Справа № 163/1837/15-п
Провадження №3/163/1287/15

ЛЮБОМЛЬСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 вересня 2015 року місто Любомль

Суддя Любомльського районного суду Волинської області Мосієвич І.В., при секретарі Костюк Р.М. з участю представника Волинської митниці ДФС ОСОБА_1, розглянувши матеріали адміністративної справи про порушення митних правил № 0806/20500/2015, які надійшли з Волинської митниці ДФС про притягнення до відповідальності:

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, жителя ІНФОРМАЦІЯ_2, непрацюючого, закордонний НОМЕР_1 виданий 23.07.2008 року, органом 0711, РНОКПП НОМЕР_2, у вчиненні правопорушень, передбачених ст.ст. 471, 472 МК України,

в с т а н о в и в :

Головним державним інспектором Волинської митниці ДФС ОСОБА_3 складено протокол про порушення митних правил про те, що 26 червня 2015 року близько 19 год. 30 хв. слідуючи з ОСОБА_4 в Україну через м/п «Устилуг» Волинської митниці ДФС, громадянин ОСОБА_2 в якості водія автомобіля НОМЕР_3, ввіз на митну територію України, смугою руху спрощеного митного контролю «зелений коридор», понад неоподатковувану норму в порушення вимог ст. 366, 374 МК України товар: спальні мішки бувші у використанні в кількості 30 шт. загальною вартістю 4269,24 гривень та кваліфікував дії останнього за ст.471 МК України.

Крім наведеного, за вказаними фактичними обставинами інспектор митного органу кваліфікував дії ОСОБА_2 за ст.472 МК України, оскільки слідуючи смугою руху спрощеного митного контролю «зелений коридор» останній вчинив декларування шляхом вчинення дій, порушуючи вимоги ст. 257 МК України, не задекларував за встановленою формою вказаний товар, який підлягає обовязковому письмовому декларуванню, чим вчинив правопорушення, передбачене ст.472 МК України.

ОСОБА_2 свою вину у вчинених правопорушеннях не визнав та пояснив, що оскільки мав товар понад неоподатковану норму «спальні мішки бувші у використанні» свідомо обрав «червоний коридор» тобто другий ряд в напрямку вїзду в Україну для проходження митного контролю та розмитнення товару. Про те, що йому помилково прикордонником було видано талон для проходження по «зеленому коридору» через вади зору не звернув уваги.

При цьому ОСОБА_2 пояснив, що знаходячись на другому каналі «червоний коридор» позначеного червоним кольором згідно стаціонарної схеми каналів перед вїздом на територію України інспектор митного органу ОСОБА_3 зясувавши його волевиявлення та дійсний намір щодо проходження митного контролю по «червоному коридору» з метою задекларувати товар, не надав йому письмової митної декларації у звязку з чим і реальної можливості задекларувати товар та пройти процедуру митного оформлення, склавши відносно нього адміністративний протокол за порушення вимог ст.471, 472 МК України. ОСОБА_3 як свідок в судовому засіданні фактично не заперечуючи пояснень ОСОБА_2, свої дії щодо останнього пояснив наявністю в останнього контрольного талону по «зеленому коридору». Разом з тим підтвердив, що ОСОБА_2 дійсно знаходився згідно стаціонарної схеми на другому каналі, тобто «червоному коридорі» де і здійснював його митний контроль.

Відповідно до ч.4 ст.366 МК України громадянин самостійно обирає відповідний канал «зелений коридор» або «червоний коридор» для проходження митного контролю за двоканальною системою.

Згідно ч.1 ст.257 МК України декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, тощо.

Як вбачається, з вищенаведеного та вказаних вимог закону ОСОБА_2 виконано вимоги вказаних приписів, при цьому сам факт наявності контрольного талону по «зеленому чи червоному коридору» у громадянина не має юридичної сили, оскільки він не передбачений МК України, а лише служить згідно Технологічної схеми пропуску осіб , тощо …. через митний кордон України у пункті пропуску «Устилуг-Зосін» або «Ягодин» (формальним) підтвердженням проходження громадянами митного контролю за двоканальною системою, а доказом дійсного обрання громадянином відповідного коридору є лише, самостійне обрання (заява) відповідного каналу громадянином, в чому повинна пересвідчитись службова особа митного органу та відповідно здійснювати митний контроль транспортних засобів, товарів, що не було зроблено інспектором Лукашик О.В., в даному випадку і в свою чергу позбавило громадянина ОСОБА_5 відповідно до вимог чинного митного законодавства задекларувати та розмитнити товар, а тому приходжу до висновку про відсутність в діях останнього ознак правопорушень, передбачених ст.ст.471, 472 МК України. Крім того, суд бере до уваги також письмові пояснення ОСОБА_2 щодо фактичних обставин справи надані ним під час провадження у справі, оскільки вони з самого початку є послідовними і такими, що узгоджуються та знайшли своє обєктивне підтвердження в судовому засіданні під час розгляду даної справи.

При цьому згідно ч.3 ст. 62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Таким чином, виходячи з вищевикладеного, приходжу до висновку, що провадження у справі відносно ОСОБА_2, за ст.471 та ст.472 МК України слід закрити за відсутністю в його діях складу зазначених правопорушень на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, а вилучений митним органом товар повернути останньому відповідно до вимог ч.3 ст.243 МК України після здійснення їх митного оформлення зі сплатою відповідних митних платежів.

Керуючись ст.ст. 520, 522, 527, 528 МК України, на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП.

п о с т а н о в и в :

Провадження у справі відносно ОСОБА_2 за ст.471 та ст.472 МК України слід закрити за відсутністю в його діях складу зазначених правопорушень на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП.

Вилучений у ОСОБА_2 товар: «спальні мішки бувші у використанні» в кількості 30 (тридцять) штук загальною вартістю 4269 (чотири тисячі двісті шістдесят девять) гривень 24 копійки, відповідно до ч.3 ст.243 МК України повернути останньому, лише після здійснення митного оформлення зі сплатою відповідних митних платежів без стягнення витрат за його зберігання.

Постанова протягом десяти днів з дня її винесення може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Волинської області через Любомльський районний суд.

Суддя: І.В.Мосієвич