АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 серпня 2015 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду м. Києва Мельник В.В., за участю особи, яка подала апеляційну скаргу - ОСОБА_2, розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову судді Шевченківського районного суду м. Києва від 29 травня 2015 року,

в с т а н о в и в:

Постановою судді Шевченківського районного суду м. Києва від 29 травня 2015 року ОСОБА_2 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КпАП України та на нього накладено адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

Стягнуто з ОСОБА_2 судовий збір на користь держави у розмірі 36 грн. 54 коп.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії АП1 №176098, 01 травня 2015 року о 07 год. 10хв., ОСОБА_2 в м. Києві по вул. С.Слобідська, 57, керував автомобілем НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп'яніння, а саме запахом алкоголю з порожнини рота, від проходження огляду на стан сп'яніння відмовився в присутності двох свідків, чим порушив вимоги п. 2.5 «Правил дорожнього руху», затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10 жовтня 2001 року України (надалі-Правил).

Не оспорюючи фактичних обставин адміністративного правопорушення, доведеності його винуватості та кваліфікації його дій, ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просить поновити строк на апеляційне оскарження, постанову в частині накладення на нього стягнення змінити, та застосувати у відношенні до нього адміністративне стягнення у виді штрафу.

На обґрунтування доводів клопотання про поновлення строку апеляційного оскарження ОСОБА_2 зазначає, що про дату, час та місце судового засідання по розгляду справи про адміністративне правопорушення суд першої інстанції його не повідомив, а копію оскаржуваної постанови йому було вручено лише 22 червня 2015 року, в зв'язку з чим строк апеляційного оскарження постанови пропущено з поважних причин.

Обгрунтовуючи вимоги апеляційної скарги, апелянт зазначає, що при накладенні на нього адміністративного стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами, суддя місцевого суду не врахував характер вчиненого адміністративного правопорушення та його наслідків, особу правопорушника, не з`ясував наявність обставин, що пом'якшують або обтяжують відповідальність. Суд не надав оцінки тим обставинам, що ОСОБА_2 після вчинення адміністративного правопорушення зобов'язався не керувати транспортним засобом протягом 8 годин, що свідчить про відсутність негативних наслідків правопорушення для інших учасників дорожнього руху, а також не дослідив дані щодо відсутності повторного протягом року вчинення ОСОБА_2 адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП, в результаті чого суддя місцевого суду помилково прийшов до висновку про застосування занадто суворого покарання у виді позбавлення права керування транспортним засобом.

Заслухавши доповідь судді апеляційної інстанції, пояснення ОСОБА_2, який просив задовольнити апеляційну скаргу, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення та перевіривши доводи апеляційної скарги, вважаю, що строк на апеляційне оскарження підлягає поновленню, а апеляційна скарга - задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно ч. 1 ст. 268 КУпАП, справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 294 КпАП України, постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Згідно ст. 289 КУпАП, у разі пропуску строку на оскарження постанови суду з поважних причин, його може бути поновлено за заявою особи.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 285 КУпАП, постанова по справі про адміністративне правопорушення оголошується негайно після закінчення розгляду справи. Копія постанови протягом трьох днів вручається або висилається особі, щодо якої її винесено. Копія постанови в той же строк вручається або висилається потерпілому на його прохання.

Перевіркою матеріалів справи про адміністративне правопорушення встановлено, що ОСОБА_2 про дату, час та місце розгляду справи про адміністративне правопорушення повідомлено не було. У матеріалах справи про адміністративне правопорушення відсутні також дані про вручення копії постанови ОСОБА_2

Разом з тим, у матеріалах справи про адміністративне правопорушення наявна заява ОСОБА_2 від 22 липня 2015 року про ознайомлення з матеріалами справи про адміністративне правопорушення відносно нього. У поданій апеляційній скарзі апелянт також зазначав, що копію оскаржуваної постанови він отримав лише 22 липня 2015 року.

В зв'язку з цим, вважаю обгрунтованими доводи ОСОБА_2 про поважність причин пропуску строку апеляційного оскарження, оскільки в матеріалах справи відсутні дані, які б вказували на своєчасну обізнаність апелянта з текстом оскаржуваної постанови, а відтак пропущений строк підлягає поновленню.

Відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння, тягне за собою адміністративну відповідальність, передбачену ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до пункту 2.5 Правил, водій повинен на вимогу працівника міліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп'яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, серед ряду завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є: всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно вимог ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Висновок судді місцевого суду про доведеність винуватості ОСОБА_2 у відмові від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп'яніння за обставин, установлених у постанові судді місцевого суду, є обґрунтованим, відповідає фактичним обставинам справи, підтверджений наявними в матеріалах справи доказами: протоколом про адміністративне правопорушення (а.с. 1), розпискою ОСОБА_2 (а.с.2), поясненнями свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 (а.с. 3), дослідженими й належно перевіреними в судовому засіданні, яким суддею місцевого суду надано об'єктивну оцінку.

Окрім того, ОСОБА_2 в апеляційній скарзі та в судовому засіданні під час апеляційного розглядуне заперечував факт керування транспортним засобом в стані алкогольного сп'яніння та відмову від проходження медичного огляду на стан сп'яніння.

Таким чином, висновок судді місцевого суду про наявність в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, за наведених у постанові обставин є обґрунтованим та відповідає фактичним обставинам справи, що не оспорюється апелянтом.

Разом з тим, обґрунтованими є посилання ОСОБА_2 на те, що під час вирішення питання про накладення на нього адміністративного стягнення суддею місцевого суду не було враховано вимоги ст. 33 КУпАП.

Згідно вимог частини другої ст. 33 КУпАП при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність.

Відповідно до ч. 2 ст. 30 КУпАП, позбавлення наданого даному громадянинові права керування транспортними засобами застосовується на строк до трьох років за грубе або повторне порушення порядку користування цим правом або на строк до десяти років за систематичне порушення порядку користування цим правом.

Проте суддею місцевого суду при розгляді справи про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_2 зазначених вимог закону в повному обсязі дотримано не було.

Накладаючи на ОСОБА_2 адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами, за наявності в санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП альтернативного більш м'якого виду стягнення у виді штрафу, суддя місцевого суду в постанові не зазначив, чи має вчинене ним правопорушення ознаки повторного або грубого та в чому вони полягають, не перевірив та не врахував належним чином даних про особу апелянта.

В матеріалах справи відсутні дані, що ОСОБА_2 раніше притягувався до адміністративної відповідальності. Негативних наслідків від вчинення апелянтом адміністративного правопорушення не настало. Обставин, які обтяжують відповідальність по справі не встановлено.

З огляду на вищенаведене, приходжу до висновку про необхідність зміни постанови суду першої інстанції в частині накладеного на ОСОБА_2 адміністративного стягнення на штраф в розмірі, передбаченому санкцією ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами за видом є таким, що не відповідає характеру вчиненого правопорушення та особі, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, внаслідок суворості.

За таких обставин, апеляційна скарга ОСОБА_2 підлягає задоволенню, а постанова судді місцевого суду в частині накладення на нього виду адміністративного стягнення - зміні.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суддя, -

п о с т а н о в и в:

Поновити ОСОБА_2 строк на апеляційне оскарження постанови судді Шевченківського районного суду м. Києва від 29 травня 2015 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Постанову судді Шевченківського районного суду м. Києва від 29 травня 2015 року про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП змінити в частині накладення адміністративного стягнення.

За вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КпАП України, накласти на ОСОБА_2 (ідентифікаційний номер НОМЕР_2) адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 3400 (три тисячі чотириста) гривень 00 (нуль) копійок, на користь держави.

В решті постанову судді Шевченківського районного суду м. Києва від 29 травня 2015 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного

суду м. Києва МельникВ.В.