Апеляційний суд Житомирської області
Справа №295/8660/15-п Головуючий у 1-й інст. Гулак Н. А.
Категорія ст.130 ч.1 КУпАП Доповідач Романов О. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 вересня 2015 року м.Житомир

Апеляційний суд Житомирської області в складі: судді Романова О.В. з участю особи, яка притягнута до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 та його захисника - адвоката Кравчука А.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Богунського районного суду м.Житомира від 08 липня 2015 року щодо,-

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця м.Житомир, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1, не працюючого, -

Встановив:

Постановою судді Богунського районного суду м.Житомира від 08 липня 2015 року ОСОБА_1 визнано винним у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та застосовано до нього адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами строком на 1 рік без оплатного вилучення транспортного засобу.

Крім того стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судового збору в розмірі 36 грн. 54 коп.

Відповідно до постанови суду, ОСОБА_1 визнано винним у тому, що 01.06.2015 року о 13 годині 25 хвилин, він керував автомобілем НОМЕР_1 по вул.Щорса, 148 в м.Житомирі, в стані алкогольного сп'яніння.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 не оспорюючи висновків суду щодо фактичних обставин справи та правильність кваліфікації його дій, порушує питання про скасування постанови в частині накладення адміністративного стягнення та просить постановити нову постанову, якою застосувати щодо нього більш м'яке стягнення у вигляді штрафу. Зазначає, що вину у вчиненому визнає та щиро розкаюється. Вважає цілком обґрунтовано притягнутий до адміністративної відповідальності, проте просить суд змінити йому вид адміністративного стягнення та застосувати стягнення у виді штрафу. Посилається, що позбавивши його права керувати транспортним засобом, суд фактично позбавив його єдиного способу заробітку та утримання своєї родини. Крім того, порушує питання про поновлення строку на оскарження зазначеної постанови, посилаючись на те, що про час та місце розгляду справи він належним чином повідомлений не був, оскільки, як він з'ясував пізніш при ознайомленні з матеріалами справи, повідомлення направлялись не за місцем його проживання, зазначеним в протоколі, а за іншою адресою, в судовому засіданні з цих причин він присутнім не був, копію постанови суду отримав лише 20.08.2015 року, що позбавило його можливості своєчасно оскаржити зазначене судове рішення.

Заслухавши апелянта та його захисника, які в судовому засіданні подану апеляційну скаргу підтримали повністю з вищевказаних підстав, перевіривши матеріали справи, суд дійшов висновку про те, що апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає задоволенню з наступних підстав.

Висновки суду про доведеність вини ОСОБА_1 у керуванні транспортним засобом в стані алкогольного сп'яніння за зазначених у постанові обставин, відповідають фактичним обставинам справи, підтверджені дослідженими в судовому засіданні та викладеними у постанові доказами, яким суд дав належну оцінку в їх сукупності та взаємозв'язку, достовірність яких не заперечується й в апеляційній скарзі, як не оспорюється і кваліфікація дій ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП.

Відповідно до вимог ст.245 КУпАП, завданням провадження у справах про адміністративне правопорушення є всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її у точній відповідності з законом.

Згідно ст.23 КУпАП, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Так, при накладенні стягнення за адміністративне правопорушення суд, як того вимагає ст.33 КУпАП, врахував характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність.

Однак, крім того, апеляційний суд враховує, також, те, що ОСОБА_1 визнав свою провину та усвідомив протиправний характер свої дій, щиро розкаявся у вчиненому, до адміністративної відповідальності притягується вперше та за відсутності обтяжуючих відповідальність обставин, вважає за можливе змінити правопорушнику вид адміністративного стягнення та застосувати до ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу.

Крім того, апеляційний суд вважає обґрунтованими доводи апелянта з приводу поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження судового рішення, оскільки як вбачається з матеріалів провадження, ОСОБА_1 належним чином про час та місце розгляду справи повідомлений не був, участі в судому засіданні не брав, та в матеріалах справі відсутні будь-які дані про те, що він вчасно отримав копію постанови суду.

На підставі вищенаведеного, керуючись ст.289, 294 КУпАП,

Постановив:

Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови Богунського районного суду Житомирської області від 08.07.2015 року щодо ОСОБА_1.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову Богунського районного суду м.Житомира від 08 липня 2015 року щодо ОСОБА_1в частині накладення адміністративного стягнення - змінити.

Вважати ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.130 ч.1 КУпАП, підданим стягненню у вигляді штрафу в розмірі 200 (двохсот) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 3400 грн. (три тисячі чотириста гривень).

Цю ж постанову в частині стягнення з ОСОБА_1 на користь держави судового збору в розмірі 36 грн. 54 коп. постанову суду першої інстанції - залишити без зміни.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя О.В. Романов