Краматорський міський суд Донецької області
Провадження № 3/234/981/15
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 серпня 2015 року м. Краматорськ

Суддя Краматорського міського суду Донецької області Карпенко О.М.

за участі секретаря Аксеніної В.М.

прокурора Красільнік П.П.

особи, що притягається до відповідальності ОСОБА_1

захисника ОСОБА_2

розглянувши матеріали, які надійшли від прокурора відділу забезпечення виконання функцій військових прокуратур в районах проведення антитерористичної операції управління нагляду за додержанням законів обєднаними силами антитерористичної операції Головної військової прокуратури Генеральної прокуратури України підполковника юстиції ОСОБА_3,

про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, українця, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_3, одруженого, неповнолітніх дітей на утриманні немає; перебуває на посаді начальника Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, 9 ранг, 4 категорія державного службовця, проживаючого: ІНФОРМАЦІЯ_4, кв.№37.

раніше до адміністративної відповідальності не притягувався.

За ч.1, ч.2 ст. 172-7 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1, обіймаючи посаду начальника Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, будучи державним службовцем, порушив обмеження, передбачені ч. 1 ст. 27, п. 1, 2, 3, 4 ч. 1 ст. 28 Закону України «Про запобігання корупції» (ч. 1 ст. 9, п. 1, 2 ч. 1 ст. 14 Закону України «Про засади запобігання і протидії корупції»), ст. 16-1 Закону України «Про державну службу» та ст. 15 Закону України «Про правила етичної поведінки» щодо запобігання і врегулювання конфлікту інтересів, не повідомив про наявність у нього реального конфлікту інтересів,вчинив дії та приймав рішення в умовах реального конфлікту інтересів, а саме свідомо та умисно прийняв на роботу близьку йому особу - свого сина ОСОБА_4 та в подальшому надавав йому переваги - видавав накази про заохочення, надання грошової допомоги і відпустки, у звязку з чим в діях ОСОБА_1 наявні ознаки адміністративних правопорушень, повязаних з корупцією, відповідальність за які передбачено ч. 1, ч. 2 ст. 172-7 КУпАП.

Дане адміністративне корупційне правопорушення ОСОБА_1І вчинив за наступних обставин.

Наказом Міністра юстиції України від 10.12.2014 №2700/к ОСОБА_1 призначено на посаду начальника Головного управління юстиції у Донецькій області із збереженням 11 рангу державного службовця, а наказом Міністра юстиції України № 272/к від 12.02.2015 ОСОБА_1 переведено з посади начальника Головного управління юстиції у Донецькій області на посаду начальника Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, із присвоєнням 9 рангу 4 категорії державного службовця.

Згідно з приміткою до статті 172-7 КУпАП, на підставі підпункту «в» пункту 1 частини 1 статті 3 Закону України «Про запобігання корупції» (підпункту «в» пункту 1 частини 1 статті 4 Закону України «Про засади запобігання і протидії корупції»), ОСОБА_1 є субєктом відповідальності за корупційні правопорушення.

Відповідно до ст. 16-1 Закону України «Про державну службу» у разі виникнення конфлікту інтересів під час виконання службових повноважень державний службовець зобовязаний негайно доповісти про це своєму безпосередньому керівникові. Безпосередній керівник державного службовця зобовязаний вжити всіх необхідних заходів, спрямованих на запобігання конфлікту інтересів, шляхом доручення виконання відповідного службового завдання іншому державному службовцю, особистого виконання службового завдання чи в інший спосіб, передбачений законодавством.

Статтею 15 Закону України «Про правила етичної поведінки» визначено, що особи, уповноважені на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, незважаючи на особисті інтереси, вживають вичерпних заходів щодо недопущення конфлікту інтересів, а також не допускають вчинення дій чи бездіяльності, що можуть спричинити виникнення конфлікту інтересів або створити враження його наявності.

20.11.2014 ОСОБА_1 письмово попереджений про спеціальні обмеження, встановлені Законами України „Про державну службу та „Про засади запобігання і протидії корупції, в тому числі щодо обовязку уживати заходів по недопущенню будь-якої можливості виникнення конфлікту інтересів, а також невідкладного повідомлення безпосереднього керівника про наявність конфлікту інтересів.

Таким чином, обіймаючи вищевказані посади ОСОБА_1 достовірно знав вимоги законодавства, які спрямовані на недопущення конфлікту інтересів.

Проте, незважаючи на обізнаність з вимогами вищевказаного законодавства ОСОБА_1, порушуючи обмеження, передбачені ч. 1 ст. 27, п. 1, 2 ч. 1 ст. 28 Закону України «Про запобігання корупції» (ч. 1 ст. 9, п. 1, 2 ч. 1 ст. 14 Закону України «Про засади запобігання і протидії корупції»), досконально знаючи про призначення 02.02.2015 року на посаду головного спеціаліста відділу представництва інтересів органів державної реєстрації прав та правової роботи реєстраційної служби Головного управління юстиції у Донецькій області свого сина ОСОБА_4, який є близькою особою, діючи в його інтересах, свідомо та умисно ніяких заходів щодо недопущення виникнення реального конфлікту інтересів не вжив та безпосереднього керівника про наявність такого конфлікту, не повідомив.

Продовжуючи свою протиправну діяльність ОСОБА_1, порушуючи обмеження, передбачені ч. 1 ст. 27, п. 3, 4 ч. 1 ст. 28 Закону України «Про запобігання корупції» (ч. 1 ст. 9, п. 1, 2 ч. 1 ст. 14 Закону України «Про засади запобігання і протидії корупції»), достовірно знаючи, що ОСОБА_4 може перебувати у його безпосередньому (прямому) підпорядкуванні, видав наказ від 10.03.2015 року №396/1 про переведення свого сина ОСОБА_4, головного спеціаліста відділу представництва інтересів органів державної реєстрації прав та правової роботи реєстраційної служби Головного управління юстиції у Донецькій області на посаду головного спеціаліста відділу з питань нотаріату Головного територіального управління юстиції у Донецькій області.

Крім цього, ОСОБА_1, продовжуючи використовувати своє службове становище впродовж лютого-червня 2015 року заходів щодо врегулювання реального конфлікту інтересів не вживав, навпаки свідомо та умисно вчиняв дії та приймав рішення на користь своєї близької особи - ОСОБА_4, видав низку наказів, якими надав йому переваги, а саме:

●наказом начальника Головного управління юстиції у Донецькій області ОСОБА_1 від 11.02.2015 №29/6 за сумлінне ставлення до виконання службових обовязків ОСОБА_4 премійовано у розмірі 400% від посадового окладу;

●наказом начальника Головного територіального управління юстиції у Донецькій області ОСОБА_1 від 01.04.2015 №664а/1 ОСОБА_4 надано матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань у розмірі середньомісячної заробітної плати;

●наказом начальника Головного територіального управління юстиції у Донецькій області ОСОБА_1 від 24.04.2015 №519/4 за сумлінне ставлення до виконання службових обовязків ОСОБА_4 премійовано у розмірі 400% від посадового окладу;

●наказом начальника Головного територіального управління юстиції у Донецькій області ОСОБА_1 від 24.04.2015 №519/4 ОСОБА_4 надано додаткову оплачувану відпустку для написання дипломної роботи тривалістю 68 календарних днів з 24 квітня по 30 червня 2015 року.

Лише 01.07.2015, ОСОБА_1, отримавши інформацію про розпочату Міністерством юстиції службову перевірку за вищевказаними допущеними ним порушеннями антикорупційного законодавства, своїм наказом №1581/1 звільнив ОСОБА_4 з посади головного спеціаліста відділу з питань нотаріату Головного територіального управління юстиції у Донецькій області за угодою сторін.

Згідно з даними Міністерства юстиції України (лист від 31.07.2015 р. № 14-25/2078) повідомлення про наявність конфлікту інтересів (спільної роботи близьких осіб) від начальника Головного територіального управління юстиції, до Міністерства юстиції не надходили.

У судовому засіданні прокурор Красільнік П.П. підтримав протокол про вчинення адміністративного правопорушення повністю та просив притягнути ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, вказуючи, що за наведених у протоколі обставин у його діях є склад правопорушення, передбаченого ч.1,2 ст. 172-7 Кодексу України про адміністративні правопорушення, просив обрати ОСОБА_1 стягнення із застосуванням ст.36 КУпАП у вигляді штрафу у розмірі 400 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, а саме 6800 грн.

ОСОБА_1 в судовому засіданні свою вину не визнав та пояснив, що дійсно наказом Міністра юстиції України від 10.12.2015 року він призначений начальником Головного управління юстиції Донецької області, а 12.02.2015 року наказом Міністра юстиції України №272 був переведений на посаду начальника Головного територіального управління юстиції в Донецькій області. На підставі з наказом №12/2 від 02.02.2015 року заступником начальника Головного управління юстиції в Донецькій області ОСОБА_5Я, був прийнятий по переводу на посаду головного спеціаліста представництва інтересів органів державної регістрації прав та правової роботи, ОСОБА_4 При цьому, реєстраційна служба, хоча і входила в склад Головного управління, однак мала самостійний статус, прийом та звільнення з роботи здійснював безпосередньо ОСОБА_5 У звязку з реорганізацією управління, всі працівники реєстраційної служби були переведені на різноманітні посади, ОСОБА_4 згідно наказу 396/1 від 10.03.2015 року був переведений на посаду головного відділу з питань нотаріату. Безпосереднього підпорядкування ОСОБА_4 йому не було. Що стосується нарахування премій ОСОБА_4, дійсно ним підписувалися накази №29/6 від 11.02.2015 року, № 294/4 від 23.03.2015 року, №519/4 від 24.04.2015 року, згідно яким нараховувалась та виплачувалася премія працівникам Головного управління юстиції. Премії виплачувались у звязку з економією фонду заробітної плати. В ціх наказах є і ОСОБА_4, при цьому йому премія призначалася на рівних зі всіма спеціалістами. Таким чином вважає, що не допустив жодного порушення антикорупційного законодавства.

Свідок ОСОБА_6 в судовому засіданні пояснила, що з 12.02.2015 року працює на посаді начальника управління кадрової роботи та державної службу Головного територіального управління юстиції в Донецькій області. В її обовязки входить реалізація державної політики у сфері державної служби та з питань кадрової роботи. ОСОБА_1 наказом Міністра юстиції від 10.12.2014 року призначений на посаду начальника Головного управління юстиції у Донецькій області. Наказом від 12.02.2015 року його переведено на посаду начальника Головного територіального управління юстиції у Донецькій області. З приводу ОСОБА_4, який є сином ОСОБА_1 пояснила, що наказом реєстраційної служби Головного управління юстиції у Донецькій області №12/2 від 02.02.2015 року, його призначено на посаду головного спеціаліста відділу представництва інтересів органів державної реєстрації прав та правової роботи реєстраційної служби Головного управління юстиції у Донецькій області за переведенням з Головного управління юстиції у Харьківській області із присвоєння 13 ранку 6 категорії державних службовців. Наказом Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, якій підписаний начальником Головного управліннґ ОСОБА_1 від 10.03.2015 року, ОСОБА_4 переведено на посаду головного спеціаліста відділу з питань нотаріату Головного територіального управління юстиції. З цього часу, ОСОБА_1 порушив вимоги ЗУ «Про засади запобігання і протидії корупції» та «Про запобігання корупції» щодо обмеження спільної роботи близьких осіб, так як ОСОБА_1 є батьком ОСОБА_4та в своїй діяльності упродовж березня-червня 2015 року на підставі своїх наказів призначав своєму сину премії, надбавки. На її неодноразові наполягання щодо звільнення з посади державної служби власного сина, так як це є порушенням антикорупційного законодавства, ОСОБА_1 не реагував, а навпаки взагалі не повідомив Міністерство юстиції України, як передбане діючим законодавством про те, що під його керівництвом у нього працює власний син і є наявність реального конфлікту інтересів.

Свідок ОСОБА_7 в судовому засіданні пояснив, що працює на посаді начальника відділу нотаріату Головного територіального управління юстиції у Донецькій області. ОСОБА_1 його безпосередній керівник. На посаді головного спеціаліста у відділі нотаріату працював ОСОБА_8 Всі вказівки керівництвом надавалися йому, а він надавав їх ОСОБА_4 Подання про нарахування премій його підлеглим підписував він, а вже сам наказ про нарахування керівництво.

Вислухавши пояснення ОСОБА_1 свідків, дослідивши письмові матеріали справи, заслухавши думку прокурора, суд дійшов переконання про наявність в діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ч.1, 2 ст. 172-7 Кодексу України про адміністративні правопорушення, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно ст. ст. 245, 280 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи і вирішення її у точній відповідності з законом.

Відповідно до ст. 251 КУпАП фактичні дані, що стосуються справи, зокрема наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність особи в його вчиненні, інші обставини, встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, іншими документами.

Відповідно до положень ст. 172-7 КУпАП адміністративна відповідальність за цією статтею виникає у разі неповідомлення особою безпосереднього керівника, у випадках передбачених законом, про наявність конфлікту інтересів. А згідно ч. 2 вказаної статті під конфліктом інтересів слід розуміти суперечність між особистими інтересами особи та її службовими повноваженнями, наявність яких може вплинути на об'єктивність або неупередженість прийняття рішень, а також на вчинення чи не вчинення дій під час виконання наданих їй службових повноважень.

Статтею 1 Закону України «Про засади запобігання і протидії корупції» визначено, що безпосереднє підпорядкування - відносини прямої організаційної або правової залежності підлеглої особи від її керівника, в тому числі через вирішення (участь у вирішенні) питань прийняття на роботу, звільнення з роботи, застосування заохочень, дисциплінарних стягнень, надання вказівок, доручень, контролю за їх виконанням.

Близькі особи - чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, рідний брат, рідна сестра, дід, баба, прадід, прабаба, внук, внучка, правнук, правнучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи "піклувальник, особа, яка перебуває під опікою або піклуванням, а також особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом і мають взаємні права та обов'язки із суб'єктом, зазначеним у частині першій статті 4 цього Закону, в тому числі особи, які спільно проживають, але не перебувають у шлюбі.

Статтею 1 Закону України «Про запобігання корупції», який вступив в силу 26 квітня 2015 року визначено, що пряме підпорядкування - відносини прямої організаційної або правової залежності підлеглої особи від її керівника, в тому числі через вирішення (участь у вирішенні) питань прийняття на роботу, звільнення з роботи, застосування заохочень, дисциплінарних стягнень, надання вказівок, доручень тощо, контролю за їх виконанням;

Близькі особи - особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом і мають взаємні права та обов'язки із суб'єктом, зазначеним у частині першій статті 3 цього Закону (крім осіб, взаємні права та обов'язки яких із суб'єктом не мають характеру сімейних), у тому числі особи, які спільно проживають, але не перебувають у шлюбі, а також - незалежно від зазначених умов - чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, рідний брат, рідна сестра, дід, баба, прадід, прабаба, внук, внучка, правнук, правнучка, зять, невістка, тесть, теща, свекор, свекруха, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, особа, яка перебуває під опікою або піклуванням згаданого суб'єкта.

Окрім цього, ст. 1 Закону України «Про засади запобігання і протидії корупції» визначено поняття конфлікту інтересів - суперечність між особистими майновими, немайновими інтересами особи ЧИ і близьких їй осіб та її службовими повноваженнями, наявність якої може Ц вплинути на об'єктивність або неупередженість прийняття рішень, а 1 також на вчинення чи невчинення дій під час виконання наданих їй службових повноважень.

Абзацом 2 частини 1 статті 14 Закону України «Про засади запобігання і протидії корупції» передбачено, що особи, зазначені у пункті 1 та підпунктах «а», «б» пункту 2 частини 1 статті 4 цього Закону зобовязані уживати заходів щодо недопущення будь-якої можливості виникнення конфлікту інтересів та невідкладно у письмовій формі повідомляти безпосереднього керівника про наявність конфлікту інтересів.

В редакції Закону України «Про запобігання корупції» визначені поняття - потенційний конфлікт інтересів - наявність у особи приватного інтересу у сфері, в якій вона виконує свої службові чи представницькі повноваження, що може вплинути на об'єктивність чи неупередженість прийняття нею рішень, або на вчинення чи невчинення дій під час виконання зазначених повноважень, а також реальний конфлікт інтересів - суперечність між приватним інтересом особи та її службовими чи представницькими повноваженнями, що впливає на об'єктивність або неупередженість прийняття рішень, або на вчинення чи невчинення дій під час виконання зазначених повноважень.

Так в судовому засіданні встановлено, що Наказом Міністра юстиції України від 10.12.2014 №2700/к ОСОБА_1 призначено на посаду начальника Головного управління юстиції у Донецькій області із збереженням 11 рангу державного службовця, а наказом Міністра юстиції України № 272/к від 12.02.2015 ОСОБА_1 переведено з посади начальника Головного управління юстиції у Донецькій області на посаду начальника Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, із присвоєнням 9 рангу 4 категорії державного службовця.

В своїй діяльності ОСОБА_1 повинен керуватись вимогами Законів України «Про державну службу» та «Про правила етичної поведінки», які регламентують обовязки та правила для державного службовця, а саме:

Відповідно до ст. 16-1 Закону України «Про державну службу» у разі виникнення конфлікту інтересів під час виконання службових повноважень державний службовець зобов'язаний негайно доповісти про це своєму безпосередньому керівникові. Безпосередній керівник державного службовця зобов'язаний вжити всіх необхідних заходів, спрямованих на запобігання конфлікту інтересів, шляхом доручення виконання відповідного службового завдання іншому державному службовцю, особистого виконання службового завдання чи в інший спосіб, передбачений законодавством.

Статтею 15 Закону України «Про правила етичної поведінки» визначено, що особи, уповноважені на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, незважаючи на особисті інтереси, вживають вичерпних заходів щодо недопущення конфлікту інтересів, а також не допускають вчинення дій чи бездіяльності, що можуть спричинити виникнення конфлікту інтересів або створити враження його наявності.

20.11.2014 ОСОБА_1 письмово попереджений про спеціальні обмеження, встановлені Законами України „Про державну службу" та „Про засади запобігання і протидії корупції", в тому числі щодо обов'язку уживати заходів по недопущенню будь-якої можливості виникнення конфлікту інтересів, а також невідкладного повідомлення безпосереднього керівника про наявність конфлікту інтересів.

Обіймаючи вищевказані посади ОСОБА_1 достовірно знав вимоги законодавства, які спрямовані на недопущення конфлікту інтересів, проте незважаючи на обізнаність з вимогами вищевказаного законодавства ОСОБА_1, знаючи про призначення 02.02.2015 року на посаду головного спеціаліста відділу представництва інтересів органів державної реєстрації прав та правової роботи реєстраційної служби Головного управління юстиції у Донецькій області свого сина - ОСОБА_4, який є близькою особою, ніяких заходів щодо недопущення виникнення реального конфлікту інтересів не вжив та безпосереднього керівника про наявність такого конфлікту, не повідомив.

Крім цього, ОСОБА_1, продовжуючи використовувати своє службове становище впродовж лютого-червня 2015 року заходів щодо врегулювання реального конфлікту інтересів не вживав, навпаки свідомо та умисно вчиняв дії та приймав рішення на користь своєї близької особи -ОСОБА_4, видав низку наказів, якими надав йому переваги, а саме:

Так в судовому засіданні досліджені накази, а саме:

- наказ начальника Головного управління юстиції у Донецькій області ОСОБА_1 від 11.02.2015 №29/6 за сумлінне ставлення до виконання службових обов'язків ОСОБА_4 премійовано у розмірі 400% від посадового окладу;

- наказ начальника Головного територіального управління юстиції у Донецькій області ОСОБА_1 від 01.04.2015 №664а/1 ОСОБА_4 надано матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань у розмірі середньомісячної заробітної плати;

- наказ начальника Головного територіального управління юстиції у Донецькій області ОСОБА_1 від 24.04.2015 №519/4 за сумлінне ставлення до виконання службових обов'язків ОСОБА_4 премійовано у розмірі 400% від посадового окладу;

- наказ начальника Головного територіального управління юстиції у Донецькій області ОСОБА_1 від 24.04.2015 №519/4 ОСОБА_4 надано додаткову оплачувану відпустку для написання дипломної роботи тривалістю 68 календарних днів з 24 квітня по 30 червня 2015 року.

Тобто в судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_1, продовжував використовувати своє службове становище впродовж лютого-червня 2015 року і заходів щодо врегулювання реального конфлікту інтересів не вживав, навпаки свідомо та умисно вчиняв дії та приймав рішення на користь своєї близької особи -ОСОБА_4, видав низку наказів, якими надав йому переваги, і лише 01.07.2015, ОСОБА_1, отримавши інформацію про розпочату Міністерством юстиції службову перевірку за вищевказаними допущеними ним порушеннями антикорупційного законодавства, своїм наказом №1581/1 звільнив ОСОБА_4 з посади головного спеціаліста відділу з питань нотаріату Головного територіального управління юстиції у Донецькій області за угодою сторін.

Таким чином, ОСОБА_1, будучи начальником Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, а також суб'єктом відповідальності за корупційні правопорушення, порушив обмеження, передбачені ч. 1 ст. 27, п. 1, 2, 3, 4 ч. 1 ст. 28 Закону України «Про запобігання корупції» (ч. 1 ст. 9, п. 1, 2 ч. 1 ст. 14 Закону України «Про засади запобігання і протидії корупції») щодо запобігання і врегулювання конфлікту інтересів, не повідомив про наявність у нього реального конфлікту інтересів, вчинив дії та приймав рішення в умовах реального конфлікту інтересів, а саме свідомо та умисно прийняв на роботу близьку йому особу -свого сина ОСОБА_4 та в подальшому надавав йому переваги - видавав накази про заохочення, надання грошової допомоги і відпустки, у зв'язку з чим в діях ОСОБА_1 наявні ознаки адміністративних правопорушень, пов'язаних з корупцією, передбачених ч. 1, ч. 2 ст. 172-7 КУпАП.

При призначенні міри адміністративного стягнення суддя враховує характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, який раніше до адміністративної відповідальності не притягувався, одружений, працює, обставини, що помякшують та обтяжують покарання.

Відповідно до п. 1 статті 35 КЗпАП обставиною, що обтяжує відповідальність за вказане адміністративне корупційне правопорушення визнається продовження протиправної поведінки, незважаючи на вимогу уповноважених на те осіб припинити її.

Враховуючи дані обставини вважаю за необхідне застосувати до ОСОБА_1 адміністративне стягнення на підставі ч.2 ст.36 КУпАП у згідно якої якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених та призначити покарання у вигляді максимально штрафу в межах санкції ч.2 ст.172-7 КУпАП.

З вимог ст.40-1 КупАП вбачається, що судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Відповідно до ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення з правопорушника стягується ставка судового збору 0,03 розміру мінімальної заробітної плати.

Керуючись ст. ст. 33, 40-1, 283-285 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винним у скоєнні правопорушення, передбаченого ч.1, 2 ст. 172-7 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 400 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 6800 (шість тисяч вісімсот) гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави 36 грн. 54 коп судового збору.

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником або прокурором протягом десяти днів з дня винесення постанови до апеляційного суду Донецької області через Краматорський міський суд.

Суддя О.М.Карпенко