Справа № 359/7282/15-п
Провадження № 3/359/2088/2015
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 вересня 2015 року м. Бориспіль

Суддя Бориспільського міськрайонного суду Київської області Гончаров О.М., за участю ОСОБА_1, представника митниці ОСОБА_2, представника особи, що притягується до відповідальності адвоката ОСОБА_3 , розглянувши адміністративний матеріал, який надійшов від Київської митниці ДФС, про порушення митних правил за ст. 471 МК України щодо громадянки України ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, місце народження: Україна, м . Київ, місце проживання: Україна, АДРЕСА_1 пенсіонерка , паспорт громадянина України для виїзду за кордон №ЕК 411032, виданий 12.08.2009 року , орган що видав 8030, персональний номер НОМЕР_1

ВСТАНОВИВ :

02 липня 2015 року о 21 год. 10 хв. під час проходження митного контролю в зоні митного контролю залу "Відліт» терміналу "D" ДП МА "Бориспіль", громадянка України ОСОБА_1, яка відлітала з України до Австії , м. Відень літаком авіакомпанії «МАУ», рейсом №847, своїми діями обрала канал, позначений символами зеленого кольору - «зелений коридор», тим самим, відповідно до ч. 5 ст. 366 МК України заявила про те, що переміщувані нею через митний коридор України товари не підлягають письмовому декларуванню, оподаткуванню митними платежами, не підпадають під встановлені законодавством заборони та обмеження щодо вивезення з митної території України та своїми діями засвідчила факти, що мають юридичне значення. Після перетину пасажиром „білої лінії", яка позначає закінчення зони спрощеного митного контролю „зелений коридор" на підставі п.4 ст.336 та ст.342 Митного Кодексу України пасажиру було задано запитання щодо наявності в нього готівки, на що він відповів, що має при собі приблизно 10000 євро . Після цього пасажира було запрошено до службового приміщення залу "Приліт" терміналу "D" ДП МА "Бориспіль", де ним була видана готівка в розмірі 235000 євро. Готівка знаходились у одному з відділень жіночої сумки.

Зазначена готівка переміщувалась без ознак приховування. Зі слів пасажира готівка належить їй особисто. Пасажир обрав для проходження митного контролю через зону спрощеного митного контролю "зелений коридор", де передбачено наявність у громадян готівки у сумі, що не перевищує 10 000 євро (чи еквівалент цієї суми в іншій валюті). З виявленої суми пасажиру було пропущено 10000 євро. За протоколом про порушення митних правил затримано 13500 євро.

На момент проходження митного контролю належним чином оформленої декларації та дозвільних документів пасажир не надав, до моменту перетину ним «білої лінії» ", громадянка України ОСОБА_1Мю під час проходження митного контролю в залі «Відліт» терміналу «D» ДП МА «Бориспіль» порушила встановлений ст. 366 МК України порядок проходження митного контролю в зонах (коридорах) спрощеного митного контролю.

Зазначені дії, що полягають у переміщенні через митний кордон України особою, яка формою проходження митного контролю обрала проходження через «зелений коридор», готівки в обсязі, що підлягає обов'язковому письмовому декларуванню відповідно до Постанови Правління НБУ від 27.05.2008 № 148, мають ознаки порушення митних правил, передбаченого ст. 471 МК України.

У зв;язку з цим працівниками митниці складено протокол про порушення митних правил , один примірник якого вручено під підпис особі, діями якої скоєно порушення і в якому було зазначено про час та місце розгляду справи про порушення митних правил.

Підстав для перенесення розгляду справи, направлення матеріалів для додаткової перевірки, закриття провадження в справі - судом не встановлено.

В судовому засіданні ОСОБА_1 та її представник адвокат ОСОБА_3 просять застосувати штраф і повернути вилучені грошові кошти, які є особистими збереженнями, та призначалися для подальшого існування її та дочки ОСОБА_4

Представник митниці ОСОБА_2. у судовому засіданні вважає, що особа яка притягується до адміністративної відповідальності винна у вчиненні адміністративного правопорушення, її вина підтверджується зібраними у справі доказами, і тому необхідно притягнути її до адміністративної відповідальності за ст. 471 МК України, та застосувати до неї адміністративне стягнення у вигляді штрафу та конфіскації.

Дослідивши матеріали справи, вислухавши думку учасників процесу, суд вважає, що особа , стосовно якої складено протокол , підлягає притягненню до адміністративної відповідальності і її дії суд кваліфікує за ст. 471 МК України за кваліфікуючими ознаками: порушення встановленого МК України порядку проходження митного контролю в зонах (коридорах) спрощеного митного контролю, тобто переміщення через митний кордон України особою, яка формою проходження митного контролю обрала проходження (проїзд) через «зелений коридор», товарів (валютних цінностей) переміщення, яких через митний кордон обмежено, однак конфіскацію товару слід не застосовувати з наступних підстав.

Судом встановлено, що 02 липня 2015 року о 16 год. 00 хв . в зоні митного контролю залу "Відліт" терміналу "D" ДП МА "Бориспіль", громадянка України ОСОБА_1. яка відлітала з України до Італії, проходила митний контроль.

Формою проходження митного контролю вона брала проходження через зону (коридор) спрощеного митного контролю («зелений коридор»), що належним чином інформаційно обладнана, тим самим шляхом вчинення дій заявила про відсутність у неї товарів, які під час переміщення через митний кордон України громадянами підлягають обов'язковому письмовому декларуванню, а також на переміщення яких через митний кордон України встановлено заборони або обмеження.

Після перетину громадянкою України ОСОБА_1М білої лінії, що позначає закінчення «зеленого» коридору, на вимогу інспектора митниці пред'явити наявні у неї валютні цінності, вона надала наявну при ній готівку іноземну валюту. Після перерахунку валюти було встановлено, що загальна складає 23500 євро. Сума у розмірі 13500 євро була затримана.

У відповідності до ч. 1 ст. 458 МК України порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений порядок переміщення товарів через митний кордон України.

Що стосується об'єктивної сторони правопорушення, передбаченого ст. 471 МК України, вона полягає в переміщенні через митний кордон України особою, яка формою проходження митного контролю обрала проходження через «зелений коридор» товарів, переміщення яких через митний кордон України заборонено, або обмежено законодавством України, або товарів в обсягах, що перевищують неоподатковану норму переміщення через митний кордон України.

Відповідно до п.1 розділу 2 Інструкції про переміщення готівки і банківських металів через митний кордон України, затвердженої постановою НБУ № 148 від 27.05.2008 р. з наступними змінами, фізична особа має право ввозити в Україну готівку в сумі, що не перевищує в еквіваленті 10 000 євро без письмового декларування митному органу, а п.4 розділу 2 цієї ж Інструкції встановлено, що фізична особа має право ввезти в Україну готівку, що перевищує в еквіваленті 10 000 євро за наявності документів, що підтверджують зняття готівки з рахунків банків (фінансових установ) виключно на ту суму, що перевищує 10000 євро. При цьому для осіб - нерезидентів НБУ встановив більші обмеження, а саме відповідно до постанови НБУ №312 від 25.07.2012 р. фізична особа - нерезидент має право ввозити в Україну готівку в сумі, що перевищує в еквіваленті 10 000 євро за умови письмового декларування митному органу валюти в повному обсязі.

Згідно з ч. 5 ст. 366 МК України, обрання «зеленого коридору» вважається заявою особи про те, що переміщені нею через митний кордон України товари не підлягають письмовому декларуванню.

Під термін товари підпадає в тому числі і іноземна валюта, згідно з положеннями ст. 4 ч. 1, п. 1 б), п.57 МК України.

Відповідно до вимог ст. 197 МК України на окремі товари встановлюються обмеження щодо їх переміщення через митний кордон України. В даному випадку такі обмеження встановлені на рівні 10 000 євро, в зв'язку з чим валютні цінності, які переміщував правопорушник є товарами, переміщення яких через митний кордон України обмежене.

Щодо суб;єктивної сторони правопорушення встановлено наступне.

Судом встановлено, що громадянка України ОСОБА_1М , не розуміла протиправність своїх дій, не припускала можливості настання негативних наслідків, хоча могла і повинна була це розуміти і передбачати. Тобто, суб;єктивна сторона дій правопорушника полягає в протиправній необережністі в формі недбалості.

Відповідно до матеріалів справи, громадянка України ОСОБА_1М протиправно перемістила через митний кордон України 13500 євро, які в неї були вилучені.

При визначені адміністративного стягнення, якому підлягає правопорушник, суд враховує ступінь суспільної небезпеки правопорушення, ступінь провини, ставлення до вчиненого, його майновий стан, а також обставини, які пом;якшують відповідальність, а саме: порушення митних правил відбулось внаслідок випадкового збігу обставин, а саме: внаслідок помилки, що обумовлена моральною виснаженістю через хвору та смерть її матері, та наступне тривале лікування онкологічного захворювання чоловіка та його смерть 12.05.2015 р. Внаслідок важкого емоційного стану вона була розгублена та неуважна.

Наміру приховувати валюту не мала. Гроші, які були вилучені належать ОСОБА_1М.і особисто, були зняті з рахунку в ПАТ АБ «Укргазбанк» в Україні, що підтверджується відповідними документами, зокрема, заявами на видачу готівки. Дані кошти зароблені законним шляхом.

Шкоду, яка потенційно могла бути завдана державі, слід вважати незначною: особа не ухилялася від сплати мита та інших зборів і не завдала державі іншої шкоди, якби провезла гроші не задекларувавши їх.

ОСОБА_1 ніколи не притягувалась до адміністративної та кримінальної відповідальності, є пенсіонером, полковником міліції у відставці, кандидатом юридичних наук, педагогом, маю державні нагороди, вдова Кошти, які у неї були вилучені, є для неї значними у співвідношенні з її майновим станом. Ці кошти є її особистими збереженнями та призначалися для подальшого існування її та ОСОБА_4Ю, їхня конфіскація може істотно вплинути на її фінансовий стан, позбавить можливостей належним чином забезпечувати існування для неї та її сім'ї.

Суд враховує щире каяття, перше притягнення до адміністративної відповідальності, а також той факт, що грошові кошти це зібрана за тривалий час заробітна плата , що підтверджено фінансовими документами, і тому прийшов до висновку, що необхідним і достатнім в даному випадку є лише стягнення у вигляді штрафу.

Стосовно вирішення питання щодо конфіскації вилученої валюти, суд виходить з наступного.

Суд враховує практику Європейського Суду, зокрема постанову ЄСПЛ від 06.11.2008 року по справі «Ісмаілов проти Російської Федерації», де з достовірністю було встановлено законне походження коштів. У своєму рішенні від 06.11.2008 року, по справі Ісмаїлов проти Російської Федерації, Європейський Суд з прав людини зазначив, що конфіскація валютних цінностей у розмірі 21348 доларів США належних Ісмаїлову, які він не зазначив у митній декларації, є порушенням ст. 1 Першого протоколу до конвенції з наступних підстав. Згідно зі статтею 1 Протоколу N 1 до Конвенції з захисту прав людини, кожна фізична чи юридична особа має право на повагу до своєї власності. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше, як в інтересах суспільства та на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Перша і найбільш важлива вимога зазначеної правової норми полягає в тому, що будь-яке втручання публічної влади в право на повагу до власності має бути законним. Також передбачається, що держава уповноважена здійснювати контроль за використанням власності шляхом забезпечення виконання законів.

Відповідно до ст. 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

Згідно з ст. 9 Конституції України, а також ст. 17 Закону України «Про міжнародні договори» від 22.12.1993 року, міжнародні договори, згода на обов'язковість яких дана Верховною ОСОБА_2 України, є часткою національного законодавства України. Також передбачається, що якщо міжнародним договором встановлені інші права, ніж ті, які передбачені законодавством України, то застосовуються правила міжнародного договору України. Тобто в такому випадку міжнародно - правові норми мають пріоритетне значення.

17 липня 1997 року Україна ратифікувала Європейську Конвенцію «З захисту прав і основних свобод людини», а також Протоколи 1, 2, 4, 7, 11, які є невід;ємною частиною Конвенції, чим визнала її дію в національній правовій системі, a також обов'язковість рішень Європейського Суду з прав людини по всім питанням що стосуються тлумачення і застосування Конвенції.

Згідно з зазначеним рішенням ЄСПЛ, судове рішення, яким застосовується конфіскація майна, є втручанням в право особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, на повагу власності.

Згідно з Статтею 1 Протоколу N 1 до Конвенції з захисту прав людини, кожна фізична чи юридична особа має право на повагу до своєї власності. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше, як в інтересах суспільства та на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

В даному випадку майном громадянки України ОСОБА_1 є грошова сума в євро, яка на думку представника митниці підлягає конфіскації.

За таких обставин конфіскація є втручанням в право громадянки України ОСОБА_1М на повагу власності і, відповідно, має бути застосована ст. 1 Протоколу №1 до Європейської Конвенції з захисту прав людини.

Перша і найбільш важлива вимога зазначеної правової норми полягає в тому, що будь-яке втручання публічної влади в право на повагу власності має бути законним. Також передбачається, що держава уповноважена здійснювати контроль за використанням власності шляхом забезпечення виконання законів.

Питання про те, чи буде досягнута справедлива рівновага між вимогами загального інтересу і захисту фундаментальних прав особи, має значення лише при умові, що таке втручання відповідає вимогам закону і не є безпідставним.

Об'єктивна сторона правопорушення, яке вичинив правопорушник, полягає в недекларуванні іноземної валюти при проходженні митного контролю в «зеленому коридорі», тобто в зоні спрощеного митного контролю, відповідальність за що передбачена ст. 471 МК України.

Що стосується загального інтересу, якому могло слугувати таке втручання Європейський суд зазначив, що держави мають законний інтерес і в той же час обов;язок вживати заходи в цілях виявлення та контролю руху готівкових коштів через кордони, оскільки значні суми готівки можуть використовуватись для легалізації незаконних доходів, торгівлі наркотиками, фінансування тероризму, вчинення тяжких фінансових злочинів.

Загальна вимога про декларування, яка розповсюджується на будь яку особу, що перетинає кордон держави, попереджує прихований ввіз та вивіз грошових коштів з країни і конфіскаційна міра, яку тягне недекларування грошових коштів митному органу, є частиною загальної регулятивної системи, передбаченої для боротьби з подібними правопорушеннями.

Крім того, сума, яка може бути законно ввезена, чи фізично переміщена через український митний кордон, в принципі не обмежена, обмежена лише сума (10000 євро), яка може бути ввезена без письмового декларування.

З матеріалів справи вбачається, що джерело походження грошей правопорушника було законним. У судовому засіданні було надано документи, а саме виписки з банку, які підтверджують зняття коштів, що засвідчують той факт, що гроші, які вона перевозила через кордон України є заробітною платою , тобто отримані нею займаючись законною діяльністю

З огляду на наведене, застосування конфіскації, предметів порушення митних правил, в даному випадку є порушенням положень ст. 1 Протоколу № 1 до Конвенції, тобто є не пропорційним, оскільки покладає на громадянина України ОСОБА_1М «індивідуальний надмірний тягар».

Також на думку суду, застосовуючи додаткове покарання у вигляді конфіскації валюти, суд фактично не залишить ОСОБА_1М заробітної плати, яку вона заробила в установленому законом порядку своїм трудом і яка є єдиним доходом її сім;ї , і її відсутність позбавить її і сім;ю належного матеріального забезпечення.

При цьому, суд враховує п. 10 ч. 2 Конвенція про захист заробітної плати № 95, від 1949 року, яка переглянута Конвенцією Міжнародної організації праці №173 1992 року про захист вимог працівників у випадку неплатоспроможності роботодавця, від 1992 року, і залишає зазначену Конвенцію відкритою для подальшої ратифікації, яка ратифікована Законом № 2996-IV від 19.10.2005 року, де указано: «Заробітна плата повинна охоронятися від арештів і передачі в такій мірі, в якій це вважається потрібним для утримання працівника і його сім'ї.».

Для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення. Зокрема, в даному випадку, правопорушник не дотримався вимог, щодо внесення відомостей до митної декларації, а не вчинив будь якого іншого правопорушення, яке можна припустити (наприклад відмивання грошей або ухилення від сплати мита податків, тощо).

Крім того, сума, яку митний орган вимагає конфіскувати у громадянки України ОСОБА_1М , яка є пенсіонером, вдовою, є для неї значною, а шкода, яку вона потенційно могла завдати органам влади, - незначна, оскільки вона не ухилялася від сплати мита та інших зборів і не завдала держані ніякої шкоди.

Таки чином, суд вважає, що конфіскацію в даному випадку можна було б застосувати в разі відшкодування майнової шкоди, завданої державі, однак вона не зазнала ніяких збитків внаслідок невнесення правопорушником відомостей до митної декларації.

Винність правопорушника, підтверджується зібраними в справі доказами, а саме: протокол по справі про порушення митних правил, доповідною запискою інспектора митниці, поясненням правопорушника, описом вилученої валюти.

Провадження у справах про порушення митних правил, згідно ст. 487 МК України, здійснюється відповідно до цього Кодексу, а в частині, що не регулюється ним, - відповідно до законодавства України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до ст. 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень, як самим правопорушником, так і іншими особами.

На підставі вищевикладеного, та враховуючи обставини, які свідчать про легальне і правомірне отримання правопорушником вилучених в нього валютних коштів, суд застосувавши міжнародно- правові норми, дійшов до висновку про не застосування до нього додаткового стягнення в вигляді конфіскації вилучених валютних коштів.

Крім цього, суд вважає за необхідне зазначити, що адміністративним законодавством не передбачено надання будь яких документів для отриманням особою грошей, які їй повинні бути повернуті, окрім документів, які посвідчують особу або документів, які уповноважують іншу особу, тобто гроші повинні бути поверненні без надання довідки банку.

Крім того, з правопорушника слід стягнути судовий збір в розмірі 36 грн. 54 коп. в дохід Держави та понесені митним органом витрати на транспортування предметів правопорушення в сумі 09,85 грн. на користь Київської митниці ДФС України.

Керуючись ст. 4 ЗУ «Про судовий збір України», ст.ст. 197, 471, 522, 524-529 МК України, ст.ст. 283-285, 294 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

Громадянку України ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, місце народження: Україна, м . Київ, місце проживання: Україна, АДРЕСА_1 , пенсіонерка , паспорт громадянина України для виїзду за кордон №ЕК 411032, виданий 12.08.2009 року , орган що видав 8030, персональний номер НОМЕР_1 визнати винною у скоєні правопорушення, передбаченого ст. 471 МК України та накласти штраф у розмірі сто неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1700 (одна тисяча сімсот) гривень 00 коп

Сума штрафу підлягає сплаті на користь держави України (одержувач: Державний бюджет України; Код ; код банку: 821018; банк отримувача: ГУ ДКСУ у Київській області; рахунок: №5004, код класифікації доходів бюджету: 21081100, код виду надходжень бюджету: 050:

Вилучену згідно протоколу про порушення митних правил №0422/125120102/15 року від 02 липня 2015 року валюту в розмірі 13500 ( тринадцять тисяч пятсот) євро, - повернути громадянину України ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, місце народження: Україна, м . Київ, місце проживання: Україна, АДРЕСА_1 пенсіонерка , паспорт громадянина України для виїзду за кордон №ЕК 411032, виданий 12.08.2009 року , орган що видав 8030, персональний номер НОМЕР_1

Стягнути з громадянина України ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, місце народження: Україна, м . Київ, місце проживання: Україна, АДРЕСА_1 пенсіонерка , паспорт громадянина України для виїзду за кордон №ЕК 411032, виданий 12.08.2009 року , орган що видав 8030, персональний номер НОМЕР_1 на користь державного бюджету України (р/р №0004, МФО: 821018, код за , банк: ГУДКСУ у Київській області, отримувач коштів Бориспільське УДКСУ (м. Бориспіль): 22030001) судовий збір в розмірі 36 (тридцять шість) грн. 54 коп.

Стягнути з громадянина України ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, місце народження: Україна, м . Київ, місце проживання: Україна, АДРЕСА_1 пенсіонерка , паспорт громадянина України для виїзду за кордон №ЕК 411032, виданий 12.08.2009 року , орган що видав 8030, персональний номер НОМЕР_1, понесені Київською митницею ДФС на транспортування предметів правопорушення у розмірі 09 грн. 85 коп. (Отримувач: Київська митниця ДФС, , код банку:821018, банк отримувача: ГУ ДКСУ у Київській області, рахунок: 9083).

Постанова може бути оскаржена особою, стосовно якої вона винесена, представником такої особи або органом доходів і зборів, який здійснював провадження у цій справі протягом 10 днів з дня винесення, шляхом подачі скарги або апеляції до апеляційного суду Київської області, через міськрайсуд м. Борисполя.

Постанова суду набрала законної сили ___________________.

Суддя : О.М.Гончаров