АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

Іменем України

24 червня 2015 року суддя Апеляційного суду Дніпропетровської області Живоглядова І.К., за участю: ОСОБА_1 та його захисника - адвоката Мельниченка Ю.В., розглянувши апеляційну скаргу адвоката Мельниченко Ю.В., в інтересах ОСОБА_1, на постанову Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 15 травня 2015 року, якою

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, не працюючого, який проживає за адресою: АДРЕСА_1

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 3400 гривень,-

встановив:

постановою Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу від 15 травня 2015 року у справі про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП, ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні правопорушення та накладено стягнення у вигляді штрафу у розмірі 3400 гривень.

У відповідності до постанови місцевого суду, ОСОБА_1 визнано винним у тому, що він 16 лютого 2015 року приблизно о 10 годині 10 хвилин, керуючи транспортним засобом «Деу» д/н НОМЕР_1 рухався по бул. Вечірньому в м. Кривому Розі з явними ознаками алкогольного сп'яніння та на вимогу працівника ДАІ пройти відповідний огляд на стан сп'яніння у присутності двох свідків відмовився, чим фактично припустився порушень п. 2.5 Правил дорожнього руху України.

Не погоджуючись з вищевказаною постановою суду, захисник ОСОБА_1 - адвокат Мельниченко Ю.В. подав апеляційну скаргу у відповідності до вимог ч. 2 ст. 294 КУпАП, у якій порушує питання про скасування постанови суду першої інстанції та закриття провадження у справі через відсутність складу адміністративного правопорушення.

На переконання апелянта висновки викладенні у постанові суду не відповідають фактичним обставинам справи.

Зокрема, апелянт зазначає, що у зв'язку з тим, що ОСОБА_1 у момент зупинки його інспектором ДАІ не мав при собі посвідчення водія, а то йому було запропоновано сплати штраф на місці у розмірі 400 гривен. Так як зазначеної суми грошових коштів ОСОБА_1 при собі не мав, то інспектор ДАІ запропонував йому з'їздити додому і привести їх, у протилежному випадку відносно нього буде складено протокол про адміністративне правопорушення.

Таким чином, апелянт зазначає, що саме наведенні обставини були причиною для складання протоколу, жодних ознак сп'яніння у момент зупинки ОСОБА_1 не мав, протокол був складений у його відсутність, від керування транспортним засобом, як того вимагає ст. 266 КУпАП, його ніхто не відстороняв, що у своїй сукупності спростовує обставини викладенні у протоколі.

У судовому засіданні ОСОБА_1 та його захисник - адвокат Мельниченко Ю.В. подану апеляційну скаргу підтримали та просили її задовольнити, вважаючи що протокол був складений безпідставно.

Суд апеляційної інстанції, заслухавши учасників перегляду, дослідивши доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність та обґрунтованість постанови місцевого суду, дійшов висновку, що подану апеляційної скаргу необхідно задовольнити з наступних підстав.

Як вбачається з обґрунтувань наведених у постанові суду першої інстанції, що матеріалами справи повністю підтверджено факт наявності у ОСОБА_1 ознак сп'яніння, зокрема, запах алкоголю із порожнини рота, почервоніння очей, тремтіння рук; також наявними матеріалами справи підтверджено факт відмови від огляду.

Проте, як вбачається із тексту постанови суду, допитані у судовому засіданні свідки ОСОБА_3 та ОСОБА_4 жодних пояснень щодо наявності у ОСОБА_1 ознак сп'яніння не надали, як і не підтвердили факт його відмови від проходження огляду на стан сп'яніння.

Суд зазначаючи у постанові, що матеріалами справи чітко підтверджено наявність складу правопорушення у діях ОСОБА_1, не вказав з аналізу яких саме матеріалів ним було зроблено такий висновок.

А тому з викладеними у постанові суду висновками погодитися не можливо.

Як вбачається із ст. 280 КУпАП, суддя при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчинені, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність особи.

З огляду на зазначені вимоги закону, під час розгляду справи по суті, суддя має з'ясувати винуватість особи у вчиненні правопорушення, при цьому, керуючись презумпцією невинуватості, яка закріплена у ст. 62 Конституції України, свої висновки має обґрунтувати наявними у справі доказами, які відповідають вимогам ст. 251 КУпАП.

У відповідності до диспозиції ч. 1 ст. 130 КУпАП, відповідальність настає як за керування транспортним засобом у стані сп'яніння, так і за відмову водія від проходження огляду на стан сп'яніння.

Разом з тим у ч. 1 ст. 266 КУпАП закріплено, що особи, які керують транспортними засобами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп'яніння підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами.

У ч. 2 ст. 266 КУпАП зазначено, що огляд особи на стан сп'яніння проводиться працівником міліції із застосуванням спеціальних технічних засобів у присутності двох свідків.

У ч. 5 ст. 266 КУпАП зазначено, що огляд особи на стан сп'яніння проведений із порушенням чинного порядку визнається недійсним.

Проаналізувавши у судовому засіданні апеляційного суду матеріали справи, зокрема протокол про адміністративне правопорушення (а.с. 1) апеляційним судом було встановлено, що ознаки сп'яніння були встановлені без застосування спеціальних технічних засобів, при цьому їх застосування працівником ДАІ ОСОБА_1 не пропонувалося. Свідки ОСОБА_5 та ОСОБА_6 свою присутність під час складання протоколу своїми підписами не підтвердили, крім цього у їх письмових поясненнях (а.с. 3, 4), які були написані власноручно інспектором, про що свідчить запис про написання їх зі слів, відсутні точні дані щодо часу та місця встановлення відмови від огляду на стан сп'яніння, як і відсутні данні щодо того чи було запропоновано ОСОБА_1 пройти відповідний огляд за допомогою технічних засобів.

За таких обставин, наявність наведених неточностей у протоколі і у письмових поясненнях свідків ставить під сумніві обґрунтованість підозр інспектора ДАІ та сумнівність підстав для складання протоколу у даній справі.

Таким чином, приймаючи до уваги вимоги ч. 5 ст. 266 та ст. 280 КУпАП, апеляційний суд дійшов висновку про наявність неспростованих сумніві щодо підстав складення протоколу інспектором ДАІ, а розгляд справи у суді першої інстанції було проведено формально, без належного встановлення усіх обставин справи.

Отже під час перегляду справи апеляційним судом було встановлено, що справу місцевий суд розглянув із порушення вимог ст. ст. 279, 280 КУпАП, докази наявні у справі ретельно не були перевірені, відповідно до ст. 252 КУпАП, внаслідок чого районний суд дійшов хибного та необґрунтованого висновку, визнавши провину ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

З огляду на викладене, апеляційний суд вважає необхідним апеляційну скаргу задовольнити, а постанову суду першої інстанції - скасувати, закривши провадження у справі через відсутності складу адміністративного правопорушення, на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП.

На підставі викладеного та керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

постановив:

апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 - адвоката Мельниченко Ю.В. про скасування постанови суду - задовольнити.

Постанову Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу від 15 травня 2015 року у справі про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 3400 гривень - скасувати.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення, відносно ОСОБА_1, за ч. 1 ст. 130 КУпАП - закрити, на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, через відсутність події адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили негайно, остаточна і оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду І.К.Живоглядова

Дніпропетровської області