Справа № 308/6006/15-п
А П Е Л Я Ц І Й Н И Й С У Д З А К А Р П А Т С Ь К О Ї О Б Л А С Т І
П О С Т А Н О В А

І м е н е м У к р а ї н и

20.08.2015 м. Ужгород

Апеляційний суд Закарпатської області в особі судді Мишинчук Н.С., з участю представника митного органу Горзов Н., особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_2, розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу заступника начальника Закарпатської митниці ДФС Мороза Р.С. на постанову судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 01 липня 2015 року.

Цією постановою справу про адміністративне стягнення за ст. 472 МК України відносно ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, мешк. АДРЕСА_1, закрито на підставі п.1 ст. 247 КУпАП.

Товари вилучені , відповідно до протоколу про порушення митних правил від 05.05.2015 повернуто власнику або його закооному представнику в установленому законом порядку після проведення митних формальностей..

Суд визнав, що в діях ОСОБА_2 відсутній склад правопорушення, передбачений ст. 472 МК України, тобто у недекларуванні товарів.

В апеляційній скарзі заступник начальника Закарпатської митниці Мороз Р.С. просить постанову скасувати та прийняти нову, якою декларанта ТОВ «Родос-Пром» ОСОБА_2 визнати винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 472 МК України та накласти на неї стягнення у вигляді штрафу в розмірі 238018,80 грн. та конфіскації безпосередніх предметів порушення митних правил, вилучених протоколом про порушення митних правил. Вважає постанову незаконною, обгрунтовуючи тим, що суд не врахував, що декларант ОСОБА_2 могла та повинна була знати про можливість неспівпадіння товару, який фактично надійшов, до заявленого у товаросупровідних документах відправником, а трактування суду у постанові про те, що ОСОБА_2 на момент заповнення митної декларації була достовірно відома тільки інформація про товар, який підтверджується відповідними документами постачальника компанії «MANGOTRADEX LLP» є сумнівними, оскільки лист від відправника, який надала Шкерта суду щодо розрахунку за запчастини, бувші у користуванні у співвідношенні долар/кілограм, датований 21.04.2015 року, а декларація нею подавалась 23.04.2015, тобто у ОСОБА_2 були підстави для сумніву у правильності інформації в наданих їй товаросупровідних документах, однак вона не скористалася правом з дозволу митного органу здійснити фізичний огляд товарів з метою перевірки їх відповідності відомостям, зазначеним у товаросупровідних документах та уникнення помилок і подання неточних відомостей про товар у митній декларації. Крім того, вважає, що суд мав критично оцінити даний лист, оскільки він не завірений й на ньому не зазначено кому адресований. Апелянт вважає, що достатньо доказів, які вказують на вчинення ОСОБА_2 порушення митних правил, передбачених ст. 472 МК України, і остання підлягає відповідальності .

Заслухавши пояснення представника митного органу Горзов Н. про підтримання апеляційної скарги, заперечення ОСОБА_2 проти доводів апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Суд першої інстанції розглянув справу всебічно, з`ясував усі питання, визначені ст. 280 КУпАП та дійшов обгрунтованого висновку про відсутність в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 472 МК України.

Суд правильно вказав у постанові, що ОСОБА_2 як декларантом, процедура декларування, визначена ст. 257 МК України з урахуванням її прав та обов`язків, передбачених ст. 266 МК України, дотримана.

Не заслуговує на увагу посилання апелянта на п.8 ст. 4 МК України, що ОСОБА_2, як декларант самостійно здійснювала декларування. Убачається, що ОСОБА_2 працює декларантом на підприємстві ТОВ "Родос-Пром" і проводила декларування від імені підприємства, на підставі наданих їй відомостей щодо переміщуваного товару.

Доводи апелянта про те, що ОСОБА_2 могла знати про неспівпадіння відправленого постачальником товару з отриманим за місцем прибуття, є нічим іншим, як припущенням.

Твердження апелянта про те, що лист з компанії відправника ( постачальника ) щодо кількості, асоритименту та вартості товару, є сумнівним, так як не був поданий на митницю, а під час розгляду справи у суді, апеляційний суд не бере до уваги, оскільки відповідно до ст. 268 КУпАП особа скористалася своїм правом подавати докази. Суд дав оцінку поданому доказу, як і доказам, які надав митний орган . Апеляційний суд вважає, що суд ретельно перевірив докази і дійшов вірного висновку, що у діях ОСОБА_2 відсутній склад правопорушення, передбачений ст. 472 МК України, так як на час заповнення нею електронної митної декларації їй достовірно була відома лише та інформація щодо переміщуваного товару , який підтверджувався відповідними документами постачальника .

Відповідно до ст. 267 МК України у разі надходження товарів різних найменувань у кількості більше 10 товарних підкатегорій однією партією вони за бажанням декларанта або уповноваженої особи можуть декларуватися для вільного обігу на митній території за одним класифікаціний кодом згідно УКТ ЗЕД, за умови, що цьому коду відповідає найбільша ставка ввізного мита. Встановлено, що найбільша ставка ввізного мита ввезених запасних частин до автомобілів, бувших у користуванні, визначена для двигунів ( інвойс № 03/2015 а.с. 23-30). Перешкод для нарахування ввізного мита на всю кількість запасних частин ( хоча в декілька різів меншої вартості ніж вартість двигуна ) із розрахунку найбільшої ставки мита, немає. Вважати, що декларант ОСОБА_2, розмитнюючи товар, який пройшов митні процедури на кордоні України за участю перевізника та прибув за місцем призначення, порушила митні правила, відповідальність за які настає за ст. 472 МК України, підстав немає. З огляду на це, не можна вважати порушеною процедуру справляння митних платежів, передбачених Митним Кодеком України .

Апеляційний суд вважає оскаржувану постанову законною, обгрунтованою, таких порушень норм процесуального права або неправильного застосування норм матеріального права, які б слугували підставою для скасування оскаржуваної постанови, не вбачається.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В :

Постанову судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 01 липня 2015 року щодо ОСОБА_2 залишити без зміни, а апеляційну скаргу заступника начальника Закарпатської митниці ДФС - без задоволення.

Постанова набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя