Єдиний унікальний номер 234/1208/15-п Номер провадження 33/775/60/2015
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

1 жовтня 2015 року

Суддя Апеляційного суду Донецької області Поварніцин С.І. розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1його захисника за участю ОСОБА_1захисника ОСОБА_2,прокурора Красільнік П. при секретарі Гуляєва М.В.,Белякової Н.на постанову судді Краматорського міського суду Донецької області від 18 серпня 2015 року, якою

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця с.Острий, Селидовського району, Донецької області, українця, громадянина України, освіта вища, одруженого, неповнолітніх дітей на утриманні немає; перебуває на посаді начальника Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, 9 ранг, 4 категорія державного службовця, проживаючого: АДРЕСА_1 раніше до адміністративної відповідальності не притягувався,-

визнано виним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 172-7 ч.1, ч.2 КУпАП та призначено адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави у розмірі 6800 грн.00 коп.,-

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_1, обіймаючи посаду начальника Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, будучи державним службовцем, порушив обмеження, передбачені ч. 1 ст. 27, п. 1, 2, 3, 4 ч. 1 ст. 28 Закону України «Про запобігання корупції» (ч. 1 ст. 9, п. 1, 2 ч. 1 ст. 14 Закону України «Про засади запобігання і протидії корупції»), ст. 16-1 Закону України «Про державну службу» та ст. 15 Закону України «Про правила етичної поведінки» щодо запобігання і врегулювання конфлікту інтересів, не повідомив про наявність у нього реального конфлікту інтересів, вчинив дії та приймав рішення в умовах реального конфлікту інтересів, а саме свідомо та умисно прийняв на роботу близьку йому особу - свого сина ОСОБА_3 та в подальшому надавав йому переваги - видавав накази про заохочення, надання грошової допомоги і відпустки, у зв'язку з чим в діях ОСОБА_1 наявні ознаки адміністративних правопорушень, пов'язаних з корупцією, відповідальність за які передбачено ч. 1, ч. 2 ст. 172-7 КУпАП.

Дане адміністративне корупційне правопорушення ОСОБА_1 вчинив за наступних обставин.

Наказом Міністра юстиції України від 10.12.2014 №2700/к ОСОБА_1 призначено на посаду начальника Головного управління юстиції у Донецькій області із збереженням 11 рангу державного службовця, а наказом Міністра юстиції України № 272/к від 12.02.2015 ОСОБА_1 переведено з посади начальника Головного управління юстиції у Донецькій області на посаду начальника Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, із присвоєнням 9 рангу 4 категорії державного службовця.

Згідно з приміткою до статті 172-7 КУпАП, на підставі підпункту «в» пункту 1 частини 1 статті 3 Закону України «Про запобігання корупції» (підпункту «в» пункту 1 частини 1 статті 4 Закону України «Про засади запобігання і протидії корупції»), ОСОБА_1 є суб'єктом відповідальності за корупційні правопорушення.

Відповідно до ст. 16-1 Закону України «Про державну службу» у разі виникнення конфлікту інтересів під час виконання службових повноважень державний службовець зобов'язаний негайно доповісти про це своєму безпосередньому керівникові. Безпосередній

керівник державного службовця зобов'язаний вжити всіх необхідних заходів, спрямованих

на запобігання конфлікту інтересів, шляхом доручення виконання відповідного службового

завдання іншому державному службовцю, особистого виконання службового завдання чи в

інший спосіб, передбачений законодавством.

Статтею 15 Закону України «Про правила етичної поведінки» визначено, що особи, уповноважені на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, незважаючи на особисті інтереси, вживають вичерпних заходів щодо недопущення конфлікту інтересів, а також не допускають вчинення дій чи бездіяльності, що можуть спричинити виникнення

конфлікту інтересів або створити враження його наявності.

20.11.2014 ОСОБА_1 письмово попереджений про спеціальні обмеження, встановлені Законами України „Про державну службу" та „Про засади запобігання і протидії корупції", в тому числі щодо обов'язку уживати заходів по недопущенню будь-якої можливості виникнення конфлікту інтересів, а також невідкладного повідомлення

безпосереднього керівника про наявність конфлікту інтересів.

Таким чином, обіймаючи вищевказані посади ОСОБА_1 достовірно знав вимоги

законодавства, які спрямовані на недопущення конфлікту інтересів. Проте, незважаючи на обізнаність з вимогами вищевказаного законодавства ОСОБА_1, порушуючи обмеження, передбачені ч. 1 ст. 27, п. 1, 2 ч. 1 ст. 28 Закону України «Про запобігання корупції» (ч. 1 ст. 9, п. 1, 2 ч. 1 ст. 14 Закону України «Про засади запобігання і протидії корупції»), досконально знаючи про призначення 02.02.2015 року на посаду головного спеціаліста відділу представництва інтересів органів державної реєстрації прав та правової роботи реєстраційної служби Головного управління юстиції у Донецькій області свого сина - ОСОБА_3, який є близькою особою, діючи в його інтересах, свідомо та умисно ніяких заходів щодо недопущення виникнення реального конфлікту інтересів не вжив та безпосереднього керівника про наявність такого конфлікту, не повідомив. Продовжуючи свою протиправну діяльність ОСОБА_1, порушуючи обмеження, передбачені ч. 1 ст. 27, п. З, 4 ч. 1 ст. 28 Закону України «Про запобігання корупції» (ч. 1 ст. 9, п. 1, 2 ч. 1 ст. 14 Закону України «Про засади запобігання і протидії корупції»), достовірно знаючи, що ОСОБА_3 може перебувати у його безпосередньому (прямому) підпорядкуванні, видав наказ від 10.03.2015 року №396/1 про переведення свого сина - ОСОБА_3, головного спеціаліста відділу представництва інтересів органів державної реєстрації прав та правової роботи реєстраційної служби Головного управління юстиції у Донецькій області на посаду головного спеціаліста відділу з питань нотаріату Головного територіального управління юстиції у Донецькій області.

Крім цього, ОСОБА_1, продовжуючи використовувати своє службове становище впродовж лютого-червня 2015 року заходів щодо врегулювання реального конфлікту інтересів не вживав, навпаки свідомо та умисно вчиняв дії та приймав рішення на користь своєї близької особи - ОСОБА_3, видав низку наказів, якими надав йому переваги, а саме:

наказом начальника Головного управління юстиції у Донецькій області ОСОБА_1 від 11.02.2015 №29/6 за сумлінне ставлення до виконання службових обов'язків ОСОБА_3 премійовано у розмірі 400% від посадового окладу;

наказом начальника Головного територіального управління юстиції у Донецькій області ОСОБА_1 від 01.04.2015 №664а/1 ОСОБА_3 надано матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань у розмірі середньомісячної заробітної плати;

наказом начальника Головного територіального управління юстиції у Донецькій області ОСОБА_1 від 24.04.2015 №519/4 за сумлінне ставлення до виконання службових обов'язків ОСОБА_3 премійовано у розмірі 400% від посадового окладу;

наказом начальника Головного територіального управління юстиції у Донецькій області ОСОБА_1 від 24.04.2015 №519/4 ОСОБА_3 надано додаткову оплачувану відпустку для написання дипломної роботи тривалістю 68 календарних днів з 24 квітня по 30 червня 2015 року.

Лише 01.07.2015, ОСОБА_1, отримавши інформацію про розпочату Міністерством юстиції службову перевірку за вищевказаними допущеними ним порушеннями антикорупційного законодавства, своїм наказом №1581/1 звільнив ОСОБА_3 з посади головного спеціаліста відділу з питань нотаріату Головного територіального управління юстиції у Донецькій області за угодою сторін.

Згідно зданими Міністерства юстиції України (лист від 31.07.2015 р. № 14-25/2078) повідомлення про наявність конфлікту інтересів (спільної роботи близьких осіб) від начальника Головного територіального управління юстиції, до Міністерства юстиції не надходили.

Постановою Краматорського міського суду Донецької області від 18 серпня 2015 року, ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за передбаченого ст. 172-7 ч.1, ч.2 КУпАП та призначено адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави у розмірі 6800 грн.00 коп.

В апеляційній скарзі на зазначену постанову місцевого суду захисник ОСОБА_7 просить скасувати останню та закрити провадження по справі. Вважає, що судом неповно з'ясовані та не враховані при постановленні судового рішення всі обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Перевіривши матеріали справи, суд встановив, що апеляція правопорушника задоволенню не підлягає з таких підстав.

Вина ОСОБА_1.у скоєнні правопорушення, передбаченого ст. 172-7 ч.1, ч.2 КУпАП повністю доведена та підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення, показаннями свідків,письмовими дрказами, іншими матеріалами справи.

Суд першої інстанції дав правильну оцінку добутим доказам і прийшов до обґрунтованого висновку про винність ОСОБА_1 у скоєнні правопорушення, передбаченого ч.1,ч.2 ст.172-7 КУпАП.

Доводи апеляції ОСОБА_1 та його захисника про відсутність повноважень органів військової прокуратури на складання стосовно державних службовців органів державного управління протоколів про адміністративне корупційне правопорушення є безпідставними,оскільки абзацом 13 частини першої статті 1 Закону України «Про запобігання корупції» визначено, що спеціально уповноваженим суб'єктом у сфері протидії корупції є органи прокуратури.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про прокуратуру» прокуратура України становить єдину систему, яка в порядку, передбаченому цим Законом, здійснює встановлені Конституцією України функції з метою захисту прав і свобод людини, загальних інтересів суспільства та держави.Згідно з статтею 15 цього Закону прокурором органу прокуратури,серед інших, є прокурор Генеральної прокуратури України (у тому числі Головної військової прокуратури). Прокурори в Україні мають єдинийстатус незалежно від місця прокуратури в системі прокуратури Україничи адміністративної посади, яку прокурор обіймає у прокуратурі.Прокурори, у тому числі органів військової прокуратури, відповідно допункту 11 частини першої статті 255 Кодексу України про адміністративніправопорушення, наділені повноваженнями складати протоколи проадміністративні правопорушення передбачені статтями 172-4 - 172-20, 185-4,185-8, 185-11 цього Кодексу.

Пунктом 20.3 наказу Генерального прокурора України «Про особливості діяльності військових прокуратур» від 29.08.2014 № 12 військових прокурорів усіх рівнів зобов'язано безпосередньо протидіяти корупційним правопорушенням в органах державного управління, до яких згідно з класифікацією органів державного управління,затвердженої наказом Державної служби статистики України від07.05.2013 № 143, відносяться й територіальні органи Міністерства юстиції України.

Розподілом обов'язків між працівниками управління нагляду за додержанням законів об'єднаними силами антитерористичної операції Головної військової прокуратури, затвердженим 09.07.2015 Заступником Генерального прокурора України - Головним військовим прокурором, на прокурора відділу забезпечення виконання функцій військових прокуратур в районах проведення антитерористичної операції управління ОСОБА_5покладено обов'язок щодо складання протоколів про вчинення адміністративних корупційних правопорушень.

Доводи апеляцій щодо відсутністі складу адмінправопорушення в діях ОСОБА_1.а саме те, що лист від 03 березня 2015 року за № 05.2-18/25 / від 03.03.15/, який спрямований виконуючому обов'язки директора Департаменту кадрової роботи та державної служби Міністерства юстиції України та у другому примірнику директору Департаменту антикорупційної політики сприймається апелянтом як повідомлення безпосередньому керівнику про прийняття на посаду державної служби власного сина також э безпідставними.

Діяльність Головного територіального управління юстиції у Донецькій області регламентується типовим положенням. Положення про Головні територіальні управління юстиції Міністерства юстиції України в Автономній Республіці Крим, в областях,містах Києві та Севастополі затверджено наказом Міністерства юстиції України від 23.06.2011 № 1707/5 (зі змінами), зареєстровано в Міністерствіюстиції України 23.06.2011 за№ 759/19497 / Пунктом 10 Положення встановлено - начальники головних територіальних управлінь юстиції в областях, містах Києві та Севастополі призначаються на посади за погодженням з головами відповідних місцевих державних адміністрацій та звільняються з посад Міністром юстиції України. Начальник головного територіального управління юстиції несе персональну відповідальність за виконання покладених на головне територіальне управління юстиції завдань і здійснення ним своїх повноважень.

Відповідно до підпункту 1 пункту 11 Положення начальник Головного територіального управління юстиції очолює Головне територіальне управління юстиції, здійснює керівництво його діяльністю і підвідомчими органами та установами юстиції, представляє Головне територіальне управління юстиції у відносинах з іншими органами, підприємствами, установами, організаціями та несе персональну відповідальність за організацію та результати діяльності Головного територіального управління юстиції перед Міністром юстиції України.

Відповідно до пунктів 1, 2 частини першої статті 28 Закону України «Про засади запобігання і протидії корупції» ОСОБА_1 був зобов'язаний вживати заходів щодо недопущення виникнення реального, потенційного конфлікту інтересів і повідомити не пізніше наступного робочого дня з моменту, коли він дізнався чи повинен був дізнатися про наявність у нього реального чи потенційного конфлікту інтересів безпосереднього керівника.

В.о. директора Департаменту кадрової роботи та державної служби

Міністерства юстиції України не являється безпосереднім керівником начальника Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, таким керівником є Міністр юстиції України.

У суді першої інстанції Алексеєва пояснила, що управлінню кадрової роботи та державної служби у сфері визначених повноважень не встановлено обов'язок надавати профільному департаменту Міністерства юстиції України інформацію про осіб, які приймаються на посади начальником головного територіального управління, оскільки всі питання врегулювання конфлікту інтересів стосовно такої креатури вирішуються безпосередньо в територіальному управлінні. Проте, оскільки ситуація не була ординарною, впливати на прийняття рішень ОСОБА_1та керівником реєстраційної служби Головного управління юстиції уДонецькій області ОСОБА_6 вона не в якій спосіб не могла, тому вважала за необхідне повідомити про те, що новоприйнятим державним службовцем ОСОБА_3 подані відомості щодо працюючих в апараті близьких осіб.

З вишевикладеного вбачаэться,що лист від 03.03.15 не є повідомленням безпосередньом укерівнику - Міністру юстиції України від ОСОБА_1 про наявність конфлікту інтересів.

В апеляції ОСОБА_1 наполягає на тому, що у розумінні положень законів України «Про засади запобігання і протидії корупції», «Про запобігання

корупції» та з посиланням на лист Міністерства юстиції України від14.08.2015 № 14-25/2177 у нього не виникало конфлікту інтересів у зв'язку зпризначенням на посаду державної служби власного сина.

Норми статті 27 Закону України «Про запобігання корупції»кореспондуються з нормами статті 9 Закону України «Про засади запобіганняі протидії корупції». Діючим актом законодавства та тим, що втратив чинність встановлена заборона мати близьких осіб у прямому(безпосередньому) підпорядкуванні і обов'язок вживати заходів щодо недопущення виникнення конфлікту інтересів.Поняття прямого підпорядкування не відрізняється від поняття безпосереднього підпорядкування - відносини прямої організаційної або правової залежності підлеглої особи від її керівника, в тому числі через вирішення (участь у вирішенні) питань прийняття на роботу, звільненняз роботи, застосування заохочень, дисциплінарних стягнень, наданнявказівок, доручень тощо, контролю за їх виконанням.

Начальник Головного територіального управління юстиції у Донецькій області зобов'язаний забезпечувати дотримання спеціальних обмежень щодо прийняття та проходження державної служби, встановлених Законами України «Продержавну службу», «Про засади запобігання і протидії корупції», «Проправила етичної поведінки».

Наведене означає, що, насамперед, ОСОБА_1 необхідно було запобігти виникненню конфлікту інтересів. Проте, він свідомо створив обставини конфлікту інтересів, а в подальшому і не вживав заходів щодо його врегулювання.

ОСОБА_3був призначений 02.02.2015 року на посаду у структурному підрозділі реєстраційної служби наказом начальника реєстраційної служби Головного управління юстиції у Донецькій області ОСОБА_6, який перебував у безпосередньому підпорядковуванні начальника Головного управління юстиції у Донецькій області ОСОБА_1

Начальник реєстраційної служби не мав повноважень видавати накази про заохочення.Преміальна винагорода працівникам Головного управління юстиції у

Донецькій області виплачувалась на підставі наказів, підписаних керівником цього управління,тобто ОСОБА_1Тому, при прийнятті на роботу ОСОБА_3 вже констатується виникнення конфлікту інтересів через норму частини другої статті 1Закону України «Про засади запобігання та протидії корупції» - участь у вирішенні питань про прийняття на роботу, застосування заохочень.

З часу переведення ОСОБА_3 на посаду головного спеціаліста відділу з питань банкрутства головного територіального управління з 10.03.2015 року ОСОБА_1 безпосередньо був суб'єктом прийняття на роботу, звільнення з роботи, застосування заохочень, дисциплінарних стягнень щодо власного сина.

Лист Міністерства юстиції України від 14.08.2015 не містить твердження про відсутність конфлікту інтересів у ОСОБА_1 у зв'язку із призначенням на посаду державного службовця його сина - ОСОБА_3, у зазначеному документі наголошується на тому, що у листі від 03.03.2015 відсутня інформація про необхідність врегулювання саме Міністерством юстиції України конфлікту інтересів.

Конфлікт інтересів щодо спільної роботи близьких осіб повинен був врегулювати начальник Головного територіального управління юстиції у Донецькій області ОСОБА_1

В додаткових поясненнях до апеляційної скарги йдеться посилання на посадову інструкцію головного спеціаліста відділу нотаріату Головного управління юстиції у Донецькій області, яка затверджена « ще колишнім начальником» і якою керувався ОСОБА_3 до 16 березня поточного року.

Факт, що головний спеціаліст відділу з питань нотаріату підпорядковується начальнику відділу з питань нотаріату, є безперечним. Проте, крім того, що начальник відділу не призначає та не звільняє з посад підлеглих спеціалістів, апелянт приховує ту обставину, що в період до 16.03.2015, коли ним, до речі, безпосередньо затверджено нову посадову інструкцію головного спеціаліста відділу з питань нотаріату, попередньою посадовою інструкцією для такого спеціаліста були встановлені інші кваліфікаційні вимоги - повна вища юридична освіта та стаж роботи на посаді провідного спеціаліста, не менш ніж 2 роки.

ОСОБА_3 на час призначення на посаду державної служби не мав повної вищої юридичної освіти і стаж його роботи на державній службі складав один день. Тобто, і затвердженням 16.03.2015 року посадової інструкції головного спеціаліста відділу з питань нотаріату головного територіального управління з визначеними кваліфікаційними вимогами - вища юридична освіта,без зазначення стажу роботи, ОСОБА_1 продемонстрував незаконно надані переваги близькій особі.

Апелянт наполягає на тому, що судом першої інстанції невірно застосоване матеріальне право до спірних правовідносин з огляду на роз'яснення Міністерства юстиції України від 10.11.2014 року «Інформація щодо чинності та застосування антикорупційного законодавства».

Дійсно, в період до 26 квітня поточного року діяв Закон України «Про засади запобігання і протидії корупції, відповідно з 26 квітня Закон України «Про запобігання корупції». Також в окремі законодавчі акти України внесено відповідні зміни та втратив чинність Закон України «Про правила етичної поведінки».

ОСОБА_1 скоєно триваюче у часі корупційне правопорушення. Роз'яснення Мін'юсту щодо втрати чинності одним антикорупційним законом і введення в дію іншого, в змістовному сенсі не має відношення до обставин, пов'язаних з неповідомленням фігурантом справи безпосередньому керівнику про наявність конфлікту інтересів і вчинення ним дій в умовах реального конфлікту інтересів.Норми чинного антикорупційного законодавства щодо обмеження роботи близьких осіб, запобігання та врегулювання конфлікту інтересів є ідентичними.

Посилання на положення статей 8,9,10 Кодексу України про адміністративні правопорушення, норми статті 58 Конституції України э безпідставними.

Проступки, пов'язані з тривалим, неперервним невиконанням обов'язків, передбачених правовою нормою є триваючими адміністративними проступками (лист Міністерства юстиції України від 01.12.2003 №22-34-1465). Адміністративне правопорушення ОСОБА_1 припинено виконанням регламентованих обов'язків щодо звільнення близької особн. Вчинення ним правопорушення відбувалось і після 26.04.2015 року. Під час вчинення вказаного правопорушення вже діяв закон, на підставі якого ОСОБА_1визнаний винним за правилами ст. 8 КпАП України.

ОСОБА_1 вчинено протиправну дію, яка посягає на встановлений

порядок управління (заборона мати близьких осіб у прямому (безпосередньому) підпорядкуванні) і за яку законом передбачена адміністративна відповідальність

(ст. 9 КУпАП).

ОСОБА_1 повинен дотримуватись вимог антикорупційного законодавства про державну службу, був попереджений про встановлені законодавством обмеження при проходженні державної служби - він усвідомлював протиправний характер власних дій, передбачав їх шкідливі наслідки і свідомо допускав настання цих наслідків, тобто ним умисно вчинено адміністративне правопорушення (ст. 10 КУпАП).

У частині першій статті 172 -7 КУпАП в редакції до 26 квітня 2015 року корупційним правопорушенням визначено неповідомлення особою безпосереднього керівника у випадках, передбачених законом, про наявність конфлікту інтересів. Зазначена норма повністю кореспондується з нормою частини першої статті 172-7 КУпАП у діючий редакції - неповідомлення особою у встановлених законом випадках та порядку про наявність у неї реального конфлікту інтересів.

В період з 02 лютого по 10 березня 2015 року року ОСОБА_1 не повідомив безпосереднього керівника - Міністра юстиції України про наявність конфлікту інтересів..

В період з 02 лютого по 01 липня поточного року ОСОБА_1вчиняв дії та приймав рішення в умовах реального конфлікту інтересів,тому судом першої інстанції обґрунтовано визнано ОСОБА_1 винним у скоєнні зазначеного корупційного правопорушення.

Будь-яких істотних процесуальних порушень КУпАП при складанні протоколу про адміністративне правопорушення та при розгляді справи в суді, що тягнуть скасування постанови суду першої інстанції, не встановлено.

На підставі викладеного, керуючись ст.294, ст.38, п.7 ч.1 ст.247 КУпАП, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 цого захисника залишити без задоволення.

Постанову судді Краматорського міського суду Донецької області від 18 серпня 2015 року, якою ОСОБА_1 визнано винним за ч.1,ч.2 ст.172-7 КУпАП та накладено адміністративне стягненню у вигляді штрафу в дохід держави в сумі 6800 гривень, - залишити без зміни.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя: