Номер провадження: 33/785/574/15
Номер справи місцевого суду: 514/914/15-п
Головуючий у першій інстанції
Доповідач Прібилов В. М.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.09.2015 року м. Одеса

Суддя апеляційного суду Одеської області Прібилов В.М., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову судді Тарутинського районного суду м. Одеси від 04 серпня 2015 року,-

встановив

Зазначеною постановою судді,

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, з вищою освітою, одружений, який працює в лісником у Бородинському лісництві ДП «Саратський лісгосп», проживаючий за адресою: АДРЕСА_1,

був притягнутий до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП та на нього було накладено адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами строком на 6 (шість) місяців.

Відповідно до постанови судді, ОСОБА_1 26 червня 2015 року о 08 годині 40 хвилин, на 12 км +300 м автошляху Т 16-44, керуючи автомобілем марки «УАЗ-452 Д» державний номерний знак НОМЕР_3, перед початком руху заднім ходом не переконався що не створить нікому небезпеки, внаслідок чого допустив зіткнення з автомобілем марки «ВАЗ-21099», державний номерний знак НОМЕР_2, який знаходився позаду нього в попутному напрямку.

В результаті даної дорожньо-транспортної пригоди транспортні засоби отримали механічні пошкодження.

Заперечуючи проти постанови судді, ОСОБА_1 у скарзі зазначив, що з постановою судді він не згоден, вважає її такою, що винесена з порушенням норм чинного законодавства.

Послався на те, що суд першої інстанції не надав йому можливості реалізувати свої права, захистити свої інтереси, ознайомитись з матеріалами справи, подати докази, заявити клопотання про допит свідків, навести обставини, що доводять його невинуватість.

Вказав, що в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, оскільки він не порушував правил дорожнього руху.

Зазначив, що водій автомобілю марки «ВАЗ-21099» ОСОБА_2 порушив п. 13.1. Правил дорожнього руху, в результаті чого скоїв наїзд на його автомобіль. Цей факт підтвердився при проведенні працівником ДАІ слідчого експерименту на місці ДТП відразу після події, який теж не побачив автомобіль «ВАЗ-21099».

Вважає, що посилання суду першої інстанції на п. 10.10 про те, що заборонено рух транспортних засобів заднім ходом на автомобільних дорогах з двостороннім рухом неправомірні, оскільки дорога Т 16-44, на якій сталася ДТП не відноситься до «дороги для автомобілів», на ній відсутній зазначений дорожній знак. Також зазначив, що не згоден з посиланнями судді на письмові пояснення свідка ОСОБА_3, оскільки про вказаного свідка йому нічого відомо не було.

Просить постанову скасувати та закрити провадження у справі у зв'язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення ОСОБА_1, допитавши свідка ОСОБА_3 вважаю, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а постанова судді зміні за наступних підстав:

При розгляді апеляції, ОСОБА_1 підтримав доводи апеляційної скарги, при цьому вказав що дійсно проїхав заднім ходом незначну відстань, а саме близько 1 метру, однак наполягав на тому, що не він здійснив на автомобіль, який фактично не було йому видно, а саме водій автомобілю ВАЗ порушив правила дорожнього руху та не дотримавшись дистанції вчини в наїзд на його автомобіль.

В подальшому ОСОБА_1, доводи апеляційної скарги підтримав частково, не заперечував проти порушення ним Правил дорожнього руху, та зазначив, що вину в скоєні адміністративного правопорушення визнає в повному обсязі, в своїх діях щиро розкаюється. При цьому вказав, що він не навмисне порушив правила дорожнього руху, оскільки був впевнений, що коли він рухався заднім ходом на дорозі та проїхав незначну відстань, автомобілів не було. Вважає, що водій автомобілю ВАЗ ОСОБА_2 також порушив правила дорожнього руху.

Крім того пояснив, що автомобіль, на сьогоднішній день є єдиним засобом заробітку для нього та його сім'ї, до складу якої входить дружина та двоє дітей і позбавлення його права керування транспортними засобами приведе до втрати місця роботи, що унеможливить існування його родини.

Допитаний в судовому засіданні суду апеляційної інстанції свідок ОСОБА_3 пояснив, що 26 червня 2015 року приблизно в 08 годин 30 хвилин він перебував на зупинці села Єлизаветівка та побачив на дорозі автомобіль УАЗ, а позаду нього інший легковий автомобіль. Як сталася ДТП він не бачив, тому що в цей момент відволікся, розмовляючи з людьми на зупинці. Через декілька днів після ДТП до нього приїхав водій легкового автомобілю з працівником міліції, якому він надав пояснення по факту зазначеної дорожньо-транспортної пригоди та підписав їх, не читаючи.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Висновок судді про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, при зазначених у постанові обставинах, підтверджується його особистими поясненнями, наданими безпосередньо після скоєння ДТП та у суді апеляційної інстанції, змістом протоколу про адміністративне правопорушення, схемою місця події, письмовими поясненнями ОСОБА_2 (а.с. 3), тому його дії вірно кваліфіковані за ст. 124 КУпАП.

Що стосується можливого порушення Правил дорожнього руху водієм ОСОБА_2, на які посилається апелянт в апеляції та своїх поясненнях, то ці обставини на стадії розгляду зазначеної справи не можуть бути прийняті до уваги, оскільки як встановлено в ході апеляційного розгляду, органами ДАІ, адміністративний протокол відносно вказаної особи не складався.

Відповідно до вимог ст. ст. 33 КУпАП, при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність.

У випадках, коли санкція закону, по якому особа визнається винною, передбачає різні види стягнень, суддя при винесенні постанови, повинний мотивувати застосування того або іншого виду стягнення.

При накладенні на ОСОБА_1 адміністративного стягнення, суддя не врахував що він уперше притягується до адміністративної відповідальності, характеризується за місцем мешкання та роботи лише з позитивної сторони як дисциплінований та кваліфікований працівник, а керування ним транспортними засобами є необхідною складовою у його роботі та відсутність обставин, передбачених ст. 35 КУпАП, що обтяжують його відповідальність. За наявності таких даних, позбавлення ОСОБА_1 права керувати транспортними засобами, не можна визнати справедливим, законним і обґрунтованим, тому йому необхідно обрати більш м'який вид адміністративного стягнення.

При цьому, вирішуючи зазначене питання, апеляційний суд враховує обставини вчиненого правопорушення, а саме те, що в результаті зіткнення не настало тяжких наслідків, автомобілі отримали незначні пошкодження, а також те, що дії ОСОБА_1 мали не навмисний характер. Крім того, апеляційний суд приймає до уваги, що на час розгляду апеляції він щиро розкаявся в скоєному, завірив, що не допускав та в подальшому не буде допускати порушень ПДР.

У відповідності до ст. 294 КУпАП, за наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право:

1) залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін;

2) скасувати постанову та закрити провадження у справі;

3) скасувати постанову та прийняти нову постанову;

4) змінити постанову.

На підставі викладеного, керуючись ст. 294 КУпАП апеляційний суд,-

постановив

Апеляційну скаргу ОСОБА_1- задовольнити.

Постанову судді Тарутинського районного суду Одеської області від 04.08.2015 року відносно ОСОБА_1у частині накладеного адміністративного стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами строком на 6 (шість) місяців, - змінити на штраф в дохід держави в розмірі 425 грн.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя апеляційного суду

Одеської області В.М.Прібилов.