АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 33/796/779/2015 Суддя у першій інстанції: Просалова О.М.
Категорія: ст.124 КУпАП Головуючий у апеляційній інстанції: Фрич Т.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 липня 2015 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду м.Києва ФричТ.В., за участю представника ОСОБА_3 - адвоката Дроздовського Л.П. та ОСОБА_5, розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_5 на постанову судді Дарницького районного суду міста Києва від 02 червня 2015 року щодо

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, працюючого директором ТОВ «Профібуд Україна», проживаючого за адресою: АДРЕСА_1

в с т а н о в и л а:

Постановою судді Дарницького районного суду міста Києва від 02 червня 2015 року провадження у справі про притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за ч.6 ст.212-3 КУпАП закрито за відсутності складу адміністративного правопорушення.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення від 17 квітня 2015 року, ОСОБА_3, займаючи посаду директора ТОВ «Профібуд Україна» порушив вимоги ст.ст.19, 20 Закону України «Про звернення громадян», оскільки не надав відповіді на звернення ОСОБА_5 від 28 січня 2015 року. Вказаними діями ОСОБА_3 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.6 ст.212-3 КупАП.

Не погодившись із прийнятим рішенням, ОСОБА_5 подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову Дарницького районного суду міста Києва від 02 червня 2015 року скасувати та прийняти нову постанову, якою визнати винним ОСОБА_3 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.212-3 КупАП.

Апелянт вважає постанову суду першої інстанції необґрунтованою та такою, що винесена з порушенням норм матеріального і процесуального права, оскільки в матеріалах справи містяться докази того, що директором ТОВ «Профібуд Україна» дійсно було вчинено адміністративне правопорушення, передбачене ст.212-3 КУпАП.

Як зазначає апелянт, 09 жовтня 2014 року між ним та ТОВ «Профібуд Україна», в особі директора ОСОБА_3, було укладено договір будівельного підряду №13, відповідно до умов якого підрядник зобов'язується виконати роботи з будівництва будинку за адресою: АДРЕСА_2 Як далі зазначає апелянт, 28 січня 2015 року він звернувся до ТОВ «Профібуд Україна» з письмовим зверненням, в якому просив повідомити йому перелік заходів, які було здійснено ТОВ «Профібуд Україна», у зв'язку із виявленням браку у роботі, факт та ознаки якого наведені у його листі до ТОВ «Профібуд Україна» від 05 листопада 2014 року. Апелянт вказує, що директор ТОВ «Профібуд Україна» на його звернення від 28 січня 2015 року ніяким чином не відреагував, у зв'язку з чим він був змушений звернутись до Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини, як це передбачено ст.29 Закону України «Про звернення громадян».

Апелянт вважає, що ним були надані докази порушення вимог ст.20 Закону України «Про звернення громадян», що і встановлено протоколом про адміністративне правопорушення від 17 квітня 2015 року.

Заслухавши доповідь судді, пояснення ОСОБА_5, який підтримав подану апеляційну скаргу та просив її задовольнити, представника ОСОБА_3 - адвоката Дроздовського Л.П., який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи та дослідивши доводи на обґрунтування апеляційної скарги, вважаю, що апеляційна скарга ОСОБА_5 задоволенню не підлягає, виходячи з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст.ст.245, 280 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є всебічне, повне і об'єктивне з'ясування всіх обставин справи, вирішення її в точній відповідності з законом, що передбачає необхідність встановити: чи було вчинене адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, та з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Вказані вимоги закону судом першої інстанції дотриманні в повному обсязі.

Так, об'єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч.6 ст.212-3 КУпАП полягає у незаконній відмові у прийнятті та розгляді звернення, порушенні Закону України «Про звернення громадян».

Із матеріалів справи убачається, що при розгляді справи, суд першої інстанції дослідив всі обставини справи та прийшов до обґрунтованого висновку про відсутність у діях ОСОБА_3 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.6 ст.212-3 КУпАП.

Зокрема, з матеріалів адміністративної справи вбачається, що 09 жовтня 2014 року між ОСОБА_5 та ТОВ «Профібуд Україна», в особі директора ОСОБА_3, укладено договір будівельного підряду №13, відповідно до умов якого підрядник зобов'язується виконати роботи з будівництва будинку за адресою: АДРЕСА_2, згідно із затвердженою проектною-кошторисною документацією. Крім того, пунктом 10.5 договору будівельного підряду №13 передбачено, що сторони можуть вести листування як факсом, поштою, так і електронною поштою в мережі Інтернет. Факсимільні або відскановані копії документів, підписаних сторонами, матимуть силу оригіналу.

28 січня 2015 року ОСОБА_5 звернувся до ТОВ «Профібуд Україна» з письмовим зверненням, в якому просив повідомити йому перелік заходів, які було здійснено ТОВ «Профібуд Україна», у зв'язку із виявленням браку у роботі, факт та ознаки якого наведені у його листі до ТОВ «Профібуд Україна» від 05 листопада 2014 року.

Суд апеляційної інстанції вважає, що лист ОСОБА_5 до ТОВ «Профібуд Україна від 28 січня 2015 року не можна вважати зверненням громадянина в розумінні Закону України «Про звернення громадян», оскільки він стосується двосторонніх цивільно-правових відносин між сторонами, спір який вони згідно п.9.1 цього договору будівельного підряду №13 зобов'язалися розв'язувати шляхом переговорів, а вразі, якщо не прийдуть до згоди, то у судовому порядку за встановленою підвідомчістю та підсудністю такого спору відповідно до чинного законодавства України.

Крім того, з витягів листів з електронної пошти вбачається, що між ОСОБА_5 та ТОВ «Профібуд Україна» в особі директора ОСОБА_3, у листопаді 2014 року та березні 2015 року, велася двостороння переписка стосовно виконання робіт визначених договором будівельного підряду.

Тому, апеляційний суд вважає обґрунтованими висновки судді суду першої інстанції, що між ОСОБА_5 та ТОВ «Профібуд Україна» в особі директора ОСОБА_3 склалися цивільно-правові відносини на підставі договору будівельного підряду №13 від 09 жовтня 2014 року і між ними фактично винник спір стосовно неналежного виконання товариством умов договору, порядок якого визначений ЦПК України.

За таких обставин, висновки суду першої інстанції про те, що діяння ОСОБА_3 не містить об'єктивної сторони адміністративного правопорушення, передбаченого ч.6 ст.212-3 КУпАП, а тому в його діях відсутній склад вказаного адміністративного правопорушення, відповідають фактичним обставинам справи, є законними та обґрунтованими.

Переконливих доводів, які б безумовно спростовували висновки суду в постанові і були підставами для її зміни чи скасування, апелянтом не наведено і при розгляді апеляційної скарги не встановлено.

Враховуючи викладене, вважаю, що апеляційну скаргу ОСОБА_5 слід залишити без задоволення, а постанову Дарницького районного суду м.Києва від 02 червня 2015 року - без зміни.

На підставі викладеного, керуючись ст.294 КУпАП України, суддя,-

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5, - залишити без задоволення.

Постанову судді Дарницького районного суду міста Києва від 02 червня 2015 року, якою провадження у справі про притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за ч.6 ст.212-3 КУпАП закрито за відсутності складу адміністративного правопорушення, - без зміни.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду міста Києва Т.В.Фрич