Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний № 310/5104/15-п Суддя в 1-й інст. Маринін О.В.
№ провадження 33/778/291/15 Суддя в 2-й інстанції Татарінова А.І.
Категорія ст. 130 ч. 2 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

3 вересня 2015 року місто Запоріжжя

Суддя Апеляційного суду Запорізької області Татарінова А.І., у відкритому судовому засіданні, розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову судді Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 11 червня 2015 року, якою

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженець м. Бердянськ Запорізької області, громадянин України, який не працює, проживає за адресою: АДРЕСА_1, який раніше піддавався адміністративному стягненню за ч. 1 ст. 130 КУпАП, притягнутий до адміністративної відповідальності за правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 130 КУпАП, з накладенням стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами строком на 2 роки 6 місяців без оплатного вилучення транспортного засобу.

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до даних свідоцтва про зміну імені НОМЕР_1, ОСОБА_1 25 вересня 2014 року змінив прізвище на ОСОБА_1 та на це призвище йому був наданий паспорт громадянина України НОМЕР_3 ( а.с. 10 11).

Згідно з постановою судді, ОСОБА_1 повторно, протягом року вчинив правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 130 КУпАП за таких обставин: 20 травня 2015 року о 17-40 годині в м. Бердянськ біля ринку по вул. Морозова ОСОБА_1 керував автомобілем ВАЗ 21099 д/н НОМЕР_2 з явними ознаками алкогольного сп'яніння (різкий запах алкоголю з порожнини рота, млява мова, нестійка хода) від продуття алкотестеру Драгер та проходження огляду в медичному закладі для встановлення стану сп'яніння відмовився в присутності свідків, чим порушив п. 2.5 ПДР України.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить постанову скасувати, провадження у справі закрити за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП. При цьому заперечує, що він керував транспортним засобом та стверджував, що він знаходився в салоні автомобіля, яким керував його батько, тобто був пасажиром, тому проходити огляд на стан алкогольного сп»яніння не повинен. Посилається на те, що висновки щодо керування ним автомобілем, а також щодо відмови від проходження огляду на стан сп'яніння ґрунтуються на поясненнях зацікавлених осіб.

Відповідно до вимог ст. 294 КУпАП, апеляційний суд повідомив про дату, час і місце судового засіданні особу, яка подала скаргу та інших осіб, які беруть участь у провадженні у справі про адміністративне правопорушення.

ОСОБА_1 та його захисник до суду апеляційної інстанції не з»явились, від адвоката ОСОБА_1 надійшло повідомлення про фактичне розірвання договору між ним та ОСОБА_1

ОСОБА_1 не повідомив суд апеляційної інстанції про наявність поважних причин для неявки в судове засідання. Клопотання про перенесення розгляду справи відсутні. Раніше -08.07.2015 року, 16.07.2015 року, 24.07. 2015 року та 30.07.2015 року за клопотанням ОСОБА_1 розгляд справи був перенесений, з метою надання можливості апелянту бути присутнім у судовому засіданні задля забезпечення його прав. Натомість суду апеляційної інстанції не надані докази на підтвердження неявки до суду з поважних причин та у чергове судове засідання ОСОБА_1 не з»явився.

За таких обставин неявка в судове засідання 03.09.2015 року особи, яка подала скаргу та яка обізнана про її розгляд, не є перешкодою для розгляду справи.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши доводи, наведені у апеляційній скарзі вважаю, що остання задоволенню не підлягає.

Апеляційна скарга, у відповідності до ч.7 ст. 294 КУпАП, розглядається в межах її доводів і на підставі даних, які містяться в справі.

Висновок суду першої інстанції про те, що, будучи притягнутим до адміністративної відповідальності 06.11.2014 року за ч.1 ст. 130 КУпАП, ОСОБА_1 повторно, протягом року, а саме 20.05.2015 року о 17-40 год. керував транспортним засобом з ознаками алкогольного сп»яніння та відмовився у присутності двох свідків від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп»яніння, чим порушив п.2.5. Правил дорожнього руху України та скоїв, таким чином, адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст. 130 КУпАП, є обґрунтованим.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративне правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об»єктивне з»ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Аналіз матеріалів даної справи свідчить, що суд першої інстанції під час її розгляду зазначені вимоги закону виконав.

При розгляді справи про адміністративне правопорушення суддею були в повній мірі з'ясовані всі обставини, які відповідно до положень ст.280 КУпАП підлягають з'ясуванню, а також були досліджені надані докази та оцінені судом у відповідності до вимог ст. 252 КУпАП.

Так, під час розгляду справи та дослідження доказів було з'ясовано, що ОСОБА_1 20 травня 2015 року о 17-40 годині в м. Бердянськ біля ринку по вул. Морозова керував автомобілем ВАЗ 21099 д/н НОМЕР_4 з явними ознаками алкогольного сп'яніння (різкий запах алкоголю з порожнини рота, млява мова, нестійка хода) від продуття алкотестеру Драгер та проходження огляду в медичному закладі для встановлення сп'яніння відмовився в присутності свідків, чим порушив п. 2.5 ПДР України.

Порядок проведення огляду водіїв транспортних засобів на стан сп'яніння визначено ст. 266 КУпАП та Інструкцією «Про виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженою наказом МВС і МОЗ N 400/666 від 09.09.2009р.

Відповідно до ст. 266 КУпАП та п.1.2 Інструкції - огляд водіїв на стан сп'яніння проводиться лише у тому випадку, коли є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння.

Відповідно до п.1.3. Інструкції ознаками алкогольного сп'яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

Згідно п.п. 1.6, 1.7 Інструкції огляд проводиться уповноваженою особою Державтоінспекції МВС на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом. У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп'яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного уповноваженою особою Державтоінспекції МВС, огляд на стан сп'яніння проводиться в найближчому закладі охорони здоров'я, якому надано право на проведення такого огляду відповідно до статті 266 КУпАП.

З пояснень працівників ДАІ ОСОБА_4 та ОСОБА_5, даних кожним окремо в суді першої інстанції, вбачається, що останні підтвердили обставини, викладені у протоколі про адміністративне правопорушення та пояснили, що ОСОБА_1 виявляв явні ознаки алкогольного сп'яніння, від проходження медичного огляду відповідно до встановленого порядку на стан алкогольного чи іншого сп»яніння відмовився у присутності свідків ОСОБА_6, ОСОБА_7

Відповідно до п. 8 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 р. за N 1103 - у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров'я уповноважена особа Державтоінспекції в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп'яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Зміст складеного відносно ОСОБА_1 протоколу про адміністративне правопорушення засвідчує присутність свідків ОСОБА_6, ОСОБА_7

Допитаний в суді першої інстанції свідок ОСОБА_6 пояснив, що 20.05.2015 р. він з ОСОБА_7, бачили як рухався автомобіль ВАЗ 21099, який зачепив машину ОСОБА_6, останній викликав ДАІ. Свідок стверджує, що за кермом був саме ОСОБА_1, а також в салоні автомобіля була жінка 40-45 років, обидва в стані алкогольного сп'яніння, від проходження огляду на стан алкогольного або іншого сп»яніння ОСОБА_1, як на місці зупинки так і в медичному закладі відмовився.

Наведені пояснення свідка узгоджуються із його письмовими поясненнями, наявними у матеріалах справи.

Зазначені обставини повністю підтверджуються також показаннями в суді та письмовими поясненнями свідка ОСОБА_7, відповідно до яких ОСОБА_1 керував транспортним засобом з наявними ознаками алкогольного сп»яніння та від проходження огляду на стан сп»яніння, як на місці події так і у медичному закладі відмовився.

Показання свідків, які безпосередньо бачили, що ОСОБА_1 керував автомобілем з ознаками алкогольного сп'яніння і відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп'яніння за допомогою технічних засобів та в закладі охорони здоров'я, в розумінні ст. 251 КУпАП, є належними та допустимим доказами.

Згідно ст. 235-2 КУпАП у разі наявності підстав вважати, що водієм вчинено порушення, передбачені ч. ч. 1-3, 4-7 ст. 121, ст.ст. 121-1, 122-5, 126, ч.ч. 1, 2, 3, 4 ст. 130, ст.ст. 132-1, 206-1 цього Кодексу працівник відповідного підрозділу Міністерства внутрішніх справ України, що забезпечує безпеку дорожнього руху, тимчасово затримує транспортний засіб шляхом блокування або доставляє його для зберігання на спеціальний майданчик чи стоянку (якщо розміщення затриманого транспортного засобу суттєво перешкоджає дорожньому руху), в тому числі за допомогою спеціального автомобіля - евакуатора. Про тимчасове затримання робиться відповідний запис у протоколі про адміністративне правопорушення.

З протоколу огляду та тимчасового затримання транспортного засобу вбачається, що інспектор ДАІ ОСОБА_4 у присутності свідків ОСОБА_8, ОСОБА_9 затримав автомобіль ВАЗ 21099 НОМЕР_2.

Досліджені докази, які є достатніми, доводять провину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 130 КУпАП за обставин, викладених в оскаржуваній постанові, та спростовують твердження, викладені в апеляційній скарзі, що він був пасажиром.

Крім того, судом першої інстанції перевірені показання свідка ОСОБА_10, який у суді першої інстанції стверджував, що ОСОБА_1 застрибнув у машину, коли вона почала катитися, намагався гальмувати, але в нього не вийшло і зачепило машину ВАЗ 2101. Оцінив докази у їх сукупності, судом першої інстанції зроблено обґрунтований висновок, що ці покази знаходяться у протиріччі з іншими дослідженими доказами, у тому числі і показаннями самого ОСОБА_1, який посилається на те, що він був пасажиром.

З наведених підстав, суд аргументовано не взяв до уваги показання ОСОБА_1 та ОСОБА_10, які суперечать іншим доказам по справі.

Доводи апеляційної скарги про упереджений розгляд справи та зацікавленість свідків, є не переконливими та такими, що не ґрунтуються на матеріалах справи.

Апеляційний суд ставить під сумнів правдивість показань особи, що притягається до адміністративної відповідальності, оскільки зазначені ним фактичні обставини не відповідають не тільки показанням свідків ОСОБА_6, ОСОБА_7 і інспекторів ДАІ, але й показанням допитаного судом за клопотанням ОСОБА_1 та його захисника ОСОБА_1- свідка ОСОБА_10

У зв'язку з наведеним, суд першої інстанції прийшов до висновку, який є переконливим та обґрунтованим, що заперечення ОСОБА_1 факту керування автомобілем є способом захисту з метою уникнення адміністративної відповідальності.

Належним чином проаналізувавши та оцінивши досліджені докази, суддя місцевого суду обґрунтовано дійшов висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 130 КУпАП, як відмова особи, яка керує транспортним засобом від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння, скоєне особою, яка притягалася протягом року до адміністративного стягнення за скоєння будь-якого з правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 130 КУпАП.

При накладенні стягнення відповідно до положень ст. ст. 33-35 КУпАП суддею в повній мірі були враховані обставини, що впливають на відповідальність, а саме: тяжкісгь вчиненого правопорушення, характер правопорушення, яке становить підвищену суспільну небезпеку, особу правопорушника та призначено стягнення у виді позбавлення прав керування транспортним засобом на строк, в межах санкції частини 2 зазначеної норми.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 278, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову судді Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 11 червня 2015 року відносно ОСОБА_1 залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Запорізької області А.І. Татарінова