Справа № 160/500/15-п
Провадження № 3/160/247/15
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.09.2015 року. Суддя Локачинського районного суду Корнелюк В. С., розглянувши матеріали справи, які надійшли від Локачинського РВ УМВС України у Волинській області, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, жителя ІНФОРМАЦІЯ_2, приватного підприємця, до адміністративної відповідальності не притягувався,

за ст. 51-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

в с т а н о в и в :

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення 19.06.2015 року біля 12:10 год. на ринку по вул. Луцькій, 21 в смт. Локачі ОСОБА_1 здійснював торгівлю одягом з логотипом марки "Адідас", без відповідного дозволу на використання даної брендової марки.

Відповідно до ст. 278 Кодексу України про адміністративні правопорушення під час підготовки до розгляду справи про адміністративне правопорушення суддя повинен перевірити чи правильно складений протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення.

Статтею 51-2 КпАП України, передбачена відповідальність за незаконне використання об'єкта права інтелектуальної власності (літературного чи художнього твору, їх виконання, фонограми, передачі організації мовлення, комп'ютерної програми, бази даних, наукового відкриття, винаходу, корисної моделі, промислового зразка, знака для товарів і послуг, топографії інтегральної мікросхеми, раціоналізаторської пропозиції, сорту рослин тощо), привласнення авторства на такий об'єкт або інше умисне порушення прав на об'єкт права інтелектуальної власності, що охороняється законом.

Диспозиція даної статті є бланкетною, і в разі вчинення правопорушення, склад якого передбачений цією статтею, слід застосовувати положення відповідного закону, дія якого поширюється на дані правовідносини. Ця вимога не виконана.

Даною статтею розглядається саме порушення порядку реалізації права такої власності.

Розглядаючи право інтелектуальної власності в контексті загальної категорії права власності, не можна співвідносити його як складову частину інституту права. Право інтелектуальної власності включає в себе два види прав: особисті і майнові.

Особисті права за загальним правилом є невідчужуваними, лише у виключних випадках, передбачених законом, вони можуть переходити до іншої особи. З огляду на встановлений порядок управління саме держава встановлює порядок та умови визнання людини творцем об'єкта права інтелектуальної власності, право на видання твору під своїм власним ім'ям та інші. Тобто такі права не є правом матеріального значення.

Майнові права повязані з використанням обєкту права власності і визначають таку групу прав як право на використання об'єкта права інтелектуальної власності, виключне право дозволяти використання об'єкта права інтелектуальної власності, виключне право перешкоджати неправомірному використанню об'єкта права інтелектуальної власності, в тому числі забороняти таке використання, інші майнові права інтелектуальної власності, встановлені законом.

Отже, особливості реалізації майнових прав інтелектуальної власності також мають адміністративно-правовий характер. І саме тому перехід прав на обєкт інтелектуальної власності означає перехід на нього майнових прав, а особисті залишаються за творцем даного обєкту. Таким чином, при реалізації як майнового, так і особистого права інтелектуальної власності застосовується як цивільно-правове регулювання, так і адміністративно-процесуальне.

Ознака протиправності означає, що порушується право, яке чітко встановлено в певному законі або порушення якого конкретно прописано у спеціальному законодавчому акті. Спеціальними законодавчими актами, які визначають основні права на обєкти права інтелектуальної власності є Про авторське право і суміжні права, Про охорону прав на винаходи і корисні моделі, Про охорону прав на сорти рослин, Про розповсюдження примірників аудіовізуальних творів, фонограм, відеограм, комп'ютерних програм, баз даних та ін.

Ст. 9 КУпАП дає визначення загального поняття адміністративного правопорушення (проступку), аналізуючи яке можна сформулювати основні ознаки адміністративного правопорушення, зокрема і порушення прав на обєкти прав інтелектуальної власності: суспільна небезпечність, протиправність, винність, караність діяння адміністративного проступку.

Таким чином, підсумовуючи вищевикладене, встановлено, що ОСОБА_1 не порушив особисте право інтелектуальної власності, оскільки він не стверджував, що торгова марка "Адідас" на вилучених речах, належить йому і це його бренд.

Щодо майнового права інтелектуальної власності, то ознайомившись із матеріалами справи встановлено, що в протоколі про адмінправопорушення не зазначено потерпілого (суб'єкта авторських і суміжних прав осіб, які мають відповідні ліцензії на розповсюдження об'єктів права інтелектуальної власності), а також суми матеріальних збитків, що є обов'язковим для встановлення суспільної небезпечності вчиненого діяння, його правильної кваліфікації та встановлення порушених прав та законних інтересів як правовласників так і споживачів.

Враховуючи наведене, вважаю за необхідне адміністративні матеріали та протокол направити Локачинському РВ УМВС для належного оформлення.

Керуючись ст.ст. 256, 278, 283, 284 КУпАП,

п о с т а н о в и в :

Протокол про адміністративне правопорушення у відношенні ОСОБА_1 за ст. 51-2 КпАП України повернути для належного оформлення.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя Локачинського районного суду В. С. Корнелюк