Справа № 347/1420/15
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.09.2015 м. Косів

Косівський районний суд Івано-Франківської області, в складі:

Головуючого - судді : Цалин Б.М.

секретаря : Терлюжак Н.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Косів матеріали справи про адміністративне правопорушення, які надійшли від ВДАІ (м. Косів) при УДАІ УМВС в Івано-Франківській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 (ІПН НОМЕР_1), проживає в ІНФОРМАЦІЯ_2, гр. України, -

за ст. 130 ч.1 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 керував автомобілем в стані алкогольного сп"яніння, а також передав керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані алкогольного сп»яніння, чим порушив Правила Дорожнього Руху.

Правопорушення вчинено за наступних обставин:

20 липня 2015 року м.Косів ОСОБА_1 керував автомобілем НОМЕР_2 в стані алкогольного сп»яніння, а також останній передав керування транспортним засобом ОСОБА_2, особі, яка перебувала в стані алкогольного сп»яніння., чим порушив п.п 2.9 а, г Правил Дорожного Руху України.

ОСОБА_1 в судовому засіданні свою вину у керуванні транспортним засобом в стані алкогольного сп»яніння заперечив, щодо передачі керування транспортним засобом ОСОБА_2, який перебував в стані алкогольного сп»яніння визнав, суду пояснив, що 20 липня 2015 року протягом дня він із своїми знайомими ОСОБА_2 та ОСОБА_3 протягом дня відпочивали та вживали спиртні напої. Близько 15 год на прохання ОСОБА_2, він дав йому ключі від свого автомобіля марки ВАЗ 2106 , щоб той кудись під»їхав. Так як ОСОБА_2 протягом тривалого часу не повертав йому автомобіль він зателефонував у Косівський РВ УМВС. Працівники міліції знайшли ОСОБА_2 В , який сидів в салоні його автомобіля неподалік приміщення Косівської ЦРЛ, в м.Косів. Він працівникам міліції пояснював, що жодних претензій до ОСОБА_2 не має, однак при відібранні пояснень працівник міліції йому пригрозив, що складе відносно нього протокол про адміністративне правопорушення за ч.1 ст. 130 КУпАП , тобто за керування ТЗ в стані алкогольного сп»яніння. Фактично він автомобілем в стані алкогольного сп»яніння не керував а тому складений щодо нього протокол заперечує та просить провадження в цій справі закрити.

Незважаючи на невизнання свої вини у керуванні транспортним засобом в стані алкогольного сп»яніння, та фактичне визнання вини в частині передачі керування ТЗ особі , яка перебуває в стані алкогольного сп"яніння, вина правопорушника підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії АП 1 № 355051 де зафіксовано місце, спосіб і обставини вчиненого.

За висновком о/у Косівського РВ УМВС ОСОБА_4 (а.с.3) вбачається, що 20.07.2015 року у Косівський РВ УМВС поступило повідомлення від гр.. ОСОБА_1, про те, що його знайомий взяв в нього автомобіль НОМЕР_3, білого кольору та по даний час не повернув. В ході проведення перевірки працівниками міліції було встановлено, що ОСОБА_1 разом із своїми знайомими ОСОБА_2 та ОСОБА_5 на протязі дня, тобто 20.07.2015 року розпивали спиртні напої. Близько 15 год ОСОБА_2 попросив в ОСОБА_1 дати йому автомобіля кудись під»їхати, на що останній погодився та дав ключі від свого автомобіля. Після чого ОСОБА_2 разом із Фреюк М поїхали в невідомому напрямку та більше чотирьох годин не повертались в наслідок чого ОСОБА_1 зателефонував в Косівський РВ УМВС та повідомив про не повернення йому автомобіля.

Через деякий час працівники міліції знайшли ОСОБА_2, який сидів в салоні автомобіля в м.Косів неподалік приміщення Косівської ЦРЛ. В ході відібрання пояснень в Косівському РВ УМВС як ОСОБА_2 так і ОСОБА_3 стверджували, що вони разом із ОСОБА_1 протягом дня вживали спиртні напої, після чого ОСОБА_1 керував автомобілем а пізніше на прохання ОСОБА_2 передав керування ТЗ йому, знаючи про те, що останній вживав спиртні напої.

Окрім вказаного висновку вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення , що виражається в керуванні ТЗ в стані алкогольного сп»яніння а також передачі керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані алкогольного сп»яніння доводиться наявними в матеріалах справи письмовими доказами, а саме поясненнями ОСОБА_2 (а.с.5) та ОСОБА_3 (а.с.6), які детально пояснювали, що протягом дня 20.07.2015 року вони в компанії із ОСОБА_1 вживали спиртні напої, після чого останній керував автомобілем а згодом передав керування ТЗ і ОСОБА_2

Вказаний факт також в судовому засіданні підтвердив і допитаний свідок ОСОБА_6, який пояснив, що дійсно вони всі в компанії, тобто він, ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 20.07.2015 року протягом дня розпивали спиртні напої, після чого як ОСОБА_1 так пізніше і ОСОБА_2 керували автомобілем ВАЗ 2106.

Суд звертає уваги , що із наданих працівникам міліції письмових пояснень ОСОБА_1 (а.с. 4) вбачається, що останній сам стверджував про вжиття ним в компанії із ОСОБА_2 протягом дня - 20.07.2015 року алкогольних напоїв, після чого він на прохання останнього передав йому керування ТЗ.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Допитаний в судовому засіданні свідок, ст.інспектор Косівського ВДАІ ОСОБА_7, пояснив, що ним по факту вивчення матеріалів отриманих від Косівського РВ УМВС, а зокрема висновку о/у Косівського РВ УМВС ОСОБА_4 та пояснень свідків складено 21.07.2015 року щодо ОСОБА_1 протокол про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП .

Таким чином, оцінивши та дослідивши матеріали справи, враховуючи грубий характер вчиненого порушення, вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, що виразилось саме у керуванні транспортним засобом в стані алкогольного сп»яніння та передачу керування автомобілем особі, яка перебуває в стані алкогольного сп»яніння доведена, а його дії правильно кваліфіковано за ч.1 ст. 130 КУпАП.

Призначаючи стягнення суд враховує характер вчиненого правопорушення, особу порушника та інші обставини, які мають значення для правильного вирішення справи, а саме обставин в силу вимог ст. 34 КУпАП, що помякшують відповідальність правопорушника судом не встановлено, як і не встановлено обставин, що обтяжують відповідальність останнього.

За встановлених фактичних обставин справи, беззаперечно встановлено, що саме ОСОБА_1 порушуючи вимоги п. 2.9 ПДР України, вчинив правопорушення, що передбачене диспозицією ч.1 ст.130 КУпАП, оскільки вищезазначені факти його вини є переконливими, достатніми, в повному обсязі відповідають фактичним обставинам справи та знайшли своє підтвердження в доказах, які містяться в матеріалах справи, що були повно та всебічно досліджені під час судового засідання.

Вирішуючи питання про накладення адміністративного стягнення щодо ОСОБА_1 за вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч. 1 КпАП України, дотримуючись принципу співвідношення між тяжкістю вчинених адміністративних правопорушень та заходом державного примусу, враховуючи умови та характер вчиненого адміністративного правопорушення, особу правопорушника: вік, соціальне положення, ступінь його вини та відсутність обтяжуючих відповідальність обставин під час вчинення даного правопорушення, необхідність використання водійських прав у роботі, вважаю за необхідне та достатнє для виховання особи, запобігання вчинення нових правопорушень застосувати до ОСОБА_1 адміністративне стягнення, в межах санкції статті 130 ч. 1 КпАП України, у виді штрафу.

Також приходжу до висновку, що в даному випадку таке стягнення, буде достатньою мірою відповідальності для виховання особи, що вчинила дане адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також в повній мірі забезпечить запобігання вчинення нових правопорушень як самим порушником, так і іншими особами, та повністю відповідатиме меті його застосування.

Крім того, згідно ст..40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку покладено таке стягнення.

Отже, судовий збір в розмірі 0,2 розміру мінімальної заробітної плати, а саме 243,60 грн., підлягає стягненню з ОСОБА_1

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 221, 283, 284 КУпАП, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні правопорушення передбаченого ст. 130 ч.1 КУпАП та застосувати адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 3400 грн ( три тисячі чотириста гривень).

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 243,60 грн.

Постанова суду може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності протягом десяти днів з дня винесення постанови, шляхом подачі апеляційної скарги до Апеляційного суду Івано-Франківської області через Косівський районний суд.

Суддя: Б.М.Цалин