Справа № 484/4636/14-п 19.01.2015 19.01.2015 19.01.2015
Номер провадження: 33/784/4/15
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 33/784/4/15 Головуюча у місцевому суді: Маржина Т.В.
Категорія: ч. 2 ст.130 КУпАП Головуючий у апеляційному суді: Гулий В.П.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Апеляційний суд Миколаївської області

у складі:

головуючого судді Гулого В.П.,

при секретарі Георгіци Г.В.,

за участю особи, притягнутої до

адміністративної відповідальності ОСОБА_3

19 січня 2015 року, розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Миколаєві матеріали справи за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на постанову судді Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 25 листопада 2014 року, якою:

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця м. Первомайськ Миколаївської області, громадянина України, непрацюючого, проживаючого на момент розгляду справи у АДРЕСА_1, зареєстрованого в АДРЕСА_2,

- притягнуто до відповідальності за ч. 2 ст.130 КУпАП з накладенням стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами строком на два роки,

В С Т А Н О В И В :

Постановою суду встановлено, що 3 листопада 2014 року ОСОБА_3 керував автомобілем «ВАЗ 21013», держ. номер НОМЕР_1 по вул. Грушевського в м. Первомайськ в стані алкогольного сп'яніння, а саме мав різкий запах алкоголю з рота, незв'язну мову, тримтіння кінцівок рук. Від проходження огляду на стан сп'яніння за допомогою приладу «АЛКОТЕСТ ДРАГЕР» або в медичному закладі категорично відмовився, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху.

В апеляції ОСОБА_3 просить постанову Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 25 листопада 2014 року по справі №484/4636/14; провадження №3/484/1218/14 скасувати, а провадження по адміністративній справі відносно нього за ч. 2 ст. 130 КУпАП закрити в зв'язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Зазначає, що висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи та матеріалам справи. В матеріалах відсутні його письмові пояснення, так як таких він не надавав.

Вказує, що письмові пояснення від імені гр. ОСОБА_4, які містяться в матеріалах справи не підписані особою, від якої вони надані. В письмових поясненнях від імені ОСОБА_5 міститься підпис невідомої особи, так як відсутнє прізвище та ініціали особи, яка вчинила підпис під даними поясненнями. Зазначені свідки в судове засідання не викликались та не допитувались.

Зазначає, що також не відповідає дійсним обставинам висновок суду про те, що він визнав вину у скоєному та щиро розкаявся, так як вину він не визнавав, оскільки правопорушення передбачене ч. 2 ст. 130 КУпАП не скоював.

Вважає, що протокол про адміністративне правопорушення, який було складено в приміщенні Первомайської міської багатопрофільної лікарні, що знаходиться по вул. Толбухіна, 128, було сфальсифіковано працівниками ДАІ, скориставшись його безпорадним станом, так як перед його складанням він був побитий невідомими особами біля бару «Південний Буг».

Звертає увагу, що при складанні протоколу працівниками ДАІ були порушені п.п. 1.6, 1.7 Інструкції, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров'я України № 440/666 від 09.09.2009 року, відповідно до яких огляд на стан сп'яніння проводиться уповноваженою особою Державтоінспекції МВС на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом. У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп'яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду проведеного уповноваженою особою Державтоінспекції МВС, огляд на стан сп'яніння проводиться в найближчому закладі охорони здоров'я, якому надано право на проведення такого огляду відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Вказує, що розглядаючи справу, суд відступив від принципів повноти та об'єктивності судового розгляду, порушив вимоги п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року за №14 «Про

практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті».

Зазначає, що в порушення норм процесуального права при розгляді справи в суді не здійснювалось фіксування судового процесу технічними засобами, що є однією з основних засад судочинства, які вказані в ст. 129 Конституції України.

Заслухавши пояснення ОСОБА_3 на підтримку апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважаю апеляційну скаргу такою, що підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення від 3 листопада 2014 року, в ньому зазначено, що ОСОБА_3 керував транспортним засобом з явними ознаками алкогольного сп'яніння (запах алкоголю з ротової порожнини, незв'язана мова, тремтіння пальців рук). Від оглядку на стан сп'яніння на місці за допомогою «Драгер», а також в медичному закладі відмовився.

Виходячи з того, що в протоколі вказано про порушення ОСОБА_3 пункту 2.5. Правил дорожнього руху України, згідно якого водій повинен на вимогу працівника міліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп'яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин, можна зробити висновок, що у провину ОСОБА_3 поставлені саме зазначені дії.

Вказуючи про відповідальність ОСОБА_3 працівник міліції зазначив ч. 1 ст. 130 КУпАП. Щодо вчинення ОСОБА_3 повторно будь-яких порушень, передбачених ч. 1 ст. 130 КУпАП, в протоколі не зазначено.

З огляду на наведене та відповідно до змісту ч. 2 ст. 279, ст. 280 КУпАП, суддя при розгляді справи про адміністративне правопорушення, був обмежений лише тими обставинами правопорушення, які викладені в протоколі про адміністративне правопорушення.

Проте, місцевий суд вийшов за межі цих обставин, вказавши в постанові і про відмову ОСОБА_3 від проходження огляду на стан сп'яніння за допомогою приладу «АЛКОТЕСТ ДРАГЕР» або медичному закладі і про керування ним автомобілем «ВАЗ 21013», держ. номер НОМЕР_1 по вул. Грушевського в м. Первомайськ в стані алкогольного сп'яніння. Хоча кожна із зазначених дій є самостійним складом правопорушення. Більше того, ОСОБА_3 обвинувачувався саме у відмові від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп'яніння.

Поза межами цих обставин також є висновок судді про притягнення раніше ОСОБА_3 до відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Також суддя був неправі дати юридичну оцінку діям ОСОБА_3 за ч. 2 ст. 130 КУпАП, яка є іншою в порівняні з фактичною юридичною оцінкою дій ОСОБА_3 працівником міліції за ч. 1 ст. 130 КУпАП України.

Факт відмови ОСОБА_3 від медичного огляду на стан сп'яніння в медичному закладі 3 листопада 2014 року, а також факт відмови ОСОБА_3 від підпису та пояснень в протоколі, які не оспорювалися апелянтом під час апеляційного розгляду, підтверджується письмовими поясненнями свідків ОСОБА_5, ОСОБА_4

Під час апеляційного розгляду ОСОБА_3 пояснив, що він дійсно відмовився від проходження медичного огляду у медичному закладі, посилаючись на те, що він потребував негайної медичної допомоги в силу спричинення йому тілесних ушкоджень 3 листопада 2014 року, для чого він приїхав до лікарні, де його було госпіталізовано.

З наданої апелянтом виписки із медичної карти №5097/932 Первомайської центральної міської багатопрофільної лікарні (а.с. 18) вбачається, що 3 листопада 2014 року ОСОБА_3 був госпіталізований на стаціонарне лікування до хірургічного відділення вказаної лікарні з діагнозом: закрита черепно-мозкова травма, струс головного мозку, рвана рана обличчя, де знаходився до 13 листопада 2014 року. Наведені дані підтверджують факт звернення ОСОБА_3 3 листопада 2014 року за лікарською допомогою.

Відповідно до положень ст. 18 КУпАП не є адміністративним правопорушенням дія, хоч і передбачена цим Кодексом або іншими законами, що встановлюють відповідальність за адміністративні правопорушення, але вчинена в стані крайньої необхідності, тобто для усунення небезпеки, яка загрожує державному або громадському порядку, власності, правам і свободам громадян, встановленому порядку управляння, якщо ця небезпека за даних обставин не могла бути усунута іншими засобами і якщо заподіяна шкода є менш значною, ніж відвернена шкода.

За наведених ОСОБА_3 обставин, які документально підтверджені, слід визнати, що порушення ним п. 2.5 Правил дорожнього руху України вчинено в стані крайньої необхідності. ОСОБА_3 діяв для усунення небезпеки, яка загрожувала його здоров'ю, потребував негайного звернення за медичною допомогою і не могла бути усунута іншими засобами. Заподіяна ним шкода у виді порушення п. 2.5 Правил дорожнього руху України є менш значною, ніж відвернена шкода у виді погіршення стану його здоров'я.

За таких обставин на підставі ст. 18 КУпАП слід визнати, що вчинена ОСОБА_3 дія не є адміністративним правопорушенням, яке передбачено ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до положень ч. 7 ст. 294 КУпАП суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Неправильне застосування місцевим судом норм матеріального права у даній справі полягає у незастосуванні положень ст. 18 КУпАП, хоча доводи в цьому сенсі ОСОБА_3 суду наводив і за вказаних вище обставин вони є обґрунтованими.

З урахуванням викладеного, постанова судді підлягає скасуванню, а провадження у справі - закриттю із застосуванням ст. 18 КУпАП, на підставі п. 1 ч. І ст. 247 КУпАП за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

З огляду на те, що основною позицією апелянта, яку він підтримав в суді апеляційної інстанції, є необгрунтоване притягнення його до адміністративної відповідальності, апеляційна скарга підлягає задоволенню не частково, а повністю.

Керуючись ст. 294 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити.

Постанову судді Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 25 листопада 2014 року у відношенні ОСОБА_3 скасувати.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення закрити із застосуванням ст. 18 КУпАП, на підставі п. 1 ч. І ст. 247 КУпАП - за відсутністю в діях ОСОБА_3 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя