Cправа № 760/1141/15-п
№ 3-687/15
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 лютого 2015 року суддя Солом'янського районного суду м. Києва Бурлака О.В., розглянувши матеріали адміністративної справи, що надійшли з Управління Укртрансінспекції у м. Києві Державної інспекції України з безпеки на наземному транспорті, про притягнення до адміністративної відповідальності,

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця м. Запоріжжя, українця, громадянина України, такого, який не працює, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1, проживає за адресою: АДРЕСА_2, ідентифікаційний номер фізичної особи-платника податків: НОМЕР_1,

за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

21.01.2015 року до Солом'янського районного суду м. Києва з Управління Укртрансінспекції у м. Києві Державної інспекції України з безпеки на наземному транспорті, надійшли матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення /КВ № 000327/, складеного 17.01.2015, ОСОБА_1 обвинувачується в тому, що 17.01.2015 року, близько 11 год. 30 хв., в м. Києві на пл. Вокзальній, надавав послуги з перевезення пасажирів на таксі на транспортному засобі - автомобілі марки «Citroen» д.н.з. НОМЕР_2, без державної реєстрації як суб'єкта господарювання або без одержання ліцензії на провадження певного виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню відповідно до п. 25 ст. 9 Закону України «Про ліцензування певних видів господарської діяльності», тобто вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 164 КУпАП.

ОСОБА_1 в судове засідання з'явився, свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП, не визнав та пояснив суду, що повністю не згоден з протоколом про адміністративне правопорушення КВ № 000327, складеним відносно нього 17.01.2015 року, посилаючись на те, що ніякого замовлення на перевезення пасажирів він не отримував, угоди не укладав, суб'єктом господарської діяльності не є.

Зазначив суду, що 17.01.2015 року, близько 11 год. 30 хв., в м. Києві на пл. Вокзальній він дійсно знаходився в автомобілі марки «Citroen» д.н.з. НОМЕР_2 по своїм особистим справам та послуг з перевезення пасажирів не надавав. Заперечував наявність в своїх діях складу правопорушення та наполягав на закритті провадження по справі.

Суд, заслухавши пояснення ОСОБА_1, який притягується до адміністративної відповідальності, дослідивши адміністративний матеріал про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП, прийшов до висновку, що матеріал про адміністративне правопорушення підлягає поверненню до Управління Укртрансінспекції у м. Києві Державної інспекції України з безпеки на наземному транспорті, для доопрацювання та належного оформлення, виходячи з такого.

Згідно ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права та свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 245 КУпАП суд повинен своєчасно, повно, всебічно та обєктивно зясовувати обставини справи. Для правильного вирішення справи необхідно, щоб були дотримані вимоги щодо складання протоколу про адміністративне правопорушення, передбачені ст. 256 КУпАП.

Зокрема, у відповідності до вимог ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складання, посада, прізвище, ім'я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності; при наявності свідків і потерпілих протокол може бути підписано також і цими особами.

У разі відмови особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, від підписання протоколу, в ньому робиться запис про це. Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, які додаються до протоколу, а також викласти мотиви свого відмовлення від його підписання.

При складенні протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз'яснюються його права і обов'язки, передбачені ст. 268 цього Кодексу, про що робиться відмітка у протоколі.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст. 251 КУПАП доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до вимог ст. 252 КпАП України орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Як вбачається із дослідженого протоколу про адміністративне правопорушення /КВ № 000327/, складеного 17.01.2015 року головним спеціалістом ОСОБА_2, останній складений з порушенням вимог ст. 256 КУпАП, зокрема, не в повній мірі зазначена суть адміністративного правопорушення, тобто фактично не зазначено об'єктивну сторону адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП. Також матеріали справи свідчать про те, що суб'єкт адміністративного правопорушення належним чином не перевірений.

Відповідно до ч. 1 ст. 164 КУпАП до адміністративної відповідальності за цією частиною вказаної статті притягується особа за провадження господарської діяльності без державної реєстрації як суб'єкта господарювання або без одержання ліцензії на провадження певного виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню відповідно до закону, чи здійснення таких видів господарської діяльності з порушенням умов ліцензування, а так само без одержання дозволу, іншого документа дозвільного характеру, якщо його одержання передбачене законом (крім випадків застосування принципу мовчазної згоди).

Відповідно до ст. 3 Господарського кодексу України під господарською діяльністю розуміється діяльність суб'єктів господарювання у сфері суспільного виробництва, спрямована на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність. Господарська діяльність, що здійснюється для досягнення економічних і соціальних результатів та з метою одержання прибутку, є підприємництвом, а суб'єкти підприємництва - підприємцями.

Тобто, суб'єктом адміністративної відповідальності за порушення порядку провадження господарської діяльності (ст. 164 КУпАП) в даному випадку має виступати суб'єкт господарської діяльності.

Згідно статті 42 Господарського кодексу України Підприємництво - це самостійна, ініціативна, систематична, на власний ризик господарська діяльність, що здійснюється суб'єктами господарювання (підприємцями) з метою досягнення економічних і соціальних результатів та одержання прибутку.

Крім того, за змістом п. 2 Порядку здійснення державного контролю на автомобільному транспорті, що затверджений Постановою КМУ № 1567 від 08.11.2006 року: Державному контролю підлягають усі транспортні засоби вітчизняних та іноземних суб'єктів господарювання (далі - транспортні засоби), що здійснюють автомобільні перевезення пасажирів та вантажів на території України.

Статтею 39 Закону України «Про автомобільний транспорт» № 2344-ІІІ від 05.04.2001 року та п. 29 постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження правил надання послуг пасажирського автомобільного транспорту», визначено перелік документів, на підставі яких виконуються пасажирські перевезення.

Згідно ст. 1 зазначеного Закону автомобільний перевізник це фізична або юридична особа, яка здійснює на комерційній основі чи за власний кошт перевезення пасажирів чи (та) вантажів транспортними засобами; водій - це особа, яка керує транспортним засобом і має відповідне посвідчення встановленого зразка; перевезення пасажирів легковим автомобілем на замовлення це перевезення пасажирів легковим автомобілем загального призначення, замовленим юридичною або фізичною особою з укладанням письмової угоди на кожну послугу чи на обумовлений термін обслуговування.

Відповідно до п. 25 ч.2 ст. 9 Закону України «Про ліцензування певних видів господарської діяльності» ліцензуванню підлягають надання послуг з перевезення пасажирів, небезпечних вантажів, багажу повітряним, річковим, морським, автомобільним, залізничним транспортом.

Відповідно до ст. 9 Закону України «Про автомобільний транспорт» ліцензія видається на господарську діяльність з надання послуг з перевезення пасажирів і небезпечних вантажів на такі види робіт: надання послуг з внутрішніх перевезень пасажирів на таксі.

Стаття 39 Закону України «Про автомобільний транспорт» визначає документи на підставі яких виконуються пасажирські перевезення: для водія таксі такими документами є посвідчення водія відповідної категорії, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, ліцензійна картка, інші документи, передбачені законодавством України.

Як вбачається з дослідженого протоколу про адміністративне правопорушення /КВ № 000327/, складеного 17.01.2015 року, ОСОБА_1, який притягується до адміністративної відповідальності, не є суб'єктом господарської діяльності, та не використовує транспортні засоби, що належать суб'єктам господарювання, за допомогою яких здійснюється перевезення пасажирів та/або вантажів, угоди на перевезення пасажирів легковим автомобілем не укладав.

До протоколу про адміністративне правопорушення /КВ № 000327/, складеного 17.01.2015 року головним спеціалістом ОСОБА_2, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 164 Кодексу України про адміністративні правопорушення, ніяких доказів про те, що останній систематично, з ціллю отримання прибутку, здійснює перевезення пасажирів на автомобілі марки «Citroen» д.н.з. НОМЕР_2 без «державної реєстрації СПД», додано не було.

Таким чином, виходячи з викладеного, наданий до суду протокол про адміністративне правопорушення не містить достатніх даних про те, що ОСОБА_1 займається господарською діяльністю систематично, або є найманим працівником суб'єкта господарювання, який займається господарською діяльністю із перевезенням пасажирів та/або вантажів та відповідно отримав за це плату.

За таких обставин, вищезазначені порушення та допущена неповнота при складанні адміністративного матеріалу не дають змоги повно та об'єктивно з'ясувати всі фактичні обставини, які мають значення для розгляду адміністративної справи, вирішення її в точній відповідності із законом, а також для можливості в подальшому виконати постанову про накладення адміністративного стягнення.

Враховуючи наведене, прихожу до висновку, що адміністративний матеріал про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП, необхідно направити до Управління Укртрансінспекції у м. Києві Державної інспекції України з безпеки на наземному транспорті, для доопрацювання та належного оформлення відповідно вимогам чинного КУпАП.

Керуючись ч. 1 ст. 164 КУпАП та на підставі ст.ст. 9, 251, 256, 278, 280, 283, 284, 294 КУпАП, суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний матеріал про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 164 КУпАП повернути до Управління Укртрансінспекції у м. Києві Державної інспекції України з безпеки на наземному транспорті для доопрацювання та належного оформлення.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя: