Справа №576/1066/14-п Головуючий у суді 1-ї інстанції - Сапон
Номер провадження 33/788/38/15 Суддя-доповідач ОСОБА_1
Категорія 204-1 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 червня 2015 року суддя Апеляційного суду Сумської області Макаровець А. М. , розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_2Б та ОСОБА_3 на постанову судді Глухівського міськрайонного суду Сумської області від 12 травня 2014 року, за якою

ОСОБА_4, 21 грудня1972 р.н., який не працює, проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1

В С Т А Н О В И В:

Постановою судді Глухівського міськрайонного суду Сумської області від 12 травня 2014 року за ч.1 ст.204-1 КУпАП на ОСОБА_4 накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1700 грн. за те, що він, 30 квітня 2014 року о 04 год., в пішому порядку незаконно перетнув державний кордон України поза встановленим пунктом пропуску «Бачівськ» на напрямку н.п.Троєборне (Російська Федерація) н.п. Бачівськ (Україна).

Не погодившись з постановою суду опікуни ОСОБА_4 - ОСОБА_2Б та ОСОБА_3 оскаржили її в апеляційному порядку, просили постанову суду скасувати, а провадження по справі закрити.

Свої вимоги ОСОБА_2Б та ОСОБА_3 мотивують тим, що:

- ОСОБА_4 на час вчинення адміністративного правопорушення перебував під наглядом лікаря-психіатра з приводу хронічного психічного захворювання, що підтверджується листом комунального закладу «Черкаський обласний психоневрологічний диспансер» від 26.08.2014 року № 1489/01-37/1. Згідно довідки до акту огляду МСЕК від 01.03.2013 року ОСОБА_4 встановлена друга група інвалідності;

- рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси від 26 січня 2015 року ОСОБА_4 визнано недієздатним, а їх призначеного його опікунами. Зазначають, що вказаним рішенням було встановлено, що відповідно акту судово-психіатричної експертизи від 01 грудня 2014 року у ОСОБА_4 виявлено прояви хронічного стійкого психічного розладу у формі шизофренії параноїдальної форми з безперервно-прогредієнтним перебігом, галюцінаторно-маячними розладами і вираженим дефектом, через що він не здатний усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, а тому не міг бути притягнутим до адміністративної відповідальності;

- просять поновити строк на апеляційне оскарження постанови судді районного суду, вказуючи на те, що він був пропущений з поважних причин, оскільки про наявність вказаної постанови 15 лютого 2015 року, вони дізналися після призначення їх опікунами ОСОБА_4 за рішення суду, яке набрало законної сили 05 лютого 2015 року, коли переглядали його документи, що знаходились в квартирі за місцем його проживання.

Також, ОСОБА_2Б та ОСОБА_3 звернулися до апеляційного суду з клопотанням про призначення судово-психіатричної експертизи для встановлення того, чи міг ОСОБА_4 на момент вчинення ним адміністративного правопорушення 30 квітня 2014 року усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними.

Перевіривши матеріали даної адміністративної справи, суд прийшов до висновку про те, що клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови підлягає задоволенню, а апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Згідно ч.2 ст.294 КУпАП, постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Як вбачається з матеріалів справи, рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси від 26 січня 2015 року, ОСОБА_4 визнано недієздатним, а ОСОБА_2Б та ОСОБА_3 призначені його опікунами. Вказане рішення набрало законної сили 05 лютого 2015 року (а.с. 31-32).

ОСОБА_5 та ОСОБА_6 зазначають в апеляційній скарзі про те, що вони дізналися про наявність вказаної постанови 15 лютого 2015 року, коли, після призначення їх опікунами недієздатному ОСОБА_4, вони переглядали його документи, що знаходились в квартирі за місцем проживання ОСОБА_4, а тому своєчасно оскаржити вищезазначену постанову суду вони не могли.

Суд визнає поважними причини пропуску строку на апеляційне оскарження постанови судді про притягнення ОСОБА_4 до адміністративної відповідальності і вважає за можливе пропущений строк поновити, оскільки він був пропущений апелянтами з поважних причин.

З матеріалів справи також вбачається, що ОСОБА_2Б та ОСОБА_3 звернулися до суду з клопотанням про призначення судово-психіатричної експертизи для встановлення того, чи міг ОСОБА_4 на момент вчинення ним адміністративного правопорушення 30 квітня 2014 року усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними.

Постановою судді Апеляційного суду Сумської області від 13 березня 2015 року вказане клопотання було задоволено і по адміністративній справі відносно ОСОБА_4 була призначена судово-психіатрична експертиза, на вирішення якої поставлено вищезазначене питання, і проведення якої доручено експертам Комунального закладу «Черкаська обласна психіатрична лікарня» Черкаської обласної ради.

Виконання постанови в частині забезпечення явки на судово-психіатричну експертизу ОСОБА_4 було доручено його опікунам ОСОБА_2 та ОСОБА_3

Як вбачається з листа заступника голови АСПЕ №274/03 від 27 березня 2015 року, проведення вказаної експертизи було призначено на 24 квітня 2015 року, про що опікуни ОСОБА_4 були належним чином сповіщені, проте, на вказану дату ОСОБА_2Б та ОСОБА_3 не забезпечили явку до експертної установи ОСОБА_4

ОСОБА_2Б та ОСОБА_3 апеляційним судом було запропоновано повторно узгодити дату проведення ОСОБА_4 експертизи до 30 травня 2015 року, однак, проведення експертизи до вказаного строку узгоджено не було.

У звязку з тим, що призначена судом експертиза не проведена через неявку ОСОБА_4 до експертної установи, згідно вимог наказу МОЗ України №397 від 08.10.2001 року про «Порядок проведення судово-психіатричних експертиз», адміністративна справа відносно ОСОБА_4 була направлена з Комунального закладу «Черкаська обласна психіатрична лікарня» Черкаської обласної ради до апеляційного суду без виконання постанови суду про призначення судової - психіатричної експертизи.

Оскільки не встановлено, чи міг ОСОБА_4 на момент вчинення ним адміністративного правопорушення 30 квітня 2014 року усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, суд переглядає законність постанови судді районного суду на підставі зібраних матеріалів вказаної адміністративної справи.

У відповідності зі ст.245 КУпАП завданнями в справах про адміністративне правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і обєктивне зясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Так, розглядаючи справу, суддя районного суду вірно дійшов висновку про наявність в діях ОСОБА_4. складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.204-1 КУпАП.

Факт скоєння вказаного правопорушення за обставин, викладених в постанові судді, підтверджується зібраними доказами, які були всебічно, повно досліджені судом першої інстанції, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії СхРУ №063035 від 30 квітня 2014 року (а.с.1-3), який за своїм змістом відповідає вимогам ст.256 КУпАП, з якого вбачається, що 30 квітня 2014 року о 04 год., ОСОБА_4 в пішому порядку незаконно перетнув державний кордон України поза встановленим пунктом пропуску «Бачівськ» на напрямку н.п. Троєборне (Російська Федерація) н.п. Бачівськ (Україна), поясненнями ОСОБА_4 (а.с.4), рапортами працівників прикордонної служби ОСОБА_7 та ОСОБА_8

Адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 1700 грн. накладено суддею районного суду з врахуванням вимог ст.33 КУпАП, є мінімальним видом стягнень, оскільки санкцією ч.1 ст.204-1 КУпАП, за вчинення такого правопорушення, передбачено накладення штрафу від ста до двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або адміністративний арешт на строк до пятнадцяти діб.

Відповідно до ст. 20 КУпАП України не підлягає адміністративній відповідальності особа, яка під час вчинення протиправної дії чи бездіяльності була в стані неосудності, тобто не могла усвідомлювати свої дії або керувати ними внаслідок хронічної душевної хвороби, тимчасового розладу душевної діяльності, слабоумства чи іншого хворобливого стану.

Враховуючи, що скаржниками не надано доказів того, що саме на час вчинення адміністративного правопорушення ОСОБА_4 перебував у стані неосудності і таких доказів не добуто по справі, суд прийшов до висновку про те, що вимоги апеляційної ОСОБА_5 та ОСОБА_6 задоволенню не підлягають, оскільки постанова суду є законною та обґрунтованою, підстави для її зміни чи скасування відсутні.

На підставі викладеного та керуючись ст.294 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В:

Поновити ОСОБА_2Б та ОСОБА_3А строк на апеляційне оскарження постанови Глухівського міськрайонного суду Сумської області від 12 травня 2014 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_2Б та ОСОБА_3 - залишити без задоволення.

Постанову Глухівського міськрайонного суду Сумської області від 12 травня 2014 року про притягнення ОСОБА_4 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст.204-1 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у виді штрафу у розмірі 1700 грн. залишити без зміни.

Постанова набирає законної сили негайно, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду Сумської областіОСОБА_1.

З оригіналом згідно: суддя А.М. Макаровець