П О С Т А Н О В А

іменем України

31 серпня 2015 року суддя Оболонського районного суду м. Києва Бевзенко Ю.П. розглянувши справу про адміністративне правопорушення щодо:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1

за ст.124, 122-4 КпАП України,

встановив:

03.11.2014 р., близько 23 год. 00 хв., ОСОБА_1, керуючи автомобілем Фольксваген д.н.з. НОМЕР_1 по вул.Тимошенка, 5 в м.Києві, не врахував дорожню обстановку стан транспортного засобу. Щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним, внаслідок чого здійснив наїзд на припаркований автомобіль Субару д.н.з. НОМЕР_2 та автомобіль Део д.н.з. НОМЕР_3, чим було спричинено механічні пошкодження вказаних транспортних засобів, псля чого з місця ДТП поїхав, чим порушив п.п. 12.1, 13.1, 2.10 Правил дорожнього руху та вчинив правопорушення, що передбачені ст. 124, ст.122-4 КпАП України.

ОСОБА_1 з'явився в судове засідання, свою вину у вчиненні адміністративних правопорушень не визнав та пояснив, що він проживає за адресою: АДРЕСА_1. В 2013 році він переоформив на себе автомобіль Фольксваген д.н.з. НОМЕР_1. При цьому він не цікавився, чи потрапляв раніше даний автомобіль в ДТП. За той час, поки автомобіль був у нього, вказаний автомобіль в ДТП не потрапляв. В листопаді 2014 р. в нього була відпустка 3 тижні, та він з 1, чи 2 листопада 2014 р. до 05.11.2014 р. знаходився в с.Білики Чернігівської обл. Автомобіль Фольксваген д.н.з. НОМЕР_1 в той час перебував в с.Білики Чернігівської обл. При цьому, коли саме в 2014 році він привіз туди вказаний автомобіль, він не пам'ятає. Коли він перебував у відпустці, йому подзвонили працівники міліції та сказали, щоб він надав для огляду вказаний автомобіль. На це він повідомив, що на автомобілі літня резина, та запропонував, щоб працівники міліції оглянули автомобіль в с.Білики Чернігівської обл. Через 3 тижні після цього, коли він отримав заробітну плату, він замінив резину на автомобілі та в січні 2015 р. привіз його до м.Києва. При цьому пошкоджень на автомобілі не було. В подальшому, на мобільний телефон НОМЕР_4, яким користується його мати, надходили погрози з приводу відшкодування збитків, завданих ДТП 03.11.2014р., до якої він відношення не має.

Опитаний в судовому засіданні ОСОБА_2 суду пояснив, що ввечері 03.11.2014р., він поставив автомобіль Субару д.н.з. НОМЕР_2, який був у технічно справному стані, на парковці біля будинку по вул.Тимошенка, 5. Вранці наступного дня, визирнувши у вікно, він побачив, що вказаний автомобіль розбитий. В подальшому, йому повідомив ОСОБА_3, що 05.11.2014 р. з номеру телефону НОМЕР_4 до нього зателефонувала мати ОСОБА_1, яка повідомила, що хоче добровільно відшкодувати завдані пригодою збитки, оскільки її син вчинив вказану ДТП. Після цього ОСОБА_3 передав йому номер телефону вказаної жінки. В подальшому, він спілкувався з останньою та вона назвалась ОСОБА_4 та повідомила, що її син, ОСОБА_5 вдарив автомобіль Субару Легаси д.н.з. НОМЕР_2. При цьому, про ДТП вона знала в усіх деталях. Також вона запропонувала відшкодувати завдані збитки, на що він погодився. Однак, коли він зателефонував до неї через 2 дні, остання повідомила, що вона йому не дзвонила та нічого не знає.

Опитаний в судовому засіданні ОСОБА_3 суду пояснив, що він є батьком дружини ОСОБА_2 Біля 08 год. ранку 04.11.2014р., він помітив, що його автомобіль Деу Леганза д.н.з. НОМЕР_3 пошкоджений, а саме були незначні пошкодження бамперу, крила та двері. Також було пошкоджено поряд припаркований автомобіль Субару Легаси д.н.з. НОМЕР_2. Крім того, на місці ДТП були запчастини від третього автомобіля, а саме підфарник та бампер, за якими було видно, що третім автомобілем був транспортер білого кольору. Після цього він викликав міліцію. В подальшому, до нього зателефонувала мати ОСОБА_1, яка повідомила, що хоче добровільно відшкодувати завдані пригодою збитки, оскільки її син вчинив вказану ДТП, після чого він передав номер телефону останньої ОСОБА_2

Опитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_6 суду пояснив, що близько 23 год. 03.11.2014р., знаходячись вдома за адресою: АДРЕСА_2, він почув звук удару та автомобільної сигналізації. Він підбіг до вікна та побачив білий бус, що інтенсивно від'їжджав по дворовій території, так як двигун останнього працював на великих оборотах. Також він побачив синій автомобіль, що стояв по діагоналі відносно того, як вони зазвичай паркуються. Зазвичай там автомобілі паркуються перпендикулярно до бойлерної. Білий автомобіль, який він бачив, рухався по еліптичній траєкторії відносно припаркованих автомобілів. Він зрозумів, що під час ДТП було вдарено автомобіль Субару, який, в свою чергу, в подальшому вдарив автомобіль Ланос. При цьому, до ДТП він бачив вказані автомобілі Субару та Ланос, останні пошкоджень не мали. Після цього він вибіг на вулицю, де побачив калюжу тасолу та шматки бамперу. Незнайомий йому чоловік, що перебував поруч, сказав, що бампер схожий на бампер автомобіля Фольцваген Транспортер. Після цього він зателефонував до міліції.

Опитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_7, суду пояснила, що близько 23 год. 03.11.2014р., вона проходила неподалік бойлерної біля будинків №№ 5 та 7 по вул.Тимошенка в м.Києві. В цей час позаду себе вона почула звук удару. Вона зупинилась, та обернувшись, побачила, як з двору на великій швидкості виїжджає світлий бус з номерами НОМЕР_1, які в подальшому вона назвала слідчому. Більше автомобілів в той час там не їхало. Також вона побачила, що внаслідок удару було пошкоджено автомобілі. Вона почекала близько 10 хв., сподіваючись, що хтось вийде на звук сигналізації, однак нікого не було. Тоді вона прикріпила записку з номером її телефону до пошкодженого автомобіля та пішла.

Згідно висновку експерта №19/15-15-10-14 від 12.06.2015р., автомобіль Фольксваген Транспортер НОМЕР_1 підлягав ремонтному підфарбуванню, однак установити проміжок часу, в який проводилось підфарбування неможливо в зв'язку з відсутністю науково обґрунтованої методики.

Таким чином, незважаючи на невизнання своєї вини ОСОБА_1, суд, вислухавши пояснення останнього та свідків, дослідивши інші докази у справі, вважає, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.124, ст.122-4 КпАП України, доведена з огляду на наступне.

Суд критично оцінює пояснення ОСОБА_1 щодо заперечення вини у вчиненні адміністративних правопорушень, та вважає, що невизнання ним вини є способом захисту і спробою уникнути відповідальності за вчинені адміністративні правопорушення.

Вказані пояснення ОСОБА_1 повністю спростовуються поясненнями ОСОБА_2 про те, що ОСОБА_3 йому повідомив, що 05.11.2014 р. з номеру телефону НОМЕР_4 до нього зателефонувала мати ОСОБА_1, яка повідомила, що хоче добровільно відшкодувати завдані пригодою збитки, оскільки її син вчинив вказану ДТП. Після цього ОСОБА_3 передав йому номер телефону вказаної жінки. В подальшому він спілкувався з останньою та вона назвалась ОСОБА_4 та повідомила, що її син, ОСОБА_5 вдарив автомобіль Субару Легаси д.н.з. НОМЕР_2. При цьому, про ДТП вона знала в усіх деталях.

Крім того, пояснення ОСОБА_1 повністю спростовуються поясненнями ОСОБА_3, про те, що 04.11.2014р., він помітив, що його автомобіль Деу Леганза д.н.з. НОМЕР_3 та автомобіль Субару Легаси д.н.з. НОМЕР_2 пошкоджені. На місці ДТП були запчастини від третього автомобіля, а саме підфарник та бампер, за якими було видно, що третім автомобілем був транспортер білого кольору. В подальшому, до нього зателефонувала мати ОСОБА_1, яка повідомила, що хоче добровільно відшкодувати завдані пригодою збитки, оскільки її син вчинив вказану ДТП.

Крім того, пояснення ОСОБА_1 повністю спростовуються поясненнями ОСОБА_6, про те, що 03.11.2014р. він почув звук удару та автомобільної сигналізації та побачив білий бус, що інтенсивно від'їжджав по дворовій території, так як двигун останнього працював на великих оборотах, та який рухався по еліптичній траєкторії відносно припаркованих автомобілів. Він зрозумів, що під час ДТП було вдарено автомобіль Субару, який, в свою чергу, в подальшому вдарив автомобіль Ланос.

Крім того, пояснення ОСОБА_1 повністю спростовуються поясненнями ОСОБА_7 про те, що 03.11.2014р., вона почула звук удару. Обернувшись, побачила, як з двору на великій швидкості виїжджає світлий бус з номерами НОМЕР_1. Більше автомобілів в той час там не їхало. Також вона побачила, що внаслідок удару було пошкоджено автомобілі.

Крім того, пояснення ОСОБА_1 повністю спростовуються висновком експерта №19/15-15-10-14 від 12.06.2015р., згідно якого автомобіль Фольксваген Транспортер НОМЕР_1 підлягав ремонтному підфарбуванню, однак установити проміжок часу, в який проводилось підфарбування неможливо в зв'язку з відсутністю науково обґрунтованої методики.

При цьому суд враховує, що пояснення ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_6, ОСОБА_7 логічні та узгоджуються між собою та з іншими доказами по справі, підтверджуються схемою ДТП, характером та локалізацією пошкоджень, які містяться на транспортних засобах, протоколом про адміністративне правопорушення, висновком експерта.

Пояснення ОСОБА_1, щодо того, що він проживає за адресою: АДРЕСА_1 а його мати користується мобільним телефоном НОМЕР_4, суд вважає правдивими, оскільки останні узгоджуються з іншими доказами по справі. А тому, суд приймає до уваги вказані обставини.

За таких обставин суд приходить до висновку, що адміністративні правопорушення, передбачені ст. 124, ст.122-4 КпАП України були вчинені ОСОБА_1

Разом з тим, згідно ч. 1 ст. 38 КпАП України адміністративне стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - три місяці з дня його виявлення.

У разі відмови в порушенні кримінальної справи або закриття кримінальної справи, але при наявності в діях порушника ознак адміністративного правопорушення адміністративне правопорушення може бути накладено не пізніше як через місяць з дня прийняття рішення про відмову в порушенні кримінальної справи або про її закриття.

Згідно ч. 7 ст. 247 КпАП України провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу.

З протоколів про адміністративні правопорушення вбачається, що правопорушення ОСОБА_1 скоєні 03.11.2014 р., року, тобто на час розгляду справи сплили строки, передбачені ст. 38 КпАП України і провадження по справі в цій частині підлягає закриттю у зв'язку з закінченням на момент розгляду справи строків, передбачених ст.38 КпАП України.

На підставі викладеного, керуючись ст. 33, ст. 124 КпАП України, суд,-

постановив:

Провадження в справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 за ст.124, ст.122-4 КпАП України - закрити у зв'язку з закінченням на момент розгляду справи строків, передбачених ст. 38 КпАП України.

Постанова може бути оскаржена або на неї може бути внесено протест прокурора до Апеляційного суду м. Києва через Оболонський районний суд м. Києва протягом десяти днів з дня її винесення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги чи протесту прокурора.

Строк пред'явлення до виконання три місяці з дня винесення постанови.

Суддя Ю.П. Бевзенко