АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Матеріал № 639/5243/15-П Слідчий суддя: Федюшин М.В.
Провадження № 33/790/375/15
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 серпня 2015 р. суддя апеляційного суду Харківської області Зубков Л.Я. за участю потерпілого ОСОБА_1 та особи щодо якої був складений протокол про адміністративне правопорушення ОСОБА_2, розглянув в судовому засіданні в м. Харкові справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Жовтневого районного суду м. Харкова від 16 червня 2015р.

Цією постановою закрите провадження по справі щодо ОСОБА_2 за відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Згідно складеному щодо ОСОБА_2 протоколу про адміністративне правопорушення, 26 травня 2015 р. вона, керуючи автомобілем НОМЕР_1, по вул. Полтавський Шлях в м. Харкові, в порушення п. 16-5 Правил дорожнього руху України, почала рух через перехрестя з вул. Наріманова на зелений сигнал світлофора не давши закінчити проїзд перехрестя автомобілю НОМЕР_2, допустивши зіткнення цих транспортних засобів, що спричинило їх механічні пошкодження.

Закриваючи провадження по справі суддя послався на те, що ОСОБА_2 в даному випадку керувала транспортним засобом з дотриманням правил дорожнього руху.

ОСОБА_1 в апеляційній скарзі просить вказану судову постанову скасувати та визнати ОСОБА_2 винною в даній дорожньо транспортній пригоді, посилаючись на помилковість висновку судді щодо відповідності її дій правилам дорожнього руху.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 на підтримку апеляційної скарги, заперечення ОСОБА_2 проти її задоволення та дослідивши матеріали справи у сукупності з відомостями про роботу вказаного світлофорного обєкту що надійшли від Комунального підприємства « Харків Сигнал », - підстав до задоволення апеляційної скарги не вбачаю.

Згідно вимог п. 16.5 Правил дорожнього руху України, у разі ввімкнення сигналу світлофора, що дозволяє рух, водій зобовязаний дати дорогу транспортним засобам, що завершують рух через перехрестя.

В той же час,у розумінні п. 16.8 Правил, цією перевагою в русі користуються водії, які виїхали на перехрещення проїздних частин згідно із сигналом світлофора, що дозволяє рух.

ОСОБА_1 пояснив, що виїзджав на перехрестя саме на такий сигнал світлофора, та хоча і поза зоною його видимості ( виїжджаючи з прилеглої території автостоянки ринку « Сказка»), однак орієнтуючись на зелений сигнал іншого світлофора, який дозволяв перехід пішоходів через проїздну частину вул. Полтавський Шлях, та спрацьовував, за його ствердженням, синхронно з сигналом світлофора, що дозволяв рух транспорту з віл. Наріманова в напрямку руху автомобіля, яким він керував.

Однак, ці пояснення ОСОБА_1 не узгоджуються зі схемою організації руху на даному світлофорному обєкті, згідно з якою світлофори СП3, СП4 припиняють свою роботу в режимі дозволу руху пішоходів через проїздну частину вул. Полтавський Шлях за 10 сек., а світлофор СТ7, СТ8 в режимі дозволу виїзду транспорту з вул.. Наріманова на перехрестя з вул. Полтавський Шлях 37 сек., до ввімкнення сигнала світлофорів СТ5, СТ6, СТ9, СТ10, що дозволяють рух транспорту по вул. Полтавський Шлях в обидва напрямки.

Зазначене свідчить про те, що по перше, світлофори, які регулюють рух пішоходів через проїздну частину вул. Полтавський Шлях та виїзд транспорту з вул. Наріманова на перехрестя з вул. Полтавський Шлях працюють не синхронно, а по друге, оскільки автомобіль під керуванням ОСОБА_2 почав рухатися по вул. Полтавський Шлях через перехрестя з вул. Наріманова на сигнал світлофора, який дозволяв йому рух, а зі змісту долученого до матеріалів справи відеозапису обставин даної дорожньо транспортної пригоди обидва автомобілі почали виїзд на перехрестя майже одночасно, то можливість виїзду на перехрестя автомобіля під керування ОСОБА_1 на сигнал світлофора, який би дозволяв йому рух, виключалася.

Тому, ствердження ОСОБА_1 про те, що в даній дорожньо транспортній ситуації він мав перевагу перед водієм ОСОБА_2 щодо черговості проїзду даного перехрестя, є безпідставним.

Приймаючи до уваги наведене у сукупності з тим що проїзд перехрестя ОСОБА_1 почав здійснювати в умовах обмеженої видимості цього маневру для водія ОСОБА_2 у звязку находженням на перехресті довгомірного тролейбуса, який завершував рух через перехрестя в напрямку вул. Наріманова, - висновок судді про те, що дії ОСОБА_2 не знаходилися в протиріччі з вимогами п. 16.5 Правил дорожнього руху України, є обґрунтованим.

На підставі викладеного, керуючись ст. 294 КУпАП,-

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову судді Жовтневого районного суду м. Харкова від 16 червня 2015 р. про закриття провадження по справі щодо ОСОБА_2 за відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП залишити без змін.

Постанова є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя -