Справа № 758/8464/15-п
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 серпня 2015 року cуддя Подільського районного суду м.Києва Богінкевич С. М., розглянувши матеріали, які надійшли від Державної податкової інспекції у Подільському районі Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, громадянки України, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 працюючої головним бухгалтером ПрАТ "Страхова компанія "Кардіф", проживаючої за адресою: АДРЕСА_1

- за ч. 1 ст. 163-1 КпАП України, -

В С Т А Н О В И В:

До Подільського районного суду м. Києва надійшов адміністративний матеріал про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 163-1 КпАП України в протоколі якого зазначено наступне.

24.06.2015 року ДПІ у Подільському районі м. Києва, було проведено документальну позапланову виїзну перевірку ПрАТ "Страхова компанія "Кардіф" під час якої встановлено ведення податкового обліку з порушенням встановленого порядку, а саме: заниження ПДВ на загальну суму 289 907 грн. 00 коп. Порушено п. 185.1, ст. 185, п. 187.1 ст. 187, п. 188.1 ст. 188 Податкового кодексу України від 02.12.2010 року (із наступними змінами та доповненнями). Зазначено, що порушення триває з 01.01.2014 року по 23.06.2015 року і допущено головним бухгалтером ОСОБА_1

ОСОБА_1 в судове засідання не з'явилась, про день та час слухання справи повідомлена належним чином.

В судовому засіданні адвокат ОСОБА_1 - Пушко С.В. заявив клопотання про закриття провадження у справі в зв'язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 163-1 КпАП України, мотивуючи тим, що станом на теперішній час, порядок адміністративного оскарження податкового повідомлення-рішення не завершений, триває процедура його адміністративного оскарження, а тому податкове зобов'язання із сплати податку на додану вартість на загальну суму 289 907 грн. 00 коп. є неузгодженим, і до остаточного закінчення процедури оскарження відповідного податкового повідомлення-рішення, факт допущення порушення головним бухгалтером ПрАТ "Страхова компанія "Кардіф" ОСОБА_1 п. 185.1 ст. 185, п. 187.1 ст. 187, п. 188.1 ст. 188 Податкового кодексу України не є встановленим.

Заслухавши пояснення адвоката ОСОБА_1 - Пушко С.В., дослідивши матеріали адміністративної справи, приходжу до висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 163-1 КпАП України, у зв'язку з чим відносно останньої необхідно закрити провадження в справі виходячи з наступних підстав.

Як вбачається із матеріалів справи, податкове повідомлення-рішення № було оскаржено Приватним AT "Страхова компанія "Кардіф" до Головного управління ДФС у м. Києві.

Рішенням Головного управління ДФС у м. Києві від 23.07.2015 року № 11263/10/26-15-10- 05-35 продовжено строк розгляду скарги до 13.09.15 року (включно).

Тобто податкове повідомлення-рішення № Державної податкової інспекції у Подільському районі Головного управління ДФС у м. Києві є неузгодженим, оскільки триває перевірка його законності органом вищого рівня.

Відповідно до частини першої статті 256 Кодексу України про адміністративні правопорушення у протоколі про адміністративне правопорушення, зокрема, зазначається суть адміністративного правопорушення.

Таким чином, головний державний ревізор інспектор відділу аудиту фінансових установ та валютного контролю Державної податкової інспекції у Подільському районі Головного управління ДФС у м. Києві Балабанова І.А., в порушення вимог частини першої статті 256 Кодексу України про адміністративні правопорушення, не зазначила суть правопорушення, тобто не навела конкретних дій чи бездіяльності, яких відповідно вчинила чи допустила головний бухгалтер Приватного AT "Страхова компанія "Кардіф" ОСОБА_1, а зазначила тільки наслідок не встановлених нею діянь, який, на її думку, полягає у заниженні податкових зобов'язань з податку на додану вартість.

Так, в розділі протоколу про адміністративне правопорушення, де викладається його суть, вказаною посадовою особою податкового органу зазначено, що правопорушення триває з 01.01.2014 по 23.06.2015.

Водночас, в розділі протоколу про адміністративне правопорушення, де вказується дата і час правопорушення зазначено, що таке правопорушення вчинено 20.02.14 о 15-00 та 16.01.15 о 15-00.

Відповідно до частини першої статті 256 Кодексу України про адміністративні правопорушення у протоколі про адміністративне правопорушення, зокрема, зазначається час вчинення адміністративного правопорушення.

Таким чином, головний державний ревізор інспектор відділу аудиту фінансових установ та валютного контролю Державної податкової інспекції у Подільському районі Головного управління ДФС у м. Києві Балабанова І.А., в порушення вимог частини першої статті 256 Кодексу України про адміністративні правопорушення, зазначила в двох випадках суперечливі один одному відомості про дату та час вчинення правопорушення.

Згідно із зазначеним положенням Закону про страхування витрати на ведення справи визначаються при розрахунку страхового тарифу.

Відповідно до частини першої статті 10 Закону про страхування страховий платіж і страховий внесок, страхова премія) визначається як плата за страхування, яку страхувальник зобов'язаний внести страховику згідно з договором страхування.

Страховий тариф є ставкою страхового платежу з одиниці страхової суми за визначений період страхування (частина друга статті 10 Закону про страхування).

Відповідно до абзацу другого пункту 1 розділу III Методики визначення ціни страхового тарифу, затвердженої Розпорядженням Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг № 4370 від 28.11.2013 року, розмір страхового тарифу (брутто-тариф) складається з нетто-тарифу (частина страхового тарифу, призначена для забезпечення поточних виплат страхового відшкодування за договором страхування) та навантаження (частина страхового тарифу у відсотках, призначена для покриття витрат на ведення страхової справи).

Отже, витрати на ведення страхової справи є складовою частиною страхового тарифу, який застосовується при укладенні договору страхування, і відповідно, частиною страхового платежу, який розраховується на підставі страхового тарифу.

Згідно із підпунктом 156.1.1 пункту 156.1 статті 156 Податкового кодексу України (тут і надалі використовується редакція Податкового кодексу України, що діяла на час виникнення спірних правовідносин) страховий платіж є доходом від страхової діяльності.

Відповідно до підпункту 196.1.3 пункту 196.1 статті 196 Податкового кодексу України не є об'єктом оподаткування податком на додану вартість операції з надання послуг із страхування, співстрахування або перестрахування особами, які мають ліцензію на здійснення страхової діяльності відповідно до закону, а також пов'язаних з такою діяльністю послуг страхових (перестрахових) брокерів та страхових агентів.

Отже, сума витрат на ведення справи, отримується страховиком від страхувальника як частина страхового платежу і може розглядатися лише як дохід від страхової діяльності, оскільки отримується страховиком на підставі та в розмірі, визначеному саме договором страхування, а не будь-якими іншими домовленостями сторін.

Із зазначеного слідує, що об'єкт оподаткування податком на додану вартість відсутній (підпункт 196.1.3 пункт 196.1 статті 196 Податкового кодексу України).

Як вбачається із матеріалів справи з 28 серпня 2014 року по 8 жовтня 2014 року Міжрегіональним головним управлінням Міндоходів - Центральним офісом з обслуговування великих платників проводилась податкова перевірка Товариства за період з 1 січня 2011 року по 31 грудня 2013 року, за результатами якої було складено акт перевірки № 1282/28-10-43- 20/34538696 від 5 листопада 2014 року, висновками якого встановлено порушення податкового законодавства, аналогічні тим, що викладені в акті перевірки від 24.06.2015 № 2583/26-56-22-03-10/34538696.

На підставі акту перевірки № 1282/28-10-43-20/34538696 від 5 листопада 2014 року було прийнято податкове повідомлення-рішення № від 20 листопада 2014 року, яке було оскаржено Приватним AT "Страхова компанія "Кардіф" та скасовано постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 11 червня 2015 року у справі № 826/1876/15.

Відповідно до постанови Верховного Суду України від 2 грудня 2014 року, визначений порядок застосування положень ст.ст. 10, 28 Закону України "Про страхування". За змістом цієї постанови Верховного Суду України сума коштів, яка відраховується страховиком у разі дострокового припинення дії договору страхування на компенсацію нормативних витрат на ведення справи, є складовою страхового платежу, який сплачує страхувальник при укладанні договору страхування, а, отже відноситься до доходу, одержаного від страхової діяльності. Тобто виходячи із змісту вищезазначеної постанови та матеріалів наявних в адміністративній справі приходжу до висновку про відчутність факту зниження Приватним Акціонерним товариством «Страхова компанія «Кардіоф» податку на додану вартість на загальну суму 289 907 грн. 00 коп.

З урахуванням викладеного, керуючись ст.ст. 247, 284 КпАП України, -

П О С Т А Н О В И В:

Провадження по справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1, за ч. 1 ст. 163-1 КпАП України - закрити за відсутністю складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 163-1 КпАП України.

Постанова може бути оскаржена до Апеляційного суду м. Києва через Подільський районний суд м. Києва.

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником або на неї може бути внесено протест прокурора протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги чи протесту прокурора, за винятком постанов про застосування стягнення, передбаченого статтею 32 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Суддя С. М. Богінкевич