Апеляційний суд міста Києва
П О С Т А Н О В А

І м е н е м У к р а ї н и

9 вересня 2015 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва Тютюн Т.М., за участю ОСОБА_3 - особи, щодо якої винесено постанову, потерпілої ОСОБА_4, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_4 на постанову судді Дарницького районного суду м. Києва від 12 червня 2015 року щодо

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця м. Києва, працюючого машиністом-інструктором у КП "Київський метрополітен", електродепо "Харківське", що зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1,

у с т а н о в и в :

Постановою судді Дарницького районного суду м. Києва від 12.06.2015 року провадження в справі про адміністративне правопорушення, передбачене ст.124 КУпАП, щодо ОСОБА_3 закрито за відсутністю складу правопорушення.

Як вбачається з постанови судді, згідно з протоколом про адміністративне правопорушення, 28 квітня 2015 року о 12 годині 50 хвилин ОСОБА_3, керуючи автомобілем Ford д/н НОМЕР_1 на пр-ті Григоренка - вул. Мішуги в м. Києві, перед поворотом завчасно не зайняв відповідне крайнє положення на проїзній частині і не дотримав безпечного інтервалу, внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем Мitsubishi д/н НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_4 (ОСОБА_4), що призвело до пошкодження транспортних засобів.

Дійшовши до висновку, що належних доказів винуватості ОСОБА_3 в порушенні вимог п.п.10.4, 13.1 Правил дорожнього руху (далі - ПДР) ВДАІ Дарницького РУ ГУ МВС України в м. Києві не надано, суддя закрив провадження в справі на підставі п.1 ст.247 КУпАП.

В апеляційній скарзі ОСОБА_4 просить постанову судді місцевого суду скасувати та прийняти нову постанову, якою притягнути ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності.

В обґрунтування своїх доводів зазначає, що висновки суду про відсутність у діях ОСОБА_3 складу адміністративного правопорушення є помилковими і повністю ___________________________________________________________________________________

Справа № 33/796/812/2015 Постанова винесена суддею Сухомліновим С.М.

Категорія: ст.124 КУпАП

спростовуються доказами, що містяться в справі. Цими ж доказами, за твердженням ОСОБА_4, доведено, що вимог ПДР вона не порушувала.

Крім того, апелянт звертає увагу на порушення її прав, оскільки всупереч вимогам ст.2772 КУпАП вона не була повідомлена про дату і місце розгляду справи, внаслідок чого позбавлена можливості довести свою позицію в суді.

Вислухавши пояснення ОСОБА_4, яка підтримала апеляційну скаргу і просила її задовольнити, стверджуючи про те, що дорожньо-транспортна пригода сталася внаслідок порушення ОСОБА_3 вимог ПДР; пояснення ОСОБА_3, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, вважаючи постанову судді місцевого суду законною та обґрунтованою; дослідивши докази в справі і перевіривши доводи апеляційної скарги, суд вважає її такою, що підлягає частковому задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст.ст.245, 252, 280 КУпАП в справі про адміністративне правопорушення обставини правопорушення повинні бути з'ясовані всебічно, повно і об'єктивно в їх сукупності.

При цьому суд при розгляді справи, оцінивши докази, зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, і винести постанову, зміст якої має відповідає вимогам ст.283 КУпАП.

Цих вимог закону суддя місцевого суду не дотримав.

Вказуючи, що в діях ОСОБА_3, щодо якого складено протокол про адміністративне правопорушення, відсутній склад правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, суддя у постанові послався лише на те, що останній заперечив свою винуватість і пояснив, що пригода сталася внаслідок порушення вимог ПДР водієм автомобіля "Мitsubishi".

При цьому дані, що містяться у протоколі про адміністративне правопорушення, схемі місця ДТП, поясненнях потерпілої, суд не дослідив і не дав їм ніякої оцінки. Більш того, потерпіла навіть не викликалися в засідання, що є неприпустимим і свідчить про неповноту та однобічність дослідження судом обставин справи.

Між тим, пояснення учасників пригоди належало зіставити з іншими доказами в справі, дати їм належну оцінку в сукупності, виклавши її в постанові, і лише після цього приймати рішення по суті.

Так, заперечуючи свою винуватість у вчиненні правопорушення, ОСОБА_3 суду апеляційної інстанції пояснив, що 28 квітня 2015 року, керуючи автомобілем "Ford", розвертався, щоб їхати на вул. Мішуги. Він зайняв середину проїзної частини на місці для розвороту, так як праворуч і ліворуч стояли інші транспортні засоби. Автомобіль "Мitsubishi" стояв праворуч, він його випередив і пропускав автомобілі, що рухалися по головній дорозі. В цей момент відчув удар у задні праві двері свого автомобіля від зіткнення з автомобілем "Мitsubishi", водій якого дивилася у праву сторону, а рухалася ліворуч в напрямку заїзду у двір. В момент контакту його автомобіль не рухався, однак він намагався зрушити з місця і не виключає, що автомобіль міг трохи зрушити вперед.

Потерпіла ОСОБА_4 (ОСОБА_4) пояснила, що 28 квітня 2015 року, керуючи автомобілем "Мitsubishi", мала намір здійснити розворот на пр-ті Григоренка в напрямку вул. Мішуги і зупинилася в місці для розвороту в крайній правій смузі, пропускаючи автомобілі, що рухалися по головній дорозі. З лівої сторони її об'їхав автомобіль "Ford", який рухався між автомобілями, що стояли, і зачепив передній бампер і переднє ліве крило її автомобіля. В момент контакту її автомобіль знаходився в нерухомому стані.

Свідок ОСОБА_4 дав аналогічні пояснення про обставини пригоди, зазначивши, що в цей момент знаходився в салоні автомобіля "Мitsubishi" на передньому сидінні пасажира.

Свідок ОСОБА_7 пояснив, що того дня чекав ОСОБА_3 на зупинці на відстані близько 50 метрів він місця, де сталася пригода. Самого зіткнення не спостерігав, однак коли почув звук удару, побачив, що в автомобіль "Ford" в'їхав автомобіль "Мitsubishi". В момент контакту автомобіль "Ford" знаходився в нерухомому стані, а автомобіль "Мitsubishi", певно, рухався позаду, оскільки до зіткнення він його не бачив.

Оцінивши докази в їх сукупності, апеляційний суд приходить до переконання, що висновки суду першої інстанції про відсутність у діях ОСОБА_3 складу правопорушення не відповідають фактичним обставинам справи.

З протоколу про адміністративне правопорушення, зміст якого викладений раніше, вбачається, що дорожньо-транспортна пригода за участю автомобілів "Ford" і "Мitsubishi" сталася внаслідок порушення ОСОБА_3 вимог п.п.10.4, 13.1 ПДР (а.с. 1).

Дані про порушення ОСОБА_3 вимог ПДР повністю підтвердили потерпіла і свідок ОСОБА_4, пояснення яких узгоджуються з схемою місця ДТП, світлинами, на яких зафіксовано місце зіткнення, розташування транспортних засобів після контакту, зазначено характер і локалізацію механічних пошкоджень транспортних засобів, які вони отримали внаслідок пригоди, а саме, пошкодження переднього бампера і переднього лівого крила автомобіля "Мitsubishi" і пошкодження заднього правого крила, заднього бампера і задньої правої двері автомобіля "Ford" (а.с.7, 16-18).

Тому суд покладає в обґрунтування своїх висновків вказані докази і відкидає пояснення ОСОБА_3 та свідка ОСОБА_7, які не тільки спростовуються наведеними даними, а й суперечать один одному.

Слід зазначити, що у своїх поясненнях, наданих на місці ДТП працівникам ВДАІ, ОСОБА_3 категорично стверджував, що в момент контакту його автомобіль знаходився в нерухомому стані (а.с.4), однак після долучення потерпілої до матеріалів справи світлин, на одній з яких зафіксовано слід тертя на задній правій двері автомобіля "Ford" (а.с.16), що спростовує версію правопорушника про статичний стан його автомобіля, він у суді апеляційної інстанції уточнив, що не виключає, що його автомобіль міг трохи зрушити вперед.

Що ж стосується пояснень свідка ОСОБА_7, який повідомив, що автомобіль "Мitsubishi" рухався позаду автомобіля "Ford", то вони суперечать навіть поясненням ОСОБА_3, який випередив вказаний автомобіль, що стояв від нього праворуч.

Суд апеляційної інстанції вважає, що версія ОСОБА_4 про обставини та механізм пригоди, яка сталася внаслідок недотримання ОСОБА_3 безпечного інтервалу відповідає дійсності та підтверджується належними та допустимими доказами, про що в постанові зазначено раніше.

Між тим, суд не вбачає в діях ОСОБА_3 порушень вимог п.10.4 ПДР.

Згідно з п.10.4 ПДР перед поворотом праворуч та ліворуч, у тому числі в напрямку головної дороги, або розворотом, водій повинен завчасно зайняти відповідне крайнє положення на проїзній частині, призначеній для руху в цьому напрямку, крім випадків, коли здійснюється поворот у разі в'їзду на перехрестя, де організовано круговий рух, напрямок руху визначено дорожніми знаками чи дорожньою розміткою або рух можливий лише в одному напрямку, установленому конфігурацією проїзної частини, дорожніми знаками чи розміткою.

Відповідно до схеми ДТП та наданих світлин рух з місця для розвороту можливий лише в напрямку пр-ту Григоренка і дорожня розмітка на цьому місці відсутня, про що в п.10.4 ПДР містяться відповідні застереження. До того ж, у протоколі про адміністративне правопорушення, в межах якого і здійснюється розгляд справи, вказано про те, що ОСОБА_3 не зайняв відповідне крайнє положення перед поворотом, що не відповідає фактичним обставинам справи.

Отже, в діях ОСОБА_3 вбачаються ознаки правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, що виразилося у порушенні ним вимог п.13.1 ПДР.

У зв'язку з порушенням суддею місцевого суду норм процесуального права постанова підлягає скасуванню як незаконна з прийняттям судом апеляційної інстанції нової постанови, оскільки винуватість ОСОБА_3 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, повністю знайшла своє підтвердження.

Таким чином під час розгляду справи апеляційним судом встановлено, що 28 квітня 2015 року о 12 годині 50 хвилин ОСОБА_3, керуючи автомобілем Ford д/н НОМЕР_1 на пр-ті Григоренка - вул. Мішуги в м. Києві, порушив вимоги п.13.1 ПДР, не дотримавши безпечного інтервалу, внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем Мitsubishiд/н НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_4 (ОСОБА_4), що спричинило пошкодження вказаних транспортних засобів.

У цій частині апеляційна скарга ОСОБА_4 є обґрунтованою і підлягає задоволенню.

Разом з тим, апеляційні вимоги стосовно притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності не можуть бути задоволені з таких підстав.

Згідно з ст.38 КУпАП якщо справи про адміністративні правопорушення підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення.

Як вбачається з матеріалів справи, правопорушення ОСОБА_3 вчинено 28 квітня 2015 року, і на момент розгляду справи апеляційним судом закінчилися строки накладення стягнення.

Тому провадження в справі щодо ОСОБА_3 підлягає закриттю на підставі п.7 ст.247 КУпАП у зв'язку із закінченням на момент розгляду справи строків, передбачених ст.38 цього Кодексу.

На підставі викладеного, керуючись ст.294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 задовольнити частково.

Постанову судді Дарницького районного суду м. Києва від 12 червня 2015 року, якою провадження в справі про адміністративне правопорушення, передбачене ст.124 КУпАП, щодо ОСОБА_3 закрито за відсутністю складу адміністративного правопорушення, скасувати.

Провадження в справі про адміністративне правопорушення, передбачене ст.124 КУпАП, щодо ОСОБА_3 закрити у зв'язку із закінченням на момент розгляду справи строків накладення адміністративного стягнення, передбачених ст.38 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

міста Києва Т.М. Тютюн