Апеляційний суд Житомирської області
Справа №296/3207/14-п Головуючий у 1-й інст. Шахрай М.І.
Категорія ч.1 ст.130 КУпАП Доповідач Жизнєвський Ю. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 серпня 2015 року м.Житомир

Суддя апеляційного суду Житомирської області Жизнєвський Ю.В.

за участі апелянта ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Корольовського районного суду м. Житомира від 18 квітня 2014 року, -

В С Т А Н О В И В:

Вказаною постановою замінено ОСОБА_1 стягнення, призначене постановою Корольовського райсуду м. Житомира від 12.11.2013 року у вигляді 40 годин громадських робіт на 08 (вісім) діб адміністративного арешту, з розрахунку один день арешту за п'ять годин громадських робіт.

На прийняте рішення до апеляційного суду від ОСОБА_1 надійшла апеляційна скарга в якій він просить прийняти скаргу до розгляду та поновити йому строк на оскарження вказаної постанови, в зв'язку пропуском з поважних причин, скасувати постанову Корольовського районного суду від 18.04.2014 а провадження за поданням КВІ закрити.

Вважає постанову такою, що прийнята всупереч нормам КУпАП. Оскільки справу було розглянуто за його відсутності, його про розгляд повідомлено не було, що вбачається із матеріалів справи, де відсутні відомості про направлення та вручення судової повістки. У зв'язку із цими обставинами його було позбавлено можливості брати участь у справі, подавати свої пояснення та міркування, заявляти клопотання, мати захисника та користуватися іншими правами наданими КУпАП. Також суд, не направив йому копію постанови, внаслідок чого він пропустив строк на оскарження постанови, так як отримав її копію тільки 30.07.2015 року у канцелярії Корольовського районного суду м. Житомира, після того як його викликали до відділу адміністративної практики ВДАІ м. Житомира та повідомили, що йому призначено адміністративний арешт. А тому вважає, що ним було пропущено строк на оскарження постанови із поважних причин так як раніше я про неї він не знав, а тому і не міг раніше подати апеляційну скаргу.

Зазначає, що заміна стягнення на штраф відповідно до положень ч.3 ст. 321-1 КУпАП, якщо невідоме місцезнаходження особи, постановою суду (судді) громадські роботи замінюються штрафом, розмір якого визначається з розрахунку, що чотири години не відбутих громадських робіт дорівнюють одному неоподатковуваному мінімуму доходів громадян. Саме виходячи із того, що його місцезнаходження невідоме суд замінив вид стягнення. А тому стягнення мало бути замінено на штраф. Суд вказаних обставин не врахував та всупереч вимогам закону замінив стягнення на арешт.

Зазначає, що постановою Корольовського районного суду від 19.02.2014 року КВІ вже було відмовлено у задоволенні подання про заміну стягнення у вигляді громадських робіт на арешт. Дану постанову суду КВІ не оскаржувала і вона набрала законної сили. Відтак питання заміни стягнення було вирішено, КУпАП не містить права КВІ звертатися із повторними поданнями. А тому вважає, що всупереч вимогам ст.61 Конституції України його було двічі притягнуто до відповідальності за одне правопорушення, так суд одного разу вже відмовив КВІ і вона не оскаржувала судове рішення, а інший суддя на підставі цих же матеріалів замінив вид стягнення.

Також зазначає, що судом не було вирішено питання за зверненням заступника начальника МГБ Житомирського MB УМВС від 27.03.2015 року про закриття провадження по виконанню постанови у виді 8 діб адміністративного арешту, у зв'язку із закінченням терміну виконання. Також суд не викликав його у судове засідання та не з'ясував, що від виконання покарання він не ухиляється.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляції, заслухавши апелянта ОСОБА_1, який підтримав свою апеляційну скаргу з наведених в ній мотивів, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до положень ч.1 ст.268 КУпАП, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

При розгляді справи судом першої інстанції вказаних вимог закону не було дотримано.

Дослідивши матеріали справи апеляційний суд вважає, що ОСОБА_1 пропустив строк на оскарження постанови Корольовського районного суду від 18.04.2014 року з поважних причин, оскільки в матеріалах справи відсутні дані, що останній повідомлений про дату, місце та час розгляду подання про вирішення питань, пов'язаних з виконанням постанови Корольовського районного суду м. Житомира від 12.11.2013 року по адміністративній справі відносно ОСОБА_1

В матеріалах справи також відсутні відомості про направлення копії постанови ОСОБА_1, а тому апеляційний суд вважає, що ОСОБА_1 не пропустив строк на апеляційне оскарження постанови суду від 18.04.2014 року, оскільки постанова оскаржена в межах 10 - денного строку з дня отримання постанови суду 30.07.2015 року.

Відповідно до положень ч.1 ст.321-4 КУпАП , у разі ухилення порушника від відбування громадських робіт постановою суду (судді) за поданням органу центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері виконання кримінальних покарань, невідбутий строк громадських робіт може бути замінено штрафом або адміністративним арештом.

Відповідно до ч.2 вказаної статті , заміна громадських робіт штрафом застосовується за умови, що санкція статті, за якою на порушника накладено адміністративне стягнення, передбачає можливість застосування штрафу. Розмір штрафу в такому разі визначається із розрахунку, що чотири години невідбутих громадських робіт дорівнюють одному неоподатковуваному мінімуму доходів громадян.

Суд першої інстанції безпідставно та необґрунтовано застосував ч.3 ст.321-4 КУпАП, яка передбачає, що заміна громадських робіт арештом застосовується за умови, що санкція статті, за якою на порушника накладено адміністративне стягнення, не передбачає можливості застосування штрафу, оскільки санкція ч.1 ст.130 КУпАП передбачає можливість накладення штрафу на водіїв, які керують транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння.

Що стосується апеляційних доводів ОСОБА_1 про повторне притягнення його до адміністративної відповідальності за одне правопорушення, то вони є безпідставними, оскільки постанова Корольовського районного суду від 12 листопада 2013 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді 40 (сорока) годин громадських робіт в апеляційному порядку не оскаржувалася та набрала законної сили.

Враховуючи, що ОСОБА_1 на протязі тривалого часу ухилявся від відбування громадських робіт, адміністрація Житомирського МРВ КВІ звернулася до Корольовського районного суду м. Житомира для заміни виду накладеного судом адміністративного стягнення в рамках різних подань, що прямо передбачено ст.321-4 КУпАП. Вказана норма закону, як і глава 30-А КУпАП в цілому не регламентують кількість звернень органу КВІ для заміни стягнення.

Заміна виду адміністративного стягнення сама по собі не породжує повторного притягнення до адміністративної відповідальності за одне правопорушення, а лише сприяє виконання судового рішення, яке набрало законної сили, в даному випадку накладення адміністративного стягнення у виді 40 годин громадських робіт.

Доводи ОСОБА_1, викладені в його апеляційній скарзі про те, що оскільки суддя Корольовського районного суду міста Житомира Драч Ю.І. виносив постанову від 12 листопада 2013 року, а отже і він, а не суддя Шахрай М.І. мав вирішувати питання пов'язані з її виконанням є безпідставними, оскільки дану справу розглядав суд в складі конкретного судді, а не посадова особа органу, який наділений повноваженнями розглядати справи про адміністративні правопорушення, які віднесені до його компетенції. Вказана категорія справ про адміністративні правопорушення розглядаються виключно судом.

Разом з тим, з матеріалів справи вбачається, що судом не було вирішено питання за зверненням заступника начальника МГБ Житомирського MB УМВС від 27.03.2015 року про закриття провадження по виконанню постанови у виді 8 діб адміністративного арешту, у зв'язку із закінченням терміну виконання.

Відповідно до положень ст.303 КУпАП , не підлягає виконанню постанова про накладення адміністративного стягнення, якщо її не було звернуто до виконання протягом трьох місяців з дня винесення.

Враховуючи вищевикладене приходжу до висновку що постанова Корольовського районного суду міста Житомира від 18 квітня 2014 року підлягає скасування, а провадження по справі закриттю.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.294, 303, 321-4 КУпАП, апеляційний суд -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову Корольовського районного суду м. Житомира від 18 квітня 2014 року - скасувати, а провадження по справі закрити в зв'язку з закінченням строків звернення постанови до виконання.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя: