Справа № 605/451/15-п
ПОСТАНОВА

Іменем України

"10" вересня 2015 р. Суддя Підгаєцького районного суду Тернопільської області Горуц Р.О. розглянувши матеріали, які надійшли від відділення ДАІ УМВС України в Тернопільській області по обслуговуванню адмінтериторії Підгаєцького району про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1

ІНФОРМАЦІЯ_1

громадянина України, українця,

з середньо-спеціальною освітою, непрацюючого,

проживаючого ІНФОРМАЦІЯ_2

Тернопільської області,

за ч.2 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається із матеріалів адміністративної справи, ОСОБА_1, 05.08.2015 року біля 13 год. 40 хв., повторно протягом року керував транспортним засобом марки ВАЗ 2107 державний номерний знак НОМЕР_1, в с. Голгоча Підгаєцького району Тернопільської області, перебуваючи у стані алкогольного спяніння. Огляд на стан спяніння проводився за допомогою Алкотест Драгер 6810, чим порушив п.2.9а Правил дорожнього руху.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину не визнав та пояснив, що 05 серпня 2015 року близько 14 год. коли він разом із ОСОБА_2 стояли біля його автомобіля на узбіччі дороги в с. Голгоча Підгаєцького району Тернопільської області, до них підїхали працівники ДАІ і не виходячи із своєї службової машини, запитали чий автомобіль, на що він відповів, що його, при цьому працівники ДАІ почали вимагати у нього документи на автомобіль та посвідчення водія. Він запитав у них у звязку з чим вони вимагать вказані документи, враховуючи те, що ніхто не керує автомобілем, а стоять біля нього, в той час ОСОБА_2 витягла також своє посвідчення водія, предявивши працівникам ДАІ, одначасно із його документами та повідомила їх, що до зупинки транспортного засобу, саме вона керувала ним. На це працівники ДАІ будь-якої уваги не звернули, а почали вимагати від нього пройти огляд на стан спяніння на місці зупинки, мотивуючи це тим, що саме він є власником автомобіля, а у випадку відмови від проходження такого огляду, з їх слів його автомобіль буде поміщений на штрафмайданчик, на що він погодився, але при цьому продожував наполягати на тому, що він не керував транспорним засобом, про що ним також було зазначено у протоколі про адміністративне правопорушення, в графі пояснення правопорушника. Жодних свідків ніби-то вказаного правопорушення, окрім ОСОБА_2, яка керувала його автомобілем, на місці проведення огляду на стан алкогольного спяніння та складання протоколу, не було. Переконаний, що якщо працівники ДАІ представили б до суду відео, яке ніби-то у них є, то із нього було б цілком очевидно, що він взагалі не керував автомобілем, а тим паче в стані алкогольного спяніння. Працівники ДАІ пояснення свідка ОСОБА_2, яка до зупинки автомобіля, керувала ним, в протокол вносити не стали, письмове пояснення у неї не брали і взагалі його проігнорували, що призвело до невірно встановлених обставин справи, зясування, яких мало суттєве значення при вирішенні питання про складання протоколу про адміністративне правопорушення, а також правильне встановлення яких відіграє важливу роль при розгляді справи про адміністративне правопорушення, зокрема при вирішенні питання про наявність у його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.130 КУпАП, при цьому додав копію посвідчення водія та паспорта громадянина України на імя ОСОБА_2

Свідок ОСОБА_2 в судовому засіданні пояснила, що вона 05 серпня 2015 року біля обіду в с. Голгоча Підгаєцького району Тернопільської області, керувала автомобілем НОМЕР_2, що належить ОСОБА_1, який теж знаходився у ньому на пасажирському сидінні. Коли вони зупинились на узбіччі автодороги та вийшли із автомобіля по особистих потребах, то через декілька хвилин до них підїхали працівники ДАІ на службовому автомобілі, які почали вимагати у ОСОБА_1 документи на автомобіль та посвідчення водія, на що той запитував у них у звязку з чим вони вимагать вказані документи, оскільки ніхто не керує автомобілем. Вона також дістала своє посвідчення водія, предявивши його працівникам ДАІ, одночасно із документами ОСОБА_1, при цьому повідомила їх, що до зупинки транспортного засобу, саме вона керувала ним. На це працівники ДАІ будь-якої уваги не звернули, її посвідчення водія повернули, в той час як почали вимагати від ОСОБА_1, щоб той пройшов огляд на стан спяніння на місці зупинки, так як він є власником автомобіля, а у випадку відмови від проходження такого огляду, повідомили, що автомобіль буде забраний на штрафмайданчик, на що ОСОБА_1 погодився, але при цьому продовжив повторювати, що він не керував транспорним засобом, про що ним було написано пояснення. Ніяких свідків, на місці проведення огляду на стан алкогольного спяніння та складання протоколу, не було. ЇЇ пояснення з приводу того, що саме вона керувала автомобілем, а не ОСОБА_1, працівники ДАІ повністю ігнорували, вдаючи, що не чують цього, не додали їх до протоколу і як наслідок склали протокол на особу, яка не керувала транспорним засобом. Стосовно того, чи знімали те, що відбувалось працівники ДАІ на відео, то вона може ствердити, що ні, оскільки це відео лише б підтвердило її слова. Чи перебував ОСОБА_1 в стані алкогольного спяніння їй не відомо, але за кермом його автомобіля вона їхала не з тієї причини, а тому, що сам ОСОБА_1 їй неодноразово давав керувати його транспортним засобом. Так як працівниками ДАІ було проігноровано її пояснення з приводу керування транспортним засобом і до матеріалів справи не було долучено ані її письмового пояснення, ані копії її посвідчення водія, то вона з власної ініціативи вирішила розказати все як було в суді, а також дати ОСОБА_1 копію свого посвідчення водія та паспорта на підтвердження того, що це дійсно вона керувала автомобілем, що належить останньому.

В судове засідання свідки ОСОБА_3, ОСОБА_4 та інспектор ДПС роти ДПС ДАІ в Тернопільській області ОСОБА_5 не зявились, хоча належним чином були повідомлені про день, час та місце розгляду справи.

Суд, заслухавши пояснення правопорушника, свідка ОСОБА_2, дослідивши матеріали адміністративної справи, прийшов до висновку, про відсутність у діях ОСОБА_1 ознак адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Відповідно до ст.1 Закону України Про автомобільний транспорт водій - особа, яка керує транспортним засобом і має відповідне посвідчення встановленого зразка.

Стаття 130 КУпАП передбачає відповідальність за керування транспортним засобом в стані алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння.

Той факт, що ОСОБА_1 не керував транспортним засобом марки ВАЗ 2107 державний номерний знак НОМЕР_3, 05 серпня 2015 року біля 13 год. 40 хв. в с. Голгоча Підгаєцького району, окрім пояснень самого правопорушника даних ним у протоколі про адміністративне правопорушення серії АП1 №049786 від 05 серпня 2015 року та в судовому засіданні під час розгляду справи про адміністративне правопорушення, підтверджується також послідовними та точними поясненнями свідка ОСОБА_2, з приводу події, що мала місце та які відповідають поясненням правопорушника і встановленим обставинам справи.

Відповідно до ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об"єктивне з"ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до вимог ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобовязаний зясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

Протиправна винна дія чи бездіяльність за яку законом передбачено адміністративну відповідальність має бути обґрунтована конкретними доказами, в основу яких мають бути покладені лише достовірні докази, досліджені у судовому засіданні. Згідно ст.256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складання, посада, прізвище, ім'я та по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності; місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища та адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності та інше.

Вивченням матеріалів справи встановлено, що при складанні протоколу про адміністративне правопорушення серії АП1 №049786 від 05 серпня 2015 року відносно ОСОБА_1 за ч.2 ст.130 КУпАП, вищевказаних вимог ст.256 КУпАП, інспектором ДПС, в повному обсязі не дотримано.

Так, згідно диспозиції ч.1 ст.130 КУпАП відповідальність особи настає за умови керування транспортним засобом в стані алкогольного сп'яніння.

В протоколі про адміністративне правопорушення серії АП1 №049786 від 05.08.2015 року складеного інспектором ДПС роти ДПС ДАІ в Тернопільській області ОСОБА_5 відносно ОСОБА_1 за ч.2 ст.130 КУпАП, зазначено, що останній керував авто в стані алкогольного спяніння, а також, що до протоколу додається відео вказаного правопорушення, при цьому будь-яких інших доказів керування ОСОБА_1 транспортним засобом, окрім самого протоколу, суду не надано, як і не додано вищезазначеного відеозапису правопорушення, що вбачається із опису документів даної адміністративної справи.

Письмові пояснення свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 є свідченням того, що ОСОБА_1 продував алкотест Драгер, який показав 0,52 % проміле, однак вони жодним чином не можуть бути доказом того, що останній керував транспортним засобом, оскільки такі пояснення вказаних свідків відсутні. У зазначених поясненнях немає будь-яких даних стосовно того, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом, і якщо керував, то яким саме.

Ці обставини мають суттєве значення для правильного вирішення справи, оскільки перебування особи в стані спяніння, яка не керувала транспортним засобом, виключає в її діях подію та склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст.130 КУпАП.

Крім цього, пояснення свідка ОСОБА_3 датоване ще 05 липня 2015 року, тобто за 1 місяць до складання протоколу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1

У відповідності із п.27 Постанови Пленуму Верховного Суду України №14 від 23.12.2005 року Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті (із змінами, внесеними згідно з постановою Пленуму Верховного Суду України № 18 від 19 грудня 2008 р.) судам слід урахувати, що відповідальність за ст.130 КУпАП несуть особи, які керують транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

У протоколі про адміністративне правопорушення серії АП1 №049786 від 05 серпня 2015 року немає жодних даних про те, що у звязку із тим, що ОСОБА_1 перебував у стані алкогольного спяніння, останнього було відсторонено від керування транспортним засобом, чи керування транспортним засобом було передано уповноваженій правопорушником особі, яка має посвідчення водія відповідної категорії та може бути допущена до керування транспортним засобом, що в свою чергу підтверджує пояснення самого правопорушника та свідка ОСОБА_2, стосовного того, що саме остання керувала транспортним засобом, а отже перебування ОСОБА_1 в стані алкогольного спяніння, проте не під час керування ним транспортним засобом, не мало своїм наслідком його відсторонення від керування ним, оскільки не було від чого відсторонювати, а також не було кому передавати керування транспортним засобом, оскільки ним і без того, керувала ОСОБА_2, а не ОСОБА_1

Розглянувши докази у справі у їх сукупності, суд, вважає, не доведеним той факт, що ОСОБА_1 05 серпня 2015 року, близько 13 год. 40 хв., в с. Голгоча Підгаєцького району Тернопільської області, повторно протягом року керував транспортним засобом марки ВАЗ 2107 державний номерний знак НОМЕР_1, перебуваючи у стані алкогольного спяніння. Огляд на стан спяніння проводився за допомогою Алкотест Драгер 6810, чим порушив п.2.9а Правил дорожнього руху, а тому у його діях відсутні ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 7, 33-35, 130 ч.2, 221, 251, 266, 283, 284 КУпАП, Постановою Пленуму Верховного Суду України №14 від 23.12.2005 року Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті (із змінами, внесеними згідно з постановою Пленуму Верховного Суду України № 18 від 19 грудня 2008 р.), суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі щодо ОСОБА_1 закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником або прокурором протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга подається до апеляційного суду Тернопільської області через Підгаєцький районний суд Тернопільської області.

Суддя: ОСОБА_6