АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 549/328/15-п Номер провадження 33/786/143/15Головуючий у 1-й інстанції Орел І. І. Доповідач ап. інст. Костенко В. Г.
Категорія: ч.1 ст.130 КпАП України
ПОСТАНОВА ПО СПРАВІ ПРО АДМІНПРАВОПОРУШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 серпня 2015 року м. Полтава

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Полтавської області Костенко В.Г.,

з участю громадянина ОСОБА_2,

розглянув у відкритому судовому засіданні у м. Полтава справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на постанову судді Чорнухинського районного суду Полтавської області від 22 липня 2015 року.

Цією постановою ОСОБА_2,

ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженець та мешканець АДРЕСА_1, громадянин України, з вищою освітою, розлучений, працюючий дільничним інспектором Чорнухинського РВ УМВС України в Полтавській області, несудимий,

визнаний винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КпАП України, з накладенням адміністративного стягнення - штрафу в розмірі 3500 грн.

Постановлено стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в розмірі 36 грн. 54 коп.

Як зазначив в постанові суддя, 25 червня 2015 року інспектор ДПС ОСОБА_3 склав протокол про те, що ОСОБА_2 на автошляху Чорнухи - Пирятин о 4 год. керував автомобілем ВАЗ-21104 д.н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп'яніння та відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп'яніння.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить постанову судді скасувати та закрити провадження по справі за відсутності в його діях складу правопорушення. Не заперечуючи факту зупинення його інспектором ДПС, стверджує, що в стані алкогольного сп'яніння не перебував та наполягав на проходженні огляду в медичній установі. Відмову пройти огляд на місці зупинки пояснив тим, що працівники міліції не надали, на його вимогу, документи на підтвердження правомірності застосування технічного засобу (алкотестеру). Наголошує, що відразу після складання протоколу самостійно звернувся до лікарні, де був проведений медичний огляд і ознак сп'яніння у нього виявлено не було. Також вказує, що від керування автомобілем він не був відсторонений всупереч запису в протоколі.

Вислухавши скаржника, який підтримав апеляційну скаргу, допитавши свідків: ОСОБА_3 - інспектора ДПС, який складав протокол про адміністративне правопорушення; ОСОБА_4, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 - пасажирів автомобіля, яким керував ОСОБА_2, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, вважаю, що вона підлягає до задоволення з таких підстав.

Відповідно до вимог ст.245 КпАП України завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Наведені вимоги закону суддею не дотримані, а висновки постанови не ґрунтуються на доказах.

Згідно приписів ст.251 КпАП України, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обґрунтовуючи винуватість ОСОБА_2 у відмові від проходження огляду на стан алкогольного сп'яніння, суддя послався на пояснення інспектора ДПС ОСОБА_3 та складений ним протокол, а також на оголошені в судовому засіданні показання понятих.

Разом з тим, суддя залишив поза увагою такі обставини.

Відповідно до ст.254 КпАП України, про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності.

Згідно п.1.7. «Інструкції про виявлення у водіїв транспортних засобів

ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої наказом МВС України та Міністерства охорони здоров'я України

від 9 вересня 2009 року №400/666, у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп'яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного уповноваженою особою Державтоінспекції МВС, огляд на стан сп'яніння проводиться в найближчому закладі охорони здоров'я, якому надано право на проведення такого огляду відповідно до ст.266 КпАП України.

Приписами п.8 «Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року № 1103 та п. 5.4. «Інструкції з оформлення працівниками Державтоінспекції МВС матеріалів про адміністративні порушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху», затвердженої наказом МВС України від 26 лютого 2009 №77 у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров'я уповноважена особа Державтоінспекції в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп'яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_2 як в судовому засіданні місцевого суду, так і в апеляційному суді пояснював, що 25 червня 2015 року керував автомобілем ВАЗ-21104 на автошляху Чорнухи - Пирятин. Під час руху о 4 год. його зупинив інспектор ДПС ОСОБА_3 та запропонував пройти огляд на стан сп'яніння за допомогою технічного засобу. Від такого огляду ОСОБА_2 відмовився, оскільки інспектор не надав відповідних документів, а саме свідоцтва про державну реєстрацію та свідоцтва про повірку цього технічного засобу.

При цьому ОСОБА_2, категорично заперечуючи перебування в стані алкогольного сп'яніння, наполягав на проведенні огляду в медичному закладі, у чому йому було відмовлено. Не зважаючи на його прохання пройти огляд в закладі охорони здоров'я, інспектор ДПС склав відповідний протокол, копію якого він так і не отримав. Після цього ОСОБА_2 за власною ініціативою відразу поїхав за кермом свого автомобіля до Чорнухинської центральної районної лікарні, де пройшов медичний огляд. Відповідно до висновку лікаря, який був складений о 5 год. 50 хв. 25 червня 2015 року, в нього не виявлено ознак сп'яніння.

Обставини, наведені ОСОБА_2 підтвердили в судовому засіданні суду апеляційної інстанції свідки ОСОБА_4, ОСОБА_5 та ОСОБА_6, які були пасажирами його автомобіля та перебували на місці події.

Так, кожен з цих свідків стверджував, що водій ОСОБА_2 дійсно відмовлявся від проходження огляду за допомогою технічного засобу на місці зупинки, оскільки інспектор не надав йому відповідних документів на цей засіб, проте наполягав на проходженні огляду в медичному закладі.

При цьому свідки пояснили, що проходити огляд на місці зупинки працівник ДАІ пропонував ОСОБА_2 без понятих.

І лише після того, як ОСОБА_2 відмовився продувати алкотестер, працівники міліції зупинили автомобіль, запросили до своєї машини водія та пасажира, і через декілька хвилин ці люди поїхали на своєму автомобілі. ОСОБА_2 в цей час був на вулиці, розмовляв по телефону і в присутності понятих інспектор ДПС проходити йому огляд на стан сп'яніння не пропонував.

Після складення протоколу, ОСОБА_2 повідомив їм, що має намір їхати в лікарню для проходження огляду, оскільки стверджував, що не вживав алкогольних напоїв. Свідки також не бачили в нього ознак сп'яніння і не чули запаху алкоголю, хоча і перебували тривалий час поряд з ним в одному автомобілі.

Як вбачається з висновку щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 25 червня 2015 року, о 5 год. 50 хв. цього дня в Чорнухинській центральній районній лікарні Полтавської області був проведений огляд ОСОБА_2, в якого ознак сп'яніння не виявлено.

Не зважаючи на те, що ОСОБА_2, хоча і відмовився від проходження огляду на місці зупинки транспортного засобу, але погоджувався пройти огляд в закладі охорони здоров'я, він до нього доставлений не був.

Твердження в протоколі про відмову ОСОБА_2 пройти огляд в медичному закладі спростовуються показаннями свідків ОСОБА_4, ОСОБА_5 та ОСОБА_6, а також актом медичного огляду, який був складений протягом 1 год. 50 хв. після складання протоколу інспектором ДПС.

При цьому, в даному випадку було забезпечено достовірності результатів огляду, як того вимагають приписи п.2.9 «Інструкції про виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», а саме його проведення не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення підстав для проведення такого огляду.

В свою чергу показання свідка ОСОБА_3 - інспектора ДПС, який складав протокол, є суперечливими та непослідовними.

Так, згідно протоколу серії АП1№074396 від 25 червня 2015 року, який складав цей інспектор, водій ОСОБА_2 спочатку відмовився від продування алкотестера і лише потім виявив небажання проходити огляд в медичному закладі.

В місцевому суді ОСОБА_3 підтвердив саме таку послідовність подій.

Під час засідання суду апеляційної інстанції, інспектор ДПС стверджував, що відразу після зупинки автомобіля під керуванням ОСОБА_2, запропонував останньому пройти огляд в медичному закладі. При цьому ОСОБА_3 не зміг пояснити на підставі якого нормативно-правового акту він діяв в даній ситуації та причину зміни свої показань.

Також до протоколу додані пояснення свідків ОСОБА_7 та ОСОБА_8, які містять однаковий текст про відмову ОСОБА_2 пройти огляд на стан сп'яніння.

Проте такі їх пояснення спростовуються показаннями свідків ОСОБА_4, ОСОБА_5 та ОСОБА_6, а також самого ОСОБА_2, які стверджували, що поняті спілкувалися лише з працівниками міліції в їх автомобілі.

Крім того, в протоколі зазначено, що ОСОБА_2 від керування автомобілем був відсторонений.

Проте, як вбачається з показань цих свідків, він сам за кермом автомобіля поїхав з місця події і жодних перешкод йому ніхто не чинив.

Дані обставини ОСОБА_2 підтвердив і в судовому засіданні під час розгляду справи за його апеляційною скаргою.

Наведене ставить під сумнів правильність викладених в протоколі інспектором ДПС даних про обставини правопорушення.

Відповідно до ч.3 ст.62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Отже, в даному випадку протокол є не допустимим засобом доказування.

Так, відповідно до п.1.7 цієї Інструкції, 1.7. огляд на стан сп'яніння в найближчому закладі охорони здоров'я проводиться у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп'яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного уповноваженою особою Державтоінспекції МВС. Водночас приписами п.1.6 Інстуркції передбачено, що огляд проводиться уповноваженою особою Державтоінспекції МВС, патрульної служби МВС на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом.

Апеляційним судом встановлено, що ОСОБА_2 відмовився від проведення одного виду тестування алкостестом на місці зупинки через ненадання йому свідоцтва про державну реєстрацію та свідоцтва про повірку цього технічного засобу, проте погоджувався на огляд в медичному закладі.

Відповідно до диспозиції ч.1 ст.130 КпАП України, відповідальність настає за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Дії особи, що полягають у відмові від проведення лише одного виду тестування під час такого огляду, складу правопорушення не утворюють.

Таким чином, доводи апеляційної скарги ОСОБА_2 про відсутність у нього наміру ухилитись від медичного огляду на стан сп'яніння по справі не спростовані.

Суддею місцевого суду під час розгляду справи наведеним обставинам не дано належної оцінки.

Крім того, згідно з вимогами ст.283 КпАП України, постанова повинна містити, зокрема, опис обставин, установлених при розгляді справи.

Як вбачається з оскаржуваного рішення, всупереч наведеним вимогам закону, суддя взагалі не сформулював об'єктивну сторону правопорушення, а лише вказав про складення інспектор ДПС ОСОБА_3 протоколу з відповідними відомостями.

Більше того, в резолютивній частині постанови відсутня вказівка про те, за якою статтею Кодексу про адміністративні правопорушення України ОСОБА_2 визнаний винуватим, зазначено лише про накладення на нього штрафу в розмірі 3500 грн.

Враховуючи наведене, постанова судді підлягає скасуванню, а провадження по справі до закриття за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, як того вимагають приписи п.1 ст.247 КпАП України.

Керуючись ст. 294 КпАП України,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Постанову судді Чорнухинського районного суду Полтавської області від 22 липня 2015 року щодо ОСОБА_2 скасувати, а провадження по справі закрити на підставі п.1 ст.247 КпАП України, за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КпАП України.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя апеляційного суду

Полтавської області В.Г.Костенко