Cправа № 760/1547/15-п
№ 3-805/15
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 лютого 2015 року суддя Солом'янського районного суду м. Києва Бурлака О.В., розглянувши матеріали адміністративної справи, що надійшли з Управління Укртрансінспекції у м. Києві Державної інспекції України з безпеки на наземному транспорті, про притягнення до адміністративної відповідальності,

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця с. Камянка Житомирської області, українця, громадянина України, місце роботи судом не встановлено, який проживає за адресою: АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер фізичної особи-платника податків: НОМЕР_1,

за вчинення правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 164 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1, 22.01.2015 року, близько 12 год. 00 хв., в м. Києві по вул. Ползунова, 6, надавав послуги з перевезення пасажирів на таксі на транспортному засобі - автомобілі НОМЕР_2, без державної реєстрації як суб'єкта господарювання або без одержання ліцензії на провадження певного виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню відповідно до п. 25 ст. 9 Закону України «Про ліцензування певних видів господарської діяльності», тобто вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 164 КУпАП.

Особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, в судове засідання не з'явилась, хоча про день, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, про причини неявки, які можуть бути визнані судом поважними, не повідомив, клопотання про відкладення розгляду справи до суду не надходили, а тому суд ухвалив проводити розгляд справи у відсутність особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.

Згідно ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права та свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ч. 1 ст. 164 КУпАП, провадження господарської діяльності без державної реєстрації як суб'єкта господарювання або без одержання ліцензії на провадження певного виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню відповідно до закону, чи здійснення таких видів господарської діяльності з порушенням умов ліцензування, а так само без одержання дозволу, іншого документа дозвільного характеру, якщо його одержання передбачене законом (крім випадків застосування принципу мовчазної згоди), - тягне за собою накладення штрафу від двадцяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з конфіскацією виготовленої продукції, знарядь виробництва, сировини і грошей, одержаних внаслідок вчинення цього адміністративного правопорушення, чи без такої.

Відповідно до ст. 251 КУПАП доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст. 3 Господарського кодексу України під господарською діяльністю розуміється діяльність суб'єктів господарювання у сфері суспільного виробництва, спрямована на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність. Господарська діяльність, що здійснюється для досягнення економічних і соціальних результатів та з метою одержання прибутку, є підприємництвом, а суб'єкти підприємництва - підприємцями.

Тобто, суб'єктом адміністративної відповідальності за порушення порядку провадження господарської діяльності (ст. 164 КУпАП) в даному випадку має виступати суб'єкт господарської діяльності.

Згідно статті 42 Господарського кодексу України Підприємництво - це самостійна, ініціативна, систематична, на власний ризик господарська діяльність, що здійснюється суб'єктами господарювання (підприємцями) з метою досягнення економічних і соціальних результатів та одержання прибутку.

Крім того, за змістом п. 2 Порядку здійснення державного контролю на автомобільному транспорті, що затверджений Постановою КМУ № 1567 від 08.11.2006 року: Державному контролю підлягають усі транспортні засоби вітчизняних та іноземних суб'єктів господарювання (далі - транспортні засоби), що здійснюють автомобільні перевезення пасажирів та вантажів на території України.

Статтею 39 Закону України «Про автомобільний транспорт» № 2344-ІІІ від 05.04.2001 року та п. 29 постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження правил надання послуг пасажирського автомобільного транспорту», визначено перелік документів, на підставі яких виконуються пасажирські перевезення.

Згідно ст. 1 зазначеного Закону автомобільний перевізник це фізична або юридична особа, яка здійснює на комерційній основі чи за власний кошт перевезення пасажирів чи (та) вантажів транспортними засобами; водій - це особа, яка керує транспортним засобом і має відповідне посвідчення встановленого зразка; перевезення пасажирів легковим автомобілем на замовлення це перевезення пасажирів легковим автомобілем загального призначення, замовленим юридичною або фізичною особою з укладанням письмової угоди на кожну послугу чи на обумовлений термін обслуговування.

Відповідно до п. 25 ч.2 ст. 9 Закону України «Про ліцензування певних видів господарської діяльності» ліцензуванню підлягають надання послуг з перевезення пасажирів, небезпечних вантажів, багажу повітряним, річковим, морським, автомобільним, залізничним транспортом.

Відповідно до ст. 9 Закону України «Про автомобільний транспорт» ліцензія видається на господарську діяльність з надання послуг з перевезення пасажирів і небезпечних вантажів на такі види робіт: надання послуг з внутрішніх перевезень пасажирів на таксі.

Стаття 39 Закону України «Про автомобільний транспорт» визначає документи на підставі яких виконуються пасажирські перевезення: для водія таксі такими документами є посвідчення водія відповідної категорії, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, ліцензійна картка, інші документи, передбачені законодавством України.

Враховуючи вищевикладене, суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП, підтверджується зібраними та дослідженими в судовому засіданні письмовими доказами, зокрема даними протоколу про адміністративне правопорушення /КВ № 000243 від 22.01.2015 року/ (а.с. 1), яким зафіксовано факт вчиненого ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП.

Згідно ст. 33 КУпАП обираючи вид стягнення, суд враховує особу правопорушника, характер вчиненого адміністративного правопорушення, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність.

Таким чином, враховуючи викладене вище, характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, надаючи оцінку всім зібраним доказам у їх сукупності, прихожу до висновку про наявність підстав для застосування до правопорушника адміністративного стягнення у вигляді накладення штрафу на користь держави та визначити його в розмірі 20 (двадцяти) неоподатковуваних мінімум доходів громадян без конфіскації доходів, одержаних внаслідок вчинення цього адміністративного правопорушення, передбаченого санкцією ч. 1 ст. 164 КУпАП.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Керуючись ст.ст. 9, 33, ст. 40-1, ч. 1 ст. 164 КУпАП та на підставі ст.ст. 251, 283, 284, 294 КУпАП, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 (ідентифікаційний номер фізичної особи-платника податків: НОМЕР_1), визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП, та піддати адміністративному стягненню у вигляді штрафу в розмірі 20 (двадцяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто у сумі 340 (триста сорок) гривень на користь держави, який необхідно сплатити на розрахунковий рахунок р/р 311 181 067 000 10, одержувач коштів УДК СУ у Солом'янському районі, реквізити рахунків по КБКД 210 811 00, код ЄДРПОУ 380 508 12, МФО 820 019, без конфіскації доходів, одержаних внаслідок вчинення цього адміністративного правопорушення.

Стягнути із ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер фізичної особи-платника податків: НОМЕР_1) судовий збір в сумі 36 (тридцять шість) гривень 54 копійки на користь держави, який необхідно сплатити на розрахунковий рахунок р/р 312 122 067 000 10, отримувач коштів УДК СУ Солом'янського району м. Києва, код банку отримувача /МФО/: 820 019, код отримувача /код ЄДРПОУ/: 380 508 12, код класифікації доходів бюджету: 220 300 01, банк отримувача: ГУ ДКУ у м. Києві.

Постанова може бути оскаржена до Апеляційного суду м. Києва через Солом'янський районний суд м. Києва протягом десяти днів з дня її винесення.

Строк пред'явлення до виконання 3 (три) місяці.

Суддя Солом'янського

районного суду м. Києва О.В. Бурлака