Справа № 363/1320/15-п Головуючий у І інстанції Войнаренко Л.Ф.
Провадження № 33/780/609/15 Доповідач у 2 інстанції Гриненко
Категорія 257 04.09.2015
ПОСТАНОВА

Іменем України

04 вересня 2015 року суддя Апеляційного суду Київської області Гриненко О.І., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Вишгородського районного суду Київської області від 20 квітня 2015 року, винесену відносно

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця та мешканця АДРЕСА_1, пенсіонера, -

В С Т А Н О В И В :

Постановою Вишгородського районного суду Київської області від 20 квітня 2015 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 173-2 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді громадських робіт строком на 30 (тридцять) годин зі стягненням судового збору на користь держави.

Згідно з постановою суду, ОСОБА_1 19 березня 2015 року приблизно о 16 годині, перебуваючи за місцем свого проживання в АДРЕСА_1, вчинив насильство по відношенню до членів своєї сім'ї, а саме кидався в бійку до свого сина та дружини, виражався на їх адресу нецензурною лайкою, тобто вчинив правопорушення, передбачене ч.1 ст.173-2 КУпАП. Не погоджуючись із судовим рішенням, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу на постанову Вишгородського районного суду Київської області від 20 квітня 2015 року, в якій просить оскаржувану постанову суду скасувати в частині накладення на нього стягнення у виді громадських робіт. На обґрунтування вимог апеляційної скарги ОСОБА_1 зазначає, що призначаючи йому покарання у виді громадських робіт, суд першої інстанції проігнорував вимоги ч.3 ст.30-1 КУпАП згідно якої, даний вид адміністративного стягнення не призначається особам, визнаним інвалідами першої та другої групи, а також чоловікам старше 60 років, в той час як на момент розгляду справи в суді йому виповнився 61 рік, а також він є інвалідом другої групи. При цьому апелянт не оскаржує фактичні обставини скоєного ним адміністративного правопорушення. Крім того ОСОБА_1 просить поновити йому строк на апеляційне оскарження постанови Вишгородського районного суду Київської області від 20 квітня 2015 року посилаючись на те, що справа була розглянута в його відсутність, однак копія прийнятої постанови, в порушення вимог статті 295 КУпАП йому не направлялась.

Переглянувши справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1, вважаю, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав. За змістом статей 245, 252, 280 КУпАП, при розгляді справи про адміністративні правопорушення забезпечується всебічне, повне та об'єктивне з'ясування обставин справи, підлягають для з'ясування питання про те, чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа в його вчиненні, рішення приймається на підставі доказів, оцінених суддею за своїм внутрішнім переконанням, що грунтуються на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Однак суд першої інстанції зазначених вимог закону в повній мірі не дотримався, що призвело до прийняття помилкового рішення. Як вбачається з матеріалів справи про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 на момент розгляду справи в суді виповнився 61 рік (дата народження зазначена в протоколі про адміністративне правопорушення та ксерокопії паспорта ОСОБА_1, доданій до апеляційної скарги), а крім того, згідно копії посвідчення серії НОМЕР_1 ОСОБА_1 є інвалідом другої групи, встановленої довічно. Зазначені обставини виключали можливість застосування судом першої інстанції до апелянта стягнення у виді громадських робіт згідно ч.3 ст.30-1 КУпАП. Отже доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 є обгрунтованими, а сама апеляційна скарга підлягає задоволенню. Також вважаю, що заслуговують на увагу і вимоги апелянта щодо поновлення йому строку на апеляційне оскарження постанови Вишгородського районного суду Київської області від 20 квітня 2015 року так як справа була розглянута судом першої інстанції за відсутності ОСОБА_1, а копія прийнятої судом постанови про притягнення його до адміністративної відповідальності в порушення вимог статті 295 КУпАП не направлялась йому взагалі.

Скасовуючи постанову Вишгородського районного суду Київської області від 20 квітня 2015 року щодо ОСОБА_1 та приймаючи нову суд апеляційної інстанції позбавлений можливості обрати інший вид адміністративного стягнення у зв'язку з закінченням строку накладення адміністративного стягнення, встановленого в ч.2 ст.38 КУпАП на підставі чого провадження по справі підлягає закриттю згідно п.7 ч.1 ст.247 КУпАП.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови Вишгородського районного суду Київської області від 20 квітня 2015 року. Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити. Постанову Вишгородського районного суду Київської області від 20 квітня 2015 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.173-2 КУпАП з накладенням адміністративного стягнення у виді громадських робіт строком на 30 (тридцять) годин - скасувати. Приняти нову постанову, якою ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП. Провадження по справі закрити на підставі п.7 ч.1 ст.247 КУпАП.

Постанова апеляційного суду є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя О.І. Гриненко