Справа № 515/1493/15-п
Провадження № 3/515/1977/15
Татарбунарський районний суд Одеської області
П О С Т А Н О В А

Іменем України

19 серпня 2015 р. Суддя Татарбунарського районного суду Одеської області Шевирін А.О.,

розглянувши матеріали, які надійшли від АП ВДАІ з обслуговування Татарбунарського та Саратського районів Одеської області, про притягнення ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, офіційно не працевлаштованого, який проживає ІНФОРМАЦІЯ_2,

до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ст.122-4 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В :

20 липня 2015 року о 22 год. 30 хв. ОСОБА_1, водій транспортного засобу марки «ВАЗ-21063», державний номерний знак НОМЕР_1, рухаючись на 52 км + 300 м а/д Р-55 «Одеса - ОСОБА_2», залишив без поважної причини місце дорожньо-транспортної пригоди, до якої він був причетний.

В судове засідання ОСОБА_1 не з'явився, про дату час та місце розгляду справи про адміністративне правопорушення повідомлений належним чином.

Дослідивши матеріали справи, надавши правову оцінку наявним у справі доказам, дійшов таких висновків.

Пунктом 2.10 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001року №1306, встановлено низку обов'язків водія у разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди.

Так, водій, крім іншого, зобов'язаний негайно зупинити транспортний засіб і залишатися на місці пригоди, увімкнути аварійну сигналізацію і встановити знак аварійної зупинки відповідно до п.9.10 Правил дорожнього руху, не переміщати транспортний засіб і предмети, що мають причетність до пригоди, повідомити про дорожньо-транспортну пригоду орган чи підрозділ міліції, записати прізвища та адреси очевидців, чекати прибуття працівників міліції, вжити всіх можливих заходів для збереження слідів пригоди, огродження їх та організувати об'їзд місця пригоди.

Залишення місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої причетний водій транспортного засобу, утворює об'єктивну сторону правопорушення, передбаченого ст.122-4 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП).

Вина ОСОБА_1 підтверджується:

-протоколом про адміністративне правопорушення серії АП1 № 531588 від 24.07.2015 року, підписаним порушником, з якого вбачається, що 20 липня 2015 року о 22 год. 30 хв. ОСОБА_1, на 52 км + 300 м а/д Р-55 «Одеса - ОСОБА_2», керуючи транспортним засобом «ВАЗ-21063» з державним номерним знаком ВН7589СО, будучи причетним до ДТП, залишив місце дорожньо-транспортної пригоди без поважної причини (а.с.1);

-протоколом про адміністративне правопорушення серії АП1 № 531587 від 24.07.2015 року, з якого слідує, що 20.07.2015року ОСОБА_1 на 52 км + 300 м а/д Р-55 «Одеса - ОСОБА_2», керуючи транспортним засобом «ВАЗ-21063» з державним номерним знаком ВН 7589 СО не вибрав безпечну швидкість руху, виїхав на праве узбіччі та в результаті чого допустив зіткнення з деревом, автомобіль отримав механічні пошкодження (а.с.2);

-письмовими поясненнями ОСОБА_1 про те, що 20.07.2015року близько 22год.00хв. він, керуючи автомобілем, не впорався з керуванням та з'їхав з дороги. Пояснив, що з місця ДТП його забрали задля надання медичної допомоги. Співробітників ДАІ не викликав, оскільки вважав, що внаслідок ДТП заподіяні пошкодження лише власному автомобілю (а.с.3).

Обставини, що пом'якшують чи обтяжують відповідальність, не встановлені.

Беручи до уваги викладене, дійшов висновку, що дії ОСОБА_1 підлягають кваліфікації за ст.122-4 Кодексу України про адміністративні правопорушення, оскільки він порушив правила дорожнього руху, а саме залишив місце дорожньо-транспортної пригоди, до якої був причетний.

З урахуванням характеру вчиненого правопорушення, особи порушника, ступеню його вини, вчинення порушення вперше, вважаю необхідним та достатнім накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у вигляді мінімального штрафу в межах санкції ст.122-4 КУпАП.

Згідно зі ст.40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Відповідно до ч.2 ст.4 Закону України "Про судовий збір" у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення з правопорушника стягується ставка судового збору 0,03 розміру мінімальної заробітної плати.

З огляду на наведене з ОСОБА_1 підлягає стягненню судовий збір у розмірі 36грн.54коп. на користь держави.

Керуючись ст.ст. 27, 33-35, 40-1, 122-4, 283-285, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

П О С Т А Н О В И В :

Визнати ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.122-4 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та накласти на нього стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255 (двохсот п'ятдесяти п'яти) гривень, що підлягає сплаті на користь держави.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави в розмірі 36 (тридцяти шести) гривень 54 коп.

Постанова судді може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови до апеляційного суду Одеської області через Татарбунарський районний суд Одеської області.

Постанова про накладання адміністративного стягнення у вигляді штрафу підлягає примусовому виконанню після закінчення строку, встановленого ч.1 ст.307 КУпАП України (штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через пятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладання штрафу).

Відповідно до ст. 308 КУпАП у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений ч.1 ст.307 КУпАП, стягується подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті КУпАП та зазначеного у постанові про стягнення штрафу.

Строк предявлення постанови до виконання 3 місяці, а в частині стягнення судового збору - 1 рік.

Суддя Шевирін