П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 січня 2015 року м. Фастів

Суддя Фастівського міськрайонного суду Київської області Бончев І.В., за участю особи, яка притягається до відповідальності ОСОБА_1, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, матеріали якої надійшли від ВДАІ Фастівського МВ УМВС України в Київській області, стосовно,

ОСОБА_1, який народився 30 листопада 1952 року в місті Києві, громадянина України, пенсіонера, проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1,

звинуваченого у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

29.10.2014 року о 12 год. 30 хв., ОСОБА_1, керуючи технічно справним транспортним засобом легковим автомобілем НОМЕР_1 по вулиці Кірова у місті Фастові Київської області, в порушення п.п. 2.3 «б», 10.1, 10.2 Правил дорожнього руху, перед початком руху при здійсненні маневру виїзд на дорогу з місця стоянки, не переконався, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, в результаті чого не дав дорогу транспортному засобу, що рухався в попутному напрямку по тій смузі, на яку він мав намір виїхати, в результаті чого скоїв зіткнення з автомобілем НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_2, внаслідок чого автомобілі отримали механічні пошкодження.

ОСОБА_1 свою вину у вчиненні вказаного правопорушення не визнав і показав, що за наведених вище обставин він дійсно керував технічно справним автомобілем НОМЕР_1. При цьому перед виїздом з місця стоявки на дорогу він подав відповідний світловий сигнал, після чого впевнився у тому, що на дорозі були відсутні автомобілі, виїхав на дорогу і став рухатися у своїй смузі. Саме в цей час невідомо для нього як, на його автомобіль НОМЕР_3 під керуванням ОСОБА_2 Вважає що у даному випадку винуватим є цей водій, який не дав дорогу по якій він уже рухався.

Не зважаючи на захисну позицію ОСОБА_1, його вина у вчиненому правопорушенні за наведених вище обставин підтверджується сукупністю інших досліджених судом доказів, які не викликають сумнівів у своїй достовірності і допустимості.

Так, потерпілий ОСОБА_2 показав, що 29.10.2014 року о 12 год. 30 хв., за кермом належного йому автомобіля НОМЕР_2, він рухався по своїй полосі руху в м. Фастові по вул. Кірова зі швидкістю близьки 40 км/год. Зліва від нього з місця стоянки став відїджати автомобіль НОМЕР_1, який хоча і включив світловий сигнал «поворот наліво», проте, дорогу його транспотрному засобу не дав, що потягло їх зіткнення. Будь яких правил дорожнього руху він не припускав, сподіваючись на додержання правил всіма учасниками дорожного руху.

Повідомлені ОСОБА_1 і потерпілим обставини ДТП та характер пошкоджень належних їм автомобілів, знайшли своє підтвердження під час дослідження даних, які містить схема ДТП від 29.10.2014 року та протокол про адмінправопорушення.

Свідок ОСОБА_3 інспектор ДАІ, підтвердивши в свою чергу обєктивність складених ним вищезазначених документів, також наполягав на тому, що при зазначених обставинах ДТП вина водія автомобіля ЗАЗ була очевидною, а тому він кваліфікував допущені тим порушення ПДР за ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення, вважаючи таку кваліфікацію правильною.

Враховуючи викладене, суд визнає щирими показання потерпілого, свідка, які повністю узгоджуються з іншими дослідженими доказами, а тому критично оцінює показання ОСОБА_1, який намагався перекласти вину на потерпілого.

Згідно з вимогами п.п. 2.3 «б», 10.1, 10.2 Правил дорожнього руху, перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перещкод або небезпеки іншим учасникам руху. Виїзджаючи на дорогу з місця стоянки, водій повинен дати дорогу транспорним засобам, що рухаються по ній. Отже суд вважає доведеним те, що ОСОБА_1 порушив правила дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП.

При накладенні на ОСОБА_1 стягнення суд згідно з вимогами ст. 33 КУпАП враховує характер правопорушення, дані про його особу, а саме те, що до адмінвідповідальності притягується вперше, являється пенсіонером, а тому малозабезпеченою особою. Обставин, що пом'якшують або обтяжують його відповідальність, не встановлено.

Враховуючи викладене, а також приймаючи до уваги матеріальний стан ОСОБА_1, суд вважає необхідним і достатнім призначити йому адміністративне стягнення у виді штрафу в його мінімальному розмірі.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення, а тому з правопорушника слід стягнути 36 грн. 54 коп. судового збору.

Керуючись ст.ст. 40-1, 124, 221, 283, 284, 321-1 Кодексу України про Адміністративні Правопорушення, ст. 4 Закону України «Про судовий збір», суддя,

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, за якою накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 340 (триста сорок) грн.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави 36 (тридцять шість) грн. 54 коп. судового збору.

Постанова може бути оскаржена або на неї може бути внесено протест прокурора до апеляційного суду Київської області через Фастівський міськрайонний суд Київської області протягом десяти днів з дня винесення постанови.

СУДДЯ: І.В.Бончев