Справа № 500/114/15-п
Провадження № 3/500/64/15
Справа № 500/115/15-п
Провадження 3/500/64/15
ІЗМАЇЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
___________________________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

Іменем України

16 січня 2015 року м. Ізмаїл

Суддя Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області Яковенко І.І., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення у відношенні

ОСОБА_1, що народився 05 липня 1983 року, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, ІДН НОМЕР_1, не працюючого, проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2,

за ст. ст. 124, 1224 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

встановив:

ОСОБА_1 11 січня 2015 року, о 07:00 год., по вул. Весняній в м. Ізмаїлі Одеської області, керуючи автомобілем марки «КАМАЗ 5511», державний реєстраційний номерний знак НОМЕР_2, перевозив вантаж, який мав висоту понад 5 метрів і здійснив зіткнення з газовою трубою, яка внаслідок ДТП отримала механічні пошкодження, після чого ОСОБА_1 залишив місце дорожньо-транспортної пригоди, до якої він причетний, чим порушив вимоги п.п. 2.10, 22.5 Правил дорожнього руху України.

Розглянувши протокол про адміністративне правопорушення, заслухавши пояснення притягуваного, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що притягуваний своїми діями вчинив адміністративні правопорушення, передбачені ст. ст. 124 та 1224 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Притягуваний ОСОБА_1 в судовому засіданні вину свою у вчиненні правопорушення визнав повністю та розкаявся в його вчиненні.

Крім повного визнання своєї вини притягуваним, вина ОСОБА_1 в порушенні правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження іншого майна, а також у залишенні місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої він був причетний повністю підтверджуються обставинами, викладеними в протоколі про адміністративне правопорушення, а також матеріалами справи.

Так, відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці данні встановлюються, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, а також іншими документами.

Як було вище наведено, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 порушив правила дорожнього руху, що спричинило пошкодження іншого майна, а також залишив місце дорожньо-транспортної пригоди, до якої він був причетний.

Крім того, вказані обставини справи також підтверджуються схемою ДТП, актом обстеження дорожніх умов на ділянці автомобільної дороги, а також письмовими поясненнями ОСОБА_1, відповідно до яких він визнав свою вину у вчиненні правопорушень.

Таким чином, вина ОСОБА_1 у вчиненні зазначених адміністративних правопорушень, передбачених ст. ст. 124, 1224 Кодексу України про адміністративні правопорушення, повністю доведена матеріалами справи.

При накладенні адміністративного стягнення у відношенні ОСОБА_1, суд враховує положення ч. 1 ст. 36 КУпАП, відповідно до якого, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

Суд також враховує характер вчинених правопорушень, особу правопорушника та обставини, що помякшують та обтяжують відповідальність, та вважає, що достатнім і необхідним у відповідності до ч. 1 ст. 36 КУпАП є накладення відносно ОСОБА_1 адміністративного стягнення в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених, а саме в межах санкції ст. 124 КУпАП.

Характер вчинених ОСОБА_1 правопорушень вказує на те, що він вчинив грубі правопорушення.

До обставин, які відповідно до ст. 34 КУпАП помякшують відповідальність ОСОБА_1 за вчинені ним адміністративні правопорушення, суд відносить щире розкаяння винного.

Обставин, які відповідно до ст. 35 КУпАП обтяжують відповідальність ОСОБА_1 за вчинені ним адміністративні правопорушення, суд не вбачає.

Отже, враховуючи зазначені обставини справи, а також те, що відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення притягуваний ОСОБА_1 ніде не працює, і сам він в судовому засіданні підтвердив, що керування транспортними засобами не пов'язане з його роботою, суд вважає, що застосування до ОСОБА_1 більш мякого стягнення ніж позбавлення права керування всіма видами транспортних засобів, а саме такого стягнення як штраф, буде недостатнім для виправлення притягуваного та для припинення вчинення ним нових правопорушень, тому суд приходить до висновку, що достатнім і необхідним в цьому випадку є накладення відносно нього адміністративного стягнення у виді позбавлення права керування всіма видами транспортних засобів, але в межах мінімального строку, оскільки, як було вище наведене, він вчинив грубе правопорушення, що у відповідності до ч. 2 ст. 30 КУпАП є підставою для застосування такого стягнення.

Крім того, суд вважає за необхідне в силу ч. 1 ст. 401 КУпАП, стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в розмірі, передбаченому п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» № 3674-VI від 08.07.2011 р., а саме в розмірі 0,03 розміру мінімальної заробітної плати, що складає 36,54 грн.

Керуючись ст. ст. 283 285 Кодексу України

про адміністративні правопорушення, суддя

постановив:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. ст. 124, 1224 КУпАП, та накласти відносно нього адміністративне стягнення в межах санкції ст. 124 КУпАП у виді позбавлення права керування всіма видами транспортних засобів строком на шість місяців.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 36 (тридцять шість) грн. 54 коп.

Постанова може бути оскаржена до Апеляційного суду Одеської області через Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Постанова про накладення адміністративного стягнення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги та підлягає зверненню до виконання протягом трьох місяців з моменту її винесення. В разі ж оскарження постанови перебіг строку давності звернення її до виконання зупиняється до розгляду скарги.

СУДДЯ

Ізмаїльського міськрайонного суду ОСОБА_2