Справа № 742/2355/15-п Головуючий у 1 інстанції Рябота В. І.
Провадження № 33/795/197/2015
Категорія - ст. 124 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 вересня 2015 року місто Чернігів

Суддя судової палати в кримінальних справах апеляційного суду Чернігівської області Лазоренко М.І.,

за участю особи, яка притягнута до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1, захисника - ОСОБА_2,

розглянув у відкритому судовому засіданні в місті Чернігові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 16 липня 2015 року,

В С Т А Н О В И В :

Постановою Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 16 липня 2015 року

ОСОБА_1, 1982 року народження, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1, працюючого журналістом МІАА «Європейська хвиля», проживаючого за адресою: АДРЕСА_2

притягнуто до адміністративної відповідальності за статтею 124 КУпАП та накладено стягнення у виді позбавлення права керування транспортним засобами строком на один рік.

Судом першої інстанції ОСОБА_1 визнаний винним в тому, що 01 травня 2015 року, близько 12 год. 45 хв., керуючи автомобілем «Тойота РАВ», державний номер знак НОМЕР_1, рухаючись по вул. Вавілова м. Прилуки, при здійсненні обгону автомобіля «ВАЗ-217030», державний номер знак НОМЕР_2, який рухався в попутному напрямку, не переконався, що останній подав сигнал повороту вліво, почав здійснювати обгін ближче чим за 50 метрів до пішохідного переходу, та здійснив зіткнення з автомобілем «ВАЗ», в результаті чого автомобілі отримали механічні пошкодження. Дана дорожньо-транспортна пригода відбулося в наслідок не виконання ОСОБА_1 вимог п.п. 14.2 «б», «г» та 14.6 «г» Правил дорожнього руху та останнім вчинено адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП.

Не погодившись з рішенням суду ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати постанову місцевого суду та закрити провадження по справі за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги посилається на те, що дана ДТП сталась через порушення водієм автомобіля «ВАЗ» п.п.10..1, 31.4.3 «ґ», 31.4 ПДР. Наявність тонувальної плівки на розсіювачах задніх світлових пристроїв автомобіля «ВАЗ» не надавало йому можливості бачити чи ввімкнений показник повтору. Даний автомобіль їхав зі швидкістю 20-25 км/год., його швидкість була 60 км/год. Обгін він здійснював на пішохідному переході, але дорожній знак «пішохідний перехід» заріс гіллям, а розмітка була стерта, що було встановлено при огляді місця ДТП. Зазначає, що в м. Прилуки проживає 5-10 днів на рік, що пов'язано з його роботою журналіста. Відповідно до ПДР, дорожні знаки повинні розміщуватися таким чином, щоб їх було добре видно учасникам дорожнього руху, при цьому дорожні знаки неповинні бути закриті повністю або частково будь-якими перешкодами. Також зазначає, що показання свідка ОСОБА_4, дані ним в рамках кримінального провадження, відрізняються від показань, дані в судовому засіданні, але останній підтвердив, що не помітив автомобіль, а також підтвердив, що на місці ДТП була присутня ОСОБА_5 Судом при розгляді справи порушено його право на захист, оскільки він не був присутній в судовому засідання, не міг заявляти клопотання, задавати питання свідкам, хоча клопотав про відкладання розгляду справи у зв'язку з його відрядженням. Суд першої інстанції не дав належної оцінки показанням свідків, які містять розбіжності. Посилання суду першої інстанції на знак «Обмеження максимальної швидкості 40», є невірним, оскільки враховуючи розташування знаків на даній ділянці проїжджої частини, то дія даного знаку поширюється на період, коли покриття проїзної частини вологе чи мокре, або слизьке, а на момент ДТП була сонячна суха погода та дорожнє покриття було сухим.

Заслухавши апелянта, захисника, дослідивши матеріали адміністративної справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, суд вважає, що остання підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

В судовому засіданні апеляційного суду ОСОБА_1 та його захисник ОСОБА_2 підтримали подану апеляційну скаргу, просили скасувати постанову Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 16 липня 2015 року, закрити провадження по справі за відсутності в його діях складу правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Також не заперечували, що ОСОБА_1 здійснив обгін транспортного засобу на пішохідному переході, але дорожній знак за гіллям дерев видно не було, а розмітка пішохідного переходу була стерта. Чи був ввімкнений покажчик повороту у автомобіля ВАЗ він не знає, так як покажчики повороту зазначеного автомобіля були покриті темною плівкою. Знак обмеження швидкості діє лише при дощу, або у вологу погоду. Наполягав на тому, що в даній дорожньо-транспортній пригоді винен водій автомобіля «ВАЗ», який керував транспортним засобом з порушенням ПДР.

Також в судовому засіданні апеляційного суду вважали, що призначене судом 1 інстанції стягнення у виді позбавлення права керування транспортним засобом є занадто суворим та упередженим.

Допитаний в суді першої інстанції в якості потерпілого ОСОБА_4 показав, що перед здійсненням повороту ліворуч він зменшив швидкість руху автомобіля та ввімкнув лівий поворот, а потім почав здійснювати маневр повороту і в цей час водій автомобіля «Тойота Рав 4» здійснив зіткнення в його автомобілем. Зазначав, що він Правил дорожнього руху не порушував.

В судовому засіданні суду першої інстанції свідок ОСОБА_6 та при допиті у якості свідка по кримінальному провадженню, яке було досліджене в судовому засіданні апеляційного суду (а.п. 69-70) показав, що автомобіль «ВАЗ», увімкнувши лівий поворот, почав виконувати маневр, а автомобіль «Тойота Рав 4», рухаючись у попутному напрямку, почав обгін і здійснив зіткнення з автомобілем «ВАЗ».

Свідок ОСОБА_5, яка була допитана під час досудового розслідування кримінального провадження № 0000660 по факту дорожньо-транспортної пригоди, яка мала місце 01.05.2015 року поблизу будинку № 5 по вулиці Київська в м. Прилуки Чернігівської області показала, що в наведений час була учасником дорожнього руху та керувала автомобілем ВАЗ 2108 і бачила, як попереду неї, на відстані біля 100 метрів рухались автомобілі «Тайота Рав4» та ВАЗ «Пріора», що автомобіль «Пріора» не вмикаючи повороту здійснив маневр ліворуч, в цей час автомобіль «Тайота» ввімкнувши лівий покажчик повороту почав здійснювати обгін автомобіля «Пріора» і відбулось зіткнення. Після зіткнення вона бачила як з автомобіля «Пріора» вийшов водій та пасажир, які перебували в стані алкогольного сп'яніння. Задні ліхтарі автомобіля Пріора були покриті темною плівкою чи тоновані.

До показів свідка ОСОБА_5 щодо обставин здійснення ДТП апеляційний суд відноситься критично та не приймає їх до уваги, оскільки її показання щодо перебування водія автомобіля «Пріора», д.н.з. НОМЕР_2, в стані алкогольного сп'яніння не узгоджуються з доказами, зібраними у кримінальному провадженні та в справі про адміністративне правопорушення. Зокрема, згідно висновку щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 01 травня 2015 року, у ОСОБА_4 ознак сп'яніння не виявлено.

Оцінивши докази в сукупності вважаю, що суд 1 інстанції на підставі перевірки та належної оцінки зібраних по справі доказів, в тому числі і показів свідків та потерпілого, протоколу про адміністративне правопорушення та схеми до нього, дійшов обґрунтованого висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення за зазначених у постанові обставин. З даних підстав суд не погоджується з посиланням апелянта на те, що суд при винесенні постанови не дав належної оцінки показанням свідків, які допитані в судовому засіданні.

Твердження ОСОБА_1 про відсутність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП, спростовуються вище вказаними доказами.

Доводи апелянта про те, що обгін він здійснював на пішохідному переході, але дорожній знак «пішохідний перехід» заріс гіллям, а розмітка була стерта, судом не можуть бути взяті до уваги, оскільки відповідно до схеми до протоколу про адміністративне правопорушення, схеми додаткового огляду місця ДТП та ілюстративної таблиці до нього / а.с.29/, /а. к. п. 45-52/ дорожньо-транспортна пригода відбулась в межах дії знаку «Пішохідний перехід».

Посилання апелянта на недотримання судом вимог ст. 268 КУпАП щодо розгляду справи за його відсутності та порушення прав на захист апеляційний суд не приймає до уваги, оскільки 15 липня 2015 року ОСОБА_1 в судовому засіданні дав особисті пояснення, 16 липня 2015 року судове засідання відбулась за відсутності останнього, але його права та інтереси в даному судовому засіданні захищав його захисник - адвокат ОСОБА_2

Згідно статті 23 КУпАП, метою адміністративного стягнення є виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення та запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Санкція статті 124 КУпАП передбачає альтернативні види стягнення, як стягнення у виді штрафу або позбавлення права керування транспортним засобом.

При визначенні виду стягнення місцевий суд врахував характер вчиненого правопорушення, ступінь вини правопорушника, його ставлення до скоєного та прийшов до висновку про необхідність застосування стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами,але при цьому судом були не в повній мірі враховані положення статей 33, 34 КУпАП.

Судом першої інстанції не враховано, що ОСОБА_1 раніше до адміністративної відповідальності не притягувався, від його дій тяжких наслідків не настало, його трудова діяльність пов'язана з постійними пересуваннями транспортним засобом, тому позбавлення права керування транспортними засобами негативно позначиться на його роботі та матеріальному становищі, а тому призначення йому стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами є занадто суворим.

З метою виховання особи, яка вчинила правопорушення, достатньо було застосувати штраф.

За таких підстав, постанова місцевого суду в частині накладення стягнення підлягає зміні, а ОСОБА_1 слід призначити стягнення у виді штрафу, в межах санкції передбаченої статтею 124 КУпАП.

Крім того, в мотивувальній частині постанови суду допущена описка, зазначено, що дана ДТП відбулась внаслідок не виконання ОСОБА_1 вимог, окрім іншого, п. 14.6 «г», хоча зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення та тексту постанови суду вбачається те, що останнім порушено п. 14.6 «в» - обгін заборонено ближче ніж за 50 м перед пішохідним переходом у населеному пункті і 100 м - поза населеним пунктом, тому вона підлягає виправленню.

Враховуючи наведене та керуючись ст. ст. 23, 33, 293, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Постанову Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 16 липня 2015 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за статтею 124 КУпАП - змінити в частині накладення адміністративного стягнення, застосувати до нього стягнення у виді штрафу на користь держави в розмірі 340 гривень.

В порядку ст. 294 КУпАП постанову Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 16 липня 2015 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за статтею 124 КУпАП - змінити, виправити в мотивувальній частині постанови допущену описку, замість посилання на п. 14.6 «г» вважати правильним посилання на п. 14.6 «в».

В решті постанову суду залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя М. І. Лазоренко