Номер провадження: 33/785/559/15
Номер справи місцевого суду: 520/9927/15-п
Головуючий у першій інстанції
Доповідач Прібилов В. М.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.08.2015 року м. Одеса

Суддя апеляційного суду Одеської області Прібилов В.М., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову судді Київського районного суду м. Одеси від 24.07.2015 року,-

встановив

Зазначеною постановою відносно

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1,

провадження по справі у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП - закрито, на підставі п.1 ст. 247 КУпАП, у зв'язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення, 17.06.2015 року о 18 годин 10 хвилин, ОСОБА_2, керуючи автомобілем «Деу» д/з НОМЕР_1, в м. Одесі по вул. І. Рабіна виїхав на перехрестя вул. Генерала Петрова на заборонений сигнал світлофора, в наслідок чого сталося зіткнення з автомобілем «ВАЗ» д/з НОМЕР_2 та автомобілі отримали механічні пошкодження.

Як зазначено в протоколі водій ОСОБА_2 порушив вимоги п. 8.7.3 «Правил дорожнього руху».

Закриваючи провадження, суд першої інстанції послався на те, що вина ОСОБА_2 в скоєнні їм правопорушення в судовому засіданні не встановлена, в матеріалах справи відсутні докази які б вказували на порушення водієм ОСОБА_2 Правил дорожнього руху України.

Заперечуючи проти постанови судді, ОСОБА_1 у скарзі вказав, що вважає оскаржувану постанову незаконною оскільки судом першої інстанції було неправильно і неповно з'ясовано обставини справи та порушено норми матеріального та процесуального закону.

Послався на те, що пояснення ОСОБА_2, що він рухався зі швидкістю 40-50 км/год., спростовується характером завданих його автомобілю пошкоджень та тим, що від сили удару його автомобіль розвернуло на іншу сторону дороги.

Зазначив, що з фотографій вбачається, що удар прийшовся в задню праву частину транспортного засобу, що свідчить про те, що в ОСОБА_2 було достатньо часу для запобігання зіткнення.

Послався також на те, що в схемі ДТП відсутні сліди гальмівного шляху автомобіля «Деу», з чим ОСОБА_2 погодився, що підтверджується його підписом.

Крім того послався на розбіжності в поясненнях ОСОБА_2 від 17 червня 2015 року та від 25 червня 2015 року.

Вказав, що в своїх поясненнях ОСОБА_2 зазначив, що можливо він рухався на жовтий сигнал світлофора. Зазначив, що після аварії до ОСОБА_2 ніхто не підходив, не залишав свої координати та не пропонував свою допомогу.

Вказав, що ОСОБА_4 прибув на місце ДТП приблизно через 15 хвилин після зіткнення та є товаришем ОСОБА_2, а ОСОБА_5 та ОСОБА_6 прибули за сприянням ОСОБА_4 приблизно через годину.

Також зазначив, що суд першої інстанції не прийняв до уваги постанову Приморського районного суду м. Одеси від 23 липня 2015 року про закриття провадження по справі у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП у зв'язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Послався також на те, що в судове засідання не були викликані та не допитані свідки, пояснення яких містяться в матеріалах справи.

Просить постанову суду скасувати, визнати ОСОБА_2 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення апелянта, особи, яка притягується до відповідальності, допитавши свідків, вважаю, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає за наступних підстав.

В судовому засіданні суду апеляційної інстанції ОСОБА_1 підтвердив доводи апеляційної скарги, послався на неправдивість показів свідків та пояснив, що він здійснював поворот ліворуч на зелений сигнал світлофора з вул. І. Рабіна на вул. Ген. Петрова в м. Одесі та при завершенні маневру повороту, транспортний засіб марки «Деу» д/н НОМЕР_1, під керуванням водія ОСОБА_2, який рухався по вул. І. Рабіна зі сторони площі Дерев'янка в напрямку 25 Чап. Дивізії, виїхав на перехрестя на заборонений сигнал світлофора, внаслідок чого сталося зіткнення транспортних засобів.

ОСОБА_2 вину у вчиненні правопорушення не визнав та пояснив, що рухався на зелений сигнал світлофора, правила дорожнього руху не порушував, а дана дорожньо-транспортна пригода сталася з вини водія ОСОБА_1, який намагався проскочити перед ним і так як це сталося для нього несподівано він не зміг запобігти зіткненню.

Допитані в судовому засіданні суду апеляційної інстанції свідки пояснили наступне:

Свідок ОСОБА_8 пояснив, що в день, коли сталася ДТП він з дружиною ОСОБА_6 знаходився біля бару «Аіса» на перехресті вул. І. Рабіна та вул. Ген. Петрова та почув звук удару від зіткнення, при цьому він побачив з боку вул. Ген. Петрова ще декілька секунд корів червоний сигнал світлофора. Одразу після зіткнення вони з дружиною за власною ініціативою підійшли до водія автомобіля марки «Деу» і повідомили, що були свідками даної дорожньо-транспортної пригоди та можуть надати пояснення працівниками ДАІ. Підстав для обговорення водія ОСОБА_1 у нього не має, він надав правдиві свідчення.

Свідок ОСОБА_6 надала пояснення, аналогічні поясненням свідка ОСОБА_8 та підтвердила, що при проїзді перехрестя автомобіль ВАЗ рухався на червоний сигнал світлофора. Також пояснила, що після ДТП до неї підходив ОСОБА_1 та сказав, що необхідно давати правдиві покази. Звернення ОСОБА_1 було нею розцінено як образа, оскільки вона як раніше, так і на даний час повідомила лише правдиві обставини.

Свідок ОСОБА_4 в судовому засіданні пояснив, що 17.06.2015 року приблизно о 18 годині він керуючи автомобілем ВАЗ 21099 д/н 2371 АС рухався по вул. І. Рабіна від пл. Дерев'янко в напрямку вул. 25 Ч. Дивізії. Попереду нього рухався автомобіль, а перед ним, в такому ж напрямку в середньої смузі рухався автомобіль «Деу». Під'їжджаючи до перехрестя з вул. Ген. Петрова в напрямку руху він бачив зелений сигнал світлофору. При під'їзді до перехрестя, який він мав намір проїхати він побачив із-за автомобілю, який рухався у лівому ряду, як автомобіль «ВАЗ» повільно викотився до середини перехрестя та надалі несподівано різко збільшив швидкість, намагаючись проїхати перехрестя, в зв'язку з чим сталося зіткнення на перехресті автомобілю ВАЗ та автомобілю "Деу". Після ДТП він підійшов до водія «Деу» та побачив свого знайомого ОСОБА_2, якому повідомив, що був свідком даної дорожньо-транспортної пригоди та у разі необхідності може надати пояснення працівниками ДАІ.

Разом з цим свідок ОСОБА_4 пояснив, що вони з ОСОБА_2 в 1990 роках разом працювали та підтримували дружні стосунки, але вже тривалий час не спілкуються. Те, що ОСОБА_2 був водієм автомобілю «Деу» він дізнався після того як підійшов на місце ДТП, щоб запропонувати надати пояснення працівникам ДАІ.

Надаючи оцінку отриманим свідченням свідка ОСОБА_4, апеляційний суд вважає його покази належними та допустимими, оскільки надані ним свідчення не протиріччять свідченням інших свідків, щодо обставин ДТП.

Доводи ОСОБА_1, викладені в апеляційній скарзі стосовно винуватості ОСОБА_2, не можуть бути прийняті до уваги судом апеляційної інстанції, оскільки вони спростовуються показами свідків, які є послідовними та узгоджуються між собою, а також сукупністю наявних у матеріалах справи доказів, які знайшли своє підтвердження в судовому засіданні суду апеляційної інстанції.

Що стосується доводів апелянта стосовно розбіжностей в показах ОСОБА_2 від 17 червня 2015 року та від 25 червня 2015 року то вони апеляційним судом прийняті до уваги, однак на думку апеляційного суду наявні розбіжності є незначними, не протиріччять наданим поясненням свідків ДТП, та не мають визначального значення для надання оцінки винуватості чи невинуватості водія ОСОБА_2

Також, апеляційний суд приймає до уваги наявні у матеріалах справи пояснення свідка ОСОБА_10, які прийняті інспектором ДАІ 02.07.2015 року.

Разом з тим, надаючи оцінку наявним свідченням свідка, апеляційний суд приймає до уваги ту обставину, що свідчення зазначеного свідка спростовуються показами інших трьох свідків, два з яких як встановлено в ході апеляційного розгляду не мають жодної зацікавленості у наданні таких свідчень. Також ці свідчення спростовуються схемою ДТП, з якої вбачається, що у вказаному свідком місці, а саме на протилежній стороні проїзної частини відсутній світлофор, на який ніби то свідок звертала увагу та на якому як зазначає свідок горіло зелене світло.

Крім того, надаючи оцінку зазначеним поясненням свідка, апеляційний суд враховує ту обставину, що безпосередньо після зіткнення, свідок не поставила до відома учасників ДТП про відомі їй обставини, та вважає, що надані свідком покази не можна визнати належними та вважає їх такими, які не відповідають фактичним обставинам.

За таких обставин апеляційний суд вважає, що суддя правильно прийшов до висновку про відсутність в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та вважає, що судовий розгляд судом першої інстанції був проведений у відповідності до вимог діючого законодавства, суддею правильно прийнято до уваги відсутність у матеріалах доказів винуватості ОСОБА_2, всебічно та повно з'ясовані фактичні обставини справи, а тому постанова Київського районного суду м. Одеси від 24.07.2015 року є законною та обґрунтованою, підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування постанови суду не вбачається.

На підставі викладеного, керуючись 293, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, апеляційний суд Одеської області,-

постановив

О.Б.Джулай

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення, а постанову судді Київського районного суду м. Одеси від 24.07.2015 року про закриття провадження по адміністративній справі у відношенні ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ст.124 КУпАП, на підставі п.1 ст. 247 КУпАП, у зв'язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення - без змін.

Постанова є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя апеляційного суду

Одеської області В.М. Прібилов