Кам'янець-Подільський міськрайонний суд Хмельницької області
П О С Т А Н О В А

Іменем України

26 серпня 2010 року Камянець-Подільський міськрайонний суд

Хмельницької області

в складі: головуючого судді Драча І.В.

при секретарі Бєлік О.Б.

з участю прокурора Косідла В.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Камянець-Подільський протокол про порушення вимог Закону України «Про боротьбу з корупцією та матеріали перевірки, які надійшли з відділу по боротьбі з корупцією та організованою злочинністю Управління СБ України у Хмельницькій області щодо: ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця та жителя ІНФОРМАЦІЯ_2, українця, ІНФОРМАЦІЯ_3, працюючого у Камянець-Подільському взводі ДПС для обслуговування доріг державного значення МВС України в Хмельницькій області на посаді інспектор з адміністративної практики, одруженого,

за п»а» ч.2 ст.1 та п»г» ч.1ст.5 Закону України «Про боротьбу з корупцією», -

В С Т А Н О В И В :

У вину ОСОБА_1 ставиться те, що він обіймаючи посаду інспектора з адміністративної практики Камянець-Подільського взводу ДПС для обслуговування доріг державного значення МВС України в Хмельницькій області та будучи згідно ст. 2 Закону України «Про боротьбу з корупцією» державним службовцем, субєктом корупційного правопорушення знаючи вимоги Законів України «Про міліцію» та «Про боротьбу з корупцією», незаконно одержав матеріальні блага, надавши при цьому державному органу недостовірну інформацію.

Так, за протоколом про вчинення корупційного правопорушення; 23 лютого 2010 року, близько 10 год. години в с. Оринін, Камянець-Подільського району ОСОБА_1 з метою перевірки документів зупинив водія ОСОБА_2, який керував автомобілем марки »Мерседес» державний номер ВХ 3461АК та встановив у нього відсутність полісу договору загальнообовязкового страхування, який згідно п.2.1»Г» ПДР повинен бути у водія. Про вказані обставини ОСОБА_2 повідомив власника автомобіля ОСОБА_3, який за годину прибув до місця зупинки із полісом обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності, що відповідав зупиненому автомобілю, та предявив його ОСОБА_1 Тоді ж, ОСОБА_1, протиправно використовуючи надані йому повноваження, з метою отримання матеріальних благ, натякнув на необхідність надати матеріальну винагороду за не складання протоколу. Тому, ОСОБА_3 передав ОСОБА_1 100 гривень, а потім на вимогу останнього ще 100 гривень. Отримавши 200 грн. ОСОБА_4 повернув ОСОБА_3 та ОСОБА_2 посвідчення водія та технічний паспорт на зупинений автомобіль та повідомив, що проблему залагоджено, ніяких протоколів та постанов про порушення ПДР стосовно них складатись не буде. В подальшому ОСОБА_1, з метою приховання вказаних правопорушень, протиправно використовуючи надані йому повноваження, оформив протокол про адміністративне правопорушення ВХ № 117313 та постанову в справі про адміністративне правопорушення ВХ № 143259, що містили недостовірну інформацію про вчинення та визнання ОСОБА_2 правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 122 КУпАП та накладення на нього штрафу в сумі 850 гривень. Усвідомлюючи, що вказані документи містять недостовірну інформацію про вчинення та визнання ОСОБА_5 адміністративного правопорушення, ОСОБА_1 направив їх у відділення ДАІ з обслуговування Дунаєвецького району (за місцем реєстрації правопорушника), звідки в свою чергу вони були спрямовані в ДВС в Дунаєвецькому районі.

Викладене кваліфіковано органом, що проводить боротьбу з корупцією, як одержання державним службовцем та субєктом корупційного діяння, матеріальні блага у вигляді грошових коштів та надання державному органу недостовірну інформацію, тобто корупційне правопорушення, передбачене п.»а» ч.2 ст.1 та п2г2 ч.1 ст. 5 Закону України «Про боротьбу з корупцією».

З підстав, передбачених у ч.5 ст. 12 Закону України «Про боротьбу з корупцією» провадження у справі призупинялось.

В суді ОСОБА_1 вину заперечив, пояснив, що 23 лютого 2010 року, в першій половині дня ніс службу на дрогах району. У с. Оринін Камянець-Подільського району, він, або його напарник зупинили водія ОСОБА_2, який керував вантажним автомобілем «Мерседес» д.н. НОМЕР_1 для складання відносно нього протоколу за порушення обгону автомобіля Москвич зеленого кольору. При перевірці документів було встановлено, що у водія був відсутній поліс загальнообовязкового страхування, який згідно п. 2.1 «Г» ПДР повинен бути при ньому. За порушення правил обгону він склав протокол та постанову, які давав на підпис ОСОБА_2, але чи підписував він ці документи і хто в протоколі написав пояснення йому не відомо, оскільки було зупинено багато водіїв, проводилась перевірка їх документів і на ряд з них також складались протоколи. ОСОБА_2 тримав в руках складені на нього документи, в т.ч. і копію протоколу, знайомився з ними, але чи підписував та чи писав пояснення він не пригадує. Повернувшись до ОСОБА_2 від інших водіїв, в розмові з ним встановив, що до них їде власник автомобіля ОСОБА_3 і везе поліс. Тому іншого протоколу, за ст. 126 ч.1 КпАП України, за відсутність полісу, він не став складати, а очікував власника автомобіля. Через 40-50 хв., коли вони змінили місце зупинки автомобілів, до них приїхав ОСОБА_3 показав поліс і він повернув ОСОБА_2 посвідчення водія та інші документи. Грошей у ОСОБА_3 він не брав, оскільки протокол був вже складений, а ОСОБА_3 повідомив, що водій заплатить 425 грн. штрафу за порушення обгону, ОСОБА_3 просив не направляти протокол для стягнення штрафу за винагороду, але він відмовився. Автомобіль на майданчик для тимчасового утримання транспортних засобів не вилучав. На місці з ним працював напарник інспектора ДПС ОСОБА_6.

Через декілька днів, протокол та постанову він направив у ДАІ Дунаєвецького району, які скерували ці документи в ДВС. Вважає, що ОСОБА_3 та ОСОБА_2 умисно оговорили його, оскільки він проявив принциповість і скерував до виконання складені ним процесуальні документи, за якими на ОСОБА_2 накладено стягнення 425 грн.

Аналогічні пояснення ОСОБА_1 давав і під час перевірки органами СБУ (а.с.6).

Допитаний у суді свідок ОСОБА_6 підтвердив пояснення ОСОБА_1

Опитаний у суді свідок ОСОБА_3 повідомив, що з ОСОБА_1 до інциденту 23 лютого 2010 року знайомий не був і не підтримував ніяких відносин. 23 лютого 2010 року, йому зателефонував водій ОСОБА_2, який є його троюрідним братом, і керує належним йому (ОСОБА_3В.) вантажним автомобілем Мерседес та повідомив, що автомобіль зупинили працівника ДАІ і виявили відсутність полісу. Мови про обгін у них не було. Оскільки він є власником двох автомобілів марки «Мерседес» він виявив, що дійсно переплутав договір загальнообовязкового страхування і дав ОСОБА_2 поліс на інший автомобіль. По телефону він повідомив водію, що підвезе поліс. Приїхавши в с. Оринін він виявив, що автомобіль був зупинений в одному місці, а працівники ДАІ були в іншому місці. Він підїхав до них і показав ОСОБА_1 цей документ на що ОСОБА_1 сказав йому, що протокол складений і штраф за таке порушення становить 425 грн. Він зрозумів, що працівник натякає йому на отримання хабара і дав йому 100 грн., а потім на вимогу ОСОБА_1 ще 100 грн., а всього 200 грн. Гроші давав для того, щоб постанову і протокол ОСОБА_1 знищив і не направляв до виконання. Гроші він передавав, за обставин, що ніхто цього не бачив, в тому числі і ОСОБА_2 Про порушення обгону мови не йшло, лише про відсутність полісу. Коли складався протокол та постанова йому не відомо, оскільки понад 40 хв. Добирався до них в с. Оринін. Зі слів ОСОБА_2 йому відомо, що копії протоколу останній не отримував і ніяких документів на місці не підписував. Від ОСОБА_2 дізнався, що ОСОБА_1 їх прохання не виконав, а направив складений протокол і постанову для виконання, зазначивши у них неправдиві відомості про порушення правил обгону.

Опитаний у суді свідок ОСОБА_2 дав аналогічні пояснення.

Суд, вивчивши протокол та матеріали справи, заслухавши висновок прокурора та пояснення особи, щодо якої складено протокол, опитавши свідків, приходить до висновку, що провадження у справі за згаданим протоколом слід закрити, а матеріали направити прокурору Камянець-Подільського району виходячи з підстав передбачених у ст. 253 КпАП України, для проведення перевірки в порядку ст. 97 КПК України.

Так, у вину ОСОБА_1 ставиться те, що він 23 лютого 2010 року протиправно використовуючи надані йому повноваження, отримав 200 грн. від ОСОБА_3, як незаконну матеріальну винагороду. Проте, ці обставини у суді не доведені. Єдині пояснення свідка ОСОБА_3, суд не може покласти в обґрунтування вини ОСОБА_1 за п.»а» ч.2 ст.1 Закону України «Про боротьбу з корупцією», оскільки ОСОБА_3, як власник автомобіля та родич водія ОСОБА_2, заінтересований у тому, щоб останній не оплачував штраф. Водночас, будь-яких інших обєктивних та прямих доказів передачі ОСОБА_7 ОСОБА_1 200 грн. немає, оскільки предмет такої винагороди не вилучено у встановленому законом порядку, а перевірки за цих подій проведена лише на 4-тий місяць. Про відсутність доказів передачі грошей пояснив у суді і сам ОСОБА_8, а свідок ОСОБА_2 стверджував, що про обставини передачі грошей дізнався пізніше від ОСОБА_8. Водночас, пояснення останнього про давання, передбачу та отримання 200 грн. ОСОБА_1 необхідно перевірити в порядку ст. 97 КПК України.

У вину ОСОБА_1 ставиться і вчинення корупційного правопорушення передбаченого ст. 5 ч.1 п.»г» Закону України «Про боротьбу з корупцією», яке полягало у наданні недостовірної інформації (підроблених протоколу та постанови складених ним щодо ОСОБА_2 в органи ДВС Дунаєвецького району), надання якої передбачено правовими актами.

Відповідно до вимог ст. 256 КУпАП, ст. 12 Закону України «Про боротьбу з корупцією» у протоколі про адміністративне правопорушення зазначається, окрім іншого, час, місце, спосіб вчинення порушення і його суть.

Всупереч викладеній нормі в протоколі не конкретно описано час та місце скоєння правопорушення, не зазначено, якими правовими актами передбачено надання інформації, не описано якими інтересами керувався ОСОБА_1 надсилаючи протокол та постанови складених ним щодо ОСОБА_2 в органи ДАЇ Дунаєвецького району для скерування в ДВС., не зазначено і те, як було порушено субєктом корупційних правопорушень (ОСОБА_1В.) право на інформацію ОСОБА_2 та ОСОБА_8, передбачене ст. 9 Закону України «Про інформацію», оскільки останні з відповідним запитом до ОСОБА_1 не звертались і такої інформації не отримували. А додане до протоколу пояснення ОСОБА_1 описано таким чином, що не зрозуміло чи визнає він свою вину чи заперечує її.

Звинувачуючи ОСОБА_1 у вчинення правопорушення, передбаченого ст.5 ч.1 п.»г» Закону України «Про боротьбу з корупцією», органи СБУ УМВС України в Хмельницькій області не врахували того, що обмеження встановлені у ст. 5 вказаного Закону повинні містити одночасно і загальні ознаки корупції, що містяться у ч.1 ст. 1 Закону. Будь-яких даних про те., що в описаному випадку ОСОБА_1 діяв із корисливих, інших інтересів або так само в інтересах третіх осіб у справі немає і в суді цього не встановлено. Так, виходячи з ч.1 ст. 1 п.»г», ч.1 ст. 5 згаданого Закону, предметом корупційного правопорушення може бути лише інформація, надання якої передбачено нормативно-правовими актами, а його суть полягає в тому, що особа, уповноважена на виконання функцій держави, протиправно використовуючи наданій їй повноваження, відмовляє фізичній або юридичній особі в інформації, надання якої передбачено правовими актами, умисно затримує її, надає недостовірну або неповну інформацію, керуючись при цьому власними корисливими чи іншими інтересами. Або діє в такий спосіб у інтересах інших осіб. Пленум Верховного Суду України у п. 14 постанови № 13 від 25.05.1998 року з подальшими змінами «Про практику розгляду судами справ про корупційні діяння та інші правопорушення, повязані з корупцією» розяснив, що вирішуючи питання щодо винності особи в ненаданні, затриманні або наданні недостовірної чи неповної інформації (п.»г» ч.1 ст. 5 Закону), суди мають керуватися вимогами Закону України від 2 жовтня 1992 р. «Про інформацію», а також відповідними правовими актами, які регулюють інформаційні відносини в державі.

Дії ОСОБА_1, які полягали у направленні постанови та протоколу у ВДАІ Дунаєвецького району для передачі в Дунаєвецьку ДВС свідчать про те, що від діяв в межах вимог ст.ст. 305,307 КпАП України, оскільки спрямував прийняте ним рішення для виконання. Так його дії не можна розцінювати, як наданні недостовірної інформації та не можуть бути підставою для визнання винним за ч.1 п.»г» Закону України «Про боротьбу з корупцією».

Разом з тим, заяви ОСОБА_8 та ОСОБА_2 про давання, передачу, отримання хабара та підробку ОСОБА_1 документів необхідно перевірити в порядку ст. 97 КПК України. Як вбачається з матеріалів адмінсправи така перевірка прокурором не проводилась. За таких обставин, відповідно до п.2 ст. 9, ст. 253 КУпАП та п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 25 травня 1998 року «Про практику розгляду судами справи про корупційні діяння та інші правопорушення, повязані з корупцією» суддя вправі ухвалити постанову про закриття провадження в адмінсправі й передачу матеріалів прокурору для вирішення питання про притягнення особи до кримінальної відповідальності.

Чуд, оцінюючи дослідженні докази за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується не всебічному і обєктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю вважає, що справа підлягає закриттю, через відсутність в діях ОСОБА_1 ознак правопорушення, які йому інкримінуються, а матеріали адмінсправи слід передати прокурору для вирішення питання про притягнення ОСОБА_1 до кримінальної відповідальності.

Керуючись ст. 12 Закону України «Про боротьбу з корупцією», ст.ст. 247-249, 251-253, 279, 280, 283-285,287, 289, 294 КпАП України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Провадження в адміністративній справі відносно ОСОБА_1 за п.»а» ч.2 ст. 1 та п.»г» ч.1 ст. 5 Закону України «Про боротьбу з корупцією» закрити.

Передати матеріали прокурору Камянець-Подільського району для вирішення питання про наявність в діях ОСОБА_1 кримінально-караного діяння.

Постанов може бути оскаржена або на неї може бути винесено протест прокурора протягом 10 днів з дня винесення до апеляційного суду Хмельницької області через Камянець-Подільський міськрайоний суд.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку оскарження.

Суддя Драч І.В.