Справа № 359/6526/15-п Головуючий у І інстанції Вознюк С.М.
Провадження № 33/780/581/15 Доповідач у 2 інстанції Данілов
Категорія 429 12.08.2015
ПОСТАНОВА

Іменем України

12 серпня 2015 року м. Київ

Суддя Апеляційного суду Київської області Данілов О.М., за участю:

представника митниці: ОСОБА_1;

захисника: ОСОБА_2;

особи, яка притягується до відповідальності: ОСОБА_3;

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Державної фіскальної служби України Київської митниці ДФС на постанову судді Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 17 липня 2015 року, якою:

ОСОБА_3 Владіміра, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина ОСОБА_4, працюючого приватним підприємцем, проживаючого за адресою: ОСОБА_4, м. Вінніпег, вул. Дрюрі, буд. 281;

визнано винним у скоєнні правопорушення передбаченого ст. 471 МК України та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1700 грн., вилучену валюту в розмірі 1 670 доларів США та 7 740 канадських доларів повернуто ОСОБА_3 Владіміру,-

В С Т А Н О В И В:

24.06.2015 року о 13 год. 05 хв. під час проходження митного контролю в зоні митного контролю залу «Приліт» терміналу «D» ДП МА "Бориспіль" громадянин ОСОБА_4 ОСОБА_3 Владімір (Krukovsky Vladimir), який прибув до України з ОСОБА_1, літаком авіакомпанії «Австрійські Авіалінії», рейсом № 661, обрав канал, позначений символами зеленого кольору - «зелений коридор», тим самим, відповідно до ч. 5 ст. 366 МК України заявив про те, що переміщувані ним через митний коридор України товари не підлягають письмовому декларуванню, оподаткуванню митними платежами, не підпадають під встановлені законодавством заборони та обмеження щодо вивезення з митної території України та своїми діями засвідчила факти, що мають юридичне значення.

Після перетину пасажиром „білої лінії", яка позначає закінчення зони спрощеного митного контролю „зелений коридор" на підставі п.4 ст.336 та ст.342 МК України пасажиру було задано запитання щодо наявності в нього готівки, на що він відповів, що має при собі 12 870 доларів США та 21 560 канадських доларів. Після цього громадянина ОСОБА_4 ОСОБА_3 Владіміра (Krukovsky Vladimir) разом із дружиною громадянкою України ОСОБА_5 було запрошено до службового приміщення залу "Приліт" терміналу "D" ДП МА "Бориспіль", де ними була видана готівка в розмірі 12 870 доларів США та 21 560 канадських доларів, що знаходилась в дорожній сумці пасажира (ручна поклажа). Зазначена готівка переміщувалась без ознак приховування. Зі слів громадянина ОСОБА_4 ОСОБА_3 Владіміра (Krukovsky Vladimir), готівка належить йому особисто та його дружині. Пасажири обрали проходження митного контролю через зону спрощеного митного контролю "зелений коридор", де передбачено наявність у громадян готівки у сумі, що не перевищує 10 000 євро (чи еквівалент цієї суми в іншій валюті). З виявленої суми громадянину ОСОБА_4 ОСОБА_3 Владіміра (Krukovsky Vladimir) та його дружині громадянці України ОСОБА_5 було пропущено 13 820 канадських доларів США та 11 200 доларів США (еквівалент 9 996 євро станом на 24.06.2015 рік згідно курсу НБУ на кожну особу).

На момент проходження митного контролю належним чином оформленої митної декларації та дозвільних документів пасажир не надав, до моменту перетину ним «білої лінії» до інспекторів митниці з приводу декларування готівки не звертався. Своїми діями громадянин ОСОБА_4 ОСОБА_3 Владімір (Krukovsky Vladimir) під час проходження митного контролю в залі «Приліт» терміналу «D» ДП МА «Бориспіль» порушив встановлений ст. 366 МК України порядок проходження митного контролю в зонах (коридорах) спрощеного митного контролю.

Зазначені дії, що полягають у переміщенні через митний кордон України громадянином ОСОБА_4 ОСОБА_3 Владіміром (Krukovsky Vladimir), який формою проходження митного контролю обрав проходження через «зелений коридор», готівки в обсязі, що підлягає обов'язковому письмовому декларуванню відповідно до Постанови Правління НБУ від 27.05.2008 № 148, мають ознаки порушення митних правил, передбаченого ст. 471 МК України.

Постановою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 17 липня 2015 року ОСОБА_3 Владіміра визнано винним у скоєнні правопорушення передбаченого ст. 471 МК України та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1700 грн., вилучену валюту в розмірі 1 670 доларів США та 7 740 канадських доларів повернуто ОСОБА_3 Владіміру

В апеляційній скарзі Київська митниця ДФС просить скасувати постанову Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 17 липня 2015 року відносно громадянина ОСОБА_4 ОСОБА_3 Владіміра в повному обсязі, постановити нову постанову, якою ОСОБА_3 Владіміра визнати винним у вчиненні порушення митних правил за ст. 471 МК України та застосувати до нього стягнення у виді штрафу в розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1 700 гривень та конфіскації затриманої по справі іноземної валюти в розмірі 1 670 доларів США та 7 740 канадських доларів.

Вислухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, суд приходить до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Згідно з вимогами ст. ст. 245, 252 КУпАП під час провадження у справах про адміністративні правопорушення забезпечується всебічне, повне та об'єктивне дослідження всіх обставин справи, вирішення її в точній відповідності із Законом.

Відповідно до ст. 280 КУпАП суддя зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

В якості обґрунтування постанови, суддя першої інстанції виходив із того, що єдине діяння, яке вчинив ОСОБА_3 Владімір полягає в ненаданні митному органу відповідної декларації, а шкода, яку останній потенційно міг завдати державі, була незначною: він не ухилявся від сплати мита та інших зборів і не завдав державі іншої шкоди. Застосування конфіскації, предметів порушення митних правил, є порушенням положень ст. 1 Протоколу №1 до Конвенції «З захисту прав і основних свобод людини», тобто є не пропорційним, оскільки покладає на ОСОБА_3 Владіміра індивідуальний надмірний тягар.

На підставі ст. 33 КУпАП, при накладенні стягнення враховується характер вчиненого правопорушення, особа правопорушника, ступінь вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність.

Суд першої інстанції врахував характер скоєного, особу правопорушника, який щиро розкаявся, правопорушення вчинив вперше та з необережності, а також те, що вилучена валюта ввозилась на митну територію України для потреби родини та необхідності проведення лікування, а тому конфіскація вилученої валюти, буде сприяти лише погіршенню матеріального становища ОСОБА_3 Владіміра і членів його сім'ї, та не сприятиме його вихованню та попередженню вчиненню нових порушень.

Місцевий суд прийшов до висновку, що на правопорушника має бути накладено стягнення у виді штрафу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів громадян, що становить 1700 грн., а підстав для застосування додаткового покарання - конфіскації вилученої валюти немає.

З такими висновкам погоджуюсь, оскільки вони ґрунтуються на матеріалах справи та узгоджуються з нормами законодавства України.

Як вбачається з матеріалів справи, зокрема протоколу про порушення митних правил та протоколу опитування (а.с.2-10), на запитання співробітників митниці, громадянин ОСОБА_3 Владімір повідомив конкретну суму готівкових коштів, яка належить йому та його дружині, та знаходилась в дорожній сумці пасажира.

Дані, які б давали суду підстави вважати, що шляхом застосування конфіскації буде попереджена інша незаконна діяльність - легалізація злочинних доходів, торгівля наркотиками, фінансування тероризму, ухилення від сплати податків, тощо - відсутні.

З пояснень ОСОБА_3 Владіміра вбачається, що під час проходження митного контролю, він з дружиною, не знайшли в залі жодного працівника митниці, тому пішли по «зеленому» коридору з метою дізнатися, де знаходяться декларації на «червоний» коридор. Після перетину «білої лінії» повідомив працівнику митниці про те, що в нього є певна сума грошей, яку він не приховує і бажає задекларувати.

Під час розгляду справи було встановлено, що кошти, які знаходились у ОСОБА_3 Владіміра під час проходження ним митного контролю не мали ознак приховування, про їх кількість було повідомлено працівників митниці. Дані, які б свідчили про незаконність походження коштів, в матеріалах справи відсутні.

Крім цього, встановлено, що вилучені кошти, необхідні були у ОСОБА_3 Владіміру для лікування та допомоги родичам.

З урахуванням вищевикладеного, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про те, що застосування конфіскації є непропорційним скоєному правопорушенню та покладає на громадянина ОСОБА_3 Владіміра «індивідуальний надмірний тягар».

Приймаючи до уваги вищевказані обставини та дані, на які послався суддя при визначенні стягнення для ОСОБА_3 Владіміра та, вважаючи сукупність наведених даних такими, що свідчать про виключність обставин, апеляційний суд вважає за можливе погодитись з постановою суду першої інстанції щодо незастосування до ОСОБА_3 Владіміра стягнення у вигляді конфіскації коштів, яке оспорюється апелянтом, з обґрунтувань, зазначених в постанові судді, які стали підставою для застосування при вирішенні даного питання положень ст. 1 Протоколу №1 до Європейської Конвенції «З захисту прав і основних свобод людини».

Доводи, які зазначені в апеляційній скарзі, апеляційний суд вважає такими, що не впливають на правильність висновків суду першої інстанції та законність прийнятого рішення.

На підставі наведеного та керуючись ст. 294 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Державної фіскальної служби України Київської митниці ДФС залишити без задоволення, а постанову Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 17 липня 2015 року щодо ОСОБА_3 Владіміра без змін.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

СУДДЯ