Дата документу Справа №
ПОСТАНОВА

АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ

у справі ОСОБА_1

20 березня 2015 року місто Запоріжжя

єу №336/778/15-п

кп № 33/778/133/15

Суддя апеляційного суду Запорізької області Шпонька В.П.,

за участю ОСОБА_1 - особи, на яку накладено адміністративне стягнення,

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову судді Шевченківського районного суду м.Запоріжжя від 4 лютого 2015 року.

Заслухавши суддю-доповідача та дослідивши матеріали справи, апеляційний суд установив:

постановою суду, ОСОБА_1, який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 року в Запорізькій області, і там же проживаючого в АДРЕСА_1,-

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП і накладено адміністративне стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення і постанові судді:

18 січня 2015 року, близько 259 год., біля буд.142 на проспекті Леніна в місті Запоріжжі, водій ОСОБА_1 керував автомобілем марки «ВАЗ-211440» (д/н АР 5243 BE), з явними ознаками наркотичного сп'яніння, який відмовився від проходження, відповідно до встановленого порядку, огляду на стан алкогольного чи іншого сп'яніння в присутності двох свідків, чим порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху України.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить постанову змінити в частині накладеного стягнення, накласти адміністративне стягнення у вигляді штрафу або адміністративного арешту. В обґрунтування доводів посилається на те, що працює водієм у приватного підприємця, автомобіль є єдиним джерелом отримання доходів. Вказує на те, що керував автомобілем, оскільки змушений був терміново придбати та відвезти ліки матері. Про час і місце розгляду справи його не повідомляли.

В судовому засіданні апеляційної інстанції здійснено апеляційний перегляд в межах апеляційної скарги, досліджено докази та заслухані пояснення ОСОБА_1, який підтримав доводи апеляційної скарги.

За результатами перегляду справи апеляційний суд не вбачає підстав до задоволення апеляційної скарги виходячи з такого.

Винність ОСОБА_1 у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, доведена матеріалами справи, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії АП1 №805274 від 18.01.2015, в якому правопорушник визнає керування транспортним засобом у стані сп'яніння та відмову від проходження медичного огляду на стан сп'яніння; висновком щодо результатів медичного огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння відносно ОСОБА_1 №536 від 18.01.2015 року, складений о 310 год., згідно з яким він відмовився від проходження повного медичного огляду; рапортом інспектора ДПСДАІ МВС України в Запорізькій області від 18.01.2015 року, з якого вбачається, що ОСОБА_1 в ОКНД відмовився від проведення огляду в лабораторних умовах.

Твердження ОСОБА_1 про неповідомлення його про розгляд справи є безпідставними, оскільки, в день складання протоколу про адміністративне правопорушення серії АП1 №805274, а саме 18.01.2015 року, його було повідомлено під підпис про час та місце розгляду справи і у зазначений час справу було розглянуто судом. За таких обставин, доступ до правосуддя ОСОБА_1 було забезпечено у встановленому законом порядку.

Апеляційний суд звертає увагу, що у Рішенні Європейського суду з прав людини від 29.06.2007 року у справі "О'Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства" зазначено, що особа, яка володіє чи керує автомобілем (транспортним засобом), підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов'язки у правовому полі.

За правовим полем України, зокрема п.2.9 Правил дорожнього руху, затвердженими Постановою Кабінету Міністрів України 10.10.2001 року з подальшими змінами, ст.130 КУпАП водіям забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння, а відмова від проходження медичного огляду на стан сп'яніння теж утворює склад правопорушення згідно п.2.5 зазначених Правил. За даними протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 не тільки визнав керування транспортним засобом у стані сп'яніння, а й відмову від повного медичного огляду на стан сп'яніння.

Таким чином, посилання ОСОБА_1 на необхідність доставки ліків матері само по собі не є достатніми підставами для керування транспортним засобом у стані сп'яніння та порушення ПДР України. Крім того, в матеріалах справи відсутні будь-які докази придбання ліків чи надання матері медичної допомоги.

При призначенні виду і розміру стягнення суд дотримав вимоги статтей 33-35 КУпАП. Підстав для призначення стягнення у вигляді адміністративного арешту, яке за виписами КУпАП є більш суворим покаранням, немає.

Підстави для пом'якшення призначеного адміністративного покарання та призначення стягнення у вигляді штрафу також відсутні. Раніше ОСОБА_1 неодноразово притягався до адміністративної відповідальності, хоча на цей час вважається особою, яка не була піддана адміністративному стягненню у зв'язку із закінченням строків, передбачених статтею 39 КУпАП.

На підставі викладеного та керуючись статтями 130, 294, 295 Кодексу України про адміністративні правопорушення, - постановив:

постанову судді Шевченківського районного суду міста Запоріжжя від 4 лютого 2015 року щодо ОСОБА_1 залишити без змін, а його апеляційну скаргу без задоволення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Запорізької області В.П. Шпонька