Справа № 500/1149/15-п
Провадження № 3/500/393/15
ІЗМАЇЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
___________________________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

Іменем України

04 березня 2015 року м. Ізмаїл

Суддя Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області Яковенко І.І., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення у відношенні

ОСОБА_1, що народився 03 жовтня 1988 року, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП НОМЕР_1, громадянина України, працюючого слюсарем у ДП «Ізмаїльський морський торгівельний порт», проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2,

за ч. 3 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

встановив:

ОСОБА_1, будучи двічі протягом року підданим адміністративним стягненням: 02 грудня 2014 року за керування транспортним засобом у стані алкогольного сп'яніння та 16 грудня 2014 року за відмову від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, 01 березня 2015 року, о 09:45 год., навпроти будинку № 5 по вул. Некрасова в м. Ізмаїлі Одеської області, керував автомобілем марки «ВАЗ-2103», державний реєстраційний номерний знак НОМЕР_2 з явними ознаками алкогольного сп'яніння (різкий запах алкоголю в парах видихаємого повітря) та на вимогу працівників міліції від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп'яніння відмовився у присутності двох свідків, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України.

Розглянувши протокол про адміністративне правопорушення, заслухавши пояснення притягуваного, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що притягуваний своїми діями вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

ОСОБА_1 у судовому засіданні вину у вчиненні зазначеного адміністративного правопорушення визнав повністю та пояснив, що він дійсно відмовився від огляду на стан сп'яніння, оскільки він напередодні вживав алкогольні напої.

Крім повного визнання своєї вини притягуваним ОСОБА_1, його вина у відмові від проходження огляду на стан алкогольного спяніння також повністю підтверджуються обставинами, викладеними в протоколі про адміністративне правопорушення та матеріалами справи.

Так, відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці данні встановлюються, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, а також іншими документами.

Як було вище наведено, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп'яніння.

Крім того, вказані обставини справи також підтверджуються поясненнями самого ОСОБА_1, доданими до протоколу про адміністративне правопорушення. Відповідно до копії постанови Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 02.12.2014 р., ОСОБА_1 за керування транспортним засобом у стані алкогольного сп'яніння було піддано адміністративному стягненню за ч. 1 ст. 130 КУпАП у виді штрафу, в відповідно до копії постанови Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 16.12.2014 р. ОСОБА_1 за відмову від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції було піддано адміністративному стягненню за ч. 2 ст. 130 КУпАП у виді позбавлення права керування всіма видами транспортних засобів строком на два роки без оплатного вилучення транспортного засобу.

Таким чином, вина ОСОБА_1 у вчиненні зазначеного адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, повністю доведена матеріалами справи.

При накладенні адміністративного стягнення у відношенні ОСОБА_1 суд враховує характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, обставини, що помякшують та обтяжують відповідальність.

Суд приймає до уваги те, що ОСОБА_1 вчинив грубе правопорушення.

Обставин, які відповідно до ст. ст. 34, 35 КУпАП помякшують та обтяжують відповідальність ОСОБА_1 за вчинене ним адміністративне правопорушення, суд не вбачає.

При вирішенні питання про вид адміністративного стягнення, якому повинен бути підданий ОСОБА_1 суд враховує розяснення Пленуму Верховного Суду України, викладені у абз. 3 п. 28 його постанови «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» № 14 від 23.12.2005 р., відповідно до яких суди не вправі застосовувати стягнення у виді позбавлення права керувати транспортними засобами тоді, коли винна особа вже позбавлена такого права або взагалі його не мала.

Отже, враховуючи зазначені обставини справи та викладені розяснення Пленуму Верховного Суду України, а також те, що ОСОБА_1 вже позбавлений права керування транспортними засобами, суд вважає, що для виправлення ОСОБА_1, а також для припинення вчинення ним нових правопорушень, суд вважає за необхідне накласти відносно ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді адміністративного арешту з оплатним вилученням транспортного засобу, оскільки, як було вище наведене, він вчинив грубе правопорушення, що у відповідності до ч. 2 ст. 30 КУпАП є підставою для застосування такого стягнення, а таке додаткове стягнення як оплатне вилучення транспортного засобу є обов'язковим за санкцією ч. 3 ст. 130 КУпАП.

Крім того, суд вважає за необхідне в силу ч. 1 ст. 401 КУпАП, стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в розмірі, передбаченому п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» N 3674-VI від 08.07.2011 р., а саме в розмірі 0,03 розміру мінімальної заробітної плати, що складає 36,54 грн.

Керуючись ст. ст. 283 285 Кодексу України

про адміністративні правопорушення, суддя

постановив:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 130 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення за ч. 3 ст. 130 КУпАП у виді адміністративного арешту строком на п'ятнадцять діб з оплатним вилученням транспортного засобу, а саме автомобіля марки «ВАЗ-2103», державний реєстраційний номерний знак НОМЕР_2.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 36 (тридцять шість) грн. 54 коп.

Виконання постанови в частині накладення адміністративного стягнення у виді адміністративного арешт покласти на Ізмаїльський МВ (з обслуговування м. Ізмаїл та Ізмаїльського району) ГУМВС України в Одеській області.

Строк адміністративного арешту ОСОБА_1 обчислювати з моменту його затримання.

Постанова може бути оскаржена до Апеляційного суду Одеської області через Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Постанова про застосування адміністративного арешту виконується негайно після її винесення.

СУДДЯ

Ізмаїльського міськрайонного суду ОСОБА_2