Номер провадження: 3/161/2749/15
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м.Луцьк 09 вересня 2015 року

Луцький міськрайонний суд Волинської області під головуванням:

судді: Борнос А.В.,

за участю секретаря: Ющак О.А.,

прокурора: Сасюка Л.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Луцьку справу про адміністративне правопорушення, відносно ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, мешканця ІНФОРМАЦІЯ_3, одруженого,

- за ч.1 ст.172-6 КУпАП,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1, будучи у відповідності до п.п. «в» п.1 ч.1 ст.4 Закону України «Про засади запобігання і протидії корупції» субєктом відповідальності за корупційні правопорушення, порушив вимоги, передбачені ч.1 ст.12 вказаного Закону.

Так, він, відповідно до наказу ГУ Міндоходів у Волинській області №339-о від 13.12.2013 року призначений на посаду головного державного ревізора- інспектора відділу валютного та митного аудиту управління податкового та митного аудиту ГУ Міндоходів у Волинській області.

На підставі наказу начальника ГУ Міндоходів у Волинській області №237-о від 12.12.2014 року, ОСОБА_1 звільнено з посади головного державного ревізора- інспектора відділу валютного та митного аудиту управління податкового та митного аудиту ГУ Міндоходів у Волинській області, на підставі п.1ст.40 Кодексу законів про працю України.

У відповідності до положення ч.1 ст.12 Закону, субєкти декларування, які звільнились, або іншим чином припинили діяльність, повязану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, зобовязані протягом одного року подавати за своїм останнім місцем роботи (служби) декларацію про майно, доходи, витрати і зобовязання фінансового характеру за минулий рік за формою і в порядку, визначеним цим Законом, тобто до першого квітня року, що йде наступним за роком звільнення.

Однак, ОСОБА_1, будучи обізнаним з вимогами, передбаченими ст.12 Закону України «Про засади запобігання і протидії корупції», та ст.172-6 КУпАП, щодо відповідальності за несвоєчасне подання декларації про майно, доходи, витрати і зобовязання фінансового характеру, подав декларацію за 2014 рік до Головного управління ДФС у Волинській області, лише 10.07.2015 року, порушивши встановлений законом термін.

В судове засідання ОСОБА_1 не з'явився, подав суду заяву про розгляд справи у його відсутності, винність в інкримінованому йому правопорушенні, передбаченого ч.1 ст.172-6 КУпАП, визнав повністю, просив суворо його не карати.

Факт вчинення ОСОБА_1, адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-6 КУпАП, стверджується, у відповідності до вимог, передбачених ст.251 КУпАП, належними та допустимими по справі доказами, а саме: протоколом про вчинення адміністративного корупційного правопорушення, письмовими поясненнями ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3; копією декларації ОСОБА_1 про майно, доходи, витрати і зобовязання фінансового характеру за 2014 рік, яку було подано 10.07.2015 року; копією посадової інструкції головного ревізора інспектора відділу валютного та митного аудиту управління податкового та митного аудиту Головного управління Міндоходів у Волинській області; витягами з наказів за № 339-0 від 13.12.2013 року, за №237-0 від 12.12.2014 року, відповідно про призначення та звільнення ОСОБА_1 з займаної посади; копією обхідного листа для розрахунку, в якому ОСОБА_1 ознайомлення обов'язком подання декларації.

За правилами ст.252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Заслухавши думку ОСОБА_1, який не заперечував винність у вчиненні адміністративного правопорушення, думку прокурора, який вважає, що ОСОБА_1, слід притягнути до відповідальності за ч.1 ст.172-6 КУпАП, дослідивши матеріали справи, в їх сукупності, суд приходить до висновку, що ОСОБА_1, будучи у відповідності до п.п. в п.1 ч.1 ст.4 Закону України «Про запобігання і протидії корупції» субєктом відповідальності за корупційні правопорушення, достовірно знаючи про необхідність подання декларації про майно, доходи, витрати і зобовязання фінансового характеру за 2014 рік, маючи реальну можливість своєчасно подати таку декларацію, в порушення вимог, передбачених ч.1 ст.12 Закону України «Про засади запобігання і протидії корупції», таку декларацію не подав, чим вчинив адміністративне корупційне правопорушення, передбачене ч.1 ст.172-6 КУпАП.

При накладенні адміністративного стягнення, у відповідності до вимог, передбачених ст.33 КУпАП, суд враховує характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини.

Обставин, що помякшують та обтяжують відповідальність, суд по справі не вбачає.

Враховуючи всі обставини справи, особу правопорушника, який працює, раніше до адміністративної відповідальності не притягувався, а тому суд приходить до висновку, що на ОСОБА_1 слід накласти адміністративне стягнення в межах санкції статті, за якою кваліфіковано правопорушення, у виді штрафу.

На підставі ч.1 ст.172-6 КУпАП; ст.ст.3,12 Закону України «Про засади запобігання і протидії корупції», керуючись ст.ст. 283; 284 КУпАП, суд -

П О С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного корупційного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-6 КУпАП, наклавши адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 170 (ста сімдесяти) гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в розмірі 243 (двісті сорок три) грн. 60 коп. за наступними реквізитами: найменування суду - Луцький міськрайонний суд Волинської області, назва податку - судовий збір (Державна судова адміністрація України, 050), банк - ГУДКСУ у Волинської області, код банку 803014, номер рахунку 0002, одержувач коштів - УДКСУ у м. Луцьку (м. Луцьк) 22030001, ідентифікаційний код одержувача 38009628.

Постанова може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги, внесення подання прокурором до апеляційного суду Волинської області через Луцький міськрайонний суд Волинської області, протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Луцького міськрайонного суду А.В.Борнос