Справа № 163/3356/14-п Провадження №33/773/24/15 Суддя в 1 інстанції: Чишій СС.
Категорія:ст. 162 КУпАП Доповідач: Опейда В. О.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"12" лютого 2015 р. місто Луцьк

Апеляційний суд Волинської області в складі:

головуючого судді Опейди В.О.,

при секретарі судового засідання Білоусі І.Л.,

з участю особи притягнутої до відповідальності - ОСОБА_1,

розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Любомльського районного суду від 26 грудня 2014 року, якою ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, непрацюючого, проживаючого в ІНФОРМАЦІЯ_2 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 162 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В :

Постановою суду ОСОБА_1 визнаний винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 162 КУпАП, та накладено на нього стягнення у виді штрафу в сумі 510 гривень з конфіскацією в дохід держави 1500 злотих ОСОБА_2 та стягнуто в дохід держави 36 грн. 54 коп. судового збору.

Згідно постанови суду, ОСОБА_1 13 грудня 2014 року близько 23 год. 20 хв. знаходячись поблизу магазину Садиба в с. Старовойтове Любомльського району Волинської області незаконно здійснив обмін 1500 злотих ОСОБА_2 по курсу 5,20 гривень, чим вчинив правопорушення, передбачене ч.1 ст.162 КУпАП.

Не погоджуючись з постановою суду першої інстанції, ОСОБА_1 вважає її незаконною. Зазначає, що при складанні протоколу про адміністративне правопорушення не було вказано, які конкретно дії він вчинив і в яких діях мав факт обміну валютних цінностей. Вважає, що обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах одержаних незаконним шляхом, а також припущеннях, при цьому викладені в протоколі і постанові дані обєктивно не підтверджуються і ставлять під сумнів факт вчинення ним адміністративного правопорушення.

Просив постанову Любомльського районного суду від 26 грудня 2014 року щодо ОСОБА_1 скасувати, а провадження у справі закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

В ході розгляду справи в суді апеляційної інстанції ОСОБА_1 висловив бажання здійснювати захист своїх інтересів самостійно.

Заслухавши думку ОСОБА_1, який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити, вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення та перевіривши доводи апеляційної скарги, вважаю, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Згідно вимог ст. 245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративне правопорушення є всебічне, повне і обєктивне зясування обставин кожної справи, вирішення її у точній відповідності із законом.

У відповідності до матеріалів справи про адміністративне правопорушення вбачається, що о/у СДСБЕЗ Ковельського МВ УМВС України у Волинській області було 13.12.2014 року складено протокол ВН №016198 про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ст.162 КУпАП. До вказаного протоколу додано також протокол про вилучення грошових коштів у останнього, а також два рапорти оперативних працівників щодо незаконного обміну валютних коштів.

Аналіз матеріалів справи про адміністративне правопорушення та прийнятого судом рішення свідчить про те, що судом першої інстанції були дотримані вказані вимоги і підставно зроблено висновок про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого правопорушення.

Визнаючи винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.162 КУпАП, місцевий суд підставно покликався на дані протоколу про адміністративне правопорушення від 13 грудня 2014року, протоколу особистого огляду та вилучення речей, рапортів о/у СДСБЕЗ МВ МВС України у Волинській області, пояснення ОСОБА_1, дані під час розгляду справи в суді.

В ході розгляду справи в суді апеляційної інстанції ОСОБА_1 підтвердив обставини інкримінованого правопорушення. Зокрема, він зазначив, що у вказаний у протоколі час і місці, незнайомий йому чоловік попросив здійснити обмін злотих ОСОБА_2, на що він погодився. Після вчинення вказаного обміну був затриманий працівниками міліції, при цьому, на нього будь-якого тиску не чинилось і вчинив він ці дії з власної волі і у звязку з своєю необхідністю.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 незаконно обміняв 1500 злотих ОСОБА_2, які і є безпосереднім обєктом адміністративного правопорушення.

На підставі зібраних у справі доказів суд дійшов правильного та обґрунтованого висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.162 КУпАП, оскільки зазначені докази повністю узгоджуються між собою, а тому вважати їх неналежними чи недопустимими немає підстав.

За таких обставин, суд вважає, що за наявності наведених і перевірених доказів доведено провину ОСОБА_1 у вчиненні ним правопорушення, передбаченого ст.162 КУпАП. Зважаючи на викладене, апеляційна скарга ОСОБА_1 до задоволення не підлягає, а постанову суду першої інстанції слід визнати законною залишити без змін.

Відповідно до ч.2 ст.33 КУпАП при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що помякшують і обтяжують відповідальність. При вирішенні адміністративної справи по суті суд першої інстанції дотримався вказаних вимог закону.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 293, 294, КУпАП, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Любомльського районного суду Волинської області від 26 грудня 2014 року щодо ОСОБА_1 без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Волинської області ОСОБА_3