Справа № 477/888/15-п 20.08.2015 20.08.2015 20.08.2015
Номер провадження: 33/784/197/15
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 33/784/197/15 Головуючий у суді 1-й інстанції: Козаченко Р.В.
Категорія: ч.1 ст.164 КУпАП Головуючий у 2-й інстанції: Пустовар М.Л.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Апеляційний суд Миколаївської області

у складі:

головуючого судді Пустовара М.Л.,

при секретарі: Алексишенці М.П., Борейко Д.В.,

за участю особи, притягнутої до

адміністративної відповідальності ОСОБА_2,

20 серпня 2015 року, розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Миколаєві матеріали справи за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на постанову судді Жовтневого районного суду Миколаївської області від 19 червня 2015 року, якою:

- ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця м. Миколаєва, громадянина України, який проживає у АДРЕСА_1;

- визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.164 КУпАП, з накладенням адміністративного стягнення у виді 1360 грн. штрафу,

в с т а н о в и в:

Постановою ОСОБА_2 визнано винуватим у тому, що з 11-го по 20 березня 2015 року, організував на території с. Коларівка Жовтневого району Миколаївської області та здійснював господарську діяльність у виді видобування піску, без спеціального дозволу, чим порушив Закон України «Про перелік документів дозвільного характеру» та ст.ст.16,19,23 Кодексу України «Про надра», вчинивши правопорушення, передбачене ч.1 ст.164 КУпАП.

В апеляції ОСОБА_2 просить постанову судді скасувати, провадження у справі закрити за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Зазначає, що пісок не видобував, а лише здійснював його перепродаж, що підтверджено відповідними документами ТОВ «Біз-Торг».

Також просить витребувати та оглянути у судовому засіданні матеріали справи про адміністративне правопорушення № 477/1132/15-п, на яку апелянтом 08.06.2015 р. подано апеляційну скаргу.

Вказує на неповне дослідження місцевим судом доказів та неналежну оцінку доказової інформації, що, на думку апелянта, потягло прийняття судом помилкового рішення.

Стверджує, що судом неповно з'ясовано обставини, що мають значення для справи, висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи та про порушення судом норм матеріального і процесуального права.

Заслухавши пояснення ОСОБА_2 на підтримку апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, апеляційний суд дійшов наступного.

Частиною першою ст.164 КУпАП встановлено адміністративну відповідальність за здійснення господарської діяльності без державної реєстрації як суб'єкта господарювання або без одержання ліцензії на провадження певного виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню відповідно до закону, чи здійснення таких видів господарської діяльності з порушенням умов ліцензування, а так само без одержання дозволу, іншого документа дозвільного характеру, якщо його одержання передбачено законом.

Відповідно до ч.1 Кодексу України «Про надра», надра - це частина земної кори, що розташована під поверхнею суші та дном водоймищ і простягається до глибин, доступних для геологічного вивчення та освоєння.

Статтею 16 цього Кодексу передбачена наявність спеціального дозволу на користування надрами.

Крім того, п.133 Переліку документів дозвільного характеру у сфері господарської діяльності, Закону України «Про перелік документів дозвільного характеру у сфері господарської діяльності» передбачено отримання спеціального дозволу на користування надрами у межах конкретних ділянок.

Як визнав суд, ОСОБА_2 здійснював видобуток піску за грошову винагороду, але без відповідного дозволу, який видається державою, що за змістом оскаржуваної ухвали підтверджено дослідженими доказами: письмовими поясненнями водія ОСОБА_3, за якими останній на своєму автомобілі «КАМАЗ» здійснював перевезення піску для ТОВ «Сандора» з кар'єру, розташованого в с. Коларівка, де він добувається екскаватором; поясненнями ОСОБА_4 про те, що підприємство «ТрансСтройУкраїни», директором якого він є, купувало у підприємства «ДАО» (директором якого є ОСОБА_2.) пісок з кар'єру поблизу с. Коларівка, в тому числі 20 березня 2015 року, коли їх автомобіль КАМАЗ був затриманий при перевезенні піску з кар'єру на адресу ТОВ «Сандора», аналогічними поясненнями директора ТОВ «Лідер Строй», яке купувало пісок, що вивозився з кар'єру за вказаною адресою, копіями документів про купівлю та перевозку піску, в тому числі договором поставки від 11 березня 2015 року між МПП «ДАО» та ТОВ «Лідер Строй», а також відповідними документами про поставку і оплату товару - піску.

Зваживши на зазначенні фактичні дані, районний суд дійшов висновку про винуватість ОСОБА_2 за ч.1 ст.164 КУпАП, оскільки він здійснював підприємницьку діяльність (видобував пісок) без спеціального дозволу.

З цим рішенням суд апеляційної інстанції не погоджується, виходячи з наступного.

Так, ОСОБА_2 в обох судових розглядах винним себе не визнав, заперечував видобування його підприємством або ним особисто піску, стверджуючи, що він дійсно займається діяльністю, у тому числі з купівлі-продажу піску, який купує у різних поставщиків, а потім продає, отруюючи від цього прибуток.

Пісок, що був затриманий з машиною ОСОБА_5, він купив у ТзОВ «Біз-Торг», зберігав його на належній йому (ОСОБА_2.) земельній ділянці, звідки вивозився після продажу.

На підтвердження цього, ним надано суду копію рахунку-фактури № 00026 від 11.03.2015 р. про закупівлю МПП «ДАО» (директором якого є ОСОБА_2.) у ТзОВ «Біз-Торг» 120 тон піску, вартістю з ПДВ 4320 грн. (а.с.31) та копію видаткової у накладної № 11 від 12.03.2015 р. про сплату одержувачем МПП «ДАО» вказаної суму постачальнику ТзОВ «Біз-Торг» (а.с.32).

Ці твердження ОСОБА_2 районним судом в оскаржуваній постанові належним чином не спростовані.

Посилання суду на викладені у постанові докази є непереконливими, тому як всі вони лише доводять факт виконання у період з 11-го по 20 березня 2015 року договору поставки № 3 від 11.03.2015 р., за яким постачальник - МПП «ДАО» (в особі ОСОБА_2.) зобов'язався передати покупцю - ТОВ «Лідер Строй» товар - пісок (а.с.12), оплату за який (120 тон) одержувач піску у сумі 4800 грн. здійснив у той же день (а.с.13).

Що стосується пояснень водія ОСОБА_3, то із їх змісту вбачаться, що пісок у кількості 25 тон до його автомобіля було завантажено екскаватором біля с. Коларово.

З цих пояснень не є зрозумілим, що то був за пісок - завантажувався він з поверхні (тобто, як завезений раніше, про що стверджує апелянт), чи видобувався із ґрунту, для чого, відповідно до чинних правил, потрібно мати спеціальний дозвіл.

Таку неоднозначність суд не усунув шляхом допиту ОСОБА_3 у судовому засіданні, з попередженням водія, як свідка, за відповідальність щодо наданих ним у суді свідчень.

Замість того, суд зробив беззаперечний висновок, що пісок саме видобувався і саме у кар'єрі.

Зважає апеляційний суд і на те, що у матеріалах справи відсутній протокол огляду місця події на час затримання автомобіля з піском під керуванням водія ОСОБА_3, що унеможливлює однозначно визначити конкретне місце скоєння інкримінованого ОСОБА_2 порушення, перевірити його правовий статус, чи є він дійсно кар'єром, встановити, у який спосіб завантажувався пісок - з насипу на поверхні чи шляхом видобування із ґрунту, а також наявність у ґрунті слідів видобування.

Цей недолік на момент апеляційного перегляду усунути неможливо, тому як протокол має складатись безпосередньо після виявлення дій, які можуть бути визнані уповноваженим на те органом, як правопорушення.

З урахуванням зазначеного, суд апеляційної інстанції визнає, що встановленні у справі фактичні дані не можуть беззаперечно свідчити про доведеність винуватості ОСОБА_2 в інкримінованому правопорушенні.

Відповідно до ч.3 ст.62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

З огляду на зазначене, у діях ОСОБА_2 відсутній склад правопорушення, передбаченого ч.1 ст.164 КУпАП, тому рішення суду 1-ї інстанції про притягнення його до адміністративної відповідальності є хибним.

Згідно із п.1 ст.247, п.2 ч.8 ст.294 КУпАП постанова районного суду щодо ОСОБА_2 має бути скасована, а провадження у справі закрите.

Керуючись п.2 ч.8 ст.294 КУпАП, апеляційний суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Постанову судді Жовтневого районного суду Миколаївської області від 19 червня 2015 року про притягнення ОСОБА_2 до відповідальності за ч.1 ст.164 КУпАП - скасувати.

Провадження у справі закрити за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова апеляційного суду є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя