Апеляційний суд Житомирської області
Справа №273/515/15-п Головуючий у 1-й інст. Ковалик Ю. А.
Категорія ч. 1 ст. 172-7 КУпАП Доповідач Широкопояс Ю. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 серпня 2015 року. м. Житомир

Суддя судової палати в кримінальних справах апеляційного суду Житомирської області Широкопояс Ю.В., за участю прокурора Ярошенка О.В., особи, щодо якої закрито справу, - ОСОБА_1, секретаря судового засідання Гончарука С.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду апеляційну скаргу прокурора Баранівського району Пилипчука Г.В. на постанову Баранівського районного суду Житомирської області від 31 липня 2015 року у справі про адміністративне правопорушення щодо

ОСОБА_1,

ІНФОРМАЦІЯ_1, проживаючого в АДРЕСА_1, працюючого начальником управління агропромислового розвитку Баранівської районної державної адміністрації Житомирської області, що раніше не притягувався до адміністративної чи кримінальної відповідальності, -

в с т а н о в и в:

Цією постановою закрито провадження у справі щодо ОСОБА_1 за ст. 172-7 КУпАП у зв'язку з відсутністю складу цього правопорушення.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення від 27 березня 2015 року, 23 червня 2015 року в адміністративному приміщенні управління агропромислового розвитку Баранівської районної державної адміністрації Житомирської області по вул. Леніна 12 в м. Баранівці Житомирської області ОСОБА_1, будучи начальником цього управління та державним службовцем 11 рангу 6 категорії, в порушення вимог ст. 14 ЗУ України «Про засади запобігання і протидії корупції», умисно вчинив адміністративне корупційне правопорушення, передбачене ст. 172-7 КУпАП, - не вжив дієвих заходів щодо недопущення конфлікту інтересів - тобто суперечності між особистими інтересами особи та її службовими повноваженнями, наявність якої може вплинути на об'єктивність або неупередженість прийняття рішень, а також на вчинення чи не вчинення дій під час виконання наданих їй службових повноважень, та не повідомив свого безпосереднього керівника - голову Баранівської РДА в Житомирській області про наявність конфлікту інтересів, видав та підписав наказ №13-В від 23 червня 2014 року «Про надання відпустки ОСОБА_1», що стало підставою для виплати йому у тому ж місяці матеріальної допомоги на оздоровлення в розмірі 1700 грн.

В апеляційній скарзі прокурор Баранівського району Пилипчук Г.В. просить скасувати постанову суду та винести нову постанову про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення за ст. 172-7 КУпАП та застосувати до правопорушника адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10 неоподаткованих мінімумів доходів громадян в розмірі 170 гривень.

Апелянт твердить, що постанова суду є незаконною та необґрунтованою, винесена з порушенням ст. ст. 7, 245, 251, 252, 280 КУпАП. Посилаючись на свою оцінку доказів, твердить про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного корупційного правопорушення, передбаченого ст. 172-7 КУпАП.

Заслухавши доводи прокурора в підтримання апеляційної скарги, пояснення ОСОБА_1 в заперечення апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до таких висновків.

Статтею 172-7 КУпАП, що діяла у редакції до 26 квітня 2015 року, передбачено відповідальність за неповідомлення особою, зазначеною у пункті 1, підпунктах "а", "б" пункту 2 частини першої статті 4 Закону України "Про засади запобігання і протидії корупції", безпосереднього керівника у випадках, передбачених законом, про наявність конфлікту інтересів, - суперечності між особистими інтересами особи та її службовими повноваженнями, наявність яких може вплинути на об'єктивність або неупередженість прийняття рішень, а також на вчинення чи не вчинення дій під час виконання наданих їй службових повноважень.

Законом України від 14 жовтня 2014 року №1700-VII, що був введений в дію 26 квітня 2015 року, було посилено відповідальність за адміністративне правопорушення, пов'язане з корупцією, передбачене ст. 172-7 КУпАП, та визначено адміністративну відповідальність лише за неповідомлення особою, зазначеною у пунктах 1, 2 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції», про наявність у неї реального конфлікту інтересів (ч. 1 ст. 172-7 КУпАП), а також вчинення дій чи прийняття рішень в умовах реального конфлікту інтересів (ч. 2 ст. 172-7 КУпАП). Визначено поняття реального конфлікту інтересів - суперечність між приватним інтересом особи та її службовими чи представницькими повноваженнями, що впливає на об'єктивність або неупередженість прийняття рішень, або на вчинення чи невчинення дій під час виконання вказаних повноважень.

Згідно положень ст. 1 Закону України від 14.10.2014 №1700-VII "Про запобігання корупції", що набрав чинності з 01.01.2015 року одночасно з втратою чинності за винятком окремих положень Законом України "Про засади запобігання і протидії корупції", корупційне правопорушення - це діяння, що містить ознаки корупції, вчинене особою, зазначеною у частині першій статті 3 цього Закону, за яке законом встановлено кримінальну, дисциплінарну та/або цивільно-правову відповідальність; корупція - це використання особою, зазначеною у частині першій статті 3 цього Закону, наданих їй службових повноважень чи пов'язаних з ними можливостей з метою одержання неправомірної вигоди або прийняття такої вигоди чи прийняття обіцянки/пропозиції такої вигоди для себе чи інших осіб або відповідно обіцянка/пропозиція чи надання неправомірної вигоди особі, зазначеній у частині першій статті 3 цього Закону, або на її вимогу іншим фізичним чи юридичним особам з метою схилити цю особу до протиправного використання наданих їй службових повноважень чи пов'язаних з ними можливостей; реальний конфлікт інтересів - це суперечність між приватним інтересом особи та її службовими чи представницькими повноваженнями, що впливає на об'єктивність або неупередженість прийняття рішень, або на вчинення чи невчинення дій під час виконання зазначених повноважень.

Таким чином, на час розгляду даної справи місцевим та апеляційним судом, діяння, за які передбачена відповідальність за ст. 172-7 КУпАП, згідно положень Закону України від 14.10.2014 №1700-VII "Про запобігання корупції", адміністративні правопорушення, передбачені главою 13-а КУпАП, були виведені з поняття корупційне правопорушення, та стали підпадати під поняття адміністративні правопорушення, пов'язані з корупцією.

Суб'єктивна сторона правопорушення, пов'язаного з корупцією, передбаченого ст. 172-7 КУпАП, характеризується тим, що воно учиняється умисно; особа, яка його вчиняє, усвідомлює, що вона не повідомляє про наявність у неї реального конфлікту інтересів або вчиняє дії чи приймає рішення в умовах реального конфлікту інтересів.

Згідно ст. 10 КУпАП, адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

З матеріалів справи видно, що розгляд даної справи судом першої інстанції було проведено з дотриманням вимог КУпАП, в тому числі щодо всебічного та повного з'ясування обставин справи.

Судом першої інстанції перевірено всі фактичні дані, що містяться у протоколі про адміністративне правопорушення та доданих до нього матеріалах перевірки.

За змістом пояснень ОСОБА_1 у судових засіданнях місцевого та апеляційного суду, у нього не було реального конфлікту інтересів з приводу видачі ним наказу від 23 червня 2014 року про надання собі відпустки та виплати матеріальної допомоги. Перед складанням цього наказу він письмово погодив це рішення з першим заступником голови РДА ОСОБА_2, а тому не мав умислу на неповідомлення вищестоящого керівника про свій конфлікт інтересів.

Ці пояснення є достовірними, оскільки підтверджуються даними письмової заяви ОСОБА_1 від 23 червня 2014 року, адресованій першому заступнику голови Баранівської РДА про погодження надання щорічної основної відпустки з 24 червня 2014 року та надання одноразової матеріальної допомоги на оздоровлення, на якій міститься власноручна резолюція вищестоящого керівника «Погоджую» від 23 червня 2014 року (а. с. 15).

З огляду на ці фактичні дані твердження у протоколі про адміністративне правопорушення та у поясненні ОСОБА_2 (а. с. 5-8, 11-12) про неповідомлення ОСОБА_1 з приводу його бажання піти у відпустку та одержати одноразову матеріальну допомогу, - не відповідає фактичним обставинам справи.

З врахуванням тих обставин, що одержана ОСОБА_1 матеріальна допомога для оздоровлення у розмірі посадового окладу при наданні щорічної відпустки є законною соціальною виплатою для державного службовця відповідно до ст. 35 Закону України «Про державну службу», у судовому засіданні не було надано достовірних доказів, які б свідчили про можливий реальний конфлікт інтересів ОСОБА_1 щодо одержання цієї законної соціальної виплати, - суд першої інстанції прийшов до законного та обґрунтованого висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 172-7 КУпАП.

Крім того, у протоколі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 конкретно не вказано, в чому конкретно виразився реальний конфлікт інтересів, - яка конкретно суперечність була між приватним інтересом ОСОБА_1 та його службовими чи представницькими повноваженнями, що впливає на об'єктивність або неупередженість прийняття рішень, або на вчинення чи невчинення дій під час виконання вказаних повноважень. Тобто, твердження у протоколі про конфлікт інтересів є неконкретним.

За таких обставин постанова місцевого суду про закриття провадження у справі на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП у зв'язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення, пов'язаного з корупцією, передбаченого ст. 172-7 КУпАП, - є законною та обґрунтованою. Підстав для її скасування немає.

Керуючись ст. 294 КУпАП, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу прокурора Баранівського району Пилипчука Г.В. залишити без задоволення, а постанову Баранівського районного суду Житомирської області від 31 липня 2015 року щодо ОСОБА_1, - без змін.

Згідно ст. 294 КУпАП, постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя апеляційного суду

Житомирської області Ю.В. Широкопояс