Справа №: 343/1650/15-п
Провадження №: 3/0343/317/15
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 серпня 2015 року м. Долина

Суддя Долинського районного суду Івано-Франківської області Монташевич С.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративний матеріал, який надійшов від Долинського РВ УМВС про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, паспорт серії СЕ 485564, вид. 05.02.2009 року, уродженця та жителя ІНФОРМАЦІЯ_2, українця, громадянина України, непрацюючого, розлученого, який в минулому не притягувався до адміністративної відповідальності,

за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП,-

В С Т А Н О В И Л А:

В протоколі ІВ № 00012452 про адміністративне правопорушення від 17.07.2015 року вказано, що ОСОБА_1 13.07.2015 року о 15.00 год. в с. Велика Тур'я по вул. Центральна, 37 вчинив сімейний скандал з матір'ю ОСОБА_2, в ході якого погрожував фізичною розправою, ображав нецензурними словами, погрожував, що спалить хату, чим вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

ОСОБА_1 в судовому засіданні вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, не визнав, пояснивши, що з матір"ю у нього почали виникати суперечки через те, що він проживав однією сім"єю з жінкою, яка має своїх двох неповнолітніх дітей. Перший шлюб у нього також розпався із-за конфліктів його матері з його дружиною. Він вважає, що має право на сім"ю, а тому і відстоює свої інтереси, при цьому нікому не погрожує, нецензурними словами не висловлюється, а сварки вчиняє саме його мати, до якої він ставиться з повагою. Підгрунттям сварок є будинок, в якому вони проживають. Він своїми силами та за свої кошти зробив ремонт у будинку, вклав туди всі свої заощадження, іншого житла у нього не має, а тому вважає, що має право на проживання у ньому разом зі своєю сім"єю. Але, оскільки у нього є ще брат та сестра, які мають своїх дітей, однак проживають окремо, яким він також допомагав, мама почала скандалити, вказуючи, що у неї є рідні внуки, тому чужим людям нема місця у її будинку. Після того, як мати вигнала і другу його жінку з дітьми, він також пішов з будинку, перестав допомагати матері по господарству, проживає тимчасово у родичів, тому остання пообіцяла, що знає як зробити з ним порядок та почала писати різного роду заяви на нього в правоохоронні органи. Так, 13.07.2015 року він зранку прийшов до будинку, де проживає з матір"ю, та порався у гаражі. Спиртних напоїв не вживав. Коли він в обід зайшов до хати, мама почала сваритися з ним. Він тільки відповів, що також має право на сім"ю, і буде боротися за своє щастя. Тоді дійсно в будинку був його племінник, однак жодних інцидентів з ним не було. Навпаки, коли останній приїжджає, він добре до нього ставиться, приносить йому гостинці. Під час суперечки він нецензурно не виражався, а табуретка взагалі під час словесної перепалки не фігурувала, він нікого не бив, жодного насильства: фізичного чи психологічного не вчиняв. Він не міг погрожувати, що спалить хату, оскільки відремонтував її самостійно, вкладаючи в неї тяжко зароблені гроші та свою працю, а тому дорожить нею. Вважає, що звернення матері до міліції, було спрямоване на позбавлення його права на житло, а пояснення малолітнього ОСОБА_3 не відповідають дійсності, це були пояснення ОСОБА_2, яка і підписала, що вони дані в її присутності, хоча вона не являється законним представником дитини. Після того випадку його сестра забрала сина від бабусі, однак не хоче, щоб дитину допитали в її присутності, в тому числі у суді. Просив справу відносно нього закрити, оскільки він жодного насильства ні відносно ОСОБА_2, ні відносно її онука не вчиняв.

Вислухавши пояснення ОСОБА_1, вивчивши матеріали адміністративної справи, суд приходить до висновку, що адміністративна справа підлягає закриттю, виходячи з наступного.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Статтею 280 КУпАП України передбачено, що необхідною умовою для притягнення особи до адміністративної відповідальності є встановлення на підставі належних та допустимих доказів факту вчинення певного діяння такою особою та наявність в діянні цієї особи, що є суб'єктом правопорушення, всіх обов'язкових ознак складу певного адміністративного правопорушення.

Відповідно до ст. 251 КупАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган ( посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

В диспозиції ч. 1 ст. 173-2 КУпАП вказано, що вчинення насильства в сім'ї - це умисне вчинення будь-яких дій фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування фізичного насильства, що не завдало фізичного болю і не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров'ю потерпілого, а так само невиконання захисного припису особою, стосовно якої він винесений, непроходження корекційної програми особою, яка вчинила насильство в сім'ї.

Однак, вищеописаний протокол ІВ № 00012452 про адміністративне правопорушення від 17.07.2015 року не є підтверджуючим доказом скоєння ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КупАП, оскільки складений всупереч вимогам ст. 256 КУпАП та оформленний з порушенням Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах внутрішніх справ України затвердженої наказом МВС України № 950 від 04.10.2013 року. Зокрема, у протоколі не повно розкрито суть адміністративного правопорушення, оскільки не вказано, яка була і чи була завдана шкода потерпілій, не зазначені свідки правопорушення, які могли підтвердити чи спростувати обставини наведені у протоколі, та їх місце проживання, відсутні відомості про те, що ОСОБА_1 ознайомлений з своїми правами та обовязками.

Крім того до протоколу долучені рапорт від 13.07.2015 року та протокол про прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 14.07.2014 року, в яких маються повідомлення від ОСОБА_2, які суперечать між собою та мають непідтверджені факти. Зокрема, у рапорті вказано, що ОСОБА_1 вдарив її внука, хоча у протоколі про прийняття заяви вже такі відомості відсутні. У рапорті вказано, що ОСОБА_1 намагався побити ОСОБА_2, а у протоколі тільки погрожував фізичною розправою. У двох вказаних докуметах маються відомості про те, що ОСОБА_1 перебував у стані алкогольного спяніння, однак ніяких підтверджуючих документів цього у матеріалах справи не має.

Також до протоколу долучені письмові пояснення неповнолітнього ОСОБА_3 від 14.07.2015 року, до яких суд ставиться критично, оскільки вони були відібрані за відсутності його законних представників. Більше того, пояснення повністю співпадають з поясненнями ОСОБА_2, яка є зацікавленою особою, і відбиралися у її присутності. Разом з тим, ОСОБА_1 в судовому засіданні підтвердив, що його племінник був присутній під час суперечки, однак ствердно заявив, що він його не чіпав та не ображав.

Суд, вислухавши пояснення особи, яка притягнується до адміністративної відповідальності, дослідивши письмові матеріали справи, вважає, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КупАП, не доведена, оскільки відсутні достатні докази його вини. Так, протокол про адміністративне правопорушення складений з порушенням вимог законодавства і не може бути взятий судом до уваги; письмові пояснення ОСОБА_2, протокол про прийняття заяви та рапорт суперечать між собою; пояснення неповнолітнього відбирались у відсутності його законних представників з участю зацікавленої особа.

Інших належних доказів, крім вищеописаних, у справі не має, чого є явно недостатньо для встановлення факту вчинення правопорушення ОСОБА_1 Тому, вислухавши пояснення ОСОБА_1, які є послідовними між собою, відповідають поясненням даним ним працівникам міліції та які не були перевірені останніми у встановленому законом порядку, враховуючи те, що відповідно до ч. 3.ст. 62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке грунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом, справедливістю і правосвідомістю, приходить до висновку, що дана справа про адміністративне правопорушення підлягає закриттю на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

На підставі вищевикладеного, ч. 3 ст. 62 Конституції України, ст.ст. 10, 173-2, 245, 250, 251, 280 Кодексу України про адміністративні правопорушення, Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах внутрішніх справ України затвердженої наказом МВС України № 950 від 04.10.2013 року, керуючись ст.ст. 247, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

П О С Т А Н О В И Л А:

Провадження у справі щодо притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП закрити за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Апеляційного суду Івано-Франківської області через Долинський районний суд.

Суддя: