Номер провадження: 33/785/582/15
Головуючий у першій інстанції
Доповідач Котелевський Р. І.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.09.2015 року м. Одеса

Апеляційний суд Одеської області в складі судді судової палати з розгляду кримінальних справ Котелевського Р.І., за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності - ОСОБА_2, розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову судді Київського районного суду м. Одеси від 13.08.2015 року, -

встановив:

Постановою судді Київського районного суду м. Одеси від 13.08.2015 року, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1, визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами на строк 1 рік, та стягнуто судовий збір в сумі 36 грн. 54 коп.

Згідно постанови судді районного суду, ОСОБА_2, 22.07.2015 року о 02:00 годині, керував автомобілем «ВАЗ-2101» д/з п НОМЕР_1, в м. Одеса по пр. Добровольського, з явними ознаками алкогольного сп'яніння (запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння очей), від проходження медичного огляду відмовився в присутності двох понятих, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР України.

На дану постанову судді районного суду ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову судді змінити та призначити йому адміністративне стягнення у вигляді штрафу. В мотивах апеляційної скарги зазначає, що суддею районного суду неповно з'ясовано обставини, які мають значення для справи, а саме свою вину в судовому засіданні визнав повністю, працює водієм в ТОВ «Імперія», та згідно характеристики зарекомендував себе як відповідальний, дисциплінований співробітник, доган та стягне нень не має. Апелянт вважає, що суд безпідставно застосував до нього найсуворіший вид адміністративного стягнення у виді позбавлення права на керування транспортним засобом.

Заслухавши пояснення ОСОБА_2, який підтримав свою апеляційну скаргу; вивчивши матеріали адміністративної справи та перевіривши наведені в апеляційній скарзі доводи; апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, з огляду на наступне.

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення та поясненнями до нього, ОСОБА_2 керував автомобілем у стані алкогольного сп'яніння (а.с.1-3). Вказані обставини ОСОБА_2 визнав під час судового розгляду справи.

За таких обставин, суд першої інстанції дійшов до обґрунтованого висновку про винність ОСОБА_2 у вчиненому правопорушенні, та правильно кваліфікував його дії за ст. 130 ч.1 КУпАП. З таким висновком судді районного суду погоджується апеляційний суд.

Разом з цим, проаналізувавши матеріали справи, вислухавши пояснення особи яка притягається до адміністративної відповідальності, апеляційний суд вважає, що при обранні виду і розміру адміністративного стягнення відносно ОСОБА_2, суд першої інстанції не в повній мірі дотримався вимог закону, що потягло за собою необґрунтоване призначення найбільш суворого стягнення.

Відповідно до вимог ст.ст. 23, 33 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень.

Стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України. При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника ступінь його вини майновий стан, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність.

З постанови судді вбачається, що призначивши адміністративне стягнення ОСОБА_2 у вигляді 1 (одного) року позбавлення права керувати транспортними засобами, суд не в повній мірі дотримався вказаних вимог закону і, при наявності альтернативних стягнень, передбачених ч.1 ст. 130 КУпАП, призначив покарання, яке не відповідає вимогам ст.ст. 23, 33 КУпАП.

При цьому, як встановлено апеляційним судом, мотивуючи своє рішення про позбавлення спеціального права правопорушника, посилаючись на необхідність і достатність накладення саме такого адміністративного стягнення, з метою подальшого запобігання правопорушень, суд першої інстанції, при розгляді справи, про що свідчить сама постанова від 13.08.2015 року, не вияснив у правопорушника, а тому і не міг врахувати при прийнятті рішення тої обставини, що керування ОСОБА_2 транспортним засобом, є єдиним джерелом його заробітку, про що заявив останній при апеляційному розгляді справи та надав документи на підтвердження цих обставин (а.с.12-13).

Призначаючи адміністративне стягнення ОСОБА_2 відповідно до вимог ст. ст. 23, 33 КУпАП апеляційний суд враховує характер вчиненого правопорушення, обставини його вчинення, особу порушника, який вперше притягується до адміністративної відповідальності, визнав себе винним та щиро розкаявся у скоєному в суді першої та апеляційної інстанції. Як пояснив в судовому засіданні ОСОБА_2, на його утриманні знаходиться дитина та матір, а він працює в ТОВ «Імперія» на посаді водія, а тому автомобіль є для нього фактично єдиним джерелом доходу.

З огляду на встановлені апеляційним судом обставини, керуючись вимогами ст.ст. 23, 33 КУпАП, суд вважає за можливе та необхідне апеляційну скаргу задовольнити, змінити постанову суду першої інстанції та призначити ОСОБА_2 адміністративне стягнення у вигляді штрафу, яке відповідатиме меті адміністративного стягнення.

На підставі викладеного, керуючись ст. 293, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, апеляційний суд, -

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - задовольнити.

Постанову судді Київського районного суду м. Одеси, від 13.08.2015 року, якою ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, був притягнутий до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення - змінити.

Призначити ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, адміністративне стягнення у сумі 4000 (чотири тисячі чотириста) гривень.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя апеляційного суду

Одеської області Р.І. Котелевський