Номер провадження: 33/785/614/15
Номер справи місцевого суду: 501/3173/15-п
Головуючий у першій інстанції
Доповідач Стоянова Л. О.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.09.2015 року м. Одеса

Суддя апеляційного суду Одеської області Стоянова Л.О., розглянувши скаргу ОСОБА_1 на постанову судді Іллічівського міського суду Одеської області від 27.07.2015 р. по справі про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч. 1 КУпАП,

встановила:

Зазначеною постановою судді ОСОБА_1 притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП і підданий адміністративному стягненню у виді позбавлення права керувати усіма видами транспортних засобів строком на один рік за те, що 27.06.2015 р. о 23 годині 25 хв. по вул. Леніна,39 в м. Іллічівську Одеської області керував автомобілем НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп'яніння, від проходження медичного огляду відмовився у присутності двох свідків, чим порушив вимоги п.2.5 ПДР.

У скарзі ОСОБА_1 зазначив, що постанова суду винесена з порушенням норм процесуального та матеріального права. Так, він не був сповіщений належним чином про час та місце розгляду справи, у зв'язку з чим він був позбавлений права надавати будь-які пояснення. Копію постанови отримав лише 18.08.2015р.

Крім того, при накладенні стягнення суд не дослідив його особу, не врахував обставини, що пом'якшують його вину, а саме: те, що у день складання адміністративного протоколу він був на похоронах у зв'язку з чим вжив незначну кількість алкоголю, також він вперше притягується до адміністративної відповідальності, автомобіль є єдиним джерелом його доходів, оскільки він був звільнений з роботи, а також він має на утриманні малолітнього сина та є єдиним годувальником у сім'ї.

За таких обставин правопорушник просить поновити йому строк на оскарження постанови суду, постанову суду змінити, застосувати до нього адміністративне стягнення у виді штрафу.

Вивчивши доводи скарги і матеріали справи, вважаю, що скарга підлягає задоволенню за наступних підстав.

Згідно з вимогами ст. 268 Кодексу України про адміністративні правопорушення, справа розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Розгляд справи у відсутності цієї особи допустимий лише при наявності відомостей про час та місце розгляду справи.

Твердження правопорушника про те, що він не був належним чином повідомлений про розгляд справи відповідає дійсності, оскільки, як вбачається з матеріалів справи на його адресу судом не було направлене повідомлення про час та місце розгляду справи.

Крім того, з матеріалів справи вбачається, що постанова суду у передбачений адміністративним законодавством строк не була направлена правопорушнику, що позбавило його можливості своєчасно її оскаржити, а постанова була ним отримана лише 18.08.2015р.

За таких обставин вважаю, що строк на оскарження постанови суду ОСОБА_1 підлягає поновленню.

Висновок судді про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення при зазначених у постанові обставинах, підтверджується змістом протоколу про адміністративне правопорушення, та поясненнями свідків, тому його дії вірно кваліфіковані за ст. 130 ч.1 КУпАП.

Разом з тим, адміністративне стягнення ОСОБА_1 призначено з порушенням вимог ст. ст. 33 - 35 КУпАП.

У випадках, коли санкція закону, по якому особа визнається винною, передбачає різні види стягнень, суддя при винесенні постанови повинний мотивувати застосування того або іншого виду стягнення.

Як видно зі змісту мотивувальної частини постанови, суддя не навів жодних мотивів обрання стягнення у виді позбавлення права керувати транспортними засобами строком на два роки.

Так, відповідно до ст. 33 КУпАП, при накладенні стягнення враховується характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його провини, майнове положення, обставини, які пом'якшують та обтяжують відповідальність.

З матеріалів справи видно, що ці вимоги закону не дотримані, тому що суддя при накладенні на правопорушника адміністративного стягнення не обґрунтував прийнятого рішення, не врахував те, що ОСОБА_1 повністю визнав свою вину, уперше притягується до адміністративної відповідальності, має на утриманні дружину та неповнолітнього сина, не працює, а автомобіль є єдиним засобом його заробітку.

За наявності таких даних, вважаю, що позбавлення ОСОБА_1 права керувати транспортними засобами, не можна визнати справедливим, законним і обґрунтованим, тому йому необхідно обрати більш м'який вид адміністративного стягнення.

На підставі викладеного, керуючись ст. 293, 294 КУпАП,

постановила:

Поновити ОСОБА_1 строк на оскарження постанови суду про адміністративне правопорушення.

Скаргу ОСОБА_1 задовольнити, а постанову судді Іллічівського міського суду Одеської області від 27.07.2015 р. про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП з накладенням адміністративного стягнення у виді позбавлення права керувати транспортними засобами строком на один рік , - змінити.

Піддати ОСОБА_1 адміністративному стягненню у виді штрафу в сумі 3400 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави в розмірі 36 грн. 56 коп.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя апеляційного суду

Одеської області Стоянова Л.О.