Справа №585/2802/14-п Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 33/788/82/15 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
Категорія - Порушення правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 квітня 2015 року м. Суми

Суддя Апеляційного суду Сумської області Макаровець А. М. , розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на постанову судді Роменського міськрайонного суду Сумської області від 11 березня 2015 року, за якою

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, який проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4, неодруженого, не працевлаштованого, визнано винним у скоєнні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Провадження в справі про адміністративне правопорушення, передбачене ст.124 КУпАП відносно ОСОБА_3 закрите у звязку з закінченням на момент розгляду справи строку накладення адміністративного стягнення.

В С Т А Н О В И В:

Постановою судді Роменського міськрайонного суду Сумської області від 11 березня 2015 року ОСОБА_3 визнано винним у скоєнні правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП Провадження в справі закрито у звязку з закінченням на момент розгляду справи строку накладення адміністративного стягнення.

Відповідно до постанови суду 22 липня 2014 року о 13 год. 30 хв. ОСОБА_3, в м.Ромни по вул.Полтавській, 81, керуючи автомобілем «Мерседес Бенс» д.н.з. НОМЕР_1 при виконанні маневру повороту з правого краю проїзної частини, не переконався, що це буде безпечним, створивши перешкоду в русі автомобілю НОМЕР_2, порушив вимоги п.п.10.1, 10.4 ПДР України, внаслідок чого сталась ДТП, під час якої транспортні засоби отримали механічні пошкодження.

Не погоджуючись з вказаною постановою судді районного суду, ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову скасувати, провадження по справі закрити у звязку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.

Свої вимоги мотивує тим, що суд неповно зясував всі обставини справи, прийшов до висновків, які не відповідають фактичним обставинам справи, а саме:

- по справі відсутні докази, які підтверджують його вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП і що суд в постанові не навів переконливих мотивів, з яких прийняв до уваги лише покази ОСОБА_4 та відхилив інші докази, на які він посилався;

- судом належним чином не обґрунтовано, чому було взято до уваги те дослідження експерта, яке проводилося за показами ОСОБА_4 і за висновком якого, внаслідок здійсненого ОСОБА_4 ремонту автомобіля, експерт не зміг визначити взаємне розташування транспортних засобів на проїзній частині під час зіткнення, оскільки повинні були оглядатися автомобілі з отриманими пошкодженнями на момент ДТП для подальшого їх співставлення з урахуванням механічних пошкоджень і не взято до уваги той висновок експерта, який проводився за його показами і показами ОСОБА_5, з якого вбачається, що в його діях невідповідності вимогам п.п. 10.1, 10.4 Правил дорожнього руху України, які з технічної точки зору знаходились б в причинному звязку з виникненням ДТП не було;

-суд не врахував покази свідка ОСОБА_5, який в суді пояснив, що бачив всі обставини ДТП, а свідок ОСОБА_6 бачив наслідки ДТП, а про деталі йому відразу розповів ОСОБА_5, інспектор ДАІ при оформленні матеріалів ДТП свідків не шукав у них обставини події не зясовував, хоча був зобовязаний встановити свідків пригоди, опитати їх, проте такий обовязок ним виконаний не був;

-крім того, протокол про адміністративне правопорушення відносно нього був складений інспектором Роменського ВДАІ капітаном міліції ОСОБА_7 не відразу на місці пригоди, а через дві доби і саме цей інспектор на місці ДТП йому повідомив, що з огляду на встановлені обставини винним в ДТП є ОСОБА_4, а тому він, поклавшись на висновок інспектора про очевидну винність ОСОБА_4 в порушенні вимог ПДР України, пошуком свідків не займався;

-суд не обгрунтував, на підставі чого було зроблено висновок про те, що він з місця зіткнення зїхав, насправді, в результаті зіткнення його автомобіль став неконтрольованим, його розвернуло та викинуло в напрямку узбіччя зустрічної смуги, лише там він зупинив автомобіль шляхом гальмування;

-його покази та покази свідка ОСОБА_8 щодо перевищення швидкості ОСОБА_4 належними та допустимими доказами не спростовані, а суд не вмотивував вказаного належним чином, розцінивши це як його спробу уникнути відповідальності.

-суд надав перевагу показанням ОСОБА_4, оскільки вони узгоджувалися з показаннями інспекторів ДАІ, які не являються зацікавленими особами, проте, суд не врахував, що інспектори ДАІ очевидцями ДТП не являлись, тобто не є свідками дорожньо-транспортної пригоди і їх показами жодним чином не підтверджується його вина в порушенні вимог ПДР України, а також вважає, що інспектори були зацікавлені в розгляді справи.

Заслухавши пояснення скаржника ОСОБА_3, який просив апеляційну скаргу задовольнити, перевіривши матеріали справи, суд прийшов до висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

У відповідності зі ст.245 КУпАП завданнями в справах про адміністративне правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і обєктивне зясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Розглядаючи справу, суддя міськрайонного суду вірно дійшов висновку про наявність в діях ОСОБА_3 складу правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.

Факт скоєння вказаного правопорушення за обставин, викладених в постанові судді, підтверджується зібраними доказами, які були всебічно, повно досліджені судом першої інстанції, а саме: висновком по факту ДТП від 24 липня 2014 року, згідно якого ОСОБА_3, рухаючись, ближче до краю проїзної частини на автомобілі «Мерседес Бенс», при виконанні маневру поворот ліворуч, не переконався, що це буде безпечним, чим створив перешкоду автомобілю «Део Ланос» (а.с. 3), висновком судово-автотехнічної експертизи № 19 від 16 лютого 2015 року, яким встановлено, що дії ОСОБА_4, навіть за умови перевищення ним швидкості, з технічної точки зору не знаходяться в причинному звязку з ДТП, якого можливо було уникнути шляхом зниження швидкості, в той час, згідно висновку по показам водія ОСОБА_4, за умови виконання ОСОБА_3 вимог п.п. 10.1 та 10.4 ПДР, зіткнення виключалося, тобто дії водія ОСОБА_3 знаходяться в причинному звязку з виникненням ДТП (а.с. 58-64).

Посилання ОСОБА_3 в апеляційній скарзі на те, що суд безпідставно взяв до уваги висновок експерта, який був побудований на показах ОСОБА_4, а висновок експерта, побудований на його показах не взяв до уваги, суд вважає необґрунтованими, оскільки рішення по суті судом приймалось не лише з урахуванням висновку експертизи а і з урахуванням інших доказів, яким суд дав належну оцінку.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_3 про те, що суд не врахував покази свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6, також не заслуговують на увагу, оскільки таке своє рішення суд належним чином обґрунтував, з посиланням на те, що вказані особи під час зясування обставин ДТП як свідки не заявлялись, а були запрошені ОСОБА_3 пізніше. Крім того, інспектор Роменського ВДАІ ОСОБА_7, який складав протокол про адміністративне правопорушення, в своїх пояснення наполягав на тому, що свідків на місці пригоди не було Свідок ОСОБА_6 взагалі не був очевидцем ДТП.

Посилання скаржника в апеляційній скарзі на те, що свідки ним не були запрошені саме під час ДТП, оскільки він поклався на висновок інспектора про очевидну винність ОСОБА_4 в порушенні вимог ПДР України, суд не може взяти до уваги, оскільки вони не підтверджуються жодним доказом по вказаній адміністративній справі. Що стосується складання протоколу про адміністративне правопорушення, то згідно пояснень інспектора Роменського ВДАІ ОСОБА_7 (а.с.41), він мав право скласти протокол лише після того, як був зроблений висновок дізнавачем і підписаний керівником, а це відбулося 24 липня 2014 року, тобто, через два дні після ДТП.

Вказаний висновок було підписано старшим інспектором ВДАІ з обслуговування м. Ромни та Роменського району капітаном міліції ОСОБА_9 та погоджено з іншими посадовими особами ОСОБА_10 та ОСОБА_11, які діяли в межах своїх повноважень, а тому вважати, що інспектор Булавко Є.В. та інспектор Сітак С.М. були зацікавлені у тому, щоб саме ОСОБА_3 було визнано винним у ДТП у суду підстав не було.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_3 про те що в результаті зіткнення його автомобіль став неконтрольованим, його розвернуло та викинуло в напрямку узбіччя зустрічної смуги, лише там він зупинив автомобіль шляхом гальмування, спростовуються показами свідка ОСОБА_5, якого сам ОСОБА_3В заявляв як свідка і який в своїх поясненнях (а.с.45) вказував на те, що після зіткнення автомобіль «Мерседес» від удару трохи просунувся вперед, а про те, що автомобіль був некерований і зупинився шляхом гальмування, ніяких пояснень не давав. Відсутність гальмівного шляху також підтверджується поясненнями самого ОСОБА_3, які він надавав експерту.

Крім того, з показань свідка ОСОБА_6, на які посилається сам скаржник, також вбачається, що він почувши гучний звук зіткнення повернувся і побачив, що автомобіль «Мерседес» стоїть на зустрічній смузі, а через 1-2 секунди відїхав до обочини.

Що стосується доводів апеляційної скарги щодо перевищення швидкості ОСОБА_4В та порушення ним вимог п.12.4 ПДР України, то вказані обставини, згідно висновку експерта, не знаходяться в причинному звязку з ДТП.

При винесенні постанови судом першої інстанції обґрунтовано також було враховано поведінку самого ОСОБА_3, який після ДТП зїхав з місця зіткнення, чим створив перешкоду встановленню істини по справі, в той час як ОСОБА_4 відремонтував машину вже після зясування обставин ДТП працівниками міліції. Також, суд першої інстанції не прийняв до уваги пояснення ОСОБА_3 про те, що ОСОБА_4 намагався здійснити маневр обгону, оскільки вони не підтверджені обєктивними даними.

За таких обставин, суд прийшов до висновку про те, що відсутні обґрунтовані підстави для задоволення вимог апеляційної скарги ОСОБА_3, а постанова суду є законною та обґрунтованою і підстави для її скасування відсутні.

На підставі викладеного та керуючись ст. 294 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 Володимировича- залишити без задоволення.

Постанову Роменського міськрайонного суду м. Суми від 11 березня 2015 року про визнання ОСОБА_3 винним у скоєнні правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП та про закриття провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_3, у звязку з закінченням на момент розгляду справи строку накладення адміністративного стягнення залишити без зміни.

Постанова набирає законної сили негайно, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду Сумської областіОСОБА_2.