07.09.2015 Єдиний унікальний № 371/1388/15-п Провадження № 3/371/732/15
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 вересня 2015 року м. Миронівка

Суддя Миронівського районного суду Київської області Капшук Л.О., розглянувши справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1, який народився 30 липня 1983 року, проживає в ІНФОРМАЦІЯ_1, працює водієм ПАТ « Миронівський хлібопродукт», ідентифікаційний номер НОМЕР_1,

за ст. 130 ч. 1 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

У С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 21 липня 2015 року о 3 годині 35 хвилин керував транспортним засобом автомобілем марки «Opel Ascona», державний номерний знак НОМЕР_2, по вулиці Колгоспна міста Миронівка Київської області з явними ознаками алкогольного спяніння (різкий запах алкоголю з порожнини рота). В порушення п. 2.5. Правил дорожнього руху України ОСОБА_1 на пропозицію інспектора ВДАІ відмовився пройти огляд на стан спяніння за допомогою спеціального технічного приладу газоаналізатора «Alcotest 6810» та у закладі охорони здоровя, чим ухилився від проходження у встановленому законом порядку медичного огляду для визначення стану алкогольного спяніння.

Під час розгляду справи ОСОБА_1 вину у вчиненні правопорушення не визнав. Пояснив, що 21 липня 2015 року, керуючи автомобілем по вулиці Колгоспна, зробив маневр і перешкодив руху автомобілю працівників міліції. Ознак спяніння не мав. На пропозицію пройти огляд на стан спяніння за допомогою спеціального технічного приладу відмовився, оскільки не довіряє його результату. В присутності свідків просив працівника ДАІ провести огляд у медичному закладі, проте останній відмовив йому в цьому.

Згідно ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідальність за ст. 130 ч. 1 КУпАП настає в разі керування транспортними засобами в стані алкогольного спяніння, а так само за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного спяніння.

Відповідно до п. 2.5. Правил дорожнього руху України водій повинен на вимогу працівника міліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного спяніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Згідно з п. 1.3 Інструкції про виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції ознаками алкогольного спяніння, зокрема, є запах алкоголю з порожнини рота та порушення мови.

Статтею 266 КУпАП встановлено, що огляд водія на стан алкогольного спяніння проводиться з використанням спеціальних технічних засобів працівником міліції у присутності двох свідків. У разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного спяніння працівником міліції з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоровя.

Огляд порушника на стан алкогольного спяніння не був проведений відповідно до вимог вказаної статті у звязку з незгодою порушника на проведення огляду.

За правилами ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобовязаний з»ясувати, в тому числі, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

В діях ОСОБА_1, що порушили вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху, є склад адміністративного правопорушення.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення підтверджується поясненнями інспектора ВДАІ ОСОБА_2, свідка ОСОБА_3, письмовими матеріалами справи: даними протоколу про адміністративне правопорушення серії АП 1 № 320430, складеного 21 липня 2015 року, рапортами ОСОБА_4 та ОСОБА_5

Свідок ОСОБА_3 пояснив, що 21 липня 2015 року після 3 години був зупинений працівником ВДАІ на вулиці Колгоспна міста Миронівка Київської області. В його присутності правопорушник відмовився пройти огляд на стан спяніння за допомогою спеціального приладу «Драгер». Він мав явні ознаки спяніння, вів себе зухвало. На його вимогу інспектор надав сертифікат приладу, розяснив порядок огляду. Після відмови від огляду на місці інспектор пропонував огляд у лікарні, проте правопорушник відмовився їхати до лікарні, не надавав інспектору документи.

Вказані обставини підтверджені поясненнями інспектора з ОДІ ВДАІ Миронівського району ОСОБА_2

Встановлено, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом з явними ознаками алкогольного спяніння (різкий запах алкоголю з порожнини рота) та відмовився пройти огляд на стан спяніння за допомогою спеціального технічного приладу газоаналізатора «Alcotest 6810» та у закладі охорони здоровя, чим ухилився від проходження у встановленому законом порядку огляду для визначення стану алкогольного спяніння, а тому повинен нести відповідальність за ст. 130 ч. 1 КУпАП.

Відповідно до статті 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Статтею 33 КУпАП встановлено, що при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність.

Обставини, на які посилається правопорушник, заперечуючи вину у вчиненні адміністративного правопорушення, ним не доведені, докази на підтвердження тієї обставини, що він не відмовлявся від проходження медичного огляду на стан спяніння, не надані.

Пояснення свідка ОСОБА_6, про виклик якого клопотав правопорушник, не приймаються до уваги, оскільки свідок пояснив, що всієї розмови правопорушника та інспектора не чув.

Така позиція правопорушника розцінюється як намір уникнути відповідальності за вчинене адміністративне правопорушення.

Обставин, що помякшують чи обтяжують відповідальність ОСОБА_1, не встановлено.

Враховуючи обставини справи, характер вчиненого правопорушення, вважаю, що до правопорушника необхідно застосувати стягнення у виді штрафу. Такий вид стягнення зможе здійснити виховний вплив на нього та попередити скоєння протиправних дій у майбутньому.

Згідно зі ст. 40-1 КУпАП з правопорушника на користь держави підлягає стягненню судовий збір.

Керуючись ст.ст. 33-35, 40-1, 130 ч. 1, 245, 280, 284 ч. 1 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

П О С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 130 ч. 1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та піддати адміністративному стягненню у виді штрафу в розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 3400 гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави 243 гривні 60 копійок судового збору.

Постанова може бути оскаржена до Апеляційного суду Київської області через Миронівський районний суд Київської області протягом десятиденного строку з дня винесення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги

Суддя підпис ОСОБА_7

Згідно з оригіналом

Суддя Л.О. Капшук