Справа № 466/4625/15-п Головуючий у 1 інстанції: Кавацюк В.І..
Провадження № 33/783/391/15 Доповідач: Михалюк В. О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 вересня 2015 року м.Львів

Апеляційний суд Львівської області у складі :

Головуючого - судді Михалюка В.О.,

з участю особи, яка притягалася до адміністративної

відповідальності - гр. ОСОБА_1,

потерпілого - ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу потерпілого ОСОБА_2 на постанову судді Шевченківського районного суду м. Львова від 30 червня 2015 року,-

в с т а н о в и в :

Постановою судді Шевченківського районного суду м. Львова від 30 червня 2015 року відносно

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1,

уродженця Рівненської області, українця, громадянина України, з вищою

освітою, працюючого доцентом кафедри медицини невідкладних станів

Львівського національного медичного університету ім. Данила Галицького,

проживаючого за адресою: АДРЕСА_1,

провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП, закрито у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

При цьому, в постанові зазначено, що відносно ОСОБА_1 15 червня 2015 року інспектором ДПС було складено протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначено, що ОСОБА_1 15 червня 2015 року о 12.50 год. у м. Львові по вул. Чернігівська, керуючи автомобілем марки «ВАЗ-2107», д.н.з. НОМЕР_1, здійснив виїзд на перехрестя при сигналі світлофора, що дозволяв рух, на якому був затор, який змусив водія зупинитися на перехресті, що створює перешкоду руху іншим транспортним засобам, перед початком руху не переконався, що це буде безпечно і не створить перешкод іншим учасникам дорожнього руху, внаслідок чого здійснилось зіткнення з автомобілем марки «Фіат» д.н.з. НОМЕР_2, внаслідок чого автомобілі зазнали технічних пошкоджень, чим порушив п.16.4, 10.1 ПДР України.

Та, приймаючи рішення про закриття відносно ОСОБА_1 даного адміністративного провадження у зв`язку з відсутністю в діях останнього складу адміністративного правопорушення, суд прийняв до уваги лише пояснення останнього про те, що він не порушував Правил дорожнього руху України, не здійснював зіткнення, виїхав на дозволяючий сигнал світлофора тільки після того, як з`явився проїзд через перехрестя, не допустив зіткнення з автомобілем, який виник на його шляху, і виконуючи вимоги Правил дорожнього руху України покидав перехрестя, продовжуючи рух у поміченому напрямку. А зіткнення сталося з вини водія автомобіля марки «Фіат» ОСОБА_3, який не дав ОСОБА_1 закінчити маневр.

Не погодившись з таким рішення судді потерпілий ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій вважає зазначену постанову незаконною та необґрунтованою. Вказує, що судом неправильно встановлені обставини, які мають значення для справи. Зазначає, що саме ОСОБА_1 порушив вимоги п.10.1, п.16.4 Правил дорожнього руху України, а покази останнього, надані суду, є недостовірними та безпідставними. При цьому суд не викликав та не опитав його з приводу даної ДТП, а також не зазначив в постанові, чому ОСОБА_1 все-таки не винен.

Просить постанову судді Шевченківського районного суду м. Львова від 30 червня 2015 року скасувати та прийняти нову постанову, якою ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні даного адміністративного правопорушення.

Одночасно просить поновити йому строк на подачу апеляційної скарги, мотивуючи тим, що в судове засідання його не викликали, а постанову судді Шевченківського районного суду м. Львова відносно ОСОБА_1 він отримав лише 21 липня 2015 року, та про неї раніше йому не було відомо.

Заслухавши в судовому засіданні ОСОБА_2, який просив задоволити його апеляційну скаргу, гр. ОСОБА_1, який просив постанову судді Шевченківського районного суду м. Львова від 30 червня 2015 року залишити без змін, розглянувши доводи апеляційної скарги та вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що апеляційна скарга потерпілого підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Однак, як вбачається з матеріалів справи судом першої інстанції при розгляді даної справи допущена суттєва неповнота судового розгляду, потерпілий ОСОБА_2 в судове засідання не викликався взагалі, матеріали справи досліджені не були, проведений допит лише ОСОБА_1 В рішенні судді не зазначено, чому ним прийняті до уваги одні докази та відкинуті інші, аналізу доказів не проведено, та з даного рішення суду не зрозуміло чому в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбачений ст. 124 КУпАП.

За таких обставин апеляційний суд вважає, що згадана постанова суду першої інстанції підлягає скасуванню у зв'язку з неповнотою судового розгляду, істотними порушеннями закону, а також у зв'язку з невідповідністю висновків суду, викладених в зазначеному судовому рішенні, фактичним обставинам справи.

При цьому, провівши судовий розгляд справи, допитавши учасників даної ДТП, свідка та дослідивши матеріали справи, апеляційний суд прийшов до переконання, що в діях ОСОБА_1 наявний склад правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

І даний висновок суду стверджується показами потерпілого ОСОБА_2 та свідка ОСОБА_4, який складав протокол про адміністративне правопорушення, які показали, що ОСОБА_1 15 червня 2015 року о 12.50 год. у м. Львові по вул. Чернігівська, керуючи автомобілем марки «ВАЗ-2107», д.н.з. НОМЕР_1, здійснив виїзд на перехрестя при сигналі світлофора, що дозволяв рух, на якому був затор у виді трамвая та інших автомашин, що змусив водія зупинитися на перехресті, і це створило перешкоду руху іншим транспортним засобам. А вподальшому перед початком руху, об'їжджаючи транспортні засоби, не переконався, що це буде безпечно і не створить перешкод іншим учасникам дорожнього руху, внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем марки «Фіат» д.н.з. НОМЕР_2, яким керував потерпілий ОСОБА_2, і який виїхав на перехрестя на зелений сигнал світлофора при вільній смузі руху, на якій він знаходився.

Ці покази потерпілого і свідка частково підтверджує і ОСОБА_1, який в судовому засіданні вказав, що виїжджаючи на перехрестя, перед ним був червоний легковий автомобіль, що рухався зліва направо по ходу руху його автомобіля, який створив йому перешкоду для руху, змусив його зупинитися, щоб не допустити зіткнення, та вподальшому об'їжджати цей автомобіль. Підтвердив ОСОБА_1 також і ту обставину, що водій автомобіля «Фіат» ОСОБА_2 виїхав на перехрестя на дозволений зелений сигнал світлофора.

І дані обставини справи підтверджуються також протоколом про адміністративне правопорушення серії АП1 № 352621 від 15 червня 2015 року, схемою місця ДТП та іншими, дослідженими в судовому засіданні, матеріалами справи, які узгоджуються між собою.

А тому апеляційний суд вважає, що ОСОБА_1 15 червня 2015 року о 12.50 год. у м. Львові по вул. Чернігівській, керуючи автомобілем марки «ВАЗ-2107», д.н.з. НОМЕР_1, порушив вимоги п.п. 16.4 та 10.1 ПДР України, а саме здійснив виїзд на перехрестя при сигналі світлофора, що дозволяв рух, на якому був затор, який змусив водія зупинитися на перехресті, що створює перешкоду руху іншим транспортним засобам, перед початком руху не переконався, що це буде безпечно і не створить перешкод іншим учасникам дорожнього руху, внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем марки «Фіат», д.н.з. НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_2, внаслідок чого автомобілі зазнали технічних пошкоджень, тобто скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП.

Разом з тим, відповідно до п. 7 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю в разі закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст. 38 КУпАП.

Згідно ж із ч. 2 ст. 38 КУпАП у справах про адміністративні правопорушення, які підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніше як через три місяці з дня вчинення правопорушення.

А як вбачається з матеріалів справи, вчинене ОСОБА_1 адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП, мало місце 15 червня 2015 року, тобто на момент розгляду справи в апеляційному суді пройшло більше як три місяці з часу вчинення такого.

Таким чином, оскільки на момент розгляду справи апеляційним судом закінчилися передбачені ч. 2 ст. 38 КУпАП строки накладення адміністративного стягнення, згадана справа про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 підлягає закриттю на підставі п. 7 ст. 247 КУпАП.

В зв'язку з наведеним апеляційний суд вважає за необхідне поновити ОСОБА_2 строк на апеляційне оскарження постанови судді, як такий, що пропущений з поважних причин, апеляційну скаргу потерпілого ОСОБА_2 задоволити частково, рішення суду першої інстанції щодо ОСОБА_1 скасувати, а провадження по даній справі закрити у зв'язку з закінченням строків, передбачених ст. 38 КУпАП.

Керуючись ст. 38, п. 7 ст. 247, ст. 294 КУпАП, апеляційний суд

п о с т а н о в и в :

Поновити потерпілому ОСОБА_3 строк на апеляційне оскарження постанови судді Шевченківського районного суду м. Львова від 30 червня 2015 року щодо ОСОБА_1

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити частково.

Постанову судді Шевченківського районного суду м. Львова від 30 червня 2015 року, якою провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1, передбачене ст. 124 КУпАП, закрито у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, - скасувати.

Провадження в справі про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП, щодо ОСОБА_1 закрити у зв'язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий В.Михалюк