справа 415/5252/15-п
провадження № 3/415/660/15
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02.09.15року м. Лисичанськ

Суддя Лисичанського міського суду Луганської області Старікова М.М., розглянувши матеріали справи, що надійшли від ВДАІ Лисичанського МВ ГУМВС України в Луганській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженки ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянки України, не заміжньої, студентки ІНФОРМАЦІЯ_3, зареєстрованої за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4 та проживаючої в ІНФОРМАЦІЯ_5,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч. 1 КУпАП, -

В С Т А Н О В И ЛА:

13 серпня 2015 року о 23 годині 40 хвилин, ОСОБА_1, керувала належним їй транспортним засобом скутером «HONDA», б/н, по вулиці Свердлова в місті Лисичанську, перебуваючи у стані алкогольного спяніння, чим порушила п. 2.9а ПДР України.

Стан алкогольного спяніння підтверджується позитивним результатом (1,16%) огляду ОСОБА_1 на стан спяніння із застосуванням приладу «АLKOTEST 6810» № ARAM 2252, тест № 740, проведеного о 00 годині 16 хвилин 14.08.2015 року (а.с.2).

У судовому засіданні ОСОБА_1 винною себе у скоєнні правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, визнала та пояснила, що 13 серпня 2015 року, дійсно, після вживання алкогольних напоїв, керуючи належним їй транспортним засобом скутером «HONDA», б/н, по вулиці Свердлова в місті Лисичанську, приблизно о 23 годині 40 хвилин, була зупинена співробітниками ДАІ, які запідозрили її у керуванні транспортним засобом у стані алкогольного спяніння та запропонували пройди, відповідно до встановленого порядку огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою алкотестера «Драгер». Так, в присутності двох свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 відносно неї було проведено огляд на стан спяніння із застосуванням вищевказаного приладу, за результатами якого, вона перебувала у стані алкогольного сп`яніння, чого, будь-яким чином не спростовувала, оскільки, дійсно, вживала алкогольні напої, отже - дій співробітників ВДАІ до відповідних інстанцій не оскаржувала, копію протоколу про адміністративне правопорушення отримала. Свою провину усвідомила, зробила для себе належні висновки, щиро розкаялася та просила суд суворо його не наказувати та не позбавляти її права керування транспортними засобами.

Суд, вислухавши пояснення правопорушниці, дослідивши матеріали справи, вважає, що винність ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП знайшла своє повне підтвердження у суді: крім визнання своєї провини правопорушницею як у судовому засіданні, так і у письмових поясненнях, наданих нею в протоколі власноруч безпосередньо після вчинення адміністративного правопорушення (а.с.1), позитивним результатом огляду ОСОБА_1 на стан спяніння із застосуванням приладу «АLKOTEST 6810» № ARAM 2252, тест № 740, проведеного 14.08.2015 року (а.с.2).

Таким чином, суд вважає, що дії ОСОБА_1 за ознаками ч.1 ст. 130 КУпАП кваліфіковані правильно, оскільки він керував транспортним засобом у стані алкогольного спяніння.

При вирішенні питання, який вид стягнення передбачений саме ч. 1 ст. 130 КУпАП слід застосувати до правопорушниці суд виходить з наступного.

Згідно вимог ст.14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобовязані знати і неухильно дотримуватись вимог Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, статтею 53 цього Закону передбачено, що юридичні та фізичні особи, винні в порушенні законодавства про дорожній рух, відповідних правил, нормативів і стандартів, несуть відповідальність згідно з законодавством України.

Санкція ч.1 ст.130 КУпАП передбачає для водіїв накладення штрафу від двохсот до трьохсот пятидесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення права керування транспортними засобами на строк від одного до двох років або адміністративний арешт на строк від семи до десяти діб і на інших осіб накладення штрафу від двохсот до трьохсот пятидесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або адміністративний арешт на строк від семи до десяти діб.

Відповідно до абзацу 3 п. 28 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» від 23.12.2005р. № 14 суди не вправі застосовувати стягнення у вигляді позбавлення права керувати транспортним засобом й тоді, коли винна особа вже позбавлена такого права або взагалі його не мала.

Згідно п.1.10 Про правила дорожнього руху, водієм є особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія відповідної категорії. Водієм також є особа, яка навчає керуванню транспортним засобом, перебуваючи безпосередньо в транспортному засобі.

З довідки ВДАІ Лисичанського МВ ГУМВС України в Луганській області вбачається, що за обліково-реєстраційними даними компютерної системи, посвідчення водія на ім`я ОСОБА_1, не числиться (а.с.6). Таким чином, в розумінні ч.1 ст.130 КУпАП, ОСОБА_1 не є водієм, а є іншою особою, яка керує транспортним засобом.

При накладенні стягнення суд враховує характер вчиненого правопорушення, особу правопорушниці, ступінь її вини та майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність: ОСОБА_1 являється студенткою Національного аэрокосмичного університету ім. Н. Е. Жуковського, не інвалід та згідно довідки ВДАІ Лисичанського МВ ГУМВС України в Луганській області протягом року до адміністративної відповідальності за скоєння правопорушення на транспорті не притягувалася (а.с.4).

В якості обставин, що помякшують відповідальність правопорушниці згідно зі ст. 34 КУпАП, суд визнає повне визнання своєї провини правопорушницею, щире розкаяння винної.

Обставин, що обтяжують відповідальність згідно зі ст. 35 КУпАП суд не вбачає.

Суд не визнає в якості обставини, що згідно зі ст. 35 КУпАП, обтяжує відповідальність правопорушниці, вчинення правопорушення у стані алкогольного сп`яніння, оскільки дана обставина є кваліфікуючою ознакою складу правопорушення, передбаченого ст.130 КУпАП.

Враховуючи характер вчиненого правопорушення, особу та майновий стан правопорушниці, наявності обставин, що помякшують його відповідальність та відсутності обставин, які б її обтяжували, а також - характеру та суспільної небезпеки вчиненого нею правопорушення, суд вважає, що правопорушниці слід призначити стягнення у вигляді мінімального розміру штрафу, в межах санкції ст. 130 ч.1 КУпАП, що є достатньою мірою відповідальності з метою її виховання, а також запобігання вчиненню нових правопорушень.

Підстав для призначення правопорушниці будь-якого іншого стягнення, передбаченого санкцією ч. 1 ст. 130 КУпАП, суд не вбачає з вищевказаних причин.

Відповідно до ст.ст. 4, 9 Закону України «Про судовий збір, ст. 40-1 КУпАП судовий збір підлягає стягненню з правопорушниці на користь держави у розмірі 243 (двісті сорок три) гривні 60 копійок.

Керуючись ст. ст. 33, 130 ч.1, 221, 284, 285, 289, 294 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И ЛА :

Піддати ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП адміністративному стягненню у вигляді штрафу в розмірі 3400 (три тисячі чотириста) грн.

Стягнути з ОСОБА_1, на користь держави судовий збір у розмірі 243 (двісті сорок три) гривні 60 копійок (отримувач коштів УДКСУ у місті Лисичанську Луганської області, код ОКПО отримувача 37800278, банк отримувача ГУ ДКСУ у Луганській області, МФО 804013, р/р 0051, код класифікації доходів бюджету 22030001).

Постанову може бути оскаржено протягом десяти днів з дня її винесення до апеляційного суду Луганської області через Лисичанський міський суд.

Суддя: М.М. Старікова