ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 серпня 2015 року Суддя Підволочиського районного суду Тернопільської області Могачевська В.Й., розглянувши матеріали, які надійшли від Підволочиського РВ УМВС України в Тернопільській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженки та жительки смт. Підволочиськ, вул. А. Шептицького, 29 Підволочиського району Тернопільської області, громадянки України, одруженої, маючої на утримані одну неповнолітню дитину, здійснюючу догляд за дитиною-інвалідом, яка раніше до адміністративної відповідальності не притягувалася,-

за ч. 1 ст. 184 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

В С Т А Н О В И В:

Гр. ОСОБА_1, маючи на вихованні свого неповнолітнього сина ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 інваліда , 01 серпня 2015 року залишила його в гр. ОСОБА_3, і в період часу з 01 по 04 серпня 2015 року не цікавилася ним, не приходила відвідати сина, тобто неналежно виконала свої батьківські обовязки.

У судовому засіданні гр. ОСОБА_1 свою вину у вчиненні правопорушення визнала повністю, щиро розкаялася.

При цьому пояснила, що 01 серпня 2015 року із зони АТО прийшов у відпустку на декілька днів її чоловік ОСОБА_4 . Щоб побути удвох з чоловіком, вона попросила ОСОБА_3, яка являється її кумою, побути з сином один день , на що остання погодилася. Однак вона захотіла побути на одинці з чоловіком, а тому до 04 серпня 2015 року не забирала сина.

Крім власного визнання вини гр. ОСОБА_1, її винуватість у вчиненні даного правопорушення доведена зібраними у справі матеріалами, а саме:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ТЕ №004521 від 13 серпня 2015 року, згідно якого гр. ОСОБА_1, маючи на вихованні свого неповнолітнього сина ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, 01 серпня 2015 року залишила його без нагляду в гр.. ОСОБА_3, де в період часу до 04 серпня 2015 року не цікавилася ним, не приходила відвідати сина, таким чином неналежно виконала свої батьківські обовязки. Дії кваліфіковано за ч. 1 ст. 184 КУпАП;

- листом №222/01-55 від 04.08.2015 року та письмовими поясненнями від 04 серпня 2015 року начальника служби у справах дітей Підволочиського РДА, згідно якого 04 серпня 2015 року до служби надійшло усне повідомлення від ОСОБА_3, жительки сел.. Підволочиськ, Тернопільської області про те, що 01.08.2015 року гр.. ОСОБА_1, ОСОБА_4 залишили їй малолітнього сина ОСОБА_2 в її сімї і до цього часу не забрали дитини без поважних причин;

- письмовими поясненнями гр.. ОСОБА_1 від 13 серпня 2015 року, згідно яких остання пояснила, що залишила свого неповнолітнього сина у ОСОБА_3, яка є її кумою, так як хотіла побути наодинці із своїм чоловіком, не відповідала на дзвінки оскільки її телефон розрядився;

- письмовими поясненнями гр. ОСОБА_3 від 04 серпня 2015 року, згідно яких остання повідомила, що 01.08.2015 року гр. ОСОБА_1 залишила в її сімї малолітнього сина ОСОБА_2, однак до цього часу не забрала дитини, на телефонні дзвінки не відповідає, долею дитини не цікавиться;

- письмовими поясненнями гр. ОСОБА_5 від 04 серпня 2015 року, згідно яких остання пояснила, що під час телефонної розмови 04 серпня 015 року із гр.. ОСОБА_3 їй стало відомо, що її невістка ОСОБА_1 01 серпня 2015 року залишила в сімї ОСОБА_3 малолітнього сина ОСОБА_2, і до цього часу не забрала дитини, на телефонні дзвінки не відповідає, долею дитини не цікавиться.

За вказаних обставин суд приходить до переконання про наявність в діях гр. ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 Кодексу України про адміністративні правопорушення ухилення батьків від виконання передбачених законодавством обовязків щодо забезпечення необхідних умов виховання неповнолітніх дітей.

Накладаючи адміністративне стягнення за вказане адміністративне правопорушення, суд враховує характер вчиненого правопорушення, яке відноситься до порушень, що посягають на громадський порядок і громадську безпеку, те, що гр. ОСОБА_1 посередньо характеризується по місцю проживання, обставину, що помякшує відповідальність щире розкаяння.

Враховуючи наведене та з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, а також запобігання вчиненню нових правопорушень, суд приходить до переконання, що на гр. ОСОБА_1 слід накласти адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі, передбаченому санкцією ч. 1 ст. 184 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Крім того, у відповідності до ст. 40- 1 КУпАП України із ОСОБА_1 слід стягнути в дохід держави судовий збір, у розмірі 0,03 розміру мінімальної заробітної плати, що на час ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення становить 36, 54 грн. згідно ч. 5 ст. 4 Закону України № «Про судовий збір», що діє в редакції згідно ЗУ № 590-VІІ від 19 вересня 2013 року.

Керуючись ст.ст.33,40-1,276-280,283,284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, ч. 5 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», що діє в редакції згідно ЗУ № 590-VІІ від 19 вересня 2013 року, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 визнати винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 Кодексу України про адміністративні правопорушення, наклавши на неї адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 34 (тридцяти чотирьох) гривень в дохід держави.

Стягнути із ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір у розмірі 36 (тридцять шість) гривень 54 коп.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення шляхом подачі апеляційної скарги до апеляційного суду Тернопільської області через Підволочиський районний суд Тернопільської області.

Суддя :