АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

Іменем України

26 серпня 2015 року суддя Апеляційного суду Дніпропетровської області Живоглядова І.К., за участю ОСОБА_1, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпропетровську, апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Першотравенського міського суду Дніпропетровської області від 30 липня 2015 року у справі про адміністративне правопорушення, якою

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, приватного підприємця, яка проживає за адресою: АДРЕСА_1

визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, з накладенням адміністративного стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами строком на один рік, -

встановив:

постановою Першотравенського міського суду Дніпропетровської області від 30 липня 2015 року ОСОБА_1. визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, з накладенням на неї адміністративного стягнення у вигляді позбавлення права керування строком на один рік.

При обставинах, зазначених у постанові суду першої інстанції, ОСОБА_1 визнана винною у тому, що вона 15 травня 2015 року о 23 годині 47 хвилин, рухаючись по вул. Чайковського в районі перехрестя з вул. Шкільна у м. Першотравенськ, керувала транспортним засобом «Деу» д/н НОМЕР_1, з явними ознаками алкогольного сп'яніння та на вимогу працівника ДАІ пройти відповідний огляд на стан сп'яніння у присутності двох свідків відмовилася, чим припустилася порушення вимог п. 2.5 Правил дорожнього руху.

Не погоджуючись з вищевказаною постановою суду, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій просить постанову суду скасувати, закривши провадження у справі через відсутність складу адміністративного правопорушення.

На переконання апелянта, суд першої інстанції однобічно розглянув справу. Судом у постанові не наведено належних мотивів чому були прийняті до уваги докази вини і залишені поза увагою докази, що спростовують її наявність.

Зокрема, апелянт зазначає, що судом не надано належну оцінку поясненнями свідків, які підтвердили факт того, що у їх присутності ніхто не пропонував їй пройти відповідний огляд на стан сп'яніння. Таким чином суд не перевірив чи відповідають дії працівників ДАІ вимогам ст. 266 КУпАП.

Крім цього, залишилося не з'ясованим причини відсутності у матеріалах справи відеозапису з місяці зупинки та причини зупинки ОСОБА_1 працівником ДАІ.

У судовому засіданні апеляційного суду ОСОБА_1 подану апеляційну скаргу підтримала у повному обсязі та просила її задовольнити.

Разом з тим пояснила, що дійсно у зазначений час та місці керувала транспортним засобом, під'їхавши до місця свого постійного проживання, припаркувала свій автомобіль та пішла до дому. У під'їзді будинку на неї напав їй незнайомий чоловік, який з метою її утримати почав викручувати їй руки та порвав верхній одяг, проте їй вдалося вирватись і вона побігла до квартири своєї свекрові.

Суд апеляційної інстанції, заслухавши апелянта, вивчивши матеріали справи, дослідивши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах апеляційної скарги, дійшов висновку, що у її задоволенні необхідно відмовити з наступних підстав.

З постанови суду слідує, що свої висновки щодо винуватості ОСОБА_1 в ухиленні від проходження огляду на стан сп'яніння, тобто у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, суд мотивував наявними у справі доказами вини.

Зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення (а.с. 1) у відповідності до якого знайшов своє підтвердження факт зупинки транспортного засобу, яким керувала ОСОБА_1, яка мала відповідні ознаки алкогольного сп'яніння і відмовився від огляду для встановлення стану сп'яніння. Достовірність факту ухилення від огляду, судом була встановлена із пояснень свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3, які підтвердили факт ухиляння ОСОБА_1 від спілкування з працівниками ДАІ та її відмову пройти відповідний огляд на стан сп'яніння. Пояснення зазначених свідків повністю погоджуються із поясненнями працівників ДАІ, які були допитані у суді першої інстанції.

Так, у відповідності до диспозиції ч. 1 ст. 130 КУпАП, адміністративна відповідальність настає як за керування у стані сп'яніння, так і за ухилення особи від проходження огляду для встановлення стану сп'яніння.

Поряд з цим, у частинах 3-4 ст. 266 КУпАП закріплено, що у випадку не згоди водія з результатами проведеного огляду на місці, огляд особи на стан сп'яніння може бути проведеним у найближчому медичному закладі охорони здоров'я. Особа, яка підозрюється у керуванні транспортним засобом у стані сп'яніння, також має право самостійно пройти відповідний огляд протягом двох годин.

З аналізу наведених норм вбачається, що через надто високу суспільну небезпечність керування транспортними засобами у стані сп'яніння, законодавцем до даної категорії правопорушень було віднесено і відмову від проходження огляду на стан сп'яніння. Разом з чим, чинним законодавством було розширено і права особи, зокрема, у випадку не згоди із результатами огляду, особа наділена правом самостійно пройти відповідний огляд на стан сп'яніння.

Як вбачається із протоколу (а.с. 1) працівниками ДАІ: Гарнатко І.О. та Макаровим Д.В., - 15 травня 2015 року здійснювалося патрулювання по вул. Чайковського, зокрема, і в районі вул. Шкільна у м. Першотравенськ Дніпропетровської області. На вказаній ділянці дороги приблизно о 23 годині 47 хвилин по вул. Чайковського рухалася ОСОБА_1 на автомобілі НОМЕР_2, яка, проігнорувавши вимогу працівника ДАІ про зупинку, продовжила свій рух у двір будинків №8 та №10 по вул. Октябрська, де, зупинивши свій транспортний засіб, швидко відходила від нього, намагаючись втекти, що підтверджується наявним відеозаписом (а.с. 17), поясненнями інспекторів ДАІ у місцевому суді, а також поясненнями самої ОСОБА_1 у суді апеляційної інстанції.

Під час дослідження наявного у матеріалах відеозапису з відеореєстратора патрульного автомобіля також було встановлено, що зупинка транспортного засобу «Деу», під керуванням ОСОБА_1 супроводжувалося проблисковими маячками, а в світлі фар патрульного автомобіля ОСОБА_1 намагався зупинити працівник ДАІ.

Таким чином, до доводів апелянта в тій частині, що на неї у під'їзді було скоєно напад з боку працівника ДАІ, як невідомої особи - не знайшли свого підтвердження, оскільки з відеозапису чітко видно момент зупинки ОСОБА_1 працівником ДАІ.

Крім цього, факт ухилення особи від спілкування із працівниками ДАІ підтвердженого поясненнями ОСОБА_2 та ОСОБА_3, допитаних у суді першої інстанції, які підтвердили факт того, що ОСОБА_1 дійсно ухилялася від спілкування із працівниками ДАІ шляхом втечі від них, її поведінка явно свідчила про алкогольне сп'яніння. Також свідки підтвердили той факт, що працівники ДАІ пропонували ОСОБА_1 пройти відповідний огляд на стан сп'яніння, проте остання, тікаючи від них, відмовилася від будь-якого огляду.

Підсумовуючи викладене, а також враховуючи пояснення апелянта у апеляційному суді, що вона раніше притягалася до адміністративної відповідальності за керування транспортним засобом у стані сп'яніння, стає очевидним, що ОСОБА_1, розуміючи протиправність своїх дій, та з метою уникнення від відповідальності за скоєне, намагалась уникнути від спілкування із працівниками ДАІ шляхом втечі від останніх.

Доводи того, що у матеріалах справи відсутній відеозапис з місця події, то ці обставини жодним чином не можуть свідчити про невинуватість особи, оскільки наявність відеозапису не є обов'язковою, а доказами по справі можуть бути будь-які данні, які свідчать чи спростовують наявність вини.

Щодо обґрунтованості зупинки транспортного засобу працівниками ДАІ, то данні обставини не мають жодного відношення до предмету оскарження. А посилання на порушення працівниками ДАІ процедури проведення огляду закріпленої у ст. 266 КУпАП також безпідставні і необґрунтовані, оскільки ухилення від огляду було підтверджено поясненнями свідків, правдивість і об'єктивність яких жодних сумнівів не викликає.

Таким чином, висновки суду першої інстанції знайшли своє підтвердження щодо винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Під час перегляду справи апеляційним судом було встановлено, що судом першої інстанції під час розгляду справи порушень ст. ст. 279, 280 КУпАП не допущено, докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність відповідно до ст. 252 КУпАП, а всі обставини, що мають значення для вирішення справи, суд з наведенням відповідних мотивів встановив та правильно кваліфікував, обравши вид та розмір стягнення, яке повністю відповідає суспільній небезпеці вчиненого, є справедливим та достатнім для виправлення зазначеної особи та недопущення нею у майбутньому аналогічних правопорушень.

За таких обставин, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а постанову місцевого суду - без змін.

На підставі викладеного та керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

постановив:

у задоволенні апеляційної скарги ОСОБА_1 про скасування постанови суду - відмовити.

Постанову Першотравенського міського суду Дніпропетровської області від 30 липня 2015 року, якою ОСОБА_1 визнано винною за ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено на неї стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами строком на один рік - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно, остаточна і оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Дніпропетровської області І.К.Живоглядова