АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 вересня 2015 року суддя Апеляційного суду м. Києва Худик М.П., за участю особи, яка притягується

до адміністративної відповідальності ОСОБА_1,

захисника ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Апеляційного суду м. Києва апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на постанову судді Печерського районного суду м. Києва від 20 травня 2015 року щодо:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживає за адресою: АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1,

ВСТАНОВИВ:

Постановою судді Печерського районного суду м. Києва від 20 травня 2015 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами на 1 рік.

Згідно з постановою судді, ОСОБА_1 04.04.2015 року приблизно о 06 год. 00 хв. по вул. Суворова в м.Києві, керував автомобілем «Рейндж Ровер», д.н.з. НОМЕР_2 у стані алкогольного сп'яніння, про що свідчили різкий запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода, поведінка, що не відповідала обстановці, проте від проходження медичного огляду відмовився в присутності двох свідків, чим порушив вимоги п. 2.5. Правил дорожнього руху.

В апеляційній скарзі, захисник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 вважаючи постанову судді такою, що не відповідає матеріалам та обставинам справи, прийнятою з порушенням норм матеріального та процесуального права, просить її скасувати, провадження у справі закрити за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування апеляційної скарги, вказує, що про час та місце розгляду протоколу ОСОБА_1 належним чином не повідомлявся, постанову судді отримав лише 16.07.2015 року, про що є відповідна відмітка в матеріалах справи.

Що стосується суті правопорушення, то в матеріалах справи, на думку захисника, відсутні будь-які дані, на підставі яких можна зробити висновок про винність ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП. Так, під час складення проколу інспектором ДПС допущені істотні порушення вимог чинного законодавства, зокрема ОСОБА_1 не були роз'яснені його права, в зв'язку з чим він був позбавлений змоги надати свої пояснення, що виключає можливість зафіксувати у протоколі обставини, які в подальшому можуть бути використані, як доказ невинуватості.

Крім цього, ОСОБА_1 не було вручено копії протоколу про адміністративне правопорушення, на місці події не проведено процедуру огляду в установленому законодавством порядку. Водночас, вказує, що ОСОБА_1 дізнався про існування протоколу ознайомившись з ним в суді та протокол був складений без його участі.

Також, захисник зазначає, що в разі наявності у ОСОБА_1 ознак алкогольного сп'яніння, інспектор мав відсторонити його від керування транспортним засобом, при цьому про тимчасове затримання транспортного засобу, зробити відповідний запис в протоколі про адміністративне правопорушення, що не було зроблено. Факт невідсторонення ОСОБА_1 від керування транспортним засобом також підтверджується проведеним службовим розслідуванням УДАІ ГУ МВС України в м.Києві, за результатами якого було встановлено, що працівники міліції під час оформлення адміністративних матеріалів не виконано вимогу ст. 266 КУпАП, а саме не відсторонено від керування особу, щодо якої були підстави вважати, що вона перебуває в стані сп'яніння.

Тому, на думку, захисника, протокол є незаконним та необґрунтованим та таким, що складений внаслідок словесної суперечки ОСОБА_1 з інспектором, який складаючи протокол, за відсутності ОСОБА_1, діяв упереджено, маючи намір провчити останнього за неповажне, на думку інспектора, ставлення до нього.

Крім цього просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови судді. На обґрунтування клопотання зазначає, що ОСОБА_1 про час та місце розгляду протоколу належним чином не повідомлявся, копію постанови судді від 20.05.2015 року отримав лише 16 липня 2015 року.

В суді апеляційної інстанції, змінивши апеляційні вимоги захисник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 просить змінити постанову судді, пом'якшити вид стягнення з позбавлення права керування транспортними засобами на штраф, при цьому не оспорюючи фактичні обставини справи та кваліфікації дій ОСОБА_1

На обґрунтування зміненої апеляційної скарги, зазначає, що при накладенні на ОСОБА_1 такого виду стягнення, як позбавлення права керування транспортними засобами, суд не врахував обставин справи, майнового стану та обставин, що пом'якшують відповідальність, оскільки ОСОБА_1 вперше притягається до адміністративної відповідальності, повністю визнав свою вину, щиросердечно покаявся у вчиненому, позитивно характеризується по місцю роботи.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 та його захисника, які змінивши апеляційні вимоги, просили поновити строк на апеляційне оскарження, змінити постанову судді в частині накладення стягнення - пом'якшивши його на штраф в розмірі 3400 грн., вивчивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, вважаю, що клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження підлягає задоволенню, а апеляційна скарга частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 268 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Проте суддею вище зазначених вимог закону не виконано, оскільки в матеріалах справи відсутні докази повідомлення ОСОБА_1 про час та місце розгляду справи. За наведених обставин вважаю, що ОСОБА_1 пропущено строк апеляційного оскарження з поважних причин, тому він підлягає поновленню.

Винність ОСОБА_1 у вчинені адміністративного правопорушення передбачено ч. 1 ст. 130 КУпАП за обставин викладених у постанові, кваліфікація її дій в апеляційній інстанції не оспорюється, а тому апеляційний суд докази, щодо цього не досліджує згідно з вимогами ч. 7 ст. 294 КУпАП.

Що стосується доводів апеляційної скарги про суворість призначеного стягнення, то апеляційний суд вважає їх обґрунтованими виходячи з наступного.

Так, накладаючи на ОСОБА_1 адміністративне стягнення, суддя не дотримав загальних правил накладення стягнення за адміністративне правопорушення, передбачених ст. 33 КУпАП, зокрема, що при цьому повинні враховуватися характер вчиненого правопорушення, особа порушника, обставини, що пом'якшують відповідальність.

Зокрема на обставини, що пом'якшують відповідальність, суддею не звернуто уваги і накладено найсуворіший вид стягнення для даного правопорушення, що є неправильним.

З матеріалів справи та доданих до апеляційної скарги документів вбачається, що ОСОБА_1 свою вину у вчиненому адміністративному правопорушенні передбаченому ч. 1 ст. 130 КУпАП визнав, раніше до адміністративної відповідальності за порушення правил дорожнього руху не притягувався, оскільки такі дані відсутні в матеріалах справи, має постійне місце роботи де позитивно характеризується.

З огляду на викладене, враховуючи відсутність у справі обставин, що обтяжують відповідальність, наявність декількох обставин, які цю відповідальність пом'якшують, вважаю, що постанова судді місцевого суду підлягає зміні, у зв'язку з неправильним застосуванням норм матеріального права, шляхом накладення на порушника більш м'якого виду стягнення у виді штрафу.

На підставі викладеного та керуючись ст. 294 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В :

Поновити захиснику ОСОБА_1 - ОСОБА_2 строк на апеляційне оскарження постанови судді Печерського районного суду м. Києва від 20 травня 2015 року щодо ОСОБА_1

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 - задовольнити частково.

Постанову судді Печерського районного суду м. Києва від 20 травня 2015 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами строком на 1 рік - змінити в частині стягнення з позбавлення права керування транспортними засобами на штраф в сумі 4250 грн.

В решті постанову судді залишити без змін.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Худик М.П.

Справа № 33/796/1001/2015 Категорія: ч. 1 ст. 130 КУпАП

Головуючий у першій інстанції Тарасюк К.Е.

Доповідач Худик М.П.