Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________________
Справа № 33/778/354/15 Головуючий в 1-й інстанції: Соболєва І.П.
Єдиний унікальний № 335/6996/15п
Категорія: ст. 163-2 ч. 1 КУпАП Доповідач в 2-й інстанції: ОСОБА_1
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Суддя Апеляційного суду Запорізької області Шаповал О.С., розглянувши 03 вересня 2015 року у м. Запоріжжі у відкритому судовому засіданні в залі апеляційного суду у присутності захисника /фахівця в галузі права/ ОСОБА_2, який діє на підставі доручення, апеляційну скаргу ОСОБА_3 на постанову судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 05 серпня 2015 року,

встановила:

Постановою судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 05 серпня 2015 року ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка працює головним бухгалтером ВАТ «Запоріжжяобленерго», мешкає за адресою: АДРЕСА_1, притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 163-2 ч. 1 КУпАП з накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 85 грн. Також постановлено стягнути з ОСОБА_3 на користь держави судовий збір у розмірі 36 грн. 54 коп.

Як зазначено у постанові судді, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення від 14.07.2015 pоку, ОСОБА_4, працюючи головним бухгалтером ВАТ «Запоріжжяобленерго», яке розташоване за адресою: м. Запоріжжя, вул. Сталеварів, 14, вчинила правопорушення в частині несвоєчасного подання посадовими особами підприємства платіжних доручень на перерахування належних до сплати податків, а саме: несвоєчасну сплату узгодженого грошового зобов'язання з податку на додану вартість у розмірі 587 030,69 гривень по податковій декларації за квітень 2015 року № НОМЕР_1 від 19.05.2015 року із затримкою до 30 календарних днів, чим порушила вимоги п. 57.1 ст. 57 Податкового кодексу України (акт перевірки від 10.07.2015 р. № 107/28-04-41-00/00130926), за що передбачена відповідальність, встановлена ч. 1 ст. 163-2 КУпАП.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 просить постанову судді від 05.08.2015 року скасувати та закрити провадження у справі, вважаючи, що судом винесено постанову про притягнення її до адміністративної відповідальності за ст. 163-2 ч. 1 КупАП, за відсутності доказів її вини у вчиненні адміністративного правопорушення, що свідчить про незаконність постанови.

В обґрунтування скарги послалася на наступне:

- у податковій декларації з податку на додану вартість від 19.05.2015 р. за квітень 2015 року ВАТ «Запоріжжяобленерго» по рядку 25 декларації задекларувало суму 7 596 770,00 грн., яка підлягала сплаті до бюджету за підсумками поточного звітного періоду, та ця сума була перерахована ВАТ «Запоріжжяобленерго» до бюджету у встановлені Податковим кодексом України строки платіжним дорученням № 13194 від 29.05.2015 р. на суму 7 596 770,00 грн. з призначенням платежу - «податок на додану вартість за квітень 2015 p.», таким чином, ВАТ «Запоріжжяобленерго» у повному обсязі та у встановлені законом строки виконало свої зобов'язання щодо розрахунків з бюджетом по ПДВ за квітень 2015 року (по строку сплати до 30.05.2015 р.). Проте, як випливає зі змісту Акту перевірки, СДПІ вважає, що сплату податкового зобов'язання з ПДВ за квітень 2015 року (податкова декларація від 19.05.2015 р.) ВАТ «Запоріжжяобленерго» здійснювало не вищезазначеним платіжним дорученням, а в частині суми 587 030,69 грн. - платіжним дорученням № 91908 від 10.06.2015 р. на суму 596 304,65 грн., в якому ВАТ «Запоріжжяобленерго» було вказано призначення платежу - «сплата відсотків за використання розстрочення податкового зобов'язання по ПДВ згідно з договором № 1 від 30.03.2015 р. по строку 27.05.2015 р.», отже, платіжне доручення № 91908 не має жодного відношення до сплати узгодженого податкового зобов'язання з ПДВ по декларації за квітень 2015 року. Крім того, платіжне доручення № 91908 було оформлено ВАТ «Запоріжжяобленерго» не 10.06.2015 р., як зазначено в Акті перевірки, а 20.05.2015 р., та надано до виконання в обслуговуючий банк;

- відповідно до п. 87.9. ст. 87 Податкового кодексу України у разі наявності у платника податків податкового боргу контролюючі органи зобов'язані зарахувати кошти, що сплачує такий платник податків, в рахунок погашення податкового боргу згідно з черговістю його виникнення незалежно від напряму сплати, визначеного платником податків; відповідно до визначення, наведеному в п.п. 14.1.175. п.14.1. ст.14 Податкового кодексу України, податковим боргом є сума узгодженого грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання, отже, реалізація органом ДФС припису п.87.9. ст.87 Податкового кодексу України є правомірною лише у тому випадку, якщо буде доведено наявність у платника податкового боргу, в погашення саме якого органом ДФС були спрямовані (зараховані) кошти;

- обставинами справи повністю підтверджується, що у ВАТ «Запоріжжяобленерго» був відсутній податковий борг по податковій декларації з податку на додану вартість від 19.05.2015 р. за квітень 2015 року, а саме не було допущено несвоєчасної сплати узгодженої суми грошового зобов'язання по цій декларації в сумі 587 030,69 грн. протягом граничних строків, визначених Податковим кодексом України;

- складом адміністративного правопорушення, передбаченого диспозицією ст. 163-2 КУпАП, є «неподання або несвоєчасне подання платіжних доручень на перерахування належних до сплати податків та зборів (обов'язкових платежів)», фактично доведено, що з боку ВАТ «Запоріжжяобленерго» та його посадових осіб не було допущено неподання або несвоєчасне подання платіжних доручень на перерахування належних до сплати податків та зборів (обов'язкових платежів), а саме не було допущено несвоєчасної сплати узгодженої суми грошового зобов'язання з ПДВ за квітень 2015 р. (податкова декларація від 19.05.2015 р.) в частині суми 587 030,69 грн., тому апелянт вважає, що взагалі відсутні як подія, так і склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 163-2 КУпАП, у зв'язку з чим у суду першої інстанції були відсутні правові підстави для притягнення її до адміністративної відповідальності;

- на підставі Акту перевірки, за несвоєчасну сплату суми узгодженого грошового зобов'язання з ПДВ податковим повідомленням-рішенням № НОМЕР_2 від 21.07.2015 р., СДПІ застосувала до ВАТ «Запоріжжяобленерго» штрафні санкції в розмірі 10% від несвоєчасно сплаченої суми відповідно до п. 126.1. ст. 126 Податкового кодексу України, проте, вважаючи висновки в Акті перевірки неправомірними, а податкове повідомлення-рішення № НОМЕР_2 від 21.07.2015 р. незаконним, ВАТ «Запоріжжяобленерго» була подана скарга до Міжрегіонального головного управління ДФС - Центрального офісу з обслуговування великих платників (м. Київ), тому, виходячи з імперативних норм Податкового кодексу України, до закінчення процедури оскарження результатів податкової перевірки, суми грошових зобов'язань, які оскаржуються, вважаються неузгодженими, тобто її вина як посадової особи ВАТ «Запоріжжяобленерго» в діянні, яке вважається адміністративним правопорушенням, не може бути встановлена до закінчення зазначеної процедури.

Апелянт у судове засідання не зявилась, клопотання про розгляд апеляційної скарги за її участі не заявляла, надала відповідні повноваження захиснику, який присутній в судовому засіданні.

Виходячи зі змісту апеляційної скарги, справа розглядається в межах її доводів з урахуванням доказів та даних, які знаходяться в справі, у тому числі додаткових, наданих апелянтом суду першої інстанції.

У судовому засіданні захисник підтримує доводи та вимоги апеляційної скарги, яку просить задовольнити, постанову судді скасувати та закрити провадження в справі на підставі п.1) ст. 247 КУпАП і зазначив, що суддя суду першої інстанції, в порушення вимог ст. 280 КУпАП, допустила неповноту зясування обставин, які мають суттєве значення, а саме не дала оцінку їх доводам, наведеним в запереченнях та доказам до них доданим.

Захисник просить звернути увагу на те, що протокол про адміністративне правопорушення по справі не відповідає вимогам ст. 256 КУпАП. Так, протокол складений у відношенні його підзахисної, а зміст правопорушення стосується не конкретних її протиправних дій, а дій податкових осіб підприємства, суть викладеного правопорушення не узгоджується з диспозицією ч. 1 ст. 163-2 КУпАП та не містить посилання на відповідні докази. Просить також урахувати, що ПДВ за квітень 2015 року у сумі 7 596 770,00 грн. підприємство перерахувало платіжним дорученням № 13194 від 29.05.2015 року, платіж проведено банком у той же день о 16.00 годині, на підтвердження чого надав оригінал платіжного документу з відміткою банку. В якості підтвердження здійснення зазначеного ним платежу звернув увагу на зміст Акту перевірки від 10.07.2015 року, згідно з яким (п. 3 сторінка 6) станом на 29.05.2015 року в картці особового рахунку ВАТ «Запоріжжяобленерго» обліковувалась переплата у сумі 7 009 739,31 грн., яка утворилась за рахунок своєчасно здійсненого підприємством платежу по платіжному дорученню № 13194 від 29.05.2015 року, частину з суми якої, а саме 587 030,69 грн. податкова інспекція спрямувала на інші цілі.

Вислухавши позицію захисника, перевіривши доводи апеляційної скарги та дослідивши матеріали справи в обємі наявних в ній доказів, у тому числі додаткових, доходжу висновку про обґрунтованість апеляційної скарги.

Так, суддя суду першої інстанції, при цьому з посиланням лише на докази і матеріали, які надійшли разом з протоколом, дійшла висновку, що ОСОБА_4, працюючи головним бухгалтером ВАТ «Запоріжжяобленерго», вчинила правопорушення в частині несвоєчасного подання посадовими особами підприємства платіжних доручень на перерахування належних до сплати податків, а саме: несвоєчасну сплату узгодженого грошового зобов'язання з податку на додану вартість у розмірі 587 030,69 гривень по податковій декларації за квітень 2015 року № НОМЕР_1 від 19.05.2015 року із затримкою до 30 календарних днів, чим порушила вимоги п. 57.1 ст. 57 Податкового кодексу України, за що передбачена відповідальність, встановлена ч. 1 ст. 163-2 КУпАП.

Виходячи зі змісту постанови, не можна погодитись з її законністю та обґрунтованістю.

До адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 163-2 КУпАП, відносяться: неподання або несвоєчасне подання посадовими особами підприємств, установ та організацій платіжних доручень на перерахування належних до сплати податків та зборів (обовязкових платежів).

Тобто, суть адміністративного правопорушення, повязаного з несвоєчасним поданням платіжних доручень конкретною посадовою особою на перерахування належних до сплати податків, вимагає посилання на конкретні платіжні доручення, які подані до банку з недотриманням строків.

Нормами ст.278 КУпАП передбачено перелік питань, які підлягають вирішенню при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення, у тому числі питання про відповідність протоколу про адміністративне правопорушення вимогам закону (ст. 256 КУпАП).

Доводи захисника про невідповідність протоколу про адміністративне правопорушення вимогам ст. 256 КУпАП заслуговують на увагу.

Протокол (а.с.2) складений у відношенні ОСОБА_3, при цьому суть адміністративного правопорушення, у вчинені якого вона визнається винною, не має до її дій ніякого відношення, а стосується протиправних дій податкових осіб підприємства, що не узгоджується у тому числі і з нормами ч. 1 ст. 163-2 КУпАП. Не розкрита і суть адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 163-2 КУпАП, в якому не наведені дані, які стосуються конкретного платіжного доручення, дати його подання та порушеного строку. У протоколі зазначено, що сума 587 030,69 грн. надійшла з затримкою до 30 календарних днів. При цьому не зазначено, коли по цій сумі конкретною винною особою підприємства подано платіжне доручення до банку, за якою датою і по якому податку.

Що стосується доказів, а саме Акту перевірки від 10.07.2015 року, на який іде посилання в протоколі, то у судді взагалі не було правових підстав на нього посилатись, виходячи з того, що наявний у справі Акт не є оригіналом і його відповідність оригіналу не підтверджена (а.с.7-10). Аналогічно це стосується й інших матеріалів, доданих до протоколу, у тому числі даних про особу правопорушника (а.с.3-6, 11-13).

Зазначеним обставина, які істотно впливають на суть рішення по справі, суддя належної оцінки не дала.

Не дала суддя оцінки і доводам та доказам, на які посилався апелянт в запереченнях (а.с.23-38) та захисник під час судового розгляду.

Зазначені обставини вказують на порушення суддею вимог ст. 280 КУпАП.

Доводи апелянта та його захисника в частині того, що підприємством своєчасно було подане платіжне доручення на сплату узгодженої суми ПДВ за квітень 2015 року в сумі 7 596 770,00 грн., є обґрунтованими і підтверджуються документально, у тому числі змістом Акту перевірки від 10.07.2015 року за № 107/28-04-41-10/00130926.

Суддя дійшов висновку, що зазначеним Актом перевірки встановлений факт несвоєчасного подання апелянтом платіжного доручення на перерахування узгодженого грошового зобовязання з податку на додану вартість в сумі 587 030,69 гривень.

При цьому, такі висновки безпідставні, виходячи з висновку документальної перевірки, за наслідками якої було встановлено порушення, яке полягає в несвоєчасній сплаті узгодженого грошового зобовязання з податку на додану вартість в розмірі 587 030,69 грн. по податковій декларації за квітень 2015 року, за якою задекларовано до сплати ПДВ в сумі 7 596 770,00 грн. з затримкою до 30 календарних днів, що не має ніякого відношення до суті адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 163-2 КУпАП.

В Акті перевірки не зазначено, як утворилась, коли, по якому платіжному дорученню і по якому податку надійшла від підприємства сума 587 030,69 грн., до Акту не додане платіжне доручення по цьому платежу, а також, коли, за яким платіжним дорученням своєчасно, але частково, сплачена сума 7 009 739,31 грн. по податковій декларації за квітень 2015 року.

У судовому засіданні захисник спростував висновки суду і надав оригінал платіжного доручення № 13194 від 29.05.2015 року, згідно з даними якого, ПДВ за квітень 2015 року у сумі 7 596 770,00 грн. підприємство перерахувало зазначеним платіжним документом, платіж проведено банком у той же день о 16.00 годині.

Ці обставини узгоджуються з даними, наведеними в Акті перевірки, в якому, хоча і вибірково, але іде посилання на суми переплат, боргу. Дійсна інформація надходження зазначених сум та платежів від платника податків в Акті не відображена.

Так в Акті (а.с.9 п.3 сторінка 6) зазначено, що станом на 29.05.2015 року в картці особового рахунку ВАТ «Запоріжжяобленерго» обліковувалась переплата у сумі 7 009 739, 31 грн., зарахування якої відбулось 30.05.2015 року. Захисник пояснив, що підприємство не мало на рахунку переплати, але здійснило 29.05.2015 року платіж по ПДВ за квітень 2015 року в повному обємі.

Відсутність в Акті повної інформації стосовно цієї суми переплати та природи її виникнення, дає достатні підстави для висновку, що вона могла утворитись лише за рахунок своєчасно здійсненого підприємством платежу по платіжному дорученню № 13194 від 29.05.2015 року, частину з суми якої податковий орган спрямував на інші цілі, що є предметом оскарження і спору у порядку адміністративного судочинства і не має ніякого відношення до правопорушень за ст. 163-2 КУпАП.

Отже, під час документальної перевірки таке питання, як несвоєчасність подання посадовими особами підприємства платіжного документа на перерахування узгодженої суми ПДВ за квітень 2015 року по декларації № НОМЕР_1 від 19.05.2015 року, взагалі не було предметом перевірки, а що стосується суми 587 030,69 грн., яку в Акті визнано сумою несвоєчасної сплати ПДВ за квітень 2015 року, то вона має відношення до декларації № НОМЕР_3 від 20.06.2011 року з посиланням на перерахування її платіжним дорученням № 91908 від 10.06.2015 року ( а.с. 10, стор. Акту 7). Але фактично, як зазначив захисник і надав на це відповідні докази, 20.05.2015 року підприємством до банку ПАТ КБ «Приватбанк» було передане платіжне доручення за № 91908 для сплати суми 596 304 грн. з призначенням - сплата відсотків за використання розстрочки по зобовязанням по ПДВ згідно з договором від 30.03.2015 року по строку 27.05.2015 року (а.с.38).

Виходячи з викладеного, постанова судді підлягає скасуванню, а провадження в справі закриттю у звязку з відсутністю в діях ОСОБА_3 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 163-2 КУпАП.

Керуючись ст. 294 КУпАП,

постановила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити.

Постанову судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 05 серпня 2015 року, якою ОСОБА_3 притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 163-2 ч. 1 КУпАП з накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 85 грн., скасувати та закрити провадження в справі на підставі п).1 ст.247 КУпАП у звязку з відсутністю в діях ОСОБА_3 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 163-2 КУпАП.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Запорізької області ОСОБА_1