Справа № 447/1096/15-п Головуючий у 1 інстанції: Карбовнік І.В.
Провадження № 33/783/370/15 Доповідач: Гаврилов В. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 серпня 2015 року Апеляційний суд Львівської області у складі :

Головуючого судді Гаврилова В.М.,

за участю потерпілого ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу

ОСОБА_2,

ІНФОРМАЦІЯ_1,

проживаючого за адресою : м. Новий Розділ,

пр. Шевченка, 41/27,Львівської області

на постанову судді Миколаївського районного суду Львівської області від 17 липня 2015 року,

встановив:

Постановою судді Миколаївського районного суду Львівської області від 17 липня 2015 року ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. ст. 124, 122-4 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення за ст. 124 КУпАП штраф у розмірі 425 гривень; за ст. 122-4 КУпАП штраф у розмірі 306 гривень.

На підставі ст. 36 КУпАП призначено покарання у межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених та накладено на ОСОБА_2 стягнення у виді штрафу в розмірі 425 гривень .

ОСОБА_2 визнаний винним у тому, що 30.04.2015 року близько 17 год. 40 хв. в м. Миколаєві по вул. Шептицього, 9 на території миколаївського РУЮ керуючи транспортним засобом марки « Фіат Добло» д.н.з ВС 9233ЕЕ рухаючись заднім ходом, не скористався допомогою сторонніх осіб, не переконався, що це буде безпечним для інших учасників дорожнього руху пошкодив автомобіль « Шкода» д.н.з ВС 2273 СМ та скрився з місця ДТП.

На постанову судді Роман А.І. подав апеляційну скаргу, в якій вважає цю постанову незаконною, необґрунтованою, постановлену при неповному дослідженні всіх обставин справи. Вказує, що суд розглянув справу без його участі, чим порушив його право на захист. Не погоджується із тим, що суд не допитав в судовому засіданні ряд свідків, які були очевидцями ДТП, в той час як поклав в основу постанови покази свідків, які самої ДТП не бачили. Водночас, суд не надав належної оцінки наявним в матеріалах справи доказам і обставинам. Стверджує, що в його діях відсутній склад адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, 122-4 КУпАП. При цьому покликається на те, що не встановлено відомості про особу правопорушника, а саме протокол про адміністративне правопорушення складено щодо ОСОБА_2 , хоча правопорушення вчинив ОСОБА_3, що підтверджується поясненнями самого ОСОБА_3 Вказує, що не встановлено часу вчинення правопорушення, його суті, не відображено даних щодо свідків і потерпілих, відсутні відомості про заподіяння матеріальної шкоди. Просить дану постанову скасувати а справу провадженням закрити.

В судове засідання ОСОБА_2 не зявився, не повідомив причини неявки, хоча вчасно був повідомлений про час та місце розгляду його апеляційної скарги, тому вважаю можливим її розгляд без його участі.

Заслухавши в судовому засіданні пояснення потерпілого ОСОБА_1 який заперечив апеляційну скаргу, розглянувши доводи апеляційної скарги та вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення , виходячи із наступного.

Висновок судді про винуватість ОСОБА_2 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст. 124, 122-4 КУпАП є обґрунтованим і відповідає фактичним обставинам справи.

Такий висновок підтверджується сукупністю наявних у матеріалах справи доказів, зокрема протоколами про адміністративне правопорушення, складеними щодо ОСОБА_2 07.05.2015 року ( а.с.а.с.1,2 ), схемою місця ДТП від 30.04.2015 року ( а.с.3), поясненнями потерпілого ОСОБА_1 та свідка ОСОБА_4 даними щодо обставин ДТП безпосередньо 30.04.2015 року, тобто в день вчинення ДТП(а.с.а.с. 5,6) та підтвердженими в судовому засіданні, які в свою чергу ствердили, що під час ДТП саме ОСОБА_2 перебував за кермом свого транспортного засобу і є винуватцем цієї ДТП. Потерпілий жодних підстав наговорювати на ОСОБА_2 не мав. З рапорту від 30.04.2015 року інспектора ДПС ОСОБА_5 вбачається, що прибувши на місце події вони зясували, що водій автомашини Фіат, яким був, зі слів водія автомашини Шкода ОСОБА_1, державний виконавець Роман А.І., втік у невідомому напрямку, а начальник Миколаївського РУЮ ОСОБА_6 не міг сказати де його знайти, оскільки на телефонні дзвінки ОСОБА_2 не відповідав(а.с.4).

Наведені вище докази, підтверджують винуватість ОСОБА_2 у вчиненні адміністративних правопорушень. Всупереч доводам апелянта суд дослідив письмові пояснення ОСОБА_2 у вигляді зауважень на протокол про адміністративне правопорушення та обґрунтовано розцінив їх як такі, що дані з метою уникнення від відповідальності.

Пояснення ОСОБА_2 та свідка ОСОБА_3, які дані через тиждень після ДТП, про те, що ОСОБА_3 був за кермом автомобіля ОСОБА_2 спростовуються матеріалами справи, показами потерпілого ОСОБА_1 та свідка ОСОБА_4 не довіряти яким підстав не має і тому такі пояснення розцінюю як неправдиві, та дані з метою уникнення ОСОБА_2 від відповідальності за вчиненні адміністративні правопорушення.

Звертає на себе увагу той факт, що ні в поясненнях, ні в письмових зауваженнях на протокол, ні в перших клопотаннях ОСОБА_2, ОСОБА_3 та захисник ОСОБА_7 не згадували про наявність інших свідків ДТП, а лише в день судового засідання май же через три місяці після події, захисником подано клопотання про допит додаткових свідків і тому суддя підставно залишив його без задоволення.

Всупереч доводів апелянта протоколи про адміністративні правопорушення, складені щодо нього відповідно до вимог ст. 256 КУпАП.

Покликання в апеляційній скарзі на порушення вимог законодавства при розгляді справи судом першої інстанції, які могли вплинути на остаточне рішення по справі, нічим не обґрунтовані і свого підтвердження під час апеляційного розгляду справи не знайшли.

З матеріалів справи вбачається, що суддя, у необхідних випадках, відкладав розгляд справи за клопотаннями ОСОБА_2 та його захисника, розглянув справу на завершенні встановленого ст. 38 КпАП України 3-місячного строку накладення адміністративного стягнення, а перебування ОСОБА_2 напередодні розгляду справи на амбулаторному лікуванні не перешкоджало йому бути присутнім у залі судового засідання. Отже при наявності письмових заперечень ОСОБА_2 на протокол про адміністративне правопорушення та присутності захисника при розгляді справи, її розгляд без його участі не може вважатись грубим порушенням його права на захист.

Підстав для скасування рішення місцевого суду чи його зміни немає.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд

постановив :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення а постанову судді Миколаївського районного суду Львівської області від 17 липня 2015 року щодо ОСОБА_2 без зміни.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя апеляційного суду В.М.Гаврилов