Справа № 308/7651/15-п
П О С Т А Н О В А

І м е н е м У к р а ї н и

11.08.2015 м. Ужгород

Апеляційний суд Закарпатської області в особі судді Дворніченка В.І., представника Закарпатської митниці ДФС Селеша О.Я., захисника особи, щодо якої запроваджено протокол про ПМП ОСОБА_2, розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника ОСОБА_2, подану в інтересах ОСОБА_3 на постанову судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 09.07.2015 року, якою

громадянина України ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер платника податку - НОМЕР_1, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1,

-визнано винним за ч.1 ст.483 МК України та піддано адмінстягненню у вигляді штрафу в розмірі 100 відсотків вартості безпосереднього предмету порушення митних правил, що складає 169078,56 грн. (сто шістдесят дев'ять тисяч сімдесят вісім гривень, 56 коп.) з конфіскацією легкового автомобіля марки "Volkswagen" моделі "Caddy" державний реєстраційний номерний знак України НОМЕР_4, білого кольору, номер кузова НОМЕР_2, 2004 року випуску, об'єм двигуна 1968см3, тип двигуна - дизель, Код УКТЗЕД - 8703 32 90 30 , загальною кількістю -1 - який знаходиться на складі Закарпатської митниці ДФС в дохід держави.

Згідно встановлених судом першої інстанції обставин, 08.05.2015 року о 07 год. 55 хв. в зону митного контролю на ділянку "Виїзд" митного посту «Тиса» Закарпатської митниці ДФС заїхав легковий автомобіль марки "VW", модель "Caddy", реєстраційний номерний знак України НОМЕР_4, під керуванням громадянина України ОСОБА_3, що прямував у приватних справах з України в Угорщину.

Формою проходження митного контролю гр.України ОСОБА_3 обрав порядок проходження митного контролю по каналу "зелений коридор".

При усному опитуванні гр. ОСОБА_3 заявив, що переміщує через митний кордон України виключно особисті речі та заперечив наявність будь-яких товарів в обсягах, що підлягають обов'язковому письмовому декларуванню, оподаткуванню митними платежами та підпадають під встановлені законодавством заборони або обмеження щодо ввезення на митну територію України.

Керуючись пунктом 6 Типової Технологічної Схеми здійснення митного контролю автомобільних транспортних засобів перевізників і товарів, що переміщуються ними, у пунктах пропуску через державний кордон затвердженої Постановою Кабінету Міністрів України від 21.05.2012 №451, на підставі результатів аналізу та оцінки ризиків, транспортний засіб було виведено з загального потоку для проведення митного огляду.

Як підставу для переміщення через митний кордон України вищевказаного транспортного засобу, гр. ОСОБА_3 подав свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_5 від 17.10.2014 року на легковий автомобіль марки "Volkswagen" моделі "Caddy" державний реєстраційний номерний знак України НОМЕР_4, білого кольору, номер кузова НОМЕР_3, 2004 року випуску, об'єм двигуна 1968см3, тип двигуна - дизель, власник - ОСОБА_4, проживаючий за адресою: АДРЕСА_2.

В ході здійснення митного огляду в боксі поглибленого огляду виявлено невідповідність номеру кузова, нанесеного на поданий до митного контролю транспортний засіб, легковий автомобіль марки "Volkswagen" модель "Caddy" державний реєстраційний номерний знак України НОМЕР_4 - НОМЕР_2, номеру кузову, зазначеному в поданому до митного контролю свідоцтві про реєстрацію транспортного засобу від НОМЕР_5 від 17.10.2014 року, НОМЕР_3.

Суд першої інстанції дійшов висновку, що своїми діями ОСОБА_3 скоїв порушення митних правил, передбачене ч.1 ст. 483 МК України, а саме дії, спрямовані на переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, шляхом подання органу доходів і зборів як підстави для переміщення товарів документів, що містять неправдиві відомості (відносно номера кузова транспортного засобу, вказаного як НОМЕР_3).

Не погоджуючись із постановою судді , захисником ОСОБА_2 подано апеляційну скаргу, в якій зазначає про незаконність постанови суду першої інстанції та просить таку скасувати, а провадження в даній справі закрити, в зв'язку з відсутністю в діях ОСОБА_3 складу правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.1 ст.483 МК України. В обґрунтування доводів апеляції зазначив, що даний автомобіль 03.05.2015 року було придбано ОСОБА_3 від незнайомої особи на авто базарі і за святкові дні він ще не встиг переоформити транспортний засіб на своє ім'я. його підзахисному нічого не було відомо про невідповідність номеру кузова наявного на автомобілі, номеру кузова, зазначеному в свідоцтві про реєстрацію транспортного засобу на попереднього власника ОСОБА_4, отже в його діях відсутній умисел спрямований на переміщення автомобіля «Фольксваген Кадди» через митний кордон України з приховуванням від митного контролю . Крім іншого, захисник вважає, що визначення інспектором митниці самостійно, без проведення експертного дослідження, вартості транспортного засобу є неправомірним, відповідно як і складення протоколу про ПМП щодо ОСОБА_3, позаяк даний автомобіль є транспортним засобом особистого користування, а відтак не підлягав декларуванню.

Дослідивши доводи апеляційної скарги захисника ОСОБА_2, заслухавши пояснення захисника ОСОБА_2 на обґрунтування доводів апеляції, пояснення представника Закарпатської митниці ДФС Селеша О.Я., щодо правильності та законності рішення суду першої інстанції, перевіривши матеріали адміністративної справи, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 с.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням, інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом, а відповідно до ч. 4 ст. 526 МК України та ч.1 ст.268 КУпАП справа про адміністративне правопорушення може бути розглянута за відсутністю особи, яка притягується до адміністративної відповідальності за це правопорушення, лише у випадках, якщо є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду і якщо від неї не надійшло клопотання про перенесення розгляду справи.

Ці вимоги закону суддею не додержано.

Так, з постанови судді вбачається, що ОСОБА_3, як і його представник ОСОБА_2, не приймали участі у розгляді справи, в матеріалах справи відсутні дані про те, що вони належним чином повідомлені про час і місце розгляду.

Разом з тим, суд першої інстанції на підставі докладної перевірки і належної оцінки сукупності зібраних у справі доказів дійшов обґрунтованого висновку про наявність необережної вини ОСОБА_3 у вчиненні правопорушення за наведених у постанові обставин, дав правильну оцінку діям винної особи, кваліфікувавши їх за ч.1 ст. 483 МК України.

Твердження захисника у апеляції про відсутність у ОСОБА_3 умислу на порушення будь-яких митних правил, оскільки переміщуваний ним автомобіль він 03.05.2015 року придбав з рук у незнайомої особи і ще не встиг переоформити в реєстраційних органах, та не знав того, що номер кузова придбаного ним автомобіля може не збігатись з номером кузова, зазначеним в свідоцтві про реєстрацію транспортного засобу на попереднього власника, до уваги апеляційним судом не приймаються. Такі повністю спростовано матеріалами справи, зокрема, протоколом про порушення митних правил 0774/30502/15 від 08.05.2015 року, актом проведення огляду транспортного засобу та фото таблицями до нього; доповідною запискою держінспектора ОСОБА_5, який ствердив фактичні обставини митного порушення; поясненнями ОСОБА_6, висновком № 177 від 25.05.2015 року про ринкову вартість транспортного засобу тощо.

Крім того, ні захисником ОСОБА_2, ні гр.ОСОБА_3 не представлено суду апеляційної інстанції жодного належного та допустимого доказу, який би з достовірністю стверджував факт придбання зазначеного транспортного засобу гр.ОСОБА_3 саме у особи, на ім'я якої видано свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу. Будь-яких клопотань про приєднання, витребування або дослідження нових доказів по справі від апелянта та його підзахисного не надходило.

Що стосується доводів апеляційної скарги про те, що інспектором митниці без призначення експертизи було визначено вартість транспортного засобу, що впливає на розмір штрафних санкцій, то такі апеляційним судом до уваги не приймаються, позаяк в матеріалах справи(а.с.32-36) наявний висновок № 177 від 25.05.2015 року,згідно якого і визначено вартість автомобіля марки "Volkswagen" модель "Caddy" державний реєстраційний номерний знак України НОМЕР_4 в розмірі 169078,56 грн.

Не заслуговують на увагу і твердження апелянта про те, що оскільки автомобіль, на якому слідував гр.ОСОБА_3 є транспортним засобом особистого користування, то такий, в силу приписів ст.ст.371, 372 МК України не підлягає письмовому декларуванню та на нього не надається зобов'язання про зворотнє ввезення, а, враховуючи, що такий перебував лише у користуванні його підзахисного і останньому не було нічого відомо про невідповідність номеру кузова на автомобілі, номеру кузова, зазначеному в реєстраційних документах, то в його діях відсутній умисел на порушення митних правил і жодної шкоди інтересам держави його діями не заподіяно.

Даний висновок апеляційного суду ґрунтується на наступному.

Так, дійсно, у відповідності до ст.458 МК України порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред'явлення їх органам доходів і зборів для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на органи доходів і зборів цим Кодексом чи іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність.

Отже порушенням митних правил можуть бути як умисні дії чи бездіяльність, так і необережні дії чи бездіяльність.

Разом з тим, у відповідності до п.7 Правил митного контролю та митного оформлення транспортних засобів, що переміщуються громадянами через митний кордон України, затверджених Наказом Державної митної служби України 17.11.2005 N 1118 із змінами і доповненнями(далі Правила) власник ТЗ або уповноважена особа, який переміщує ТЗ через митний кордон України, пред'являє його митному органу для проведення митного огляду й подає оригінали та ксерокопії таких документів:

що підтверджують право власності на ТЗ або користування ним (у тому числі з правом розпорядження);

реєстраційних (технічних) документів на транспортний засіб (якщо він перебував на обліку в реєстраційному органі іноземної держави чи України) з відмітками про зняття транспортного засобу з обліку, якщо такі документи видаються реєстраційним органом;

митної декларації - у разі потреби;

ВМД (у разі транзиту ТЗ, нового або знятого з обліку в реєстраційному органі, через митну територію України);

що підтверджують право на надання пільг в оподаткуванні (у разі митного оформлення ТЗ з наданням пільг в оподаткуванні);

паспортних документів та інших документів, визначених законодавством України та міжнародними договорами України, що дають право на перетин державного кордону, та/або паспорта громадянина (посвідчення особи з відміткою про місце проживання); посвідки чи іншого документа про постійне (тимчасове) проживання в Україні або за кордоном тощо;

довідки про ідентифікаційний номер громадянина (за наявності).

Згідно п.9 зазначених Правил не підлягає пропуску через митний кордон України ТЗ, зокрема, номер кузова (або ідентифікаційний номер), шасі (рами) чи двигуна якого знищено, підроблено або який не відповідає запису в реєстраційних документах і, у разі виявлення ознак порушень митних правил посадова особа митного органу, яка здійснює митний контроль та митне оформлення ТЗ, уживає заходів відповідно до законодавства України з питань митної справи.

В свою чергу, порядок переміщення та митного контролю, зокрема транспортних засобів, визначено п.п.12-16 Типової технологічної схеми здійснення митного контролю автомобільних транспортних засобів перевізників і товарів, що переміщуються ними, у пунктах пропуску через державний кордон, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 21 травня 2012 р. № 451, згідно яких за наявності достатніх підстав вважати, що переміщення таких автомобільних транспортних засобів і товарів через митний кордон України здійснюється поза митним контролем або з приховуванням від митного контролю, у тому числі в разі отримання відповідної інформації від правоохоронних органів, може проводитися переогляд автомобільних транспортних засобів і товарів. Разом з тим, п.16 згаданої схеми визначає, що за результатами митного контролю митні органи приймають одне з таких рішень про: проведення митного оформлення автомобільних транспортних засобів і товарів відповідно до вимог законодавства і заявленого митного режиму та надання дозволу на їх пропуск через митний кордон України; пропуск або відмову в пропуску та митному оформленні автомобільних транспортних засобів і товарів через митний кордон України та повернення їх на територію суміжної держави; затримання автомобільних транспортних засобів і товарів для передачі на склад митного органу для зберігання.

З матеріалів справи вбачається, що всі правила та процедури працівниками митного органу дотримано і в порядку, визначеному Митним кодексом України призначено ряд експертиз, зокрема, щодо справжності свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу(а.с.24-28), вартості транспортного засобу(а.с.32-36) та способу нанесення ідентифікаційного номерного позначення кузова НОМЕР_2(а.с.48-53).

Тобто всі дії, про які було зазначено апелянтом в апеляційній скарзі, працівниками митного органу було виконано і, як вбачається з матеріалів справи, жодних підстав для проведення процесуальних дій з метою з'ясування наявності або відсутності в діях ОСОБА_3 складу кримінального правопорушення, у посадових осіб митного органу не було.

Частина перша ст.483 МК України передбачає відповідальність за переміщення або дії, спрямовані на переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, тобто , зокрема, з поданням органу доходів і зборів як підстави для переміщення товарів документів, що містять неправдиві відомості щодо найменування товарів, їх ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача, кількості вантажних місць, їх маркування та номерів, неправдиві відомості, необхідні для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД та його митної вартості.

В свою чергу, в статті 4 МК України зазначено, що товари - будь-які рухомі речі, у тому числі ті, на які законом поширено режим нерухомої речі (крім транспортних засобів комерційного призначення), валютні цінності, культурні цінності, а також електроенергія, що переміщується лініями електропередачі; транспортні засоби - транспортні засоби комерційного призначення, транспортні засоби особистого користування, трубопроводи та лінії електропередачі, а транспортні засоби особистого користування - це наземні транспортні засоби товарних позицій 8702, 8703, 8704 (загальною масою до 3,5 тонни), 8711 згідно з УКТ ЗЕД та причепи до них товарної позиції 8716 згідно з УКТ ЗЕД, плавучі засоби та повітряні судна, що зареєстровані на території відповідної країни, перебувають у власності або тимчасовому користуванні відповідного громадянина та ввозяться або вивозяться цим громадянином у кількості не більше однієї одиниці на кожну товарну позицію виключно для особистого користування, а не для промислового або комерційного транспортування товарів чи пасажирів за плату або безоплатно.

В матеріалах справи наявна відповідь заступника начальника УДАІ УМВС України в Закарпатській області(а.с.42) про те, що свідоцтво про реєстрацію серії НОМЕР_5 від 17.10.2014 року видано на транспортний засіб марки "Volkswagen" модель "Caddy" державний реєстраційний номерний знак України НОМЕР_4, номер кузова НОМЕР_3, транспортний засіб з номером кузова НОМЕР_2, який є первинним і нанесений заводським способом, на території України зареєстрованим не значиться.

Отже, за таких, встановлених в ході апеляційного розгляду обставин, враховуючи, шо ні захисником ОСОБА_2, ні гр.ОСОБА_3 не подано будь-якого належного та допустимого доказу на ствердження відсутності в діях останнього складу правопорушення. відповідальність за яке передбачена ч.1 ст.483 МК України, апеляційний суд приходить до висновку, що в задоволенні апеляційної скарги ОСОБА_2 слід відмовити.

Керуючись ст.294 КУпАП України, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а постанову Ужгородського міськрайонного суду від 09.07.2015 року про притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.483 МК України, - без змін.

Постанова набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя: В.І.Дворніченко