнати його невинним у скоєнні адміністративного правопорушення.

При цьому ОСОБА_2 посилається на те, що обставини події у протоколі про адміністративне правопорушення викладені необ'єктивно, оскільки він, будучи зупиненим працівниками ДАІ, заперечив перебування ним в стані алкогольного сп'яніння, а тому, враховуючи, що останні не запропонували йому пройти обстеження за допомогою спеціальних технічних засобів, відмовився їхати до медичної установи. Також ОСОБА_2 зазначає, що запис у протоколі зробив під тиском працівників ДАІ, а в той же день він самостійно звернувся до медичної установи, де пройшов медичний огляд та отримав висновок, згідно якого ознак сп'яніння у нього не було виявлено.

Заслухавши пояснення ОСОБА_2, який підтримав апеляційну скаргу зі змінами, пояснення працівника ДАІ Поцубея С.О., свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5, перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, дослідивши доводи апелянта, вважаю, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог статті 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Проте, суддя суду першої інстанції при розгляді даної справи цих вимог закону не дотримався.

Як вбачається з постанови, на обґрунтування висновку про доведеність вини ОСОБА_2 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, суддя послався на пояснення працівників ДАІ Пацубея С.О., Голубенка В.П., свідка ОСОБА_4 та протокол про адміністративне правопорушення.

В той же час, суддя належним чином не дослідивши зміст протоколу про адміністративне правопорушення, за яким інспектор ДАІ лише констатував у присутності двох свідків відмову водія від проходження огляду на стан сп'яніння у лікаря нарколога, зазначивши про те, що останній був з явними ознаками алкогольного сп'яніння, а саме - різкий запах алкоголю з порожнини рота та виражене тремтіння пальців рук.

Разом з тим, згідно вимог частини другої та третьої статті 266 КУпАП огляд водія на стан сп'яніння проводиться з використанням спеціальних технічних засобів працівником міліції у присутності двох свідків. І лише після цього у разі незгоди водія на проведення такого огляду або з його результатами огляд проводиться у відповідних закладах охорони здоров'я.

Проте, у протоколі про адміністративне правопорушення відсутні дані про проведення огляду на стан сп'яніння в порядку, передбаченому ст. 266 КУпАП, як і дані про те, що ОСОБА_2 від такого огляду відмовився (а.с. 1).

Не відображено такі дані і у поясненнях свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5, за якими ОСОБА_2начебто ухилявся від проходження огляду на стан сп'яніння (а.с. 2).

Такі дані не підтвердив свідок ОСОБА_4 як в суді першої інстанції, так і під час розгляду апеляційної скарги, а також свідок ОСОБА_5 в своїх поясненнях суду апеляційної інстанції. При цьому вказані свідки наполягали, що в їх присутності працівники ДАІ взагалі з ОСОБА_2 не спілкувались.

Також у справі відсутні належні докази, які б свідчили про відсторонення ОСОБА_2 від керування транспортним засобом. Відсутній запис про тимчасове затримання автомобіля, яким керував ОСОБА_2, і в протоколі про адміністративне правопорушення.

Крім того, згідно висновку Київської міської клінічної лікарні «Соціотерапія» №001369 щодо результатів медичного огляду, який ОСОБА_2пройшов о 13 год. 30 хв. 13 березня 2015 року, ознак алкогольного сп'яніння у нього не виявлено (а.с. 7).

За таких обставин постанова судді суду першої інстанції є незаконною, необґрунтованою та підлягає скасуванню із закриттям провадження у справі за відсутністю в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва

п о с т а н о в и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Постанову судді Святошинського районного суду м. Києва від 6 травня 2015 року, якою ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, і накладено до нього адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік, скасувати.

Провадження у справі закрити за відсутністю в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Постанова набирає законної сили негайно після її оголошення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду міста Києва Осіпова Л.О.