Кам'янець-Подільський міськрайонний суд Хмельницької області
П О С Т А Н О В А

Іменем України

«3» вересня 2010 року Камянець-Подільський міськрайонний

суд Хмельницької області

в складі; головуючої судді Драча І.В.

при секретарі: Бєлік О.Б.

з участю прокурора Косіла В.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Камянці-Подільський протокол про корупційне правопорушення та матеріали перевірки, які надійшли з відділу по боротьбі з корупцією та організованою злочинністю Управління СБ України у Хмельницькій області щодо:Янішена ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, жителя ІНФОРМАЦІЯ_3, українця, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_4, одруженого, пенсіонера, колишнього начальника Камянець-Подільського міського управління ГУ МНС в Хмельницькій області, полковника служби цивільного захисту, звільненого з посади 19 серпня 2010 року, на утриманні неповнолітня дитина ІНФОРМАЦІЯ_5,- за ст.. 5 п.1 «г» Закону України « Про боротьбу з корупцією»

встановив:

У вину ОСОБА_2 ставиться те, що він згідно наказу в.о. начальника Камянець-Подільського міського управління ГУ МНС в Хмельницькій області ОСОБА_3 № 2-ОД від 18 січня 2008 року (а.с. 88) був направлений у відрядження до Хмельницького торгово-промислової палати на період з 21 по 24 січня 2008 року для проходження навчання з теми: « Правові та практичні аспекти державних закупівель в Україні» як член тендерного комітету хоча до складу комітету включений не був, чим порушив п. 7 ст. 12 Закону України № 1490-III та п.18 (абз.6) Положення № 921, умовами якого навчання працівників установ, які не є головою тендерного комітету не передбачено. З цих підстав, в акті перевірки КРВ (а.с.40-79), яка проведена у лютому-березні 2010 року КРВ в Камянець-Подільському районі та місті за період 1.01.2007-1.02.2010р. встановлено, що сума втрат міського управління ГУ МНС в Хмельницькій області внаслідок прийняття управлінських рішень повязаних із навчанням ОСОБА_2 склала 1500,00 грн.

14 квітня 2010 року на акт ревізії в КРВ в Камянець-Подільському районі та місті за підписом ОСОБА_2 надійшло заперечення № 899, в якому зазначалось, що згідно наказу Камянець-Подільського МУ МНС України в Хмельницькій області № 135 від 6 липня 2007 року, головою тендерного комітету Камянець-Подільського МУ ГУ МНС України в Хмельницькій області призначено начальника міського управління ОСОБА_2 тому порушення п.7 ст. 12 ЗУ № 1490 III та п. 18 ( абзац 6) положення 921, та висновок щодо суми втрат внаслідок прийняття неефективних управлінських рішень в звязку із навчанням керівника, на думку автора заперечення, є не вірними.

Під час проведення ревізорами КРВ уточнення викладених у запереченні фактів було встановлено, що згідно журналу наказів за 2007 рік, який рукописно дублює справу наказів № 5 т.1 за 2007 рік під № 135 знаходиться наказ «Про проведення змагання на звання «Кращий водій швидкісного маневрування пожежним автомобілем» оперативно-рятувальних підрозділів Камянець-Подільського гарнізону», який також підписаний ОСОБА_2 В звязку із виявленими розбіжностями ревізорами КРВ вищезазначене заперечення не було прийняте.

Викладене кваліфіковано органом, що приводить боротьбу з корупцією, як надання державному органу недостовірну інформацію, тобто корупційне правопорушення передбачене п.»г» ч. 1 ст. 5 Закону України «Про боротьбу з корупцією».

З підстав, передбачених у ч.5 ст. 12 Закону України «Про боротьбу з корупцією» провадження у справі призупинялось, через хворобу ОСОБА_2

В суді ОСОБА_2 вину заперечив, пояснив, що згідно наказу в.о. начальника Камянець-Подільського МУ ГУ МНС в Хмельницькій області ОСОБА_3 № 2-ОД від 18 січня 2008 року був відізваний з відпустки та направлений у відрядження до Хмельницької торгово-промислової палати на період з 21 по 24 січня 2008 року для проходження навчання як члена тендерного комітету та розпорядника коштів. Вважає, шо членом тендерного комітету був в силу наказу № 135 від 6 липня 2007 року, яким було змінено наказ № 13 від 22 січня 2007 року. Такий наказ ніхто не підробляв і нікого він про це не просив. Чому наказ не вписали в книгу і хто йому присвоїв таку нумерацію, йому не відомо, оскільки цим займався секретар. Повідомив, що з запереченням, яке підготувала ОСОБА_4, начальник фінансового відділу, він ознайомився і погодився тому підписав його, ні особистого, а ні службового інтересу він не мав, оскільки тендерів за 2007-2010р.р. не було і бути не могло так, як свідоцтва про навчання проведення тендеру отримало лише 3 особи, а за вимогами Закону потрібно, що таке свідоцтво отримали всі члени ( а їх за наказом було 5). Тендери на суму понад 100 000 грн. не були вигідні, тому він та бухгалтер вирішили їх не проводити. Оскільки заступник ОСОБА_5 не був розпорядником коштів, і право підпису фінансових документів не мав, то відповідно до Закону і не міг бути головою тендерного комітету. Через це 6 липня 2007 року ним був перевиданий наказ, де він (ОСОБА_2І.) як розпорядник коштів був зазначений головою тендерного комітету. Вважає, що неправдиву інформацію органом КРУ він не надавав, хоч і підписав заперечення, але готувала його ОСОБА_4 Такими діями, права громадян та інтереси держави він не порушив. Органам КРУ надав правдиву інформацію і на цьому наполягає. ОСОБА_2 заперечував свою вину і під час перевірки цього факту органам СБУ (а.с.5-8).

Свідок ОСОБА_4, начальник фінансово-економічної служби Камянець-Подільського МУ ГУ МНС в області, пояснила суду, що вона готувала заперечення в частині бухгалтерських питань, а також в частині тендерних питань. З текстом заперечення погодився ОСОБА_2 і підписав його. Будь-яких вказівок писати так, або по іншому, ОСОБА_2 не давав, оскільки ніяк не був заінтересований в цьому. Повідомила, що в неї були всі підстави, оформити та відрядити ОСОБА_2 у січні 2008 році для навчання як члена тендерного комітету та розпорядника коштів. ОСОБА_2 отримав свідоцтво про навчання, тому 1500 грн. були списані правомірно. Тендерів з 2007 року взагалі не було, оскільки закупки понад 100 000 грн. були не вигідні. Вважає, що зміст заперечення вона підготувала правильно.

Свідок, ОСОБА_3 повідомив в суді, що не пригадує, хто підписав наказ на відрядження ОСОБА_2 №2-ОД від 18 січня 2007 року. Підпис, хоч і схожий, проте чи його він не впевнений, вважає, що не міг відряджати свого керівника, навіть якщо виконував обовязки. Знає, що підписане ОСОБА_2 заперечення нарочним було завезено в службу КРУ начальником фінансово-еконмічної служби ОСОБА_4 Від ОСОБА_5 йому відомо, що ОСОБА_2 просив підробити наказ № 135 від 6 липня 2007 року. Особисто йому ОСОБА_2 цього не говорив. Зміст заперечення готувала начальник фінансової частини і про це йому нічого не відомо, оскільки в той час це не входило в його компетенцію.

Свідок ОСОБА_5 пояснив суду, що під час перевірки органами КРУ на їх вимогу надав наказ № 13 від 22 січня 2007 року, де головою комісії був вписаний він, а не ОСОБА_2 Працівники КРУ повідомили його про це, що згідно законодавства, головою тендерного комітету має бути розпорядник коштів начальник підрозділу, а не його заступник.. Про існування наказу № 135 від 6 липня 2008 року йому не було відомо, проте, після перевірки ОСОБА_2 просив, щоб такий наказ підписав ОСОБА_3, але останній відмовився це робити. З цього, він зробив висновок, що наказ № 135 від 6 липня 2007 року підробив ОСОБА_2 Йому відомо, що фактично тендери не проводились. Вважає, що він не мав права бути головою тендерного комітету, оскільки не є розпорядником коштів і не мав прав підпису.

Суд, вивчивши протокол та матеріали справи, опитавши свідків та особу, щодо якої складено протокол, заслухавши думку прокурора, приходить до висновку, що провадження у справі слід закрити, а матеріали направити прокурору м. Камянець-Подільського виходячи з підстав передбачених у ст.. 253 КпАП України, для проведення перевірки в порядку ст.97 КПК України.

Так, у вину ОСОБА_2 ставиться те, що він надав органам КРВ в Камянець-Подільському районі неправдиву інформацію викладену у запереченні № 899, яка надійшла 14 квітня 2010 року.

Звинувачуючи ОСОБА_2 у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 5 ч. 1 п. »г» Закону України « Про боротьбу з корупцією», органи СБУ УМВС України в Хмельницькій області не врахували того, що обмеження встановлені у ст.. 5 вказаного Закону повинні містити одночасно і загальні ознаки корупції, що містяться у ч.1 ст. 1 Закону. Проте, будь-яких даних про те, що в описаному випадку ОСОБА_2 діяв із корисливих, інших інтересів або так само в інтересах третіх осіб у справі немає і в суді цього не встановлено. Водночас, виходячи з ч.1 ст.1, п. «г» ч.1 ст.5 Закону України «Про боротьбу з корупцією» предметом цього корупційного правопорушення може бути лише інформація, надання якої передбачено нормативно-правовими актами, а його суть полягає в тому, що особа, уповноважена на виконання функцій держави, протиправно використовуючи надані їй повноваження, відмовляє фізичній або юридичній особі в інформації, надання якої передбачено правовими актами, умисно затримує її, надає недостовірну або неповну інформацію, керуючись при цьому власними корисливими чи іншими інтересами, або діє в такий спосіб у інтересах інших осіб.

Пленум Верховного Суду України у п. 14 постанови № 13 від 25.05.1998 року з подальшими змінами «Про практику розгляду судами справ про корупційні діяння та інші правопорушення, повязані з корупцією» розяснив, що вирішуючи питання щодо винності особи в ненаданні, затриманні або наданні недостовірної чи неповної інформації (п.»г» ч.1 т. 5 Закону), суди мають керуватися вимогами закону України від 2 жовтня 1992 р. «Про інформацію», а також відповідними правовими актами, які регулюють інформаційні відносини в державі.

Згідно п. 42 2 «Порядку проведення інспектування державою контрольно-ревізійною службою» затвердженого постановою КМУ № 550 від 20 квітня 2006 року : «У разі підписання акта ревізії із запереченнями (зауваженнями) керівник обєкта контролю у строк не пізніше ніж 5 робочих днів після повернення органу служби акта ревізії повинен подати йому письмові заперечення (зауваження)…».

Таким чином, надіслання заперечення є своєрідним правом на захист від виявлених порушень фінансово-господарських вимог, що ставляться у вину згідно акту ревізії. Дії ОСОБА_2, які полягали у направленні заперечення в органи КРВ відповідали вимогам п. 42 «Порядку проведення інспектування держаною контрольно-ревізійною службою» затверджений постановою КМУ № 550 від 20 квітня 2006 року, а враховуючи того, що вказаний Порядок не є правовим актом, який регулює інформаційні відносини в державі, подання такого заперечення, не може розглядатись як корупційне правопорушення передбачене ст.. 5 ч. 1 п. «г» Закону України «Про боротьбу з корупцією».

До того ж, відповідно до вимог ст.. 256 КУпАП, ст..12 Закону України «Про боротьбу з корупцією» у протоколі про адміністративне правопорушення зазначається, окрім іншого, час, місце, спосіб вчинення порушення і його суть.

Всупереч викладеній нормі в протоколі не конкретно описано час та місце скоєння правопорушення, не описано якими інтересами керувався та чиї інтереси відстоював ОСОБА_2 надсилаючи заперечення про необґрунтоване використання 1500 грн. (адже наказу № 2-ОД від 18 січня 2008 року (а.с.88) підписала інша особа), не зазначено і те, як було порушено субєктом корупційних правопорушень (ОСОБА_2І.) право на інформацію громадян та юридичних осіб, яке передбачене ст..9 Законом України «Про інформацію», оскільки відповідних запитів до нього не надходило. З пояснень опитаних у суді свідків вбачається, що текст заперечення готувала начальник фінансового відділу і вона особисто завозила його в органи КРУ. Таким чином, суть описаного правопорушення викладено невірно. Зайвим є і опис подій, які мали місце у 2007-2008р.р., оскільки ці події не є обєктивною стороною правопорушення, яке інкримінується ОСОБА_2

Доводи про порушення вимог п. 18 абз.6 Положення «Про закупівлю товарів, робіт і послуг за державні кошти», яке затверджено постановою КМУ від 17 жовтня 2008 року №921 ( у редакції постанови КМУ №1017 від 19 листопада 2008 року) є нелогічним, оскільки навчання ОСОБА_2 відбулось у січні 2008 року, тобто до прийняття зазначеного нормативно-правового акту.

Водночас, доводи про підробку ОСОБА_2 наказу №135 від 6 липня 2007 року про призначення його головою тендерного комітету необхідно перевірити в порядку ст.97 КПК України.

За таких обставин, відповідно до п.2 ст.9, ст.. 253 КпАП України та п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 25 травня 1998 року «Про практику розгляду судами справ про корупційні діяння та інші правопорушення, повязані з корупцією» суддя вправі ухвалити постанову про закриття провадження в адміністративній справі й передати матеріали прокурору для вирішення питання про притягнення особи до кримінальної відповідальності.

Оцінюючи досліджені докази за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись правосвідомістю та вимогами ст..12 Законом України «Про боротьбу із корупцією», ст.. 247,248,249,251,252,283-285,287,289,294 КпАП України, суд -

постановив:

Провадження в адміністративній справі відносно ОСОБА_2 за п.»г» ч.1 ст.5 Закону України «Про боротьбу з корупцією» закрити.

Передати матеріали прокурору м. Камянець-Подільського для вирішення питання про наявність в діях ОСОБА_2 кримінально-караного діяння.

Постанова може бути оскаржена або на неї може бути винесено протест прокурора протягом 10 днів з дня винесення до апеляційного суду Хмельницької області через Камянець-Подільський міськрайонний суд.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку оскарження.

Суддя: Драч І.В.