Справа №359/5791/15-п
Провадження №3/359/1702/2015
Бориспільський міськрайонний суд Київської області
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 червня 2015 року м. Бориспіль

Суддя Бориспільського міськрайонного суду Київської області Вознюк С.М., розглянувши адміністративний матеріал, що надійшов від Бориспільської ОДПІ Головного управління ДФС у Київській області, про притягнення до адміністративної відповідальності за ст.164-5 ч. 1 КУпАП,

по відношенню до генерального директора ТОВ «РОМ ХАУС» ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2. містечко, 350, кв.36, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, -

в с т а н о в и в:

Бориспільською ОДПІ Головного управління ДФС у Київській області, під час проведення перевірки ТОВ «РОМ ХАУС» було встановлено порушення, що при зберіганні в барі знаходиться пляшка лікеру «BAILEYS» 1,0 л.17% об. з перевірною сумою сплати акцизного податку та пляшки вина сухого ігристого «Teliani Valley» обємом 0, 75 л. 12 % об. без марки акцизного податку встановленого зразку, чим порушено ст.11 Закону України «Про державне регулювання, виробництво і обіг спирту етилового, коньячного, плодового, алкогольних напоїв і тютюнових виробів. Алкогольні напої залишені на місці торгівлі.

В судове засідання ОСОБА_1 зявився, вину свою не визнав в повному обсязі, просив провадження у справі про адміністративне правопорушення закрити за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, ознайомившись з матеріалами про адміністративне правопорушення, встановлено, що вина ОСОБА_1 не знайшла свого підтвердження, а склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 164-5 ч. 1 КУпАП, судом не встановлений.

Відповідно до ст. 254, 256 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення є важливим процесуальним документом, яким фіксується факт правопорушення і який є підставою для подальшого провадження у справі. До складання протоколу та його змісту предявляють спеціальні вимоги. Протокол про адміністративне правопорушення повинен містити у собі, зокрема дані про час, місце вчинення і суть адміністративного правопорушення.

Цих вимог закону при складанні протоколу про адміністративне правопорушення у повній мірі виконано не було.

Згідно із ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням є протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст.164-5 ч.1 КУпАП відповідальність настає за зберігання або транспортування алкогольних напоїв чи тютюнових виробів, на яких немає належним чином розміщених марок акцизного збору, або з підробленими чи фальсифікованими марками акцизного збору посадовими особами підприємств-виробників, імпортерів і продавців цих товарів.

За змістом вказаних положень до адміністративної відповідальності може бути притягнуто особу, якщо встановлено факт порушення нею порядку провадження господарської діяльності та встановлено факт зберігання або транспортування алкогольних напоїв чи тютюнових виробів, на яких не має марок акцизного збору встановленого зразка.

Об'єктом даного адміністративного проступку є суспільні відносини у сфері державного регулювання виробництва і обігу алкогольних напоїв та тютюнових виробів.

Об'єктивна сторона правопорушення виражається в таких формах: 1) зберігання або транспортування алкогольних напоїв чи тютюнових виробів, на яких немає належним чином розміщених марок акцизного збору, або з підробленими чи фальсифікованими марками акцизного збору посадовими особами підприємств-виробників, імпортерів і продавців цих товарів; 2) незаконне зберігання марок акцизного збору.

Обєктивна сторона вказаних правопорушень характеризується активними діями винної особи, а субєктивна сторона - виною у формі прямого умислу.

Проте, як видно з показань особи, що притягується до адміністративної відповідальності, всупереч вказаних вимог закону, працівники ОДПІ склали протоколи про вчинення ним адміністративних правопорушень без встановлення фактів вчинення ним проступків.

Суб'єкт адміністративного проступку спеціальний, а саме - посадові особи підприємств-виробників, імпортерів і продавців алкогольних напоїв або тютюнових виробів.

Суб'єктивна сторона правопорушення визначається ставленням особи до наслідків і характеризується наявністю вини у формі умислу.

Судом встановлено, що згідно акту (довідки) про результати фактичної перевірки з питань додержання субєктами господарювання вимог, встановлених законодавством України, які є обовязковими до виконання при здійсненні оптової і роздрібної торгівлі алкогольними напоями та/або тютюновими виробами №349/10-36-21/38911853 від 6 березня 2015 року, було встановлено факт зберігання пляшки лікеру «BAILEYS» 1,0 л. 17% об. по ціні 33, 92 грн. з датою розлива 13.08.2014 року маркована маркою акцизного податку із зазначенням сплати акцизного податку в розмірі 28, 212 грн., що не відповідає сумі акцизного податку з одиниці маркованої продукції визначеній з урахуванням діючих на дату розливу продукції ставок акцизного податку, міцності продукції та місткості тари, а саме на дату розливу 13.08.2014 року алкогольний напій місткістю1,0 л., міцністю17% об. повинен маркуватися маркою акцизного податку з зазначеною сумою сплати акцизного податку в розмірі 11,000 грн. У відповідності до п.20 Постанови КМУ від 27.12.2010 року така продукція вважається немаркерованою, чим порушено ст. 11 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового алкогольних напоїв та тютюнових виробів» від 19.12.1995 року.

Також, на зберіганні встановлена пляшка вина натурального білого сухого ігристого Teliani Valley» обємом 0, 75 л. 12 % об., виробництво Грузія по ціні 33,00 грн. Дата розливу 25.02.2014 року без марки акцизного податку встановленого зразка, чим порушено ст. 11 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового алкогольних напоїв та тютюнових виробів» від 19.12.1995 року.

Відповідно до ст. 17 Закону України від 19 грудня 1995 року № 481/95-ВР «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» зі змінами та доповненнями (далі Закон № 481) до субєктів господарювання застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафів у разі зберігання, транспортування, реалізації фальсифікованих алкогольних напоїв та тютюнових виробів, алкогольних напоїв та тютюнових виробів без марок акцизного збору встановленого зразка або з підробленими марками акцизного збору - 100 відсотків вартості товару, але не менше 1700 гривень.

Згідно зі ст. 1 Закону №481 фальсифікація алкогольних напоїв та тютюнових виробів це умисне, з корисливою метою виготовлення алкогольних напоїв та тютюнових виробів з порушенням технології чи з неправомірним використанням знака для товарів і послуг, чи копіюванням форми, упаковки, зовнішнього оформлення, а так само прямим відтворенням товару іншого підприємця з самовільним використанням його імені.

Відповідно до п. 20 Положення про виробництво, зберігання, продаж марок акцизного збору з голографічними захисними елементами і маркування алкогольних напоїв та тютюнових виробів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23 квітня 2003 р. №567 зі змінами та доповненнями, вважаються немаркованими:

алкогольні напої та тютюнові вироби, марковані з порушенням вимог цього Положення та/або марками, що не видавалися безпосередньо виробникові (імпортерові) зазначеної продукції;

алкогольні напої з марками акцизного збору попереднього зразка, що не відповідають виду продукції та місткості тари;

алкогольні напої з марками акцизного збору нового зразка, на яких зазначення суми акцизного збору, сплаченого за одиницю маркованої продукції, не відповідає сумі, визначеній з урахуванням діючих ставок акцизного збору, міцності продукції та місткості тари.

Крім того, матеріали адміністративної справи не містять будь яких доказів, які б вказували на те, що ОСОБА_1 знав про те, що на алкогольних напоях, які зберігались в барі, акцизні марки були сфальсифіковані.

Відповідно до ст. 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади, їх посадові особи зобовязанні діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України та законами України.

Наведене свідчить, що працівники ОДПІ при порушенні щодо ОСОБА_1 провадження в справі про адміністративні правопорушення діяли не у відповідності до своїх повноважень та способу, що передбачені чинним законодавством.

Відповідно до ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

За таких обставин, враховуючи даний конституційний принцип, вважаю, що відомості у протоколі про адміністративні правопорушення про те, що ОСОБА_1, порушив порядок провадження господарської діяльності та зберігав алкогольні напої вироби без марок акцизного збору встановленого зразка не можуть бути визнані ні достовірними, ні допустимими доказами, оскільки фактично ґрунтуються виключно на твердженнях особи, яка складала протокол, яка є прямо зацікавленою особою.

В справі не встановлено жодного належного, обєктивного та обґрунтованого доказу, які б вказували на наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, не встановлено таких і в процесі розгляду справи.

Крім того, формулювання обвинувачення за ч.1 ст. 164-5 КУпАП не відображає усіх ознак правопорушення, передбаченого вказаною нормою, і є незрозумілим, тобто у ньому не викладено у чому полягає дія чи бездіяльність особи, щодо якої складено протокол за вказаною статтею, що позбавляє останнього можливості ефективно захищатися від пред'явленого обвинувачення (порушено право на захист) і робить неможливим об'єктивний розгляд справи.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами у справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

В порушення зазначених вимог надані до суду матеріали не містять протоколу вилучених речей, товарознавчої довідки чи висновку експерта щодо вартості зазначених протоколі про адміністративне правопорушення алкогольних напоїв. У звязку з чим суд позбавлений можливості обєктивно перевірити визначену вартість товарів, яка впливає на кваліфікацію діянь.

Суд вважає, що за наявності документів про придбання алкогольної продукції та сертифікату, який посвідчує її легальне походження, у особи, що притягується до адміністративної відповідальності не повинно було бути і не було сумнівів щодо її легальності. Так, суд вважає, що в діях ОСОБА_1 відсутня субєктивна сторона складу адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.164-5 КУпАП, а саме умисел чи необережність, оскільки особа зберігала алкогольну продукцію офіційно придбану з документом, що підтверджує її якість, і підстав вважати марки акцизного податку підробленими у неї не було.

За таких умов, протокол про адміністративне правопорушення Серії АА №851141 від 15.06.2015 року складений щодо ОСОБА_1 не можливо визнавати таким процесуальним документом, який засвідчує факт вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.164-5 КУпАП.

Крім того, відповідно до вимог ч.1 ст.164-5 КпАП України, передбачена обов'язкова конфіскація алкогольних напоїв. Разом з тим в матеріалах справи відсутній акт опису горілчаних виробів, які зберігались з метою подальшої їх реалізації без марок акцизного збору встановленого зразка в приміщенні бару.

Таким чином в матеріалах справи відсутній акт опису горілчаних виробів і як наслідок відсутні докази вчинення ОСОБА_2 адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.164-5 КУпАП.

До адміністративного матеріалу не додано доказів того, що генеральний директор ТОВ «РОМ ХАУС» ОСОБА_1 є посадовою особою, на яку покладено адміністративно-розпорядчі функції з питань дотримання ст.11 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів»та відповідальність за їх невиконання, які підтверджують, що саме він є суб'єктом вказаного правопорушення.

Відповідно до ст. 247 КУпАП визначені обставини, що виключають провадження у справі про адміністративне правопорушення, серед яких пунктом 1 визначено відсутність складу адміністративного правопорушення.

Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Таким чином, у суду відсутні підстави для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, зважаючи на те, що достатніх доказів вчинення ним адміністративного правопорушення, визначеного ч.1 ст.164-5 КУпАП під час розгляду адміністративних матеріалів в суді, - не здобуто, а ті що надані в якості підтвердження вчинення правопорушення, - суд оцінює критично з наведених вище обставин.

Враховуючи викладене та зазначені норми Закону, вважаю, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 164-5 КУпАП.

На підставі наведеного, керуючись ч.1 ст.164-5 та п.1 ст. 247 КУпАп України, суддя

п о с т а н о в и в:

Провадження в справі про притягнення генерального директора ТОВ «РОМ ХАУС» ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 164-5 КУпАП, - закрити у звязку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена прокурором у випадках, передбачених частиною пятою статті 7 КУпАП, особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Апеляційна скарга подається до відповідного апеляційного суду через місцевий суд, який виніс постанову.

Постанова суду у справі про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку оскарження цієї постанови і може бути предявлена до виконання протягом трьох місяців з дня набрання нею законної сили.

Постанова суду набрала законної сили ___________________.

Суддя : С.М. Вознюк