справа № 415/5430/15-п
провадження № 3/415/685/15

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
04.09.15 року місто Лисичанськ
Суддя Лисичанського міського суду Луганської області Старікова М.М., розглянувши матеріали справи, що надійшли від Лисичанського міського військового комісаріату Міністерства оборони України про притягнення до адміністративної відповідальності
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Лисичанська, Луганської області, громадянина України, військовослужбовець на посаді командира 2-го відділення охорони взводу охорони ІНФОРМАЦІЯ_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , зареєстрованого та проживаючого в АДРЕСА_1 ,
за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-20 КУпАП,
В С Т А Н О В И Л А:
20.08.2015 року ОСОБА_1 , являючись військовослужбовцем, прийнятим на військову службу за контрактом, виконував обов`язки військової служби, відповідно до ч. 4 ст. 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», в нетверезому стані.
У судовому засіданні правопорушник ОСОБА_1 свою провину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-20 КУпАП, визнав та пояснив, що між ним та Міністерством оборони України в особі тимчасово виконуючого обов`язки військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_3 полковника ОСОБА_2 , відповідно до Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» та Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затвердженого Указом Президента України від 10.12.2008 року № 1153/2008, був укладений короткочасний контракт про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України від 30.10.2014 року та з цього часу він займає посаду командира 2-го відділення охорони взводу охорони ІНФОРМАЦІЯ_2 . 19 серпня 2015 року дійсно вживав спиртні напої до 03 години ранку 20 серпня 2015 року, після чого, вранці прийшов на службу знаходячись в стані алкогольного сп`яніння, в результаті виявлення його у стані алкогольного сп`яніння при виконанні військового обов`язку підполковником ОСОБА_3 його було направлено в медичний заклад, для встановлення факту стану сп`яніння. Свою провину ОСОБА_1 усвідомив та визнав, щиро розкаявся і просив суд, врахувавши всі обставини вчинення інкримінованого адміністративного правопорушення, суворо його не наказувати, оскільки, вперше притягується до адміністративної відповідальності.

Суд, заслухавши пояснення правопорушника ОСОБА_1 та дослідивши письмові матеріали справи, вважає, що винність ОСОБА_1 у скоєнні правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 172-20 КУпАП, знайшла своє повне підтвердження у суді: крім визнання своєї провини правопорушником у судовому засіданні, рапортом начальника відділення забезпечення підполковником ОСОБА_4 від 20.08.2015 року (а.с.4), протоколом медичного огляду встановлення факту вживання психоактивної речовини та стану сп`яніння № 89 від 20.08.2015 року проведеного відносно військовослужбовця ОСОБА_1 за допомогою спеціального пристрою алкотесту «Драгер» позитивним результатом якого (3,63%), а через 20 хвилин (3,74%) підтверджується перебування останнього у стані алкогольного сп`яніння (а.с.5).
У судовому засіданні встановлено, що 30.10.2014 року між ОСОБА_1 та Міністерством оборони України в особі тимчасово виконуючого обов`язки військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_3 полковника ОСОБА_2 , відповідно до Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» та Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затвердженого Указом Президента України від 10.12.2008 року № 1153/2008, був укладений короткочасний контракт про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України та згідно якого ОСОБА_1 займає посаду командиру 2-го відділення охорони взводу охорони Лисичанського міського військового комісаріату.
Відповідно до ч.4 ст.2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» одним із видів військової служби є військова служба за контрактом осіб рядового складу.

Згідно вимог ч.5 ст.15 Кодексу України про адміністративні правопорушення військовослужбовці за вчинення військових адміністративних правопорушень несуть відповідальність, передбачену главою 13-Б цього Кодексу, за умови, якщо ці правопорушення не тягнуть за собою кримінальну відповідальність.

Відповідно до ст. 26 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України військовослужбовці залежно від характеру вчиненого правопорушення чи провини несуть дисциплінарну, адміністративну, матеріальну, цивільно-правову та кримінальну відповідальність згідно із законом.

Таким чином, суд вважає, що дії ОСОБА_1 за ознаками ч.1 ст. 172-20 КУпАП кваліфіковані правильно, оскільки останній, являючись військовослужбовцем, прийнятим на військову службу за контрактом, виконував обов`язки військової служби, відповідно до Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», в нетверезому стані.
При накладенні стягнення, суд враховує характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, ступінь його вини, майновий стан, та обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність: ОСОБА_1 військовослужбовець, інвалідом не являється, згідно даних у протоколі про адміністративне правопорушення, раніше не притягувався до адміністративної відповідальності, у судовому засіданні свою провину визнав, у скоєному щиро розкаявся.

В якості обставин, що, згідно зі ст.34 КУпАП, пом`якшують відповідальність правопорушника, суд визнає повне визнання своєї провини, щире розкаяння останнього.
Обставин, що обтяжують відповідальність за адміністративне правопорушення згідно зі ст. 35 КУпАП, суд не вбачає.
Суд не визнає в якості обставини, що згідно зі ст. 35 КУпАП, обтяжує відповідальність правопорушника, вчинення правопорушення у стані алкогольного сп`яніння, оскільки дана обставина є кваліфікуючою ознакою складу правопорушення, передбаченого ст.172-20 ч.1 КУпАП.
На підставі вищевказаного, з урахуванням особи та майнового стану правопорушника ОСОБА_1 , враховуючи обставини, що пом`якшують відповідальність правопорушника, відсутність тяжких наслідків від скоєного та відсутності обставин, що обтяжують відповідальність, характер вчиненого правопорушення, суд вважає, що ОСОБА_1 слід призначити стягнення у вигляді мінімального розміру штрафу передбаченого санкцією ч. 1 ст.172-20 КУпАП, що, на думку суду, є достатньою мірою відповідальності з метою виховання, а також, запобіганню вчинення нових правопорушень.
Підстав для призначення правопорушнику іншого стягнення, передбаченого санкцією ст.172-20 ч.1 КУпАП, суд не вбачає.
Відповідно до ст.ст. 4, 9 Закону України «Про судовий збір», ст. 40-1 КУпАП, судовий збір підлягає стягненню з правопорушниці на користь держави у розмірі 243 (двісті сорок три) гривні 60 копійок.
Керуючись ст.33, ст.40-1, ст.172-20, ст.221, ст.284, ст.289, ст.294 КУпАП,

П О С Т А Н О В И Л А :
Піддати ОСОБА_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-20 КУпАП адміністративному стягненню у вигляді штрафу у розмірі 1190 (одна тисяча сто дев`яносто) гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 , на користь держави судовий збір у розмірі 243 (двісті сорок три) гривні 60 копійок (одержувач коштів УДКСУ у місті Лисичанську Луганської області, код ОКПО одержувача 37800278, банк одержувача ГУ ДКСУ у Луганській області, МФО 804013, р/р 0051, код класифікації доходів бюджету 22030001).
Постанову може бути оскаржено протягом десяти днів з дня її винесення до апеляційного суду Луганської області через Лисичанський міський суд.
Суддя: М.М.Старікова