Справа № 454/889/15-п Головуючий у 1 інстанції: Адамович М.Я.
Провадження № 33/783/363/15 Доповідач: Галапац І. І.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 серпня 2015 року апеляційний суд Львівської області в складі:

судді Галапаца І.І.,

з участю правопорушника ОСОБА_1,

розглянувши у судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову судді Сокальського районного суду Львівської області від 26 травня 2015 року, -

встановив:

цією постановою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 188-33 КУпАП та накладено стягнення у вигляді 1 тис. 360 грн. штрафу.

Також постановлено стягнути з ОСОБА_1 36 грн. 54 коп. судового збору.

Згідно постанови судді, ОСОБА_1, який є настоятелем церкви Святого Миколая в м. Белзі, Сокальського району, Львівської області не виконав законних вимог посадових осіб органів охорони культурної спадщини, що містяться у приписах щодо усунення порушень Закону України "Про охорону культурної спадщини".

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 покликається на те, що церкву Святого Миколая безоплатно передано у власність релігійної громаді УПЦ КП у м. Белзі, Сокальського району, розпорядженням голови Львівської облдержадміністрації від 28 березня 1995 року № 202. Релігійна громада УПЦ КП в м. Белзі Сокальського району є юридичною особою. Згідно п.п.5.15-5.18 Статуту релігійної громади, виконавчим органом управління громади є Парафіяльна рада, яка обирається Парафіяльними зборами та підзвітна їм. Настоятель входить в органи управління громадою лише з дорадчим голосом. В обов'язки настоятеля входить відправа богослужінь та інші церковні обов'язки, які визначені п. 5.6 Статуту. Останні 15 років головою релігійної громади є ОСОБА_3, а його - ОСОБА_1 головою Парафіяльної ради не обирали. А тому, представляти юридичні інтереси релігійної громади у відносинах з іншими особами має право тільки голова Парафіяльної ради - ОСОБА_3 Підтвердженням цьому є довіреність, якою ОСОБА_3 доручає іншій особі представляти інтереси релігійної громади. Настоятель не має право заміняти повноваження голови Парафіяльної ради.

Відтак вважає, що до нього не може бути застосована адміністративна відповідальність, встановлена ст. 188-33 КУпАП.

Наголошує, що він не міг укласти договір або припинити роботи, оскільки це не входить в його компетенцію, а входить в компетенцію виконавчого органу Релігійної громади, яким є Парафіяльна рада, і яку очолює ОСОБА_3, який має право підпису договорів від імені громади та вправі надати відповідні вказівки щодо будівельних робіт по споруді церкви, діючи від імені релігійної громади.

Акцентує, що оскаржувана постанова виносилась за його відсутності, а він отримав її тільки 07 липня 2015 року.

Просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови, скасувати таку та закрити провадження у справі.

Заслухавши правопорушника ОСОБА_1, який підтримав апеляційну скаргу, перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення №454/889/15-п та доводи апеляційної скарги, суд приходить до висновку, що слід поновити строк апеляційного оскарження постанови судді районного суду від 26 травня 2015 року відносно ОСОБА_1, оскільки такий пропущений з поважних причин та вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно вимог ст. 256 ч.1 КУпАП, у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються, окрім іншого, місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення.

Всупереч наведеному, як вбачається з протоколу серії ЛВ №000012 від 19 березня 2015 року (а.с.1), складеного уповноваженою особою відділу охорони культурної спадщини та культурних цінностей ЛОДА, такий оформлений без зазначення конкретного місця, часу вчинення і суті адміністративного правопорушення.

Крім цього, в протоколі не зазначено нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення, зокрема не зазначена частина статті 188-33 КУпАП, і суддя місцевого суду притягнув ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності саме за ст. 188-33 КУпАП, хоча така стаття містить дві частини.

Відповідно до вимог ч.2 ст. 7 КУпАП, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно положень ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Апеляційним судом встановлено, що суддя місцевого суду не дотримався зазначених вимог закону та, не усунувши процесуально вищевказані недоліки, не міг встановити фактичні обставини справи.

Таким чином, апеляційний суд приходить до висновку, що постанова судді від 26 травня 2015 року відносно ОСОБА_1 підлягає скасуванню, а матеріали протоколу серії ЛВ №000012 від 19 березня 2015 року поверненню у відділ охорони культурної спадщини та культурних цінностей ЛОДА для усунення недоліків та належного оформлення з врахуванням наведеного.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суд, -

постановив:

поновити строк оскарження постанови судді Сокальського районного суду Львівської області від 26 травня 2015 року відносно ОСОБА_1

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволити частково.

Постанову судді Сокальського районного суду Львівської області від 26 травня 2015 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 188-33 КУпАП та накладено стягнення у вигляді 1 тис. 360 грн. штрафу, скасувати.

Матеріали протоколу серії ЛВ №000012 від 19 березня 2015 року повернути у відділ охорони культурної спадщини та культурних цінностей ЛОДА для усунення недоліків та належного оформлення.

Постанова є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя судової палати

у кримінальних справах Галапац І.І.

апеляційного суду

Львівської області