АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 595/1502/15-пГоловуючий у 1-й інстанції - Содомора Р.О.
Провадження № 33/789/120/15 Доповідач - Декайло П.В.
Категорія - ч.1 ст.130 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 вересня 2015 р. м. Тернопіль

Суддя апеляційного суду Тернопільської області Декайло П.В., з участю особи, у відношенні якої складено протокол про адміністративне правопорушення - ОСОБА_1, розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Бучацького районного суду Тернопільської області від 20 серпня 2015 року, -

В С Т А Н О В И В :

Цією постановою

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, мешканця АДРЕСА_1, громадянина України, працюючого в ТзОВ "Бучачагрохлібпром", -

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, і на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 3400 грн. у доход держави.

Постановлено стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 36 грн. 54 коп.

Як визнав доведеним суд в постанові, 02 липня 2015 року біля 14 год. 50 хв. ОСОБА_1, у с. Осівці Бучацького району Тернопільської області, керував мотоблоком "Зубр" із явними ознаками алкогольного сп'яніння, на вимогу працівників міліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп'яніння відмовився, чим порушив п.2.5 Правил дорожнього руху України.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить дане рішення суду скасувати, як незаконне та необґрунтоване, і закрити провадження у справі за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

На обґрунтування своїх вимог посилається на те, що він не є суб'єктом вказаного правопорушення, оскільки особа, яка керує мотоблоком, не є водієм, і що мотоблок не являється транспортним засобом, так як не має ідентифікаційних номерів складових частин та не передбачений Державними стандартами України ДСТУ 2984-95.

Також вважає, що протокол про адміністративне правопорушення серія АП1 №047780 від 02 липня 2015 року складений з порушенням вимог ст.256 КУпАП, через те що у ньому невірно викладена об'єктивна сторона правопорушення.

Заслухавши скаржника ОСОБА_1, який підтримав подану апеляційну скаргу та, з мотивів викладених у ній, просить зазначене рішення суду скасувати і закрити провадження в справі, розглянувши матеріали справи та дослідивши доводи апеляційної скарги, приходжу до висновку, що вона не підлягає до задоволення виходячи з таких міркувань.

Так, доведеність вини та кваліфікація дій ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП доведена належним чином розглянутими, оціненими та викладеними у судовому рішенні доказами.

Під час розгляду справи судом першої інстанції повно та всебічно досліджено матеріали про адміністративне правопорушення. При оцінці доказів суд підставно послався на протокол про адміністративне правопорушення серія АП1 №047780 від 02 липня 2015 року та пояснення свідків ОСОБА_2 і ОСОБА_3

Зокрема, як убачається із даного протоколу, ОСОБА_1 керував мотоблоком "Зубр" з явними ознаками алкогольного сп'яніння (різкий запах алкоголю з рота, почервоніння обличчя), продути алкотест 6810 "Драгер" або пройти огляд в медичному закладі для визначення стану алкогольного сп'яніння водій категорично відмовився, чим порушив п.2.5 ПДР України (а.с.2).

Факт відмови особисто підтвердив і сам ОСОБА_1, вказавши про це у зазначеному протоколі в графі "по суті порушення пояснюю".

Вказаний протокол складений у відповідності до вимог ст.256 КУпАП, з зазначенням всіх обставин, необхідних для вирішення справи, у присутності понятих і сумніву не викликає та іншими доказами не спростований.

З наявних в матеріалах справи пояснень ОСОБА_2 та ОСОБА_3 видно, що вони були свідками того, як працівники ДАІ запропонували водію ОСОБА_1 продути алкотест "Драгер" і проїхати в медичний заклад для визначення стану алкогольного сп'яніння, на що останній відмовився (а.с.3, 4).

Наведені обставини вказують на те, що суд першої інстанції належним чином дослідив матеріали справи, дав вірну оцінку доказам та обґрунтовано визнав ОСОБА_1 винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Окрім того, як слідує з даної постанови, в судовому засіданні суду першої інстанції ОСОБА_1 визнав свою вину у цьому правопорушенні, однак, в апеляційній скарзі змінив власну позицію та вказав про відсутність в його діях складу зазначеного правопорушення.

Проте, таку позицію ОСОБА_1 слід оцінити критично, а викладені ним у апеляційній скарзі доводи з цього приводу безпідставними і такими, які направлені з метою ухилення від адміністративної відповідальності за вчинене правопорушення, оскільки вони спростовуються послідовними та узгодженими між собою доказами, які були належним чином дослідженими та проаналізованими судом першої інстанції у постанові.

Що ж стосується доводів апеляційної скарги ОСОБА_1 про те, що мотоблок не являється транспортним засобом, а він не являється водієм, і тому не може притягуватись до адміністративної відповідальності, то вони не заслуговують на увагу, так як водій мотоблоку є повноправним учасником дорожнього руху.

В п.1.10. Правил дорожнього руху України визначені терміни, що наведені у цих Правилах, зокрема, механічний транспортний засіб - транспортний засіб, що приводиться в рух з допомогою двигуна. Цей термін поширюється на трактори, самохідні машини і механізми, а також тролейбуси та транспортні засоби з електродвигуном потужністю понад 3 кВт; цим же пунктом визначено, що транспортним засобом вважається пристрій, призначений для перевезення людей і (або) вантажу, а також встановленого на ньому спеціального обладнання чи механізмів.

Тобто мотоблок "Зубр", який має двигун і рухається завдяки ньому по проїзній частині безперечно являється транспортним засобом.

Крім того, згідно до ч.1 ст.130 КУпАП відповідальність за відмову в проходженні огляду на стан алкогольного сп'яніння несуть особи, які керували транспортним засобом, а не виключно водії, які мають відповідні посвідчення.

Таким чином, аналіз матеріалів справи свідчить про те, що при її розгляді, суд першої інстанції з'ясував всі обставини, і дослідив наявні докази по справі, яким дав належну юридичну оцінку та обґрунтовано прийшов до висновку, що в діях ОСОБА_1 є склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

При призначенні ОСОБА_1 адміністративного стягнення, суд першої інстанції дотримався вимог ст.33 КУпАП.

За таких обставин, підстав для скасування оскаржуваного судового рішення, про що ставить питання ОСОБА_1 у своїй апеляційній скарзі, не вбачаю.

На підставі наведеного, керуючись ст.294 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Бучацького районного суду Тернопільської області від 20 серпня 2015 року відносно нього - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя - підпис

З оригіналом згідно:

Суддя апеляційного суду Тернопільської області П.В. Декайло