Справа № 731/466/15-п
Провадження № 3/731/169/15
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 вересня 2015 року с.м.т.Варва

Суддя Варвинського районного суду Чернігівської області Савенко А.І., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла з ВДАІ з обслуговування Варвинського району Чернігівської області, щодо

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_1, працюючого прибористому ПГІСН, мешкаючого за адресою: с.м.т. Варва Варвинського району Чернігівської області, вул. Нафтовиків, 9,

за ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

В С Т А Н О В И В :

Відповідно до протоколу серії АП1 № 164281 від 07 серпня 2015 року, складеного в.о. начальника ВДАЇ Варвинського району ОСОБА_2 01 серпня 2015 року о 10 год. 40 хв. в с.м.т.Варва, рухаючись по вулиці Грушевського гр. ОСОБА_1 керуючи автомобілем марки «ВАЗ 2109», д.н.з. 36304ММ, під час виїзду на перехрестя рівнозначних доріг не надав переваги у русі автомобілю НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_3, який наближався праворуч по вул. Володимирівській, внаслідок чого відбулось зіткнення, автомобілі отримали механічні ушкодження, чим порушив вимоги п.16.12 ПДР України, відповідальність за що передбачена ст.124 КУпАП.

В судовому засіданні гр. ОСОБА_1 вину у скоєнні правопорушення не визнав. Пояснив, що 01 серпня 2015 року о 10 годині 40 хвилин він керував автомобілем марки «ВАЗ 2109», д.н.з.36304ММ, рухався в с.м.т. Варва по вулиці Грушевського у правій смузі для руху, з боковим інтервалом до краю проїжджої частини приблизно 10-15 см. з невеликою швидкістю. Підїхавши до перехрестя вулиць Грушевського та Володимирівської, він зупинився перед перетином доріг. Дорога з права оглядалась на 40-60 метрів, та інших учасників дорожнього руху, що наближаються з права не було, після чого почав перетин перехрестя. Від початку відновлення руху їхав зі швидкістю 5-10 км/годину, а зіткнення відбулось приблизно через 2, максимум 3 секунди. Перебуваючи на перехресті він відчув удар у праву передню частину свого автомобіля. Від удару автомобіль посунуло в лівий бік. Після чого, він побачив, що зіткнення відбулось з автомобілем НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_3 Вину у вчиненні ДТП не визнає, оскільки вважає, що автомобіль під керуванням ОСОБА_3 рухався з перевищенням допустимої швидкості, про що свідчать тормозний шлях автомобіля, та у звязку з тим, що на момент зіткнення, його автомобіль вже був на перехресті, та майже завершував його проїзд.

В судовому засіданні потерпіла ОСОБА_3 повідомила, що 01 серпня 2015 року о 10 годині 40 хвилин вона керувала автомобілем НОМЕР_2, рухалась в с.м.т. Варва по вулиці Володимирівській у правій смузі для руху, з боковим інтервалом до краю проїжджої частини приблизно 1 м.. При підїзді до перехрестя з вулицею Грушевського її швидкістю становила 20-30 км./год. Підїжджаючи до перехрестя, вона бачила, що з правої сторони автомобілів немає, а зліва перед перехрестям стояв автомобіль ВАЗ 2109. У момент, коли вона бачила цей автомобіль вона знаходилась приблизно за 30-40 метрів до перехрестя. Після чого почала перевіряти наявність учасників руху, що рухались з правого боку, але за декілька метрів перед перетином доріг вона побачила автомобіль «ВАЗ 2109», який рухався з лівої сторони. Майже одразу почала звертати правіше та гальмувати, але відбулось зіткнення. Вказала, що автомобіль «ВАЗ 2109» завдав удар в її автомобіль в районі переднього лівого колеса (переднє ліве крило) та початку водійської двері.

Допитаний в якості свідка гр. ОСОБА_4, зазначив, що він проживає на вулиці Володимирській в с.м.т. Варва. У день ДТП знаходився на вулиці, та почув, що на вулицю Володимирську виїхав автомобіль. За звуком двигуна він визначив, що автомобіль різко прискорюється, за повернув голову для того, щоб подивитись на нього. Звернувши увагу на цей автомобіль він побачив ВАЗ 2115, за кермом якого була жінка, він притримав свою дитину, оскільки автомобіль проїжджаючи повз нього рухався зі швидкість, більшою ніж 60 км/год., зауваживши вголос, що жінка їде за швидко. Після чого, провів поглядом цей автомобіль, який рухався до перетину з вулицею Грушевського. Уваги на те, чи перебував інший автомобіль на перетині вулиць Грушевського та Володимирьської він не звертав. А перестав дивитись на автомобіль ВАЗ 21015 в той момент, коли відстань від цього автомобіля до перехрестя з вул. Грушевського була приблизно 30 метрів. Через декілька секунд почув звук зіткнення автомобілів.

Відповідно до Правил дорожнього руху України, перехрестям визначається - місце перехрещення, прилягання або розгалуження доріг на одному рівні, межею якого є уявні лінії між початком заокруглень країв проїзної частини кожної з доріг. Не вважається перехрестям місце прилягання до дороги виїзду з прилеглої території;

Згідно до п.16.3 ПДР України у разі необхідності надання переваги в русі транспортним засобам, які рухаються по перехрещуваній дорозі, водій повинен зупинити транспортний засіб перед дорожньою розміткою 1.12 (стоп-лінією) або 1.13, світлофором так, щоб бачити його сигнали, а якщо вони відсутні - перед краєм перехрещуваної проїзної частини, не створюючи перешкод для руху пішоходів.

перевагою визначається - право на першочерговий рух стосовно інших учасників дорожнього руху.

У відповідності до п. 16.12 ПДР України на перехресті рівнозначних доріг водій нерейкового транспортного засобу зобов'язаний дати дорогу транспортним засобам, що наближаються праворуч.

Термін «дати дорогу» визначається ПДР України як - вимога до учасника дорожнього руху не продовжувати або не відновлювати рух, не здійснювати будь-яких маневрів (за винятком вимоги звільнити займану смугу руху), якщо це може примусити інших учасників дорожнього руху, які мають перевагу, змінити напрямок руху або швидкість.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що винність гр. ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення від 07 серпня 2015 року (а.с.2), медичними висновками (а.с.6, 7), протоколами огляду та перевірки технічного стану транспорту (а.с.8 11), схемою наслідків ДТП (а.с.14), письмовими поясненнями ОСОБА_3 (а.с.17), письмовими поясненнями ОСОБА_1 (а.с.5). Означені письмові докази містять відомості, які узгоджуються між собою в частині місця, дня та часу, наслідків ДТП та механізму його утворення.

Крім того, на підставі ст. 251 КУпАП суд приймає як належний та допустимий доказ відео та фото знімки, які були надані потерпілою з місця ДТП, оскільки вони містять ідентичну інформацію щодо наслідків даної ДТП.

Також, надані фотознімки та відео з місця ДТП підтверджують інформацію, викладену у протоколі огляду та перевірки технічного стану транспорту (автомобіля ВАЗ 2109) (а.с.8-9), згідно до якого, у автомобіля деформовано праве переднє крило, розбита права фара, лопнув передній бампер; та протоколу огляду та перевірки технічного стану транспорту (автомобіля ВАЗ 2115) (а.с.10-11), згідно до якого, у автомобіля деформовано передню ліву дверку, розбите переднє ліве скло, деформоване переднє ліве крило.

Аналізуючи пояснення допитаних в судовому засіданні осіб, беручи до уваги письмові докази по справі, суд доходить висновку про обґрунтованість складеного щодо ОСОБА_1 протоколу про адміністративне правопорушення.

Так, зважаючи на характер отриманих автомобілями ушкоджень, а саме - деформація правого переднього крила (в районі фари), розбита права фара, лопнувший передній бампер автомобіля ВАЗ 2109, та відповідно деформація передньої лівої двері (від краю переднього крила), розбите переднє ліве скло, деформація переднього лівого крила (в районі переднього лівого колеса та біля двері), дають підстави вважати, що удар був завданий автомобілю «ВАЗ 2115», автомобілем «ВАЗ 2109», коли автомобіль «ВАЗ 2115» знаходився на перехресті, та перебував у місці удару раніше за автомобіль «ВАЗ 2109».

Суд критично ставиться до показів гр. ОСОБА_1, який вказав, що в момент зупинки перед перехрестям бачив дорогу справа приблизно на 40-60 метрів, однак, автомобілів там не було, які не узгоджуються з показами потерпілої, в тій частині, що вона бачила автомобіль ВАЗ 2109 коли перебувала на відстані приблизно 30 метрів до перехрестя, та опосередковано з показами свідка.

Суд також, критично ставиться до пояснень гр. ОСОБА_1, в тій частині, що він завершував проїзд перехрестя, та вина у ДТП лежить на гр. ОСОБА_3, оскільки вона не дала своїми діями завершити йому маневр, адже на думку суду, початок даного маневру не відповідав вимогам правил ПДР України в частині припису надання дороги автомобілю, що наближався праворуч.

Таким чином, суд доходить висновку, що гр. ОСОБА_1 порушено вимоги правил п.16.12, п. 16.3 ПДР України, що призвело до ДТП, за викладених у протоколі обставин та про наявність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

При накладенні адміністративного стягнення суд враховує характер скоєного правопорушення, яке відноситься до грубих порушень ПДР України як таке, що безпосередньо впливає на безпеку дорожнього руху і його учасників; особу правопорушника, який раніше до адміністративної відповідальності не притягався.

Обставин, що помякшують відповідальність або обтяжують її судом не встановлено.

Враховуючи викладене суд вважає, що ОСОБА_1 слід призначити стягнення у вигляді штрафу, що є достатньою мірою відповідальності з метою його виховання, а також запобігання вчиненню нових правопорушень.

На підставі ст.40-1 КУпАП, ст.4 ч.2 п.5 Закону України Про судовий збір з порушника на користь держави підлягає стягненню судовий збір у сумі 36,54 грн.

Керуючись ст.ст. 33, 124, 221, 284-285, 289, 294 КУпАП ,-

П О С Т А Н О В И В :

Визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, та накласти адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави у сумі 340 (триста сорок) гривень 00 копійок.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у сумі 36 (тридцять шість) гривні 54 копійки.

Згідно зі ст. 307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через пятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через пятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений ч. 1 статті 307 КУпАП, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

Постанову може бути оскаржено протягом десяти днів з дня її винесення до апеляційного суду Чернігівської області через Варвинський районний суд.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя: А.І.Савенко