Апеляційний суд Кіровоградської області
Справа №33/781/155/15 Доповідач в суді І інстанції: Паламарчук М.С.
Категорія: ст. 130 ч. 1 КУпАП Доповідач в суді ІІ інстанції: Лещенко Р.М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.08.2015 року. Суддя апеляційного суду Кіровоградської області Лещенко Р.М., за участі особи, яка притягнута до адміністративної відповідальності - ОСОБА_3, розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кіровограді апеляційну скаргу останнього на постанову Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 17 липня 2015 року, якою

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженець та мешканець АДРЕСА_1

притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

Постановою Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 17 липня 2015 року ОСОБА_3 визнаний винним за ч. 1 ст. 130 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

Згідно постанови суду ОСОБА_3. визнаний винним в тому, що 29.05.2015 року о 8 годині 55 хвилин по вулиці Кірова 67-а в м. Миколаїв в стані наркотичного сп'яніння керував транспортним засобом ІЖ-2717 державний номерний знак НОМЕР_1, чим порушив п. 2.9«а» Правил дорожнього руху, тобто вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В своїй апеляційній скарзі ОСОБА_3 просить скасувати постанову районного суду та закрити провадження у справі, за відсутності події і складу адміністративного правопорушення, мотивуючи це тим, що суд першої інстанції, в порушення вимог ч. 1 ст. 268 КУпАП, розглянув справу про адміністративне правопорушення за його відсутності, та за відсутності даних, що він був своєчасно сповіщений про місце і час розгляду справи, чим позбавив його можливості реалізувати свої права, передбачені ст. 268 КУпАП. Також апелянт посилається на те, що в обґрунтування свого рішення суд першої інстанції послався на висновок №1553 від 29.05.2015 року, виданий лікарем-наркологом Миколаївського обласного наркологічного диспансеру ОСОБА_4, який не містить заключного діагнозу щодо ознак сп'яніння. Як слідує з п. 10 вказаного висновку лікар-нарколог після огляду зробив попередній висновок що гр. ОСОБА_3 перебував в стані наркотичного сп'яніння, заключний діагноз буде встановлено після отримання результатів хіміко-токсикологічних досліджень. Тобто, на думку ОСОБА_3, даний висновок не встановлює наявність чи відсутність ознак наркотичного сп'яніння у нього, а лише констатує факт огляду, та ким було оглянуто особу. Те, що він не знаходився стані наркотичного сп'яніння, підтверджується актом медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції №1553 від 29.05.2015 року, який був заповнений лікарем-наркологом Миколаївського обласного наркологічного диспансеру МОЗ України ОСОБА_4 за результатами огляду ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, за направленням інспектора ДПС ОСОБА_5, з якого вбачається, що внаслідок проведення лабораторних тестів (акт №1056) наркотичні речовини не підтвердились, а тому встановлений остаточний діагноз (за результатами огляду та тестів) - тверезий. Тому вважає, що суд безпідставно притягнув його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, не з'ясувавши всі обставини справи.

Заслухавши ОСОБА_3, який в судовому засіданні апеляційного суду підтримав свою апеляційну скаргу, перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, зваживши доводи апеляційної скарги, вважаю, що вона підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст. 245 КУпАП, завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Вказаних вимог закону суд першої інстанції не дотримався, та допустив однобічність та неповноту судового розгляду справи, про що свідчить наступне.

Так, приймаючи рішення про винуватість ОСОБА_3 у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, суд першої інстанції послався на рішення суд першої інстанції послався на висновок №1553 від 29.05.2015 року, виданий лікарем-наркологом Миколаївського обласного наркологічного диспансеру ОСОБА_4, який не містив заключного діагнозу щодо ознак сп'яніння, а лише вказував на те, що після огляду лікар-нарколог зробив попередній висновок що гр. ОСОБА_3 перебував в стані наркотичного сп'яніння, однак , при цьому, лікар написав власноруч, що заключний діагноз буде встановлено після отримання результатів хіміко-токсикологічних досліджень (а.с. 2).

Однак. як вбачається з акту медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції №1553 від 29.05.2015 року, який був долучений до матеріалів апеляційної скарги, та який був заповнений лікарем-наркологом Миколаївського обласного наркологічного диспансеру МОЗ України ОСОБА_4 за результатами огляду ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, внаслідок проведення лабораторних тестів (акт №1056) наркотичні речовини в сечі у ОСОБА_3 не підтвердились, а тому останньому встановлений остаточний діагноз (за результатами огляду та тестів) - тверезий (а.с.15).

Таким чином, місцевий суд, обґрунтовуючи вину ОСОБА_3 безпідставно послався лише на попередній висновок лікаря-нарколога, який був встановлений лише на підставі огляду, та який в подальшому був спростований результатами хіміко-токсикологічних досліджень.

Крім того, розглянувши справу про адміністративне правопорушення за відсутності ОСОБА_3, та не повідомивши його належним чином за правильною адресою про час та місце її розгляду, суд першої інстанції, в порушення вимог ч. 1 ст. 268 КУпАП, не дав останньому можливості реалізувати свої права щодо постановленого йому в вину адміністративного правопорушення.

З урахуванням викладеного, враховуючи, що ОСОБА_3 надав до апеляційного суду Кіровоградської області без заперечливі докази того, що на час керування транспортним засобом 29.05.2015 року о 8 годині 55 хвилин він був тверезий, тому постанова Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 17 липня 2015 року про притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП підлягає безумовному скасуванню, а провадження по справі закриттю, на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, за відсутністю в його діях події адміністративного правопорушення.

Керуючись п. 1 ст. 247, ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя апеляційного суду Кіровоградської області,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити.

Постанову Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 17 липня 2015 року про притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, з накладенням на нього адміністративного стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами строком на 1 рік, скасувати, а провадження по справі закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, за відсутністю в його діях події адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Постанова набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя апеляційного суду

Кіровоградської області Р.М. Лещенко