Справа № 163/2032/15-п Провадження №33/773/245/15 Суддя в 1 інстанції: Павлусь О.С.
Категорія: ст. 472 МК України Доповідач: Хомицький А. М.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 вересня 2015 року місто Луцьк

Суддя Апеляційного суду Волинської області Хомицький А.М.,

за участю представника митниці Пікалюка М.С.,

представника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_2,

розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_3 на постанову судді Любомльського районного суду Волинської області від 20 серпня 2015 року, якою

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянин України, житель АДРЕСА_1, приватний підприємець, РНОКПП НОМЕР_1, притягнутий до адміністративної відповідальності за ст.472 МК України,

В С Т А Н О В И В:

Оскаржуваною постановою ОСОБА_3 визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 472 МК України, та на нього накладено стягнення у вигляді штрафу в сумі 44657 (сорок чотири тисячі шістсот п'ятдесят сім) грн. 01 коп. з конфіскацією 8100 (вісім тисяч сто) злотих ОСОБА_4 на загальну суму 44657 (сорок чотири тисячі шістсот п'ятдесят сім) грн. 01 коп.

Стягнуто з ОСОБА_3 в користь держави 34 (тридцять чотири) грн. 41 коп. судового збору.

ОСОБА_3 визнаний винним у тому, що він, слідуючи 10.08.2015 року з України в ОСОБА_4 через митний пост «Ягодин» Волинської митниці ДФС автомобілем «Fiat», реєстраційний номер НОМЕР_2, не задекларував за встановленою формою 8100 (вісім тисяч сто) злотих ОСОБА_4, що за курсом НБУ станом на 10.08.2015 року становило 44657 грн. 01 коп., які підлягали обов'язковому письмовому декларуванню, чим вчинив правопорушення, передбачене ст.472 МК України.

У своїй апеляційній скарзі ОСОБА_3 просить постанову в частині накладення на нього стягнення змінити, звільнивши його від адміністративної відповідальності на підставі ст. 22 КУпАП за малозначністю скоєного і обмежитись усним зауваженням. Посилається на те, що він повністю визнав себе винним у скоєнні інкримінованого правопорушення, порушення допустив через неуважність при заповненні декларації, раніше до адміністративної відповідальності не притягувався, своїми діями шкідливих наслідків та збитків державним інтересам не завдав. Ці обставини що пом'якшують його відповідальність, суд не врахував при накладенні на нього стягнення. Також судом не взято до уваги, що він не працює, має на утриманні дружину, двох малолітніх дітей (ІНФОРМАЦІЯ_2 та ІНФОРМАЦІЯ_3), які часто хворіють. Крім того, він частково утримує свою матір, яка є особою пенсійного віку, проживає одна, бо його батько помер.

Заслухавши в судовому засіданні пояснення представника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_2, який підтримував апеляційну скаргу, представника митниці Пікалюка М.С., який заперечував доводи апеляційної скарги та просив залишити постанову суду без змін, перевіривши доводи скарги та вивчивши матеріали справи, доходжу висновку, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає.

Висновок суду про вчинення ОСОБА_3 правопорушення, передбаченого ст. 472 МК України, ґрунтується на матеріалах справи, є правильним та ніким не оспорюється.

Оскільки встановлені судом першої інстанції фактичні обставини справи, доведеність вини та правильність кваліфікації дій ОСОБА_3 за ст. 472 МК України в апеляційній скарзі не заперечуються та не оспорюються, відсутні й підстави для перевірки їх в апеляційному порядку.

Посилання ОСОБА_3 в апеляційній скарзі на те, що суд призначив йому надто суворе стягнення, не заслуговує на увагу.

При накладенні стягнення суд першої інстанції, відповідно до вимог ст. 33 КУпАП, врахував характер вчиненого ним правопорушення, дані про матеріальний та сімейний стан ОСОБА_3, ступінь його вини та інші обставини, обравши йому стягнення згідно санкції статті 472 МК України, яка іншого стягнення не передбачає.

Правових підстав для пом'якшення цього стягнення немає і в суді апеляційної інстанції.

Крім цього немає законних підстав вважати інкриміноване ОСОБА_3 правопорушення малозначним, а тому звільненню від адміністративної відповідальності на підставі ст. 22 КУпАП він не підлягає.

Постанова судді є законною та обґрунтованою і підстав для її зміни, про що ставиться питання в апеляційній скарзі ОСОБА_3, не вбачається.

Керуючись ст. 294 КУпАП, ст. 472 МК України,

П О С Т А Н О В И В :

Постанову судді Любомльського районного суду Волинської області від 20 серпня 2015 року відносно ОСОБА_3 залишити без зміни, а його апеляційну скаргу - без задоволення.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Волинської області А.М. Хомицький