Справа № 313/731/15-п
Провадження № 3/313/224/2015
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.05.2015 р. смт. Веселе

Суддя Веселівського районного суду Запорізької області Нагорний А.О., розглянувши матеріали протоколу про адміністративне правопорушення, які надійшли з Веселівського РВ ГУМВС України в Запорізькій області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянина України, одружений, не працює, мешкає за адресою: вул.Чекістів, буд.53, смт.Веселе Веселівського району Запорізької області, за ч.1 ст.173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

26.05.2015 р. за вхідним №1962/15 з Веселівського РВ ГУМВС України в Запорізькій області до Веселівського районного суду Запорізької області надійшов матеріал у відношенні гр. ОСОБА_1 про притягнення його до адміністративної відповідальності за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП.

В протоколі серії ЗП №018007 від 26.05.2015 р. зазначено, що 12.05.2015 р., о 22 год.15 хв., громадянин ОСОБА_1 перебував вдома за адресою вул.Чекістів, 53 смт.Веселе безпричинно висловлювався нецензурною лайкою та погрожував фізичною розправою своїй дружині громадянці ОСОБА_2,

Посадова особа, яка склала зазначений протокол дії ОСОБА_1 кваліфікувала за ч.1 ст. 173-2 ч. 1 КУпАП вчинення насильства у сімї.

Вивчивши матеріали справи, а також відповідно до ст.280 КУпАП зясувавши обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, суд встановив наступне.

Відповідно до вимог ст.9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Частиною 1 статті 173-2 КУпАП передбачена відповідальність за вчинення насильства в сімї, яке, у відповідності з даною статтею, проявляється в умисному вчиненні будь-яких дій фізичного, психологічного чи економічного характеру, внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров'ю потерпілого, а так само невиконання захисного припису особою, стосовно якої він винесений, непроходження корекційної програми особою, яка вчинила насильство в сім'ї.

Згідно ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її у точній відповідності з законом.

Відповідно до ст.252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Положеннями ст.280 КУпАП передбачено, що суддя при розгляді справи про адміністративне правопорушення, в даному випадку, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП, у числі інших визначених законом обставин, зобов'язаний з'ясувати: чи мало місце правопорушення, за яке особа притягається до відповідальності; чи містить діяння склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП; чи є особа винною у його вчиненні та чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

Пунктом 1 частини 1 статті 1 Закону України «Про попередження насильства в сім'ї» від 15 листопада 2001 року, під насильством в сім'ї слід вважати будь-які умисні дії фізичного, сексуального, психологічного чи економічного спрямування одного члена сім'ї по відношенню до іншого члена сім'ї, якщо ці дії порушують конституційні права і свободи члена сім'ї як людини та громадянина і наносять йому моральну шкоду, шкоду його фізичному чи психічному здоров'ю. Згідно з п.4 ч.1 ст.1 вищенаведеного Закону, психологічне насильство в сім'ї це насильство, пов'язане з дією одного члена сім'ї на психіку іншого члена сім'ї шляхом словесних образ або погроз, переслідування, залякування, якими спеціально спричиняється емоційна невпевненість, нездатність захистити себе та може завдатися або завдається шкода психічному здоров'ю.

Вчинення саме психологічного насильства в сім'ї відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення, серії ЗП № 018007, від 26.05.2015 р. інкримінується ОСОБА_1

Відповідно до диспозиції ч.1 ст.173-2 КУпАП, суб'єктивна сторона зазначеного адміністративного правопорушення характеризується умисною формою вини і передбачено наявність прямого умислу правопорушника на спричинення страждань потерпілій стороні, в тому числі і моральних.

Однак, в матеріалах справи відсутні належні та достовірні докази про те, що під час сімейної сварки ОСОБА_1 діяв з умислом завдати дружині шкоди її психічному здоров'ю.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що сама по собі суперечка між подружжям, яка відбулася 12.05.2015 р.,у розумінні положень Закону України «Про попередження насильства в сім'ї», не є психологічним насильством, вчиненим відносно ОСОБА_2

Під час судового розгляду справи присутній у залі судового засідання ОСОБА_1 дав свідчення про те, що він у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП винним себе не визнає з тих підстав, що ніякого насильства з його сторони по відношенню до його дружини не було. Просто між ним та його дружиною виникла суперечка, а не що інше.

Допитана у судовому засіданні ОСОБА_2 пояснила, що вона з ОСОБА_1 перебуває у зареєстрованому шлюбі, себе потерпілою за матеріалами даної справи не визнає. До районного відділу міліції із заявою на неправомірну поведінку свого чоловіка щодо притягнення його до відповідальності не зверталася, так як суперечка, що виникла між нею та її чоловіком, на її думку, не є привід звертатися до міліції.

Також під час розгляду справи були вивчені додані до протоколу рапорт та висновок про результати звернення громадян від 12.05.2015 р. (а.с.5,6) .

При вивченні зазначених документів встановлено, що повідомлення до міліції про сімейну сварку надійшло від фельдшера швидкої медичної допомоги Лагоди, а не від ОСОБА_2

При допиті ОСОБА_2 встановлено, що швидка допомога викликалася через різкі болі у нирках.

З огляду на те, що повідомлення про сімейну сварку надійшло від фельдшера швидкої медичної допомоги, але його, як безпосереднього свідка у протокол не записано.

Будь-яких інших даних, які б вказували на вчинення психологічного насильства відносно ОСОБА_2, матеріали справи не містять.

З матеріалів справи, ні з пояснень самої ОСОБА_2, не можливо зробити жодного висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 173-2 КУпАП.

Положеннями п.1 ч.1 ст.247 КУпАП визначено, що провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

У роз'ясненнях, викладених у п.19 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя» № 9 від 01.11.1996 р. зазначено, що згідно зі ст.62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватись на припущеннях, а також на доказах, одержаних незаконним шляхом. Усі сумніви щодо доведеності вини тлумачаться на користь обвинуваченого.

На підставі викладеного, керуючись п.1 ч. 1 ст.247 та ст.ст.221, 283-284, 287 КУпАП, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі № 313/731/15-п про адміністративне правопорушення у відношенні гр. ОСОБА_1 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.173-2 КУпАП, закрити у зв'язку з відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення.

Копію постанови направити для відома начальнику Веселівського РВ ГУМВС України в Запорізькій області, ОСОБА_2 та ОСОБА_1

Скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, на яку винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою) правомочним розглядати скаргу.

Суддя

Веселівського районного суду

Запорізької області ОСОБА_3

28.05.2015