печерський районний суд міста києва
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 серпня 2015 року суддя Печерського районного суду м. Києва Царевич О.І., розглянувши матеріали, які надійшли з управління патрульної служби в м. Києві про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1, українця, громадянки України, мешкає за адресою: АДРЕСА_1, за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В :

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення АП2 №211965 від 18.07.2015, ОСОБА_1 о 05 год. 20 хв. керував автомобілем НОМЕР_1 по бул. Л. Українки, в м. Києві з ознаками алкогольного сп'яніння, та відмовився від проходження встановленого законом медичного огляду на стан алкогольного чи наркотичного сп'яніння, чим порушила п. 2.5, 2.9 ПДР України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП.

В судовому засіданні особа, який притягається до адміністративної відповідальності свою вину у вчиненні адміністративному правопорушенні не визнав, та зазначив, що насправді інспектором ДАІ йому не було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп'янінні та від проходження такого він не відмовлявся, вважає що в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Суд, вислухавши пояснення особи, який притягається до адміністративної відповідальності, дослідивши протокол про адміністративне правопорушення, матеріали, які долучені до нього, приходить до наступного висновку.

Згідно з вимогами ст. 280 КУпАП, суддя при розгляді справи про адміністративне правопорушення, в числі інших визначених законом обставин, зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

В силу ст. 251 КУпАП доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку відповідним органом встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інших обставин справи, що мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненням особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, а також іншими документами.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 відмовилась від проходження, у встановленому законом порядку, медичного огляду на стан алкогольного чи наркотичного сп'яніння, в присутності двох осіб.

Разом з цим, з долучених до протоколу пояснень гр. ОСОБА_3 та гр.. ОСОБА_4 вбачається, останні були присутні під час складання протоколу, однак не вказаного відносно кого та о котрій годині. Враховуючи вказане, означені пояснення не можуть бути визнані судом допустимими доказами, а відтак судом відкидаються.

Інших даних, які базували на наявність діях гр. ОСОБА_1 порушення п.2.5, 2.9.ПДР, в матеріалах немає, а відтак суд приходить до висновку про недоведеність вини ОСОБА_1 у вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Крім цього, суд звертає увагу, що форма та зміст протоколів про адміністративне правопорушення повинні відповідати вимогам ст. 256 КУпАП, а саме в протоколі були зазначені: дата і місце його складання, посада, прізвище, ім'я, по батькові особи, яка склала протокол, відомості про особу, яка притягувалася до відповідальності, місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення, нормативний акт, який передбачав відповідальність за дане правопорушення.

Між тим, направлений на адресу суду протокол про адміністративне правопорушення вказаним вимогам закону не відповідає.

Так, згідно з положеннями Інструкції з оформлення працівниками Державтоінспекції МВС матеріалів про адміністративні порушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, затвердженою наказом МВС № 77 від 22.09.2009,з подальшими змінами та доповненнями, чинною на час складання направленого на адресу суду протоколу, зокрема п. 4.1, у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху працівник Державтоінспекції МВС відповідно до статті 255 КУпАП ( 80732-10 ) складає протокол про адміністративне правопорушення (додаток 5) ( za374-09 ), копія якого під підпис вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз'яснює порушникові його права і обов'язки відповідно до статті 63 Конституції України ( 254к/96-ВР ) та статті 268 КУпАП.

Виходячи з вимог ст. 255 КУпАП та п. 4.1Інструкції з оформлення працівниками Державтоінспекції МВС матеріалів про адміністративні порушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, затвердженою наказом МВС № 77 від 22.09.2009,з подальшими змінами та доповненнями, чинною на час складання направленого на адресу суду протоколу, зокрема п. 4.1, уповноваженою особою на складання протоколів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, є працівник Державтоінспекції МВС, а не співробітник патрульної служби.

Наряду із зазначеним, положення Закону України «Про Національну поліцію», яким визначено такий структурний підрозділ як «патрульна поліція» щодо поліцейських підрозділів патрульної поліції в місті Києві, набирає чинності з дня його опублікування, тобто з 06.08.2015.

Я вбачається з матеріалів справи означений протокол складено 18.07.2015 тобто набрання чинності Закону України «Про Національну поліцію» а відтак складений неуповноваженою особою. Враховуючи вказане, означений протокол не може бути визнананий судом допустимими доказом, а відтак судом відкидаються вцілому.

Відповідно до ч.2, 3 ст. 62 Конституції України, ніхто не зобов'язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину.

Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

При цьому, ЄСПЛ у справі "Аллене де Рібермон проти Франції" підкреслив, що сфера застосування принципу презумпції невинуватості є значно ширшою: він обов'язковий не лише для кримінального суду, який вирішує питання про обґрунтованість обвинувачення, а й для всіх інших органів держави.

Враховуючи викладене, вважаю, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, оскільки матеріалами справи не доведено факту порушення з боку водія ОСОБА_1 п. 2.5, 2.9 ПДР України.

Згідно п.1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю в зв'язку з відсутністю, зокрема, складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 130, 247,283-284 КУпАП України, -

П О С Т А Н О В И В :

Звільнити ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП в зв'язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП та закрити справу про адміністративне правопорушення.

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його законним представником або на неї може бути внесено подання прокурора, протягом 10 днів з дня винесення постанови і набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги чи подання прокурора.

Суддя: