АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

Іменем України

02 вересня 2015 року суддя Апеляційного суду Дніпропетровської області Живоглядова І.К., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпропетровську, за участю: ОСОБА_1 та його захисника-адвоката Шваб О.В. на постанову Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 24 липня 2015 року у справі про адміністративне правопорушення, якою

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, паспорт: серія НОМЕР_1, виданий 09 квітня 1996 року Жовтневим РВ Криворізького МУ УМВС України в Дніпропетровській області, працюючого начальником охорони магазину «Варус-25»; зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 182 КУпАП та провадження закрито у зв'язку з закінченням строку накладення адміністративного стягнення, -

встановив:

постановою Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 24 липня 2015 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 182 КУпАП та провадження закрито у зв'язку з закінченням строку накладення адміністративного стягнення.

Судом першої інстанції було встановлено, що 07 квітня 2015 року, приблизно о 07-30 годині в магазині «Варус-25» по вул. Кириленко, 23 в м. Кривому Розі Дніпропетровської області, лунав шум, що є порушенням Закону України № 1745-IV від 03.06.2004 р. «Про забезпечення санітарного та епідеміологічного благополуччя населення». Правопорушення вчинено повторно протягом року.

Не погоджуючись з висновками суду, ОСОБА_1 11 серпня 2015 року подав апеляційну скаргу, тобто після закінчення, встановленого ч. 2 ст. 294 КУпАП,

Провадження № 33/774/475/13 Головуючий у першій інстанції: Ткаченко С.В.

Категорія: ч.2 ст. 182 МК України Головуючий у другій інстанції: Живолгядова І.К.

десятиденного строку на оскарження постанови суду. В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати постанову районного суду та закрити провадження по справі у зв'язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення. Крім того разам з апеляційною скаргою ОСОБА_1 подав клопотання про поновлення строку на оскарження постанови районного суду.

В обґрунтування клопотання про поновлення процесуального строку ОСОБА_1 вказує що він ним був пропущений з поважної причини, а саме, у зв'язку з тим, що при розгляді справи в районному суді він не був присутній, оскільки не отримував будь-якого повідомлення про необхідність з'явитися до суду.

На переконання апелянта районним судом було порушено норми матеріального та процесуального права при прийнятті рішення. Апелянт вказує, що в матеріалах справи відсутня інформація щодо того, що він притягувався на протязі року до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 182 КУпАП. Також на його думку районний суд в своїй постанові не міг вказувати на те, що факт скоєння правопорушення підтверджується і самими поясненнями правопорушника, оскільки ОСОБА_1 не був присутній при розгляді адміністративної справи. Крім того апелянт зазначає, що при складанні протоколу рівень шуму в приміщені не вимірювався і встановити його не можливо.

З'явившись у судове засідання апеляційного суду ОСОБА_1 та його захисник Шваб О.В. подану апеляційну скаргу підтримали та просили її задовольнити, вважаючи, що суд першої інстанції безпідставно визнав ОСОБА_1 винним та закрив провадження у справі за збігом накладення строків давності адміністративного стягнення.

Суд апеляційної інстанції, вислухавши учасників процесу, вивчивши матеріали справи, дослідивши доводи апеляційної скарги та заявленого клопотання про поновлення пропущеного строку, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах апеляційної скарги, а також причини пропуску строку на оскарження постанови, дійшов висновку, що клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови підлягає задоволенню, при цьому апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно ст. 268 КУпАП, справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце та час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Як встановлено апеляційним переглядом, зазначені вимоги закону при розгляді справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 судом першої інстанції не були дотримані, оскільки в матеріалах справи взагалі відсутні докази як направлення ОСОБА_1, так і отримання ним судового виклику. Разом з тим, місцевий суд справу розглянув у відсутність ОСОБА_1, чим порушив його права, передбачені ст. 268 КУпАП.

Враховуючи викладене, апеляційний суд приходить до висновку про поважність причини пропуску ОСОБА_1 строку на апеляційне оскарження постанови суду у справі про адміністративне правопорушення і керуючись ст. 289 КУпАП, вважає необхідним задовольнити його клопотання про поновлення пропущеного процесуального строку та розглянути подану апеляційну скаргу по суті.

Винна ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 182 КУпАП підтверджується зібраними матеріалами справи, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення ДН № 125172 від 08.04.2015 року(а.с.1); протоколом прийняття заяви про вчинене правопорушення від 08.04.2015 року(а.с.3); письмовими поясненнями ОСОБА_5, ОСОБА_6 та ОСОБА_7.(а.с.4-6)

У письмових поясненнях ОСОБА_1 та охоронець магазину «Варус-25» ОСОБА_8 вказали, що приблизно о 07-30 годині в магазин починає приходити персонал для підготовки до робочого дня, рівень шуму не перевищувався (а.с.2,7). Винуватість особи також підтверджується листами, які неодноразово надсилалися до магазину «Варус-25» ТОВ «Омега» від ГУМВС України в Дніпропетровській області Криворізького міського управління Довгинцівського районного відділу від 27.02.2015 р. та 13.03.2015 р. з яких вбачається, що систематично зверталися мешканці будинку АДРЕСА_2 на шум, який виникає внаслідок роботи механізмів після відкриття магазину в неробочий час, після появи робочого персоналу на місці роботи у час не передбачений графіком роботи, що у своїй сукупності підтверджую правдивість свідчень свідків.

Даючи оцінку вищевказаним доказам, апеляційний суд приходить до висновку про правильність встановлення місцевим судом фактичних обставин вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 182 КУпАП, зафіксованих в протоколі про адміністративне правопорушення.

При розгляді справи судом першої інстанції порушень вимог ст. ст. 279, 280 КУпАП не допущено, докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність відповідно до ст. 252 КУпАП, а всі обставини, що мають значення для вирішення справи, суд з наведенням відповідних мотивів встановив та правильно кваліфікував вчинене ОСОБА_1 правопорушення.

Доводи апелянта стосовно того, що в матеріалах справи відсутня інформація, що ОСОБА_1 притягується повторно за ч.2 ст. 182 КУпАП - безпідставні, оскільки в матеріалах справи знаходиться Постанова №33 від 19 березня 2015 року, якою ОСОБА_1 було визнано винним за ч.1 ст. 182 КУпАП та накладено штраф у розмірі 340 гривень. (а.с.9)

Що стосується доводів з приводу того, що при складані протоколу не вимірювався рівень шуму в магазині «Варус-25» та встановити його не можливо, то вони свого підтвердження не знайшли, будучи спростовані наступним.

Так, у відповідності до ст. 251 КУпАП, доказами у справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Суд обґрунтовано виходив із сукупності наявних у справі доказів, зокрема, пояснень свідків та раніше встановлених фактів, що у своїй сукупності безсумнівно доводять факт наявності шуму при зазначених у протоколі обставинах. Крім того в суді апеляційної інстанції ні самим ОСОБА_1 ні його захисником не було надано ніяких документів, які б спростовували пояснення свідків чи давали обґрунтовані підстави щодо їх сумнівності.

Неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які б були підставою для скасування постанови суду, апеляційним переглядом не встановлено.

Таким чином, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про необхідність залишення апеляційної скарги без задоволення, а постанови місцевого суду - без змін.

На підставі викладеного та керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

постановив:

клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження - задовольнити.

Поновити ОСОБА_1 пропущений строк на оскарження постанови Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 24 липня 2015 року.

У задоволенні апеляційної скарги ОСОБА_1 - відмовити.

Постанову Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 24 липня 2015 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 182 КУпАП та провадження закрито у зв'язку з закінченням строку накладення адміністративного стягнення - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно, остаточна і оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду /підпис/ І.К. Живоглядова

Дніпропетровської області

Копія постанови згідно до оригіналу

Суддя Апеляційного суду І.К. Живоглядова

Дніпропетровської області