Провадження № 3/127/4670/15
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31.08.2015 м. Вінниця

Суддя Вінницького міського суду Вінницької області Вишар І.Ю., розглянувши матеріали, що надійшли з ВДАІ УМВС України у Вінницькій області про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, працюючого санітаром і психіатричній лікарні, на утриманні має неповнолітню дитину, проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, за ч.1 ст. 130 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ :

ОСОБА_1, 08.08.2015 року, о 17 год. 50 хв., в смт. Десна по вул. Привітній, в порушення вимог п.2.5 ПДР України, керував автомобілем НОМЕР_1, з ознаками алкогольного спяніння (різкий запах алкоголю з ротової порожнини, не чітка мова, хитка хода). Від проходження медичного огляду для встановлення факту вживання алкоголю у встановленому законом порядку відмовився в присутності лікаря.

В судовому засіданні правопорушник вину визнав та пояснив, що від проходження медичного огляду для встановлення факту вживання алкогольних напоїв відмовився, оскільки транспортним засобом не керував, а лише знаходився в ньому.

Суд, вислухавши пояснення правопорушника, дослідивши матеріали справи, прийшов до наступного висновку.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно п. 1.4 Інструкції про виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров'я України № 400/666 від 09.09.2009 р., ознаками наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є: наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп'яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота); звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість.

08.08.2015 року, о 17-50 год., в смт. Десна по вул. Привітній, був зупинений водій ОСОБА_2, який мав ознаками алкогольного спяніння (не стійка хода, різкий запах алкоголю з ротової порожнини, не чітка мова), який кервав транспортим засобом автомобілем НОМЕР_1.

Суд критично ставиться до показань правопорушника ОСОБА_1 в частині того, що останній не керував транспортим засобом та розцінює їх як обрану форму захисту з метою уникнення від відповідальності за скоєне.

Таким чином, ОСОБА_1 порушив п.2.5 ПДР України, а дії останнього кваліфіковано вірно за ч.1 ст. 130 КУпАП, тобто відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного спяніння.

В данному випадку, об'єктивною стороною вчиненого адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП є ухилення ОСОБА_1, який керував транспортним засобам, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп'яніння, не зважаючи на той факт, в якому стані перебував останній.

Враховуючи вищевикладене, суд приймає до уваги, що вина правопорушника ОСОБА_1 також доведена матеріалами справи, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення АП1 №014407 від 08.08.2015 року, письмовими поясненнями ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5

Відповідно до ст. 33 КУпАП при призначенні покарання суд враховує, що ОСОБА_1 е працює, є особою, яка підлягає адміністративній відповідальності, обставини, що помякшують відповідальність правопорушника щире розкаяння, обставини, що обтяжують відповідальність правопорушника судом не встановлені, вказаним правопорушенням не заподіяно майнової шкоди.

ОСОБА_1 раніше неодноразово притягувався до адміністративної відповідальності за порушення правил ПДР України, вчинені останнім правопорушення були умисними, останній усвідомлював той факт, що його дії є протиправними, в звязку з чим був підданий адміністративному стягненню.

Однак, ОСОБА_1 на шлях виправлення не став, належних висновків не зробив, не заважаючи на загальноприйняті норми поведінки та співжиття в суспільстві, вчинив нове, суспільно-небезпечне правопорушення, внаслідок якого могли настати тяжкі наслідки, своїми діями наражав на небезпеку інших громадян та учасників дорожнього руху, легковажно дозволив собі керувати транспортом з ознаками алкогольного спяніння, тобто, зазначені факти свідчить про нехтування ОСОБА_1 вказаними нормами, та присутності в останнього відчуття вседозволеності та безкарності, відсутність боязні бути викритим правоохоронними органами.

Відповідно до ст. 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Таким чином, суд приходить до висновку, що достатнім для виправлення ОСОБА_1 та запобіганню вчинення нових правопорушень буде призначення адміністративного стягнення у виді позбавлення права керуваннями транспортними засобами на певний строк, оскільки саме такий вид адміністративного стягнення досягне мети, визначеної ст. 23 КУпАП.

При призначенні адміністративного стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами на певний строк, суд враховує, що останній працює санітаром в психіатричній лікарні, тому транспортний засіб не є джерелом доходу правопорушника ОСОБА_1, а тому не позбавить можливості останнього належним чином забезпечувати свою родину.

Враховую вищевикладене, керуючись ст. 33, ч. 1 ст. 130, 280 КУпАП,-

ПОСТАНОВИВ :

Визнати винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та піддати адміністративному стягненню у виді позбавлення права керування всіма видами транспортних засобів строком на 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в сумі 36,54 грн. га користь держави. (Банк: ГУ ДКСУ у Вінницькій області, МФО: 802015, рахунок: 0002, призначення платежу: 22030001).

На постанову суду може бути подана апеляція протягом 10-ти діб з моменту її винесення.

Суддя