Провадження №3/761/3778/2015
П О С Т А Н О В А

Іменем України

21 серпня 2015 року Шевченківського районного суду м. Києва Циктіч В.М., за участі секретаря Шніт О.М., прокурора Воробйової О.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залу суду справу щодо

гр. ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця м. Тернопіль, громадянина України, українця, з вищою освітою, який працює інженером-програмістом ТОВ «Програматіка», у шлюбі не перебуває, має неповнолітню дитину, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 фактично мешкає за адресою - АДРЕСА_1,

про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.172-6 КУпАП, -

в с т а н о в и в :

Гр. ОСОБА_2, будучи державним службовцем 11 рангу, суб'єктом відповідальності за вчинення корупційного правопорушення згідно з п. «в» ч.1 ст.4 Закону України «Про засади запобігання та протидії корупції», маючи спеціальне звання радника податкової та митної справи ІІІ рангу, обіймаючи посаду головного державного ревізора-інспектора відділу інтеграції інформаційних систем управління проектування та розробки митних інформаційних систем Департаменту ІТ, електронних сервісів та обліку платників Державної фіскальної служби України, порушив вимоги фінансового контролю, передбачені п.1 ч.1 ст.12 Закону України «Про засади запобігання та протидії корупції».

Зокрема, п.1 ч.1 ст.12 Закону України «Про засади запобігання та протидії корупції» передбачено, що суб'єкти декларування, які звільняються, подають декларацію про майно, доходи, витрати і зобов'язання фінансового характеру за період, не охоплений раніше поданими деклараціями. Вказаний обов'язок реалізується суб'єктами декларування в межах одного року шляхом подачі за останнім місцем роботи відповідної декларації за формою і в порядку, визначеним даним Законом.

Враховуючи, що у силу ч.1 ст.12 Закону України «Про засади запобігання та протидії корупції» декларація за минулий рік подається у строк до 1 квітня, даний строк застосовується і до осіб, які звільнилися з держаної служби.

Наказом Голови Державної фіскальної служби України від 21.11.2014 № 1504-о ОСОБА_2 звільнений з займаної посади.

Разом з тим, ОСОБА_2 на порушення вищевказаних норм закону у строк до 01.04.2015 декларацію не подав, чим вчинив правопорушення, передбачене ч.1 ст.172-6 КУпАП.

Гр. ОСОБА_2 свою вину у скоєнні інкримінованого правопорушення визнав повністю, будучи допитаний під час судового розгляду справи, пояснив, що його звільнення відбувалося у стресовій для нього ситуації, тому він не звернув увагу на попередження, які стосувалися необхідності подання декларації. На теперішній час він свою неуважність виправив та 06.08.2015 подав до Державної фіскальної служби України декларацію про майно та доходи за 2014 рік.

Суддя, заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, дослідивши матеріали справи - протокол про адміністративне корупційне правопорушення, наказ Голови Державної фіскальної служби України від 21.11.2014 № 1504-о про звільнення ОСОБА_2 з займаної посади, дійшов висновку про таке.

Відповідно до ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна дія чи бездіяльність, за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Частиною 1 статті 172-6 КУпАП ( в ред. на 02.04.2015) визначено, що неподання або несвоєчасне подання декларації про майно, доходи, витрати і зобов'язання фінансового характеру, передбаченої Законом України «Про засади запобігання і протидії корупції», є адміністративним правопорушенням.

За Законом України «Про засади запобігання і протидії корупції» суб'єктом даного адміністративного проступку є, з-поміж іншого, особи, уповноважені на виконання функцій держави.

Вищевикладене свідчить, що гр. ОСОБА_2, будучи посадовою особою Державної фіскальної служби України, є суб'єктом адміністративного правопорушення, передбаченого ст.172-6 КУпАП, дана обставина зобов'язувала останнього після звільнення дотриматись вимог щодо подання відповідної декларації.

Невиконання вказаного обов'язку тягне відповідальність, передбачену Законом.

Відповідно до ч. 3 ст.38 КУпАП адміністративне стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, пов'язаного з корупцією, може бути накладене протягом 3 місяців з дня його виявлення, але не пізніше двох років з дня його вчинення.

Враховуючи, що кінцевим днем подання декларації за минулий рік Закон визначив 01 квітня, днем вчинення адміністративного проступку є наступний день, тобто 02 квітня.

Суддею не приймаються до уваги посилання особи, яка склала протокол, що днем виявлення необхідно вважати 03.08.2015, оскільки зазначене твердження не ґрунтується на вимогах закону та суперечить матеріалам справи.

Так, листом від 28.04.2015 в.о. директора Департаменту персоналу ОСОБА_3 повідомила Головне управління власної безпеки Державної фіскальної служби України про осіб, які звільнилися та не подали декларацію про майно, доходи, витрати і зобов'язання фінансового характеру.

Згідно з ч. 7 ст.5 Закону України «Про засади запобігання і протидії корупції» на посадових осіб державних органів, їх структурних підрозділів у разі виявлення корупційного правопорушення чи одержання інформації про вчинення такого правопорушення працівниками відповідних державних органів покладений обов'язок ужиття заходів щодо припинення такого правопорушення та негайного письмового повідомлення про його вчинення спеціально уповноваженого суб'єкту протидії корупції.

Отже саме 28.04.2015 структурним підрозділом державного органу поширена інформація, з якої вбачається, що у бездіяльності певних осіб є ознаки корупційного діяння.

Тобто початком відліку тримісячного строку слід вважати саме 28.04.2015, як день виявлення адміністративного правопорушення.

Тривалість подальшого листування між державними органами, уповноваженими на складання протоколу про адміністративне правопорушення, пов'язане з корупцією, не зупиняє перебігу вказаного строку.

Приймаючи до уваги викладене, суддя дійшов висновку про неможливість накладення на особу адміністративного стягнення з огляду на закінчення тримісячного строку з дня виявлення правопорушення, пов'язаного з корупцією.

Відповідно до ст. 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю, якщо на момент розгляду справи закінчився строк, передбачений ст.38 КУпАП.

Приймаючи до уваги викладене, керуючись ст.ст.38, 247, 284 КУпАП, суддя, -

п о с т а н о в и в :

ОСОБА_2 визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-6 КУпАП.

Провадження у справі закрити у зв'язку з закінченням строку накладення на ОСОБА_2 адміністративного стягнення.

Постанова може бути оскаржена до Апеляційного суду м. Києва особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня її винесення через Шевченківський районний суд м. Києва.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги.

Суддя В.М. Циктіч