П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 червня 2015 року суддя Фастівського міськрайонного суду Київської області Бончев І.В., за участю особи, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, розглянувши матеріали, які надійшли від Васильківської ОДПІ про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживаючу ІНФОРМАЦІЯ_2, працюючу головним бухгалтером ТОВ «Ефсин»,

за ч. 1 ст. 163-2 КУпАП, -

в с т а н о в и в:

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення АА № 878497 від 23.03.2015 року ОСОБА_1 обвинувачується у тому, що будучи головним бухгалтером ТОВ «Ефсин» (юридична адреса: Київська область, місто Фастів, вул. Соборна, 40), тобто посадовою особою, яка несе відповідальність за фінансово-господарську діяльність ТОВ, в порушення встановленого порядку ведення податкового обліку, а саме, вимог п. 57.1 ст. 57 ПК України, несвоєчасно подала платіжні доручення до установи банку на перерахування належних до сплати податків та зборів (обовязкових платежів) по сплаті податку на прибуток приватних підприємств за 2014 2015 роки. При цьому, граничними термінами сплати податку на прибуток приватних підприємств відповідно були 11.ю03.2014 року та 11.03.2015 року, а фактично сплачено було 12.03.2014 року, 16.03.2015 року та 18.03.2015 року відповідно.

ОСОБА_1 вину у вчиненні правопорушення не визнала та пояснювала, що ТОВ «Ефсин» сплачувало авансові внески з податку на прибуток у 2014 році. Всього за 2014 рік було нараховано та сплачено 77448 грн. При подачі річної декларації з податку на прибуток за 2014 рік, податок на прибуток по підприємству склав 81551 грн., що відповідно було відображено в рядку 11 декларації і відповідно було перенесено до 15 рядка декларації. При подачі декларації з податку на прибуток підприємством помилково не було включено до рядка 13 декларації на прибуток нараховані та сплачені авансові внески в сумі 77448 грн, що формально призвело до виникнення недоїмки по сплаті податку на прибуток. Після чого, при виявленні такої помилки підприємством було подано уточнюючу декларацію з податку на прибуток, в результаті чого формальна недоїмка була ліквідована. До того ж, вважає, що в даному випадку формальна недоїмка зі сплати податку на прибуток виникла внаслідок, того, що авансові внески з податку на прибуток протягом року обліковувалися і сплачувалися на один рахунок, а та частина податку на прибуток, що визначається за результатами річної декларації (4103 грн.), обліковується і сплачується на інший рахунок. Щодо несвоєчасної подачі платіжного доручення де граничним терміном сплати було 11.03.2014 року, пояснила, що суму податку на прибуток в розмірі 13252 грн. сплатила в повному обсязі саме 11.03.2014 року, що підтверджується відповідним платіжним дорученням. Тому вона не погоджується з нарахуванням штрафної санкції в розмірі 10 % (7744, 8 грн.), оскільки фактичної недоїмки по сплаті податку на прибуток у підприємства не було, а помилка, яка виправлена в уточнюючій декларації не привела до несплати коштів до бюджету.

Свідок ОСОБА_2 головний державний інспектор Васильківської ОДПІ ГУ ДФС у Київській області, суду пояснювала, що ТОВ «Ефсин» були подані податкові декларації з податку на прибуток (річні) № НОМЕР_1 від 03.03.2014 року та № НОМЕР_2 від 27.02.2015 року. Згідно декларації № НОМЕР_1 від 03.03.2014 року нарахування з податку на прибуток становили 13252 гри., граничний термін сплати, що настав 11.03.2014 року, фактично було сплачено 12.03.2014 р. По декларації № НОМЕР_2 від 27.02.2015 року нарахування з податку па прибуток становили 81551 гри. На момент настання граничного строку сплати податкових зобов'язань, а саме 11.03.2015 року на рахунку з податку на прибуток ТОВ «Ефсин» обліковувалась переплата в розмірі 3625 грн. 31 коп. В результаті - станом на 11.03.2015 року борг склав 77925 грн. 69 коп. Підприємством ТОВ «Ефсин» було також подано уточнюючу декларацію з податку на прибуток № НОМЕР_3 від 16.03.2015 року та зменшено самостійний оплачуваний період на 77448 грн., після чого залишок боргу склав 477 грн. 69 коп., який було сплачено 18.03.2015 року платіжним дорученням № 4748.

Згідно дослідженої фотокопії платіжного доручення № 3878 від 11.03.2014 року податок на прибуток приватних підприємств за 2013 рік було сплачено 11.03.2014 року в сумі 13252 грн., і відповідно цього ж дня було подано до установи банку відповідне платіжне доручення.

До того ж, як вбачається з фотокопій платіжних доручень № 57 від 30.01.2014 року, № 126 від 28.02.2014 року, № 3925 від 28.03.2014 року, № 240 від 30.04.2014 року, № 4065 від 30.05.2014 року, № 379 від 27.06.2014 року, № 441 від 30.07.2014 року, № 505 від 29.08.2014 року, № 588 від 30.09.2014 року, № 658 від 30.10.2014 року, № 4464 від 28.11.2014 року та № 784 від 29.12.2014 року підприємством було сплачено авансові внески податку на прибуток у 2014 році на загальну суму 77926 грн.

Згідно з вимогами п. 57.1 ст. 57 ПК України платник податків зобовязаний самостійно сплатити суму податкового зобовязання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Дослідивши матеріали справи та враховуючи вище проведений аналіз доказів, суд вважає доводи ОСОБА_1 на свій захист обґрунтованими, а її звинувачення у вчиненні адміністративного правопорушення таким, що не знайшло свого підтвердження в суді, оскільки її вина у вчиненому правопорушенні за наведених вище обставин спростовується сукупністю досліджених і наведених вище доказів.

Отже суд вважає доведеним те, що ОСОБА_1 було вчасно та повністю сплачено до бюджету авансові внески з податку на прибуток приватних підприємств за 2013 та 2014 роки, а фактична недоїмка виникла внаслідок помилки, яка була нею допущена при заповненні податкової декларації, що призвело до зарахування коштів на інший рахунок.

Так, здійснення помилки під час перерахування узгодженої суми грошового зобовязання до державного бюджету в строк, встановлений пунктом 57.1 статті 57 ПК, має кваліфікуватися як дія, хоча й помилкова. Відтак дії, які не містять ознак бездіяльності платника податків при сплаті узгодженої суми грошового зобовязання, не можуть бути підставою для застосування штрафів, передбачених пунктом 126.1 статті 126 ПК.

Для підтвердження факту несплати узгодженої суми грошового зобовязання необхідно встановити, що у строк, передбачений пунктом 57.1 статті 57 ПК, платник податків не вчинював дії, спрямовані на перерахування узгодженої суми грошового зобовязання до державного бюджету. А оскільки такі суми зараховуються на єдиний казначейський рахунок, то помилкове визначення коду бюджетної класифікації у платіжному дорученні під час сплати суми податкового зобовязання не є достатньою правовою підставою для висновку про несплату необхідної суми грошового зобовязання у визначений вказаною нормою ПК строк, а відтак і для застосування на підставі пункту 126.1 статті 126 ПК штрафних (фінансових) санкцій. Аналалогічний правовий висновок міститься і у Постанові Верховного суду України від 16.06.2015 року.

Відтак, справа підлягає закриттю на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП - за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 163-2 КУпАП.

На підставі викладеного і, керуючись ст.ст. 163-2 ч. 1, 221, 247, 279, 280, 283, 284, 285 КУпАП, суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Провадження в справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 163-2 КУпАП, відносно ОСОБА_1 закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП у зв'язку з відсутністю в її діях складу даного адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена або на неї може бути внесено протест прокурора до апеляційного суду Київської області через Фастівський міськрайонний суд Київської області протягом десяти днів з дня винесення постанови.

СУДДЯ: І.В.Бончев