336/4927/15-П Провадження 3/336/1264/2015
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 вересня 2015 р. м. Запоріжжя

Суддя Шевченківського районного суду м. Запоріжжя Жупанова І.Б., з участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, його представника за довіреністю ОСОБА_2, розглянувши справу про адміністративне правопорушення відносно:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянина України, працюючого слюсарем ПП «Галиш», який зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1,

за ч. 1 ст. 130 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В:

11.07.2015 року о 22 годині 50 хвилин ОСОБА_1 на перехресті вул. Бочарова вул. Верещагіна в м. Запоріжжі керував автомобілем НОМЕР_1, з явними ознаками алкогольного спяніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння очей. Від проходження медичного огляду на стан алкогольного чи іншого спяніння у встановленому законом порядку в присутності двох свідків відмовився, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху України, згідно яких водій зобовязаний на вимогу робітника міліції пройти у встановленому законом порядку медичний огляд з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння.

У судовому засіданні правопорушник вину не визнав, пояснив, що 11.07.2015 року йому зателефонувала його знайома ОСОБА_3 та попросила забрати її та бабу з вокзалу, він поїхав на вокзал разом зі своєю жінкою, вже повертаючись додому, був зупинений працівниками ДАІ, які почали задавати питання з приводу «київських номерів», пройшов тест на стан спяніння за допомогою алкотестеру «Драгер», за результатами якого інспектор повідомив його, що він перебуває у стані легкого алкогольного спяніння, при цьому результатів тесту не показав, після цього ОСОБА_1 був запрошений до автомобіля ДАІ, де в нього почали вимагати гроші, на що почули відмову. ОСОБА_1 почали пропонувати проходження медичного огляду на стан спяніння в медичному закладі, він вимушений був відмовитися, оскільки в нього була дуже вагома причина в його машині, в якості пасажира, знаходилась літня жінка, якій на той час було погано, не вважав за законне вимогу працуівників ДАІ, оскільки в стані алкогольного сп'яніння не перебував. Зазначав про порушення працівниками ДАІ їх інструкції: склали протокол без участі ОСОБА_1, не ознайомили його зі змістом протоколу, не вручили йому його копію, не розяснили права, на запропонували його підписати, огляд на стан спяніння проводили без свідків, при складанні протоколу працівники ДАІ запросили одного свідка, другого не було. Інспектори ДАІ не могли виявити в нього ознак на стан спяніння, оскільки він був повністю тверезий, а тому і підстав для складання протоколу в них не було. Після того, як він відвіз бабу, разом зі своїм знайомим ОСОБА_4 поїхали до наркодиспансеру, де пройшов огляд на стан спяніння. Пояснив, що він праціює, в роботі використовує особистий транспортний засіб, в нього на утриманні перебувають непрацююча жінка та двоє дітей, один з яких є неповнолітнім. Просив справу відносно нього закрити за відсутністю складу правопорушення.

Представник ОСОБА_1 за довіреністю ОСОБА_2 зазначив, що ОСОБА_1 не повинен нести відповідальність за відмову від проходження огляду на стан спяніння, оскільки даний вид відповідальності є похідним від керування транспортним засобом в стані спяніння, відповідальність має нести лише та особа, яка керує транспортним засобом в стані спяніння, а ОСОБА_1 був тверезим.

Інспектор ДПС ОСОБА_5 в судовому засіданні пояснив, що під час несення ним служби по нагляду за дорожнім рухом, був зупинений автомобіль марки «Ford Scorpio», причиною зупинки було те, що не було ременів безпеки, після того, як автомобіль зупинився, він почув із салону запах алкоголю, він попросив вийти ОСОБА_1, спитавши його, чи вживав він алкогольні напої, на що останній пояснив, що за вечерею випив 100 г горілки. На пропозицію ОСОБА_5 пройти огляд на стан спяніння за допомогою алкотестера «Драгер», сертифікати на який були показані при свідках, ОСОБА_1 відмовився. Після чого ОСОБА_1 зателефонував своєму знайомому, який приїхав, та якому було передано право керування транспортним засобом. За фактом відмови від проходження огляду на стан спяніння був складений протокол за порушення п. 2.5 ПДР України.

Свідок ОСОБА_6 зазначив, що інспектором був зупинений автомобіль з «київськими» номерами, на пропозицію інспектора щодо проходження огляду на стан спяніння на місці або в медичному закладі, ОСОБА_1 в присутності двох свідків відмовився, ОСОБА_6 чув, як ОСОБА_1 казав інспектору, що вони їдуть зі свята. Право керування зазначеним транспортним засобом було передано знайомому ОСОБА_1, який приїхав пізніше.

Свідок ОСОБА_7 зазначив, що 11.07.2015 року їхав на своєму авто та був зупинений працівниками ДАІ, які його запросили в якості свідка, при ньому в ОСОБА_1 запитали, чи відмовляється він від проходження огляду, він, сказав, що так, це було на вулиці.

Свідок ОСОБА_8 зазначив, що ОСОБА_1 його родич, йому зателефонував та сказав, що автомобіль збираються ставити на штраф майданчик, оскільки авто має «київські» номери, та в нього вимагають гроші, він приїхав, йому було передано керування транспортним засобом, ОСОБА_8 підтвердив, що ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан спяніння, оскільки в нього була причина в машині знаходилась літня жінка. Після того, як відвези її додому, він з ОСОБА_1 поїхали до наркодиспансеру для проходження огляду.

У судовому засіданні свідок ОСОБА_9 дружина ОСОБА_1 дала аналогічні пояснення, додатково зазначила, що співробітники ДАІ не дали її чоловіку копії протоколу. Вони нічого не оскаржували, оскільки їм сказали, щоб ніяких скарг не писали, оскільки це була формальність.

Свідок ОСОБА_3 зазначила, що її та бабусю Криворученко забрали з вокзалу, на підїзді до її дому, автомобіль ОСОБА_1 було зупинено, їй сказала ОСОБА_9, що все буде гаразд і вона може йти додому, вона вийшла з машини і пішла. Більше нічого пояснити не може.

Прокурор, своєчасно повідомлений судом про день, час та місце слухання справи, в судове засідання не зявився, про причину неявки суд не повідомив.

Відповідно до "Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду", затвердженого постановою КМУ № 1103 від 17.12.2008 року та Інструкції "Про виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції", затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров'я України від 9 вересня 2009 р. № 400/666, встановлення у правопорушника стану алкогольного чи іншого спяніння здійснюється на підставі його огляду, який проводиться уповноваженою особою Державтоінспекції на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ і Держспоживстандартом або у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп'яніння на місці зупинки транспортного засобу та його незгоди з результатами огляду, в найближчому закладі охорони здоров'я, якому надано право на проведення такого огляду відповідно до статті 266 КУпАП.

Згідно ч.ч. 4,5 ст. 266 КУпАП огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров'я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоров'я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності працівника міліції. Кожний випадок огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, у закладі охорони здоров'я реєструється в порядку, визначеному спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади в галузі охорони здоров'я. Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Достовірність даних, викладених в протоколі та правдивість показань свідків ОСОБА_7, ОСОБА_6 перевірені в судовому засіданні, крім того, судом допитаний в якості свідка інспектор ДАІ ОСОБА_10, який детально пояснив суду про обставини, викладені в протоколі про адміністративне правопорушення, а доводи ОСОБА_1 та його представника про неправомірність дій працівників ДАІ та відсутність допустимих доказів його винуватості є безпідставними, доказів, які б підтверджували вимагання грошей, погрози та тиск з боку працівників ДАІ на ОСОБА_1 останній суду не надав, дії працівників ДАІ ним не оскаржувались в установленому законом порядку.

Не підтверджений і факт проходження ОСОБА_1 тесту на стан сп'яніння на місці зупинки транспортного засообу, на якому наполягав в суді ОСОБА_1: згідно листа ВДАІ з обслуговування м. Запоріжжя № 10/16-3404 від 10.08.2015 року в архіві тестів газоаналізатору, який був отриманий ОСОБА_5, будь-яких тестувань з метою виявлення стану алкогольного спяніння (визначення наявності та концентрації парів етанолу у повітрі, що видихається) в періолд часу з 19 год. 11 липмня 2015 р. до 7 год. 12 липня 2015 р. не проводилось, що спростовує пояснення ОСОБА_1 стосовно проходження ним огляду на стан спяніння на місці зупинки.

Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення правопорушника, суддя приходить до переконання, що в діях ОСОБА_1 містяться ознаки правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння.

Таким чином, наданий ОСОБА_1 медичний висновок № 5296, складений о 00 год. 30 хв. 12.07.2015 року, суд не приймає до уваги, оскільки проведення огляду за заявою правопорушника не спростовує його вину в відмові від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння, виходячи з фабули протоколу про адміністративне правопорушення, згідно з якою ОСОБА_1 притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП з підстав відмови особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння, а не за перебування ОСОБА_1 в стані алкоголььного сп'яніння. Предметом доказування винуватості особи за даним складом правопорушення є факт відмови особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння, незалежно від того, чи пере6увала ця особа в стані сп'яніння, чи ні.

Вина правопорушника ОСОБА_1 підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення АП1 № 246501 від 11.07.2015 року, поясненнями самого ОСОБА_1, свідків про відмову ОСОБА_1 від проходження медичного огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння, довідкою начальника відділу ДАІ з обслуговування м. Запоріжжя ГУ МВС України в Запорізькій області про відсутність в зазначений в протоколі час данних про проведені виміри в архіві газоаналізатору, що видавався під час чергування ОСОБА_5

Враховуючи всі обставини у справі, дані про особу правопорушника, який підтвердив факт відмови від проходження медичного огляду на стан спяніння, вину свою не визнав, оскільки зазначив, що був тверезий, до адміністративної відповідальності притягується вперше, потребує користування транспортним засобом, суддя вважає за можливе притягнути його до адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Керуючись ч. 1 ст. 130, ст. ст. 268, 279, 280, 283-285, 294 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В:

Визнати ОСОБА_1, РНОКПП НОМЕР_2, винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накласти на нього стягнення у вигляді штрафу в розмірі 4000,00 (чотири тисячі) гривень в дохід держави (розрахунковий рахунок 0001, код класифікації доходів бюджету: 21081300, одержувач коштів: ГУК у Запорізькій області, код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37941997, банк отримувача: ГУДКСУ у Запорізькій області, код банку отримувача (МФО): 813015, призначення адміністративні штрафи з метою забезпечення безпеки дорожнього руху).

Стягнути з ОСОБА_1, РНОКПП НОМЕР_2, судовий збір в розмірі 243 грн. 60 коп. (двісті сорок три грн.. 60 коп.) в дохід держави (отримувач коштів УДКСУ у Шевченківському районі м. Запоріжжя 22030001, код отримувача (код за ЄДРПОУ) 38025367, банк отримувача УДКСУ у Шевченківському районі м. Запоріжжя ГУДКСУ у Запорізькій області, код банку отримувача (МФО) 813015, рахунок отримувача 0009, код класифікації доходів бюджету 22030001, призначення платежу судовий збір, код 37408380, пункт 5 ч.2 ст. 4).

Постанову може бути оскаржено або опротестовано прокурором протягом 10 днів з моменту її винесення, шляхом подачі апеляційної скарги, протесту прокурора в апеляційний суд Запорізької області через Шевченківський районний суд м. Запоріжжя.

Розяснити правопорушнику, що згідно ст. 307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п'ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п'ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У разі відсутності самостійного заробітку в осіб віком від шістнадцяти до вісімнадцяти років, які вчинили адміністративне правопорушення, штраф стягується з батьків або осіб, які їх замінюють.

Штраф, накладений за вчинення адміністративного правопорушення, вноситься порушником в установу банку України, за винятком штрафу, що стягується на місці вчинення правопорушення, якщо інше не встановлено законодавством України.

Відповідно ст. 308 КУпАП у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу; витрати на облік зазначених правопорушень, розмір яких визначається Кабінетом Міністрів України.

Суддя І.Б.Жупанова

Строк предявлення виконавчого документа ________________ 20___рік

Постанова набрала законної сили ________________ 20___рік

Дата видачі постанови ________________ 20___рік