Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 33/778/71/15
Єдиний унікальний № 227/3247/14-п Головуючий в 1-й інстанції Здоровиця О.В.
Категорія - ст. 124 КУпАП Доповідач в 2-й інстанції ОСОБА_1
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 лютого 2015 року м. Запоріжжя

Суддя Апеляційного суду Запорізької області Гріпас Ю.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову судді Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 29 грудня 2014 року стосовно нього,

в с т а н о в и в:

постановою судді Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 29 грудня 2014 року по справі про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП відносно ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянина України, працюючого директором СФГ Резон, який мешкає за адресою: Донецька область, Добропільський район, с. Святогорівка, вул. Степова, буд. 2, провадження на підставі п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП закрито у звязку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення.

Як зазначено в постанові, ОСОБА_2 05 липня 2014 року о 12 годині 10 хвилин, не маючи посвідчення водія, яке надає йому право керувати самохідними зернозбиральними машинами, керуючи комбайном CASE-1680Е, номерний знак НОМЕР_1 та рухаючись в с. Святогорівка по вул. Радянській, не обрав безпечний інтервал та скоїв зіткнення з автомобілем ВАЗ-21099, номерний знак НОМЕР_2, внаслідок чого вказаний автомобіль отримав механічні ушкодження.

Таким чином, ОСОБА_2 порушив вимоги п. 13.1 Правил дорожнього руху України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 посилаючись на незаконність постанови зазначає, що суд не надав уваги його поясненням стосовно того, що зіткнення відбулося внаслідок того, що водій автомобіля ВАЗ 21099 ОСОБА_3 став рухатися в його сторону, а він не мав технічної можливості зупинити комбайн або обїхати автомобіль. Безпідставно визнав в якості безперечних та достовірних доказів його винуватості у вчиненні правопорушення, пояснення іншого учасника пригоди ОСОБА_3 та свідків ОСОБА_4 і ОСОБА_5, оскільки вони суперечать схемі ДТП, та є зацікавленими у справі особами. Між тим, необґрунтовано не взяв до уваги пояснення свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_7, які доводять його невинуватість у вчиненні ДТП. Крім того, вважає, що не доводять його винуватість у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди і висновки експерта, на які послався суд у своїй постанові, оскільки вони зроблені на підставі його пояснень, які є приблизними та враховуючи, що навіть експерт не зміг однозначно встановити винуватця ДТП. Тому просить постанову скасувати, а провадження у справі закрити у звязку з відсутністю в його діях складу правопорушення.

В судове засідання суду апеляційної інстанції учасники судового процесу з невідомих причин не зявились, про час та місце розгляду справи були належним чином повідомлені.

Таким чином, враховуючи, що учасники судового процесу були належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи і будь-які перешкоди для розгляду справи відсутні, апеляційний суд вважає за можливе відповідно до вимог ч. 6 ст. 294 КУпАП слухати справу у відсутність останніх.

Перевіривши матеріали справи та доводи скарги, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що апеляційна скарга ОСОБА_2 підлягає частковому задоволенню, з огляду на наступне.

Висновки судді щодо доведеності вини ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП повністю узгоджуються з дослідженими в судовому засіданні доказами, є правильними і не викликають сумнівів щодо їх переконливості та обґрунтованості.

Так, не визнаючи вину у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_2 в судовому засіданні пояснив, що керуючи 05.07.2014 р. комбайном рухався по вул. Радянській в с. Святогорівка. По переду комбайну рухався супроводжуючий автомобіль, за кермом якого знаходився його батько ОСОБА_6 В районі будинку № 166 він побачив, що на смузі зустрічного руху стоїть автомобіль ВАЗ 21099. Намагаючись обїхати вказаний автомобіль і не зачепити його жаткою комбайну, він взяв ближче до правого краю своєї смуги руху, але в цей час водій вказаного автомобілю ОСОБА_3, став рухатися в його бік внаслідок чого відбулося зіткнення автомобіля з жаткою комбайна. Після чого він проїхав ще декілька метрів і зупинився. Так, як він переганяв комбайн на ремонт і потрібно було терміново його відремонтувати, він сказав своєму працівнику ОСОБА_7, щоб той сідав за кермо комбайна і їхав на ремонт, а сам залишився на місці пригоди і чекав приїзду працівників ДАІ.

Між тим такі пояснення ОСОБА_2 суперечать дослідженим судом в судовому засіданні доказам у справі, а саме:

- поясненням іншого учасника пригоди ОСОБА_3, який зазначав, що 05.07.2014 р. рухаючись на автомобілі ВАЗ 21099 в с. Святогорівка по вул. Радянській, в районі будинку № 166, він побачив, як йому на зустріч рухається комбайн, як в подальшому стало відомо під керуванням ОСОБА_7 Він ближче до обочини зупинив свій автомобіль та вийшов на дорогу. Після чого до місця пригоди приїхали ОСОБА_6 та ОСОБА_2, останній сів за кермо комбайну та став на ньому рухатися. При цьому ОСОБА_2 бачив, що не зможе проїхати на комбайні, не зіткнувшись з його автомобілем, але не зважаючи на це умисно їхав вперед внаслідок чого відбулося зіткнення жаткою комбайна з автомобілем. Після зіткнення ОСОБА_2 ще проїхавши декілька метрів зупинився, пересадив за кермо комбайна ОСОБА_7, вони всі уїхали, а він залишився чекати працівників міліції. Зазначив, що коли ОСОБА_2 рухався на комбайні, його автомобіль стояв і не рухався, а він як водій цього автомобілю перебував поза межами салону автомобіля на вказаній ділянці дороги;

- поясненням свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5, які в судовому засіданні пояснювали, що коли вони разом їхали по вул. Радянській в с. Святогорівка то бачили, що на дорозі стоїть автомобіль ВАЗ 21099, який був припаркований на обочині дороги під кутом близько 10° до центру дороги та комбайн, яким керував ОСОБА_2 в зустрічному напрямку руху. Було очевидно, що при такому розташуванні транспортних засобів вони не зможуть розїхатись не зіткнувшись. Незважаючи на це водій комбайна ОСОБА_2 став рухатися і мав намір обїхати автомобіль ВАЗ 21099, але в нього це не вийшло і він лівою стороною жатки комбайну зачепив ліву сторону вказаного автомобіля. При цьому водій даного автомобіля - ОСОБА_8 в цей час знаходився поза автомобілем;

- протоколу про адміністративне правопорушення від 08.07.2014 року серія АВ2 № 237541 щодо порушення ОСОБА_2 вимог п. 13.1 Правил дорожнього руху України та схемі наслідків пригоди з якого зокрема вбачалося, що автомобіль ВАЗ 21099 знаходився на своїй смузі дороги і не перебував на смузі зустрічного руху (а.с.1, 2);

- рапорту працівника міліції ОСОБА_9 від 05.07.2014 року, згідно до якого він рухаючись по вул. Радянській в с. Святогорівка, побачив як по зустрічній смузі рухався комбайн. Під час руху водій комбайну скоїв зіткнення з автомобілем ВАЗ 2109, який був припаркований на зустрічній для нього полосі руху (а.с. 10);

- висновку судової автотехнічної експертизи № 10083 від 18.11.2014 року, з якого зокрема вбачалося, що виходячи з пояснень ОСОБА_3, водій ОСОБА_2 повинен був діяти у відповідності до вимог п. 13.3 ПДР України. В даній дорожньо-транспортній ситуації технічна можливість уникнути зіткнення з автомобілем ВАЗ-21099 для водія комбайна ОСОБА_2 визначалась шляхом виконання ним вимог п. 13.3 ПДР України, для чого в нього не було будь-яких перешкод технічного характеру. В даній дорожній ситуації дії водія комбайна ОСОБА_2 не відповідали вимогам п. 13.3 ПДР України та з технічної точки зору, знаходились в причинному звязку з виникненням даної ДТП. В даній дорожньо-транспортній ситуації водій автомобіля ВАЗ-21099 ОСОБА_3 не мав технічної можливості уникнути зіткнення з комбайном та в його діях не вбачається невідповідностей вимогам ПДР України, які б з технічної точки зору знаходились в причинному звязку з виникненням даної ДТП.

Виходячи ж пояснень ОСОБА_2 в тій частині, що перед зіткненням комбайн рухався частково по проїзній частині, частково по узбіччю так, що межа проїзної частини знаходилась між лівими та правими колесами комбайна приблизно посередині, експерт прийшов до висновку про те, що ці пояснення ОСОБА_2 є неспроможними, оскільки не узгоджуються з кінцевим розташуванням автомобіля ВАЗ-21099, так як при вказаному водієм ОСОБА_2 розташуванні комбайна перед ДТП. Бічний інтервал між жаткою комбайну та автомобілем ВАЗ-21099 складав би близько 1,83 м і при цьому контакт між комбайном та автомобілем в такому б випадку виключався. Крім того, що при вказаному водієм ОСОБА_2 розташуванні комбайна перед зіткненням, жатка цього комбайну знаходилася б на смузі руху комбайну та не знаходилась б на зустрічній смузі руху (а.с. 28-36).

Урахувавши вказані докази та надавши їм відповідну оцінку обставини, суддя дійшов обґрунтованого висновку, що вони послідовні, достовірні і безперечно доводять винуватість ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

При цьому судом обґрунтовано відхилені, як неспроможні доводи ОСОБА_2 та пояснення свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_7 надані в судовому засіданні стосовно неможливості ОСОБА_2 уникнути дорожньо-транспортної пригоди, внаслідок того, що автомобіль, яким керував ОСОБА_3 виїхав навскіс комбайну, оскільки вони суперечать наведеним вище доказам у справі, з яких вбачалося, що на момент зіткнення водій ОСОБА_3 не знаходився за кермом автомобіля.

У звязку з наведеним, суд апеляційної інстанції визнає необґрунтованими і доводи ОСОБА_2 у скарзі стосовно того, що судом безпідставно покладені в основу постанови в якості доказів його винуватості пояснення іншого учасника пригоди ОСОБА_3 та свідків ОСОБА_4 і ОСОБА_5, оскільки, зокрема не вбачає суперечностей між поясненнями цих осіб і схемою ДТП. Також на думку апеляційного суду, не може свідчити про недостовірність наданих свідками ОСОБА_4 і ОСОБА_5 пояснень і той, факт що ОСОБА_3 перебуває у трудових відносинах з вказаними особами.

Стосовно ж посилань апелянта щодо безпідставного покладення в основу постанови висновків експерта, через те, що вони зроблені на підставі його пояснень, які є приблизними та враховуючи, що експертом однозначно не встановлено винуватця ДТП, то відповідного до чинного законодавства висновки експерта/спеціаліста не мають для суду пріоритетного доказового значення, а оцінюються у сукупності з іншими доказами.

За таких обставин, суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про наявність в діях ОСОБА_2 ознак адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП і враховуючи, що на момент розгляду справи в суді, передбачені ч. 2 ст. 38 КУпАП строки накладення адміністративного стягнення закінчилися, обґрунтовано закрив провадження у справі на підставі п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Між тим, суд апеляційної інстанції відповідно до п. 4 ч. 8 ст. 294 КУпАП вважає за необхідне змінити постанову судді, виключивши з неї посилання суду на те, що ОСОБА_2 вчинив дорожньо-транспортну пригоду, не маючи посвідчення водія, яке б надавало йому право керувати самохідними зернозбиральними машинами, оскільки відносно останнього протокол про порушення Правил дорожнього руху в цій частині не складався, а тому суд вийшов за межі предмету розгляду справи.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

п о с т а н о в и в:

апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Постанову судді Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 29 грудня 2014 року відносно ОСОБА_2 змінити.

Виключити із постанови посилання суду на те, що ОСОБА_2 вчинив дорожньо-транспортну пригоду, не маючи посвідчення водія, яке б надавало йому право керувати самохідними зернозбиральними машинами.

В іншій частині постанову залишити без змін.

Постанова Апеляційного суду Запорізької області набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Запорізької області ОСОБА_1