Постанова

Іменем України

Справа № 712/10108/15-п

Провадження № 3/712/1692/15

02 вересня 2015 року м. Черкаси

Суддя Соснівського районного суду м. Черкаси Орленко В. В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Черкаси матеріали адміністративної справи відносно

ОСОБА_1 , народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Львів, працює начальником Черкаського зонального відділу Військової служби правопорядку, проживає : АДРЕСА_1 ,
за ч. 1 ст. 172-13 КпАП України, -

В С Т А Н О В И В :
Згідно протоколу про військове адміністративне правопорушення № 1 від 13.08.2015 року, 10.07.2015 року під час детального вивчення паспорта (формуляра) на автомобіль марки ЗІЛ-131, військовий номер НОМЕР_1 встановлено наступне, що даний автомобіль по типу відноситься до уніфікованих рухомих майстерень та має найменування МРС-АТ. Штатом Черкаського зонального відділу Військової служби правопорядку даний автомобіль не передбачено та відповідно до пункту 5.4 «Інструкції про порядок використання автомобільної техніки у Міністерстві оборони України та Збройних Силах України», затвердженої наказом Міністерства оборони України від 01.01.2015 року № 70, використання позаштатних машин заборонено.

Крім цього, перевіркою встановлено, що на спідометрі автомобіля марки ЗІЛ-131, військовий номер НОМЕР_1 відсутня пломба, а показання спідометра становлять 00732 кілометра.

Порівнявши фактичні показання спідометра автомобіля марки ЗІЛ-131, військовий номер НОМЕР_1 з показаннями, внесеними до останнього дорожнього листа від 07.07.2015 року № 438 та журналу реєстрації виходу та повернення машин в парк, виявлено розбіжності, зокрема, показання в обліковій документації було збільшено на 357 кілометрів, що в результаті підрахунків становить перевитрату автомобільного бензину марки А-80 у кількості 177 літрів на суму 1788,81 грн.

З пояснень командира господарчого відділення Черкаського зонального відділу Військової служби правопорядку молодшого сержанта ОСОБА_2 щодо наявності вказаних розбіжностей було встановлено, що розбіжності виникли внаслідок списання палива без виходу автомобіля марки ЗІЛ-131, військовий номер НОМЕР_1 в рейс. Молодший сержант ОСОБА_2 зазначив, що 24.06.2015 року рух автомобілем марки ЗІЛ-131, військовий номер НОМЕР_1 за вказаним у дорожньому листі від 24.06.2015 року № 408 маршрутом, він не здійснював. Одночасно із цим, останній зазначив, що за вказівкою полковника ОСОБА_1 він провів розрахунки щодо виходу вказаного автомобіля в рейс за маршрутом руху м. Черкаси м. Сміла с. Медведівка м. Черкаси та вніс недостовірні відомості до дорожнього листа від 24.06.2015 року № 408, при цьому неправомірно списавши 83 літри автомобільного бензину марки А-80 та масла марки М8В у кількості 1,826 кг.

У подальшому, за вказівкою полковника ОСОБА_1 , отриманий внаслідок неправомірного списання автомобільний бензин марки А-80 у кількості 199 літрів, раніше виданий на автомобіль марки ЗІЛ-131, військовий номер НОМЕР_1 по дорожньому листу від 17.06.2015 року № 393, було перевезено молодшим сержантом ОСОБА_2 в тарі різної ємкості на автомобілі марки УАЗ 469, номерний знак НОМЕР_2 , до с. Медведівка Чигиринського району Черкаської області, де полковник ОСОБА_1 особисто передав 199 літрів автомобільного бензину марки А-80 керівнику «Лісопилки».

З пояснень полковника ОСОБА_1 встановлено, що автомобільний бензин у кількості 199 літрів був відданий у червні 2015 року керівнику «Лісопилки» громадянину ОСОБА_3 для обладнання в автомобілі марки ЗІЛ-131, військовий номер НОМЕР_1 - бані, а в причепі 2ПН4М, номерний знак НОМЕР_3 - пральні.

За отриманий бензин керівник «Лісопилки» здійснив переобладнання автомобіля марки ЗІЛ-131, військовий номер НОМЕР_1 під баню, а причепа 2ПН4М, номерний знак НОМЕР_3 , під пральню.

Таким чином, начальник ІНФОРМАЦІЯ_2 полковник ОСОБА_1 , являючись військовою службовою особою, зловживаючи владою та службовим становищем, незаконно використав військове майно, а саме автомобільний бензин марки А-80 у кількості 199 літрів на користь третіх осіб, а саме керівника «Лісопилки» громадянина ОСОБА_3 , тим самим завдавши державі матеріальних збитків на суму 2011,14 грн.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення не визнав та пояснив, що інкримінованих йому дій він не вчиняв, жодних вказівок своїм підлеглим вчиняти протиправні дії ( в тому числі складати фіктивні документи на списання паливно мастильних матеріалів ) не давав; товарно матеріальні цінності не привласнював. З приводу зазначених в протоколі стосовно нього відомостей щодо незаконного списання та подальшого привласнення паливно мастильних матеріалів ОСОБА_4 пояснив, що вказане не відповідає дійсності. Особисто він до складання та затвердження дорожніх листів, за якими начебто мало місце незаконне списання ПММ, не має жодного відношення. Так, влітку 2015 року було прийнято рішення про переобладнання автомобіля марки ЗІЛ-131, військовий номер НОМЕР_1 під баню, а причепа 2ПН4М, номерний знак НОМЕР_3 , під пральню. Вказане переобладнання проводилося підприємцем в с. Медведівка Чигиринського району за кошти волонтерів та зазначеного підприємця. Перед завершенням переобладнання виникла необхідність заправити вказаний автомобіль для його подальшої відправки в зону АТО. ОСОБА_4 дав вказівку доставити необхідну кількість пального в ємкостях ( каністрах ) до місця, де відбувалося переобладнання, щоб заправити даний автомобіль, що й було виконано. Безпосередньо ОСОБА_4 документальним оформленням даної операції не займався, так як це не належить до його службових обов`язків. Жодних порушень чинного законодавства з цього приводу він не вбачає. Зазначений в протоколі автомобіль ЗІЛ використовувався на законних підставах, згідно відповідного наказу. Просив також врахувати, що мали випадки, коли в зв`язку із нагальною службовою необхідністю він заправляв автомобілі ВСП за власні кошти. На підтвердження своїх слів ОСОБА_1 надав суду копії відповідних документів.

Заслухавши пояснення особи, яка притягується до відповідальності, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, суддя приходить до наступного.

У відповідності до вимог ст. 62 Конституції України особа не зобов`язана доводити свою невинуватість. Крім того, згідно чинного законодавства, вина особи у вчиненні будь якого проступку ( в тому числі адміністративного правопорушення ), повинна бути доведена в установленому законом порядку тобто, в межах процедури, чітко визначеної нормативно правовим актом.

В ч. 1 ст. 7 КУпАП зазначено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше, як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Статтею 172-13 КУпАП передбачена відповідальність за незаконне використання військовою службовою особою транспортних засобів, споруд чи іншого військового майна, використання військовослужбовця для виконання завдань, не пов`язаних з військовою службою, а також інше зловживання владою або службовим становищем, вчинене з корисливою метою чи в інших особистих інтересах або в інтересах третіх осіб.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення ( а. 3 6 ), на підставі якого притягується до відповідальності ОСОБА_1 , останній незаконно використав військове майно автомобільний бензин марки А 80 у кількості 199 літрів на користь третіх осіб керівника лісопилки, тим самим завдавши державі матеріальних збитків на сумі 2 011, 14 грн., чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 172-13 КУпАП.

Вказані дані щодо кількості та вартості начебто неправомірно використаного ОСОБА_4 бензину протирічить даним цього ж протоколу, вказаним вище ( а. 4 ), що його підлеглими було неправомірно списано 177 літрів бензину А -80 на сумі 1788, 81 грн. ( згідно дорожнього листа від 07.07.2014 року ) та 83 літри бензину А 80 та масла М8В у кількості 1, 826 кг. ( по дорожньому листу від 17.06.2015 року ).

При цьому опис ( формулювання ) обставин, встановлених при розгляді справи, не містить даних, які б конкретно вказували на наявність в діях ОСОБА_1 ознак адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172 13 КУпАП. Тобто протокол про адміністративне правопорушення не відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, а тому суддя не може визнати його доказом винуватості ОСОБА_1 та покласти в основу рішення про притягнення останнього до відповідальності. Повертати вказаний протокол на дооформлення недоцільно, оскільки зазначені вище порушення усунути під час дооформлення без фальсифікації протоколу та матеріалів справи неможливо.

Більш того, зазначені в протоколі суперечливі дані ( вказані вище ) щодо кількості начебто неправомірно списаних та витрачених ПММ протирічать даним матеріалів адміністративної справи, зокрема даним рапорту ( без дати а. 7 14 ), старшого офіцера ОСОБА_5 , який проводив перевірку, зокрема що « в ході проведеного розрахунку встановлено, що наданих автомобілях незаконно списано автомобільного бензину 809 літрів з орієнтовною вартістю 12 135 грн. » ( а. 12 ).

Фактично єдиним доказом вини ОСОБА_4 , на який посилається командир військової частини, що склав вищевказаний протокол, є пояснення молодшого сержанта ОСОБА_2 , що неправдиві відомості до дорожніх листів та зміни до показників одометра він вносив за наказом ОСОБА_4 . Вказані пояснення суддя оцінює критично, оскільки жодних об`єктивних даних про те, що ОСОБА_4 давав йому такі вказівки, в матеріалах справи немає; документально такі покази також не підтверджені. Більш того, дорожні листи, за якими начебто відбувалося списання ПММ, і копії яких приєднано до матеріалів справи, ОСОБА_1 не складалися та не підписувалися, його прізвища в них не вказано. Твердження про невідповідність фактичних показників одометра фактичному пробігу також документально не підтверджені. Крім того, в поясненнях ОСОБА_6 ( а. 28, зворот ) зазначено, що одометр на одному з транспортних засобів було зламано.

Тому з врахуванням відсутності об`єктивних даних, які б з достовірністю свідчили про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172 - 13 КУпАП, в контексті застосування ч.1 та 3 ст. 5, ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, вважаю, що відповідно до п. 1 ч.1 ст. 247 КУпАП провадження у даній справі підлягає закриттю за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

Керуючись п. 1 ч. 1 ст.247 КпАП України, суддя, -

П О С Т А Н О В И В:

Закрити адміністративну справу стосовно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 172 13 КпАП України за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Постанова судді може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Черкаської області через суд першої інстанції протягом 10 днів з дня винесення постанови.

Суддя Соснівського районного суду
міста Черкаси В.В. Орленко