АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

Іменем України

12 серпня 2015 року суддя Апеляційного суду Дніпропетровської області Живоглядова І.К., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпропетровську, за участю: ОСОБА_1 та його захисника - адвоката Бестанчук С.Г., апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Тернівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 14 липня 2015 року у справі про адміністративне правопорушення, якою

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, не працюючого; зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2

визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 164 КУпАП, та накладено на нього стягнення у розмірі 17000 гривень, -

встановив:

постановою Тернівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 14 липня 2015 року ОСОБА_1 було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 164 КУпАП, та накладено на нього стягнення у вигляді штрафу у розмірі 17000 гривень.

Судом першої інстанції було встановлено, що ОСОБА_1 визнано винним у тому, що він 19 травня 2015 року приблизно о 18 годині АДРЕСА_1 здійснював роботи по утепленню квартир без відповідних дозвільних документів, тобто здійснював підприємницьку діяльність без відповідної державної реєстрації, як суб'єкта підприємницької діяльності.

Не погоджуючись з висновками суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу у порядку, передбаченому ст. 294 КУпАП, із пропуском строку на її оскарження. Окрім питання про поновлення пропущеного строку апелянт порушує питання про скасування постанови районного суду із закриттям відносно нього провадження у справі, на підставі п.1 ст.247 КУпАП, через відсутність складу адміністративного правопорушення.

На переконання апелянта, строк на оскарження постанови був пропущений з поважної причини, його як особу, відносно якої складено протокол, ніхто належним чином про час та місце розгляду справи не повідомив, жодних викликів до суду не отримував, а про результати розгляду дізнався від свого захисника 24 липня 2015 року, після чого 30 липня 2015 року подав свою апеляційну скаргу.

Окрім цього, по суті у апеляційній скарзі зазначено, що суд першої інстанції не привів у своїй постанові належних доказів вини особи, свої висновки суд обґрунтував виключно припущеннями, не привівши жодних мотивів.

З'явившись у судове засідання апеляційного суду апелянт ОСОБА_1 та його захисник - адвокат Бестанчук С.Г., підтримавши своє клопотання та подану апеляційну скаргу, пояснили, що він допомагав своєму знайомому ОСОБА_3, в утеплені квартири, яка належить його батькам. За свою допомогу жодної платні, у вигляді грошових коштів, не отримував і не вимагав від свого знайомого.

У судовому засіданні також були допитані свідки: ОСОБА_3 та ОСОБА_4, які підтвердили версію ОСОБА_1.

Зокрема, ОСОБА_3 зазначив, що хотів зробити подарунок своїм батькам, які проживають у квартирі АДРЕСА_1, виконати роботи з утеплення фасаду їх квартири. Про допомогу у виконанні зазначених робіт звернувся до свого знайомого ОСОБА_4, як фахівця, який раніше вже здійснював аналогічні роботи. ОСОБА_4 на його пропозицію погодився, підрахувавши разом ймовірні видатки та закупивши усі необхідні матеріали, звернулись про допомогу до спільного знайомого ОСОБА_1, як до особи, яка допоможе у здійснені підсобних робіт, і вже разом розпочали роботи.

У свою чергу ОСОБА_4 пояснив апеляційному суду, що дійсно спільно із йому раніше знайомим ОСОБА_1, допомагав своєму знайомому ОСОБА_3 в утепленні квартири, у якій проживають його батьки, розташованій по АДРЕСА_1

Суд апеляційної інстанції, вислухавши учасників апеляційного провадження, вивчивши матеріали справи, дослідивши доводи апеляційної скарги й клопотання, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах апеляційної скарги, дійшов висновку, що як клопотання про поновлення строків, так і апеляційна скарга підлягають задоволенню, з наступних підстав.

У відповідності до вимог ст. 268 КУпАП, справа про адміністративне правопорушення має бути розглянута виключно у присутності особи, яка притягується до відповідальності і лише у виключних випадках суд може розглянути справу у відсутність особи, яка притягається до відповідальності.

Як вбачається із матеріалів справи, справа судом була розглянута у відсутність особи, про час та місце розгляду справи їй не було відомо, що підтверджується конвертами із повідомленнями про вручення (а.с. 15- 17). Таким чином, під час підготовки справи до розгляду, суд, порушуючи права особи на захист, не з'ясував причину неявки особи, як того вимагає ст. 278 КУпАП, допустив розгляд справи по суті у відсутність особи.

Разом з тим у матеріалах справи є заява захисника ОСОБА_1 - адвоката Бестанчук С.Г. (а.с. 21) яка підтверджує факт ознайомлення стороною захисту із рішенням суду лише 24 липня 2015 року, про що у зазначеній заяві є відповідна відмітка.

Таким чином, підсумовуючи викладене у частині пропущеного строку на оскарження постанови, суд апеляційної інстанції дійшов беззаперечного висновку, що він дійсно був пропущений з поважної причини, оскільки об'єктивно від волі особи, яка подала апеляційну скаргу, не залежав. Тож, враховуючи наведенні обставини, клопотання про поновлення пропущеного строку підлягає задоволенню, а пропущений строк - поновленню.

З прийнятим рішенням суду першої інстанції, апеляційний суд не погоджується з наступних обставин.

Приймаючи рішення про винуватість особи, суд, на виконання вимог ст. 280 КУпАП, має з'ясувати усі обставини справи та встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення, винність особи у його вчиненні має обґрунтувати наявними у справі доказами та, усунувши усі можливі сумніви, прийняти закону та обґрунтовану постанову про наявність вини чи її відсутність.

З аналізу тексту постанови суд апеляційної інстанції встановив, що суд першої інстанції із порушенням вимог ст. 280 КУпАП, виключно формально дійшов висновку про винуватість особи, навівши, що вина особи підтверджується наявними у справі доказами (а.с. 1, 4-7, 8, 11), не давши їм жодної оцінки.

У відповідності до диспозиції ч. 1 ст. 164 КУпАП протиправним визнається провадження господарської діяльності без державної реєстрації як суб'єкта господарювання або без одержання ліцензії на провадження певного виду діяльності.

З аналізу наведеної статті вбачається, що об'єктивна сторона даного правопорушення виражається у провадженні господарської діяльності без відповідної державної реєстрації як суб'єкта господарювання - фізичної особи підприємця.

Разом з тим, даючи оцінку обставинам викладеним у протоколі суд має керуватися визначенням підприємницької діяльності, яке закріплено у ст. 42 Господарського кодексу України, у відповідності до якого підприємництво - це самостійна, ініціативна, систематична, на власний ризик господарська діяльність, що здійснюється суб'єктами господарювання (підприємцями) з метою досягнення економічних і соціальних результатів та одержання прибутку.

З наведеного визначення підприємницької діяльності слідує, що нею може визнаватися лише систематична діяльність особи, яка має на меті отримання прибутку, тобто, враховуючи конкретні обставини справи, необхідно встановити, що дійсно особа за власною ініціативою, систематично здійснює певну діяльність з метою отримання прибутку.

З огляду наявних доказів вини ОСОБА_1 у матеріалах справи є рапорт працівника міліції (а.с. 3) та копії пояснень свідків ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 (а.с. 4-7), а також фотокопія об'яви про виконання робіт (а.с. 8). Проте, з аналізу наведених доказів не можливо дійти безсумнівного висновку, що зафіксована у протоколі діяльність ОСОБА_1 мала ознаки господарської.

Так, у своєму рапорті працівник міліції зазначив, що ОСОБА_1 разом із ОСОБА_4 здійснював роботи з утеплення фасаду квартири, що належить ОСОБА_8, при цьому у письмових поясненнях свідків ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 знайшов своє підтвердження лише факт виконання робіт з утеплення фасаду будинку АДРЕСА_1 у м. Кривий Ріг, а також те, що особи які виконували роботи, пояснювали, що вартість робіт з утеплення коштує 220 гривень за квадратний метр поверхні.

Проте, з наведених письмових пояснень не можливо встановити час проведених робіт, їх систематичність, а також хто з названих осіб надавав обіцянку на виконання робіт за платню.

Щодо фотокопії об'яви, то вона, як було встановлено у суді належить ОСОБА_4, і жодного стосунку до ОСОБА_1 не має.

Таким чином, з аналізу наведених доказів, а також пояснень особи, яка притягнута до відповідальності, і свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_3, апеляційний суд дійшов висновку про відсутність доказів того, що дійсно дії ОСОБА_1 мали ознаки підприємницької діяльності, зокрема, не доведено систематичність його діяльності та мотиву особи направленого на отримання прибутку, що в свою чергу виключає склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП, у діях особи.

Враховуючи наявну неповноту у доведеності вини особи у вчиненні правопорушення, а також, дотримуючись вимог ст. 62 Конституції України, апеляційний суд дійшов висновку, що суд першої інстанції безпідставно дійшов висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП, та необґрунтовано наклав на нього стягнення.

За таких обставин, суд апеляційної інстанції вважає необхідним апеляційну скаргу задовольнити, скасувавши постанову суду першої інстанції, а провадження у справі відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 164 КУпАП закрити, на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, через відсутність складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного та керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

постановив:

клопотання ОСОБА_1 про поновлення пропущеного строку на оскарження постанови суду - задовольнити.

Поновити ОСОБА_1 строк на подання апеляційної скарги на постанову Тернівського районного суду м. Кривого Рогу від 14 липня 2015 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 про скасування постанови місцевого суду - задовольнити.

Постанову Тернівського районного суду м. Кривого Рогу від 14 липня 2015 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП, із накладенням адміністративного стягнення у вигляді 17000 гривень - скасувати.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 164 КУпАП, відносно ОСОБА_1 - закрити, на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, через відсутність складу адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили негайно, остаточна і оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду І.К. Живоглядова

Дніпропетровської області