Справа № 359/6773/15-п
Провадження № 3/359/1955/2015
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 вересня 2015 року м. Бориспіль

Суддя Бориспільського міськрайонного суду Київської області Гончаров О.М., за участю представника митниці ОСОБА_1, представника особи, що притягується до відповідальності адвоката ОСОБА_2 , розглянувши адміністративний матеріал, який надійшов від Київської митниці ДФС, про порушення митних правил за ст. 471 МК України щодо громадянки України ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, місце народження: Україна, Республіка Крим, м.Євпаторія, місце проживання: Україна, м. Київ, вул. Механізаторів, 2/303, приватний підприємець, паспорт громадянина України для виїзду за кордон ЕТ957947, виданий 11 травня 2012 року, орган що видав 8090, персональний код НОМЕР_1

ВСТАНОВИВ :

27.06.2015 року о 10 год. 15 хв. під час проходження митного контролю в зоні митного контролю залу "Відліт» терміналу "D" ДП МА "Бориспіль", громадянин України ОСОБА_3, який відлітав з України до Італії, м. Мілан літаком авіакомпанії «МАУ», рейсом №0311, своїми діями обрав канал, позначений символами зеленого кольору - «зелений коридор», тим самим, відповідно до ч. 5 ст. 366 МК України заявив про те, що переміщувані ним через митний коридор України товари не підлягають письмовому декларуванню, оподаткуванню митними платежами, не підпадають під встановлені законодавством заборони та обмеження щодо вивезення з митної території України та своїми діями засвідчила факти, що мають юридичне значення. Після перетину пасажиром „білої лінії", яка позначає закінчення зони спрощеного митного контролю „зелений коридор" на підставі п.4 ст.336 та ст.342 Митного Кодексу України пасажиру було задано запитання щодо наявності в нього готівки, на що він відповів, що має при собі 10000 євро . Після цього пасажира було запрошено до службового приміщення залу "Відліт" терміналу "D" ДП МА "Бориспіль", де ним була видана готівка в розмірі 22695 євро та 7000 грн. Готівка знаходились у одному з відділень сумочки пасажира.

Зазначена готівка переміщувалась без ознак приховування. Зі слів пасажира готівка належить йому особисто. Пасажир обрав для проходження митного контролю через зону спрощеного митного контролю "зелений коридор", де передбачено наявність у громадян готівки у сумі, що не перевищує 10 000 євро (чи еквівалент цієї суми в іншій валюті). З виявленої суми пасажиру було пропущено 10000 євро. За протоколом про порушення митних правил затримано 12695 євро та 7000 грн.

На момент проходження митного контролю належним чином оформленої декларації та дозвільних документів пасажир не надав. Громадянин України ОСОБА_3 під час проходження митного контролю в залі «Приліт» терміналу «D» ДП МА «Бориспіль» порушив встановлений ст. 366 МК України порядок проходження митного контролю в зонах (коридорах) спрощеного митного контролю.

Зазначені дії, що полягають у переміщенні через митний кордон України особою, яка формою проходження митного контролю обрала проходження через «зелений коридор», готівки в обсязі, що підлягає обов'язковому письмовому декларуванню відповідно до Постанови Правління НБУ від 27.05.2008 № 148, мають ознаки порушення митних правил, передбаченого ст. 471 МК України.

У зв;язку з цим працівниками митниці складено протокол про порушення митних правил , один примірник якого вручено під підпис особі, діями якої скоєно порушення і в якому було зазначено про час та місце розгляду справи про порушення митних правил.

Підстав для перенесення розгляду справи, направлення матеріалів для додаткової перевірки, закриття провадження в справі - судом не встановлено.

В судовому засіданні представник ОСОБА_3 адвокат ОСОБА_2 пояснив, що ОСОБА_3 зареєстрований фізичною особою-підприємцем, перебуває на обліку в ДПІ у Соломянському районі ГУ ДФС у м.Києві. Відповідно до поданої податкової декларації платника єдиного податку - фізичної особи-підприємця за 2014 рік, сума доходу за рік становила 924 000 грн.. Відповідно до офіційного сайту НБУ, станом на 26 грудня 2014 та станом на дату правопорушення 27.06.2015, зазначена сума значно перевищує еквівалент 12 695 євро.

З необачності, довірителем не перевірена кількість валюти, з якою відбував у подорож, а в аеропорту, вже при проведені огляду, з'ясувалось, що сума значно перевищує еквівалент 10000 євро, про що і повідомив інспекторів. Оскільки не було підтверджуючих документів, через запізнення на літак, було вирішено надати пояснення в судовому засіданні при розгляді справи.

Декларація не була заповнена через необачність про наявну кількість грошей. ОСОБА_3 не ухилявся від сплати мита та інших зборів і не завдавав державі іншої шкоди. Якби вивіз гроші, не задекларувавши їх, органи влади, у такому випадку, лише б не отримали інформацію про те, що ці кошти опинились на території іншої держави. Єдине діяння, яке було вчинене ОСОБА_3 полягає в ненаданні митному органу відповідної декларації, проте вчинено таке діяння без наявності прямого умислу. Таким чином, просить врахувати, що потенційно завдана шкода державним інтересам, відсутня взагалі.

Крім законності походження грошових коштів, належності їх ОСОБА_3 та отримання їх від зайняття підприємницької діяльності, використання для подальшого ведення такої діяльності, просить врахувати дані про його сімейний стан, стан здоров'я.

03.12.2014 року ОСОБА_3 було укладено шлюб з ОСОБА_4, на його утриманні знаходиться троє неповнолітніх дітей: ОСОБА_5, 18.07.2013 р., ОСОБА_6, 22.11.2010 р., ОСОБА_7, 29.08.2008 року.

Через отриману травму ОСОБА_3 має постійні проблеми із здоров'ям, що підтверджується висновком лікаря від 19.12.2014 року, та потребує постійної реабілітації та лікування, що має відповідну вартість.

Зазначені кошти для сім'ї ОСОБА_3 є значними та необхідними, використовуються на буденні потреби та на лікування.

Більш того, ці кошти є основним доходом, основними коштами, на які проживає родина. Вилучення коштів зведе нанівець зайняття підприємницькою діяльністю, та позбавить багатодітну родину можливості до забезпечення достатнього рівня життя, а ОСОБА_3 особисто - можливості опікатися своїм станом здоров'я.

На даний час, із зазначених коштів сплачується кредит на автомобіль.

Через інцидент ОСОБА_3 спізнився на літак, був вимушений міняти квитки, запізнився на ділову зустріч за кордоном, що спричинило втрати як морального, так і матеріального характеру.

Просить вирішити питання про можливість звільнення особи від адміністративної відповідальності при малозначності правопорушення на підставі ст. 22 КпАП.

Представник митниці ОСОБА_1. у судовому засіданні вважає, що особа яка притягується до адміністративної відповідальності винна у вчиненні адміністративного правопорушення, її вина підтверджується зібраними у справі доказами, і тому необхідно притягнути її до адміністративної відповідальності за ст. 471 МК України, та застосувати до неї адміністративне стягнення у вигляді штрафу та конфіскації.

Дослідивши матеріали справи, вислухавши думку учасників процесу, суд вважає, що особа , стосовно якої складено протокол , підлягає притягненню до адміністративної відповідальності і її дії суд кваліфікує за ст. 471 МК України за кваліфікуючими ознаками: порушення встановленого МК України порядку проходження митного контролю в зонах (коридорах) спрощеного митного контролю, тобто переміщення через митний кордон України особою, яка формою проходження митного контролю обрала проходження (проїзд) через «зелений коридор», товарів (валютних цінностей) переміщення, яких через митний кордон обмежено, однак конфіскацію товару слід не застосовувати з наступних підстав.

Судом встановлено, що 27 червня 2015 року о 10 год. 15 хв . в зоні митного контролю залу "Відліт" терміналу "D" ДП МА "Бориспіль", громадянин України ОСОБА_3, який відлітав з України до Італії, проходив митний контроль.

Формою проходження митного контролю він обрав проходження через зону (коридор) спрощеного митного контролю («зелений коридор»), що належним чином інформаційно обладнана, тим самим шляхом вчинення дій заявив про відсутність у нього товарів, які під час переміщення через митний кордон України громадянами підлягають обов'язковому письмовому декларуванню, а також на переміщення яких через митний кордон України встановлено заборони або обмеження.

Після перетину громадянином України ОСОБА_3 білої лінії, що позначає закінчення «зеленого» коридору, на вимогу інспектора митниці пред'явити наявні у нього валютні цінності, віна надав наявну при ньому готівку іноземну валюту. Після перерахунку валюти було встановлено, що загальна сума складає 22695 євро та 7000 грн. Сума у розмірі 12695 євро та 7000 грн були затримані.

У відповідності до ч. 1 ст. 458 МК України порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений порядок переміщення товарів через митний кордон України.

Що стосується об'єктивної сторони правопорушення, передбаченого ст. 471 МК України, вона полягає в переміщенні через митний кордон України особою, яка формою проходження митного контролю обрала проходження через «зелений коридор» товарів, переміщення яких через митний кордон України заборонено, або обмежено законодавством України, або товарів в обсягах, що перевищують неоподатковану норму переміщення через митний кордон України.

Відповідно до п.1 розділу 2 Інструкції про переміщення готівки і банківських металів через митний кордон України, затвердженої постановою НБУ № 148 від 27.05.2008 р. з наступними змінами, фізична особа має право ввозити ( вивозити) в Україну готівку в сумі, що не перевищує в еквіваленті 10 000 євро без письмового декларування митному органу, а п.4 розділу 2 цієї ж Інструкції встановлено, що фізична особа має право ввезти ( вивезти ) в Україну готівку, що перевищує в еквіваленті 10 000 євро за наявності документів, що підтверджують зняття готівки з рахунків банків (фінансових установ) виключно на ту суму, що перевищує 10000 євро. При цьому для осіб - нерезидентів НБУ встановив більші обмеження, а саме відповідно до постанови НБУ №312 від 25.07.2012 р. фізична особа - нерезидент має право ввозити в Україну готівку в сумі, що перевищує в еквіваленті 10 000 євро за умови письмового декларування митному органу валюти в повному обсязі.

Згідно з ч. 5 ст. 366 МК України, обрання «зеленого коридору» вважається заявою особи про те, що переміщені нею через митний кордон України товари не підлягають письмовому декларуванню.

Під термін товари підпадає в тому числі і іноземна валюта, згідно з положеннями ст. 4 ч. 1, п. 1 б), п.57 МК України.

Відповідно до вимог ст. 197 МК України на окремі товари встановлюються обмеження щодо їх переміщення через митний кордон України. В даному випадку такі обмеження встановлені на рівні 10 000 євро, в зв'язку з чим валютні цінності, які переміщував правопорушник є товарами, переміщення яких через митний кордон України обмежене.

Щодо суб;єктивної сторони правопорушення встановлено наступне.

Судом встановлено, що громадянин України ОСОБА_3, не розумів протиправність своїх дій, не припускав можливості настання негативних наслідків, хоча міг і повинен був це розуміти і передбачати. Тобто, суб;єктивна сторона дій правопорушника полягає в протиправній необережності в формі недбалості.

Відповідно до матеріалів справи, громадянин України ОСОБА_3 протиправно перемістив через митний кордон України 12695 євро та 7000 грн., які в нього були вилучені.

При визначені адміністративного стягнення, якому підлягає правопорушник, суд враховує ступінь суспільної небезпеки правопорушення, ступінь провини, ставлення до вчиненого, його майновий стан, а також обставини, які пом;якшують відповідальність, а саме те, що громадянин України ОСОБА_3 вперше притягується до адміністративної відповідальності, він зареєстрований фізичною особою-підприємцем, перебуває на обліку в ДПІ у Соломянському районі ГУ ДФС у м.Києві. Відповідно до поданої податкової декларації платника єдиного податку - фізичної особи-підприємця за 2014 рік, сума доходу за рік становила 924 000 грн. Відповідно до офіційного сайту НБУ, станом на 26 грудня 2014 та станом на дату правопорушення 27.06.2015, зазначена сума значно перевищує еквівалент 12 695 євро.

03.12.2014 року ОСОБА_3 було укладено шлюб з ОСОБА_4, на його утриманні знаходиться троє неповнолітніх дітей: ОСОБА_5, 18.07.2013 р., ОСОБА_6, 22.11.2010 р., ОСОБА_7, 29.08.2008 року.

Через отриману травму ОСОБА_3 має постійні проблеми із здоров'ям, що підтверджується висновком лікаря від 19.12.2014 року, та потребує постійної реабілітації та лікування, що має відповідну вартість.

Зазначені кошти для сім'ї ОСОБА_3 є значними та необхідними, використовуються на буденні потреби та на лікування.

Більш того, ці кошти є основним доходом, основними коштами, на які проживає родина. Вилучення коштів зведе нанівець зайняття підприємницькою діяльністю, та позбавить багатодітну родину можливості до забезпечення достатнього рівня життя, а ОСОБА_3 особисто - можливості опікатися своїм станом здоров'я.

На даний час, із зазначених коштів сплачується кредит на автомобіль.

Враховуючи щире каяття, а також той факт, що грошові кошти це заробітна плата його сім;ї,, що підтверджено фінансовими документами, і тому прийшов до висновку, що необхідним і достатнім в даному випадку є стягнення у вигляді штрафу.

Стосовно вирішення питання щодо конфіскації вилученої валюти, суд виходить з наступного.

Суд враховує практику Європейського Суду, зокрема постанову ЄСПЛ від 06.11.2008 року по справі «Ісмаілов проти Російської Федерації», де з достовірністю було встановлено законне походження коштів.

Відповідно до ст. 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

Згідно з ст. 9 Конституції України, а також ст. 17 Закону України «Про міжнародні договори» від 22.12.1993 року, міжнародні договори, згода на обов'язковість яких дана Верховною ОСОБА_1 України, є часткою національного законодавства України. Також передбачається, що якщо міжнародним договором встановлені інші права, ніж ті, які передбачені законодавством України, то застосовуються правила міжнародного договору України. Тобто в такому випадку міжнародно - правові норми мають пріоритетне значення.

17 липня 1997 року Україна ратифікувала Європейську Конвенцію «З захисту прав і основних свобод людини», а також Протоколи 1, 2, 4, 7, 11, які є невідємною частиною Конвенції, чим визнала її дію в національній правовій системі, a також обов'язковість рішень Європейського Суду з прав людини по всім питанням що стосуються тлумачення і застосування Конвенції.

Згідно з зазначеним рішенням ЄСПЛ, судове рішення, яким застосовується конфіскація майна, є втручанням в право особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, на повагу власності.

Згідно з Статтею 1 Протоколу N 1 до Конвенції з захисту прав людини, кожна фізична чи юридична особа має право на повагу до своєї власності. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше, як в інтересах суспільства та на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

В даному випадку майном громадянина України ОСОБА_3 є грошова сума в доларах США, яка, на думку представника митниці підлягає конфіскації.

За таких обставин конфіскація є втручанням в право громадянина України ОСОБА_3 на повагу власності і, відповідно, має бути застосована ст. 1 Протоколу №1 до Європейської Конвенції з захисту прав людини.

Перша і найбільш важлива вимога зазначеної правової норми полягає в тому, що будь-яке втручання публічної влади в право на повагу власності має бути законним. Також передбачається, що держава уповноважена здійснювати контроль за використанням власності шляхом забезпечення виконання законів.

Питання про те, чи буде досягнута справедлива рівновага між вимогами загального інтересу і захисту фундаментальних прав особи, має значення лише при умові, що таке втручання відповідає вимогам закону і не є безпідставним.

Об'єктивна сторона правопорушення, яке вичинив правопорушник, полягає в недекларуванні іноземної валюти при проходженні митного контролю в «зеленому коридорі», тобто в зоні спрощеного митного контролю, відповідальність за що передбачена ст. 471 МК України.

Що стосується загального інтересу, якому могло слугувати таке втручання Європейський суд зазначив, що держави мають законний інтерес і в той же час обов;язок вживати заходи в цілях виявлення та контролю руху готівкових коштів через кордони, оскільки значні суми готівки можуть використовуватись для легалізації незаконних доходів, торгівлі наркотиками, фінансування тероризму, вчинення тяжких фінансових злочинів.

Загальна вимога про декларування, яка розповсюджується на будь яку особу, що перетинає кордон держави, попереджує прихований ввіз та вивіз грошових коштів з країни і конфіскаційна міра, яку тягне недекларування грошових коштів митному органу, є частиною загальної регулятивної системи, передбаченої для боротьби з подібними правопорушеннями.

Крім того, сума, яка може бути законно ввезена, чи фізично переміщена через український митний кордон, в принципі не обмежена, обмежена лише сума (10000 євро), яка може бути ввезена без письмового декларування.

З матеріалів справи вбачається, що джерело походження грошей правопорушника було законним. У судовому засіданні було надано документи, а саме відповідно до поданої податкової декларації платника єдиного податку - фізичної особи-підприємця за 2014 рік, сума доходу за рік ОСОБА_3 становила 924 000 грн., що засвідчує той факт, що гроші, які він перевозив через кордон України є заробітною платою , тобто отримані ним займаючись законною діяльністю

Також документально підтверджено наявність на утриманні 3 неповнолітніх дітей та дружини, яка не працює.

З огляду на наведене, застосування конфіскації, предметів порушення митних правил, в даному випадку є порушенням положень ст. 1 Протоколу № 1 до Конвенції, тобто є не пропорційним, оскільки покладає на громадянина України ОСОБА_3 «індивідуальний надмірний тягар».

Також на думку суду, застосовуючи додаткове покарання у вигляді конфіскації валюти, суд фактично не залишить ОСОБА_3 заробітної плати, яку він заробив в установленому законом порядку своїм трудом і яка є єдиним його доходом її сім;ї , і її відсутність позбавить її і сім;ю належного матеріального забезпечення.

При цьому, суд враховує п. 10 ч. 2 Конвенція про захист заробітної плати № 95, від 1949 року, яка переглянута Конвенцією Міжнародної організації праці №173 1992 року про захист вимог працівників у випадку неплатоспроможності роботодавця, від 1992 року, і залишає зазначену Конвенцію відкритою для подальшої ратифікації, яка ратифікована Законом № 2996-IV від 19.10.2005 року, де указано: «Заробітна плата повинна охоронятися від арештів і передачі в такій мірі, в якій це вважається потрібним для утримання працівника і його сім'ї.».

Для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення. Зокрема, в даному випадку, правопорушник не дотримався вимог, щодо внесення відомостей до митної декларації, а не вчинив будь якого іншого правопорушення, яке можна припустити (наприклад відмивання грошей або ухилення від сплати мита податків, тощо).

Крім того, сума, яку митний орган вимагає конфіскувати у ОСОБА_3 з урахуванням наявності на утриманні 3-є неповнолітніх дітей та непрацюючої дружини, є для нього значною, а шкода, яку він потенційно міг завдати органам влади, - незначна, оскільки він не ухилявся від сплати мита та інших зборів і не завдав держані ніякої шкоди.

Таки чином, суд вважає, що конфіскацію в даному випадку можна було б застосувати в разі відшкодування майнової шкоди, завданої державі, однак вона не зазнала ніяких збитків внаслідок невнесення правопорушником відомостей до митної декларації.

Винність правопорушника, підтверджується зібраними в справі доказами, а саме: протокол по справі про порушення митних правил, доповідною запискою інспектора митниці, поясненням правопорушника, описом вилученої валюти.

Провадження у справах про порушення митних правил, згідно ст. 487 МК України, здійснюється відповідно до цього Кодексу, а в частині, що не регулюється ним, - відповідно до законодавства України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до ст. 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень, як самим правопорушником, так і іншими особами.

На підставі вищевикладеного, та враховуючи обставини, які свідчать про легальне і правомірне отримання правопорушником вилучених в нього валютних коштів, суд застосувавши міжнародно - правові норми, дійшов до висновку про не застосування до нього додаткового стягнення в вигляді конфіскації вилучених валютних коштів. Також враховуючи характер правопорушення, підстав для закриття провадження відповідно ст.22 КУпАП суд не вбачає.

Крім цього, суд вважає за необхідне зазначити, що адміністративним законодавством не передбачено надання будь яких документів для отриманням особою грошей, які їй повинні бути повернуті, окрім документів, які посвідчують особу або документів, які уповноважують іншу особу, тобто гроші повинні бути поверненні без надання довідки банку.

Крім того, з правопорушника слід стягнути судовий збір в розмірі 36 грн. 54 коп. в дохід Держави та понесені митним органом витрати на транспортування предметів правопорушення в сумі 07,39 грн. на користь Київської митниці ДФС України.

Керуючись ст. 4 ЗУ «Про судовий збір України», ст.ст. 197, 471, 522, 524-529 МК України, ст.ст. 283-285, 294 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

Громадянина України ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, місце народження: Україна, Республіка Крим, м.Євпаторія, місце проживання: Україна, м. Київ, вул. Механізаторів, 2/303, приватний підприємець, паспорт громадянина України для виїзду за кордон ЕТ957947, виданий 11 травня 2012 року, орган що видав 8090, персональний код НОМЕР_1 визнати винним у скоєні правопорушення, передбаченого ст. 471 МК України та накласти штраф у розмірі сто неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1700 (одна тисяча сімсот) гривень 00 коп.

Сума штрафу підлягає сплаті на користь держави України (одержувач: Державний бюджет України; Код ; код банку: 821018; банк отримувача: ГУ ДКСУ у Київській області; рахунок: №5004, код класифікації доходів бюджету: 21081100, код виду надходжень бюджету: 050:

Вилучену згідно протоколу про порушення митних правил №0413//15 року від 27 червня 2015 року валюту в розмірі 12695 ( дванадцять тисяч шістсот девяносто пять) євро та 7000 ( сім тисяч ) гривень - повернути громадянину України ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, місце народження: Україна, Республіка Крим, м. Євпаторія, місце проживання: Україна, м. Київ, вул. Механізаторів, 2/303, приватний підприємець, паспорт громадянина України для виїзду за кордон ЕТ957947, виданий 11 травня 2012 року, орган що видав 8090, персональний код НОМЕР_1

Стягнути з громадянина України ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, місце народження: Україна, Республіка Крим, м.Євпаторія, місце проживання: Україна, м. Київ, вул. Механізаторів, 2/303, приватний підприємець, паспорт громадянина України для виїзду за кордон ЕТ957947, виданий 11 травня 2012 року, орган що видав 8090, персональний код НОМЕР_1 на користь державного бюджету України (р/р №0004, МФО: 821018, код за , банк: ГУДКСУ у Київській області, отримувач коштів Бориспільське УДКСУ (м. Бориспіль): 22030001) судовий збір в розмірі 36 (тридцять шість) грн. 54 коп.

Стягнути з громадянина України України ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, місце народження: Україна, Республіка Крим, м.Євпаторія, місце проживання: Україна, м. Київ, вул. Механізаторів, 2/303, приватний підприємець, паспорт громадянина України для виїзду за кордон ЕТ957947, виданий 11 травня 2012 року, орган що видав 8090, персональний код НОМЕР_1 понесені Київською митницею ДФС на транспортування предметів правопорушення у розмірі 07 грн. 39 коп. (Отримувач: Київська митниця ДФС, , код банку:821018, банк отримувача: ГУ ДКСУ у Київській області, рахунок: 9083).

Постанова може бути оскаржена особою, стосовно якої вона винесена, представником такої особи або органом доходів і зборів, який здійснював провадження у цій справі протягом 10 днів з дня винесення, шляхом подачі скарги або апеляції до апеляційного суду Київської області, через міськрайсуд м. Борисполя.

Постанова суду набрала законної сили ___________________.

Суддя : О.М.Гончаров