Справа № 346/1516/15-п
Провадження № 33/779/92/2015
Категорія ч.1 ст.172-7 КУпАП
Головуючий у 1 інстанції Калинюк О. П.
Суддя-доповідач Ткачук Н.В.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 червня 2015 року м. Івано-Франківськ

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Івано-Франківської області Ткачук Н.В., з участю прокурора Мельника В.М., захисника ОСОБА_2 та ОСОБА_3,розглянувши справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою прокурора, який брав участь у розгляді справи судом першої інстанції, ОСОБА_4 на постанову Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 27 квітня 2015 року, -

в с т а н о в и в :

Вказаною постановою щодо ОСОБА_5,

ІНФОРМАЦІЯ_1,

ІПН НОМЕР_1, жителя АДРЕСА_1, одруженого, директора ДП «Коломийське лісове господарство» українця,

громадянина України,-

закрито провадження в справі про адміністративне правопорушення за ст. 172-7 КУпАП України в зв'язку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

З постанови судді вбачається, що 23.03.2015 року відносно ОСОБА_3 складено протокол про вчинення ним вищевказаного адміністративного корупційного правопорушення. В протоколі зазначено, що згідно з наказом голови Державного агентства лісових ресурсів України ОСОБА_3 призначено на посаду директора ДП «Коломийське лісове господарство» Івано-Франківського обласного управління лісового та мисливського господарства на умовах контракту. ОСОБА_3, перебуваючи на вказаній посаді, самостійно вніс зміни до штатного розпису працівників бюджетної діяльності та інженерно-технічних працівників вказаного підприємства з 26.08.2014 року, чим в інтересах свого сина ОСОБА_3 створив керівну посаду - технічного керівника дільниці переробки деревини та наказом від 29.08.2014 року призначив його на зазначену посаду. До того останній працював майстром дільниці по виготовленню пиломатеріалів Печеніжинського лісництва. В протоколі про адміністративне правопорушення зазначено, що за таких обставин ОСОБА_3 як директор вказаного підприємства діяв в умовах суперечності між службовими повноваженнями та майновими і особистими немайновими інтересами близької йому особи - його сина ОСОБА_6, тобто конфлікту інтересів в розумінні абзацу 3 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про засади запобігання і протидії корупції». Всупереч ст.14 вказаного Закону ОСОБА_3, усвідомлюючи виникнення вказаного конфлікту інтересів, впродовж серпня 2014 року - березня 2015 року не вжив заходів про недопущення будь-якої можливості його виникнення та не повідомив Івано-Франківське обласне управління лісового та мисливського господарства чи керівника цього управління про наявність зазначеного конфлікту інтересів при прийнятті рішення стосовно призначення на керівну посаду свого сина ОСОБА_6. Таким чином, ОСОБА_3, будучи суб'єктом відповідальності за корупційні правопорушення відповідно до пункту "а" ч.2 ст.4 вищевказаного Закону, вчинив адміністративне корупційне правопорушення, передбачене ст. 172-7 КУпАП України.

В апеляційній скарзі прокурор вважає, що дана постанова суду є незаконною та підлягає скасуванню. Вказує на те, що судом безпідставно закрито провадження по адміністративній справі, оскільки мотивація суду про те, що ОСОБА_3 не є суб'єктом відповідальності за корупційні правопорушення відповідно до абзацу 3 ч.1 ст. 9 Закону України «Про засади запобігання і протидії корупції» тому, що працює в сільському населеному пункті, є хибною. Просить скасувати постанову Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 27.04.2015 року, якою закрито провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_3 Прийняти нову постанову, якою ОСОБА_3 притягнути до відповідальності за вчинення корупційного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 172-7 КУпАП України.

Під час апеляційного розгляду:

Прокурор підтримав доводи подані в апеляційній скарзі та просив її задовольнити.

ОСОБА_3 та його захисник просили постанову суду залишити без зміни, а апеляційну скаргу прокурора без задоволення, так як у нього не було умислу на вчинення корупційного діяння.

Заслухавши доповідь судді, пояснення учасників процесу, перевіривши матеріали справи, мотиви і доводи апеляційної скарги, вважаю, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Постанова суду щодо ОСОБА_3 відповідає вимогам ст.ст.280,283 КУпАП.

Положеннями ст.172-7 КУпАП передбачена відповідальність за неповідомлення особою безпосереднього керівника у випадках, передбачених законом, про наявність конфлікту інтересів.

Дійсно, ОСОБА_3 призначено на посаду директора ДП «Коломийське лісове господарство» Івано-Франківського обласного управління лісового та мисливського господарства на умовах контракту. ОСОБА_3, перебуваючи на вказаній посаді, самостійно вніс зміни до штатного розпису працівників бюджетної діяльності та інженерно-технічних працівників вказаного підприємства з 26.08.2014 року, чим в інтересах свого сина ОСОБА_3 створив керівну посаду - технічного керівника дільниці переробки деревини та наказом №92-вк від 29.08.2014 року призначив сина на зазначену посаду. До того останній працював майстром дільниці по виготовленню пиломатеріалів Печеніжинського лісництва.

У відповідності до положень Примітки ст.172-7 КУпАП, суб'єктами відповідальності за вчинення даного адміністративного правопорушення є особи, зазначені у пункті 1, підпунктах Абзацами 1, 2 ч.1 ст.9 Закону України «Про засади запобігання і протидії корупції» передбачено, що особи, зазначені у підпунктах "а", "в"-"ж" пункту 1 та підпункті "а" пункту 2 частини першої статті 4 цього Закону, не можуть мати у безпосередньому підпорядкуванні близьких їм осіб або бути безпосередньо підпорядкованими у зв'язку з виконанням повноважень близьким їм особам. Особи, які претендують на зайняття посад, зазначених у підпунктах "а", "в"-"ж" пункту 1 та підпункті "а" пункту 2 частини першої статті 4 цього Закону, зобов'язані повідомити керівництво органу, на посаду в якому вони претендують, про працюючих у цьому органі близьких їм осіб.

Однак, в абзаці 3 ч. 1 ст.9 цього ж Закону зазначено що положення абзаців першого та другого цієї частини також не поширюються на осіб, які працюють у сільських населених пунктах (крім тих, що є районними центрами), а також гірських населених пунктах.

Як вбачається з матеріалів справи, протокол про вчинення адміністративного корупційного правопорушення передбаченого ст.172-7КУпАП був складений на ОСОБА_3 в контексті посади директора ДП «Коломийське лісове господарство».

Відповідно до п.3 ч.1 ст. 9 Закону «Про запобігання і протидії корупції» обмеження, передбачені абзацами першим та другим цієї частини, не поширюються на директора ДП «Коломийське лісове господарство», оскільки всі працівники підприємства працюють безпосередньо у сільських населених пунктах та за їх межами, а згідно з положеннями Закону України «Про сільськогосподарську дорадчу діяльність» територія, на якій розташоване підприємство (с.Нижній Вербіж), відноситься до сільської місцевості.

Обставини, на які посилається апелянт в апеляційній скарзі, не можуть бути підставою для скасування постанови, оскільки суд належним чином мотивував своє рішення і прийшов до переконливого висновку, що вчинене ОСОБА_3 правопорушення не містись складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-7 КУпАП України.

Правильність такого висновку суду сумнівів не викликає.

В силу ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги , і згідно перевірених доводів за наслідками розгляду приймає одне з рішень зазначеної статті.

При таких обставинах, апеляційна скарга прокурора є необґрунтованою і задоволенню не підлягає, а тому постанову суду щодо ОСОБА_3 слід залишити в силі.

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу прокурора, який брав участь у суді першої інстанції, ОСОБА_4 залишити - без задоволення, а постанову Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 27 квітня 2015 року відносно ОСОБА_5 - без змін.

Постанова остаточна і оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Івано-Франківської області Н.В. Ткачук

Згідно з оригіналом

Суддя Апеляційного суду

Івано - Франківської області Н.В. Ткачук