Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Справа № 33/778/90/15 Головуючий в 1-й інстанції: Галянчук Н.М.
Категорія: ст. 130 ч.1 КУпАП Доповідач в 2-й інстанції: Шаповал О.С.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Суддя Апеляційного суду Запорізької області Шаповал О.С., розглянувши 20 лютого 2015 року за участі ОСОБА_2 та її захисника - адвоката ОСОБА_3 у м. Запоріжжі у відкритому судовому засіданні в залі апеляційного суду клопотання про поновлення строку на оскарження та апеляційну скаргу захисника ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_2 на постанову судді Вільнянського районного суду Запорізької області від 16.12.2014 року,

встановила:

Постановою судді Вільнянського районного суду Запорізької області від 16.12.2014 року ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка працює в КП "Водоканал" ТВС-1, зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1, притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 184 ч. 1 КУпАП та на неї накладено адміністративне стягнення у виді попередження.

Згідно з постановою судді, до Вільнянського районного суду Запорізької області надійшов протокол про адміністративне правопорушення серії ЗП № 022272, складений 14.10.2014 року відносно ОСОБА_2, згідно з яким ОСОБА_2 не в повному обсязі займається вихованням свого неповнолітнього сина ОСОБА_4 - ІНФОРМАЦІЯ_3, в результаті чого ним було скоєно кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 185 КК України.

У клопотанні адвокат ОСОБА_3 просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови судді від 16.12.2014 року, посилаючись на те, що ОСОБА_2 не була належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи та справу було розглянуто за її відсутності, чим були порушені права, передбачені ст. 268 КУпАП, а копію постанови отримала поштовим зв'язком лише 21.01.2015 року. До того ж, у період з 16.12.2014 року по 23.12.2014 року ОСОБА_2 хворіла.

Після поновлення строку на оскарження апелянт просить постанову судді щодо ОСОБА_2 від 16.12.2014 року скасувати та закрити провадження у справі, посилаючись на те, що оскільки у справі відсутній обвинувальний вирок суду щодо неповнолітнього ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, та інші докази, які б підтверджували невиконання ОСОБА_2 батьківських обов'язків, передбачених законодавством щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітньої дитини, то висновки суду щодо скоєння неповнолітнім ОСОБА_4 кримінального правопорушення за ст. 185 КК України є передчасними, а в діях ОСОБА_2 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбачений ст. 184 ч. 1 КУпАП.

Як свідчать матеріали справи, ОСОБА_2, будучи повідомленою телефонограмою про дату та місце розгляду справи, у судове засідання суду першої інстанції 16.12.2014 року не з'явилась /а.с. 20/, що вказує на необґрунтованість доводів скарги про те, що їй не було відомо про місце розгляду справи відносно її дій.

Проте, у матеріалах справи не міститься даних про направлення ОСОБА_2 судової повістки із зазначенням дати та місця розгляду справи, як того вимагають положення ст. 277-2 КУпАП.

Крім цього, як вбачається з копії поштового повідомлення та копії списку згрупованих поштових відправлень, копія постанови суду від 16.12.2014 року, у порушення вимог ст. 285 КУпАП, була направлена ОСОБА_2 лише 17.01.2014 року та отримана останньою 22.01.2015 року /а.с. 42, 43/, а апеляційна скарга захисником була подана 29.01.2014 року, тобто з дотриманням десятиденного строку на апеляційне оскарження, передбаченого ст. 294 КУпАП, виходячи з дати отримання постанови судді. Окрім цього, ОСОБА_2 дійсно у період з 18.02.2014 року по 23.12.2014 року знаходилась на амбулаторному лікуванні, що підтверджується листком непрацездатності /а.с. 33/.

За таких обставин і з метою забезпечення права на захист вважаю за необхідне поновити захиснику строк на апеляційне оскарження постанови судді по справі.

Апеляційна скарга розглядається в межах її доводів і на підставі даних, які містяться в справі.

У судовому засіданні апелянт та ОСОБА_2 підтримали апеляційну скаргу і просять її задовольнити та врахувати, що вина останньої не доведена, матеріали, додані до протоколу, не містять даних про те, що неповнолітній син ОСОБА_4 вчинив злочин, а передані за клопотанням характеристики на ОСОБА_2, спростовують висновки, викладені у протоколі та постанові судді.

Заслухавши апелянта стосовно доводів апеляційної скарги та її вимог, ОСОБА_2, дослідивши матеріали справи, доходжу наступного висновку.

Відповідно до вимог ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складання, посада, прізвище, ім'я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності; місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення відносно конкретної особи; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи.

Проте, цих вимог закону при складанні протоколу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_2 дотримано не було.

Відповідно до ст. 12 Закону України "Про охорону дитинства" на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, милосердя, забезпечення рівності всіх членів суспільства.

Згідно з вимогами ст. 184 ч. 1 КУпАП батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за ухилення від виконання передбачених законодавством обов'язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей.

Однак, у протоколі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_2 не зазначено місце та час вчинення і суть адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП, а саме, не зазначено в який період і від яких конкретно обов'язків ухилилась ОСОБА_2 Що стосується посилання в протоколі про скоєння ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, то ці обставини за відсутності вироку не давали правових підстав для складання протоколу та висновків про вчинення ОСОБА_2 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП.

Зазначеним обставин суддя суду першої інстанції не дав належної правової оцінки і не мав правових підстав для притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності, у зв'язку з чим, постанова судді підлягає скасуванню із закриттям провадження в справі за відсутності в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП, тобто на підставі п. 1) ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Виходячи з доводів, покладених захисником в обґрунтування апеляційної скарги, вона підлягає частковому задоволенню.

Керуючись ст. 294 КУпАП,

постановила:

Поновити захиснику ОСОБА_3 строк на апеляційне оскарження постанови судді Вільнянського районного суду Запорізької області від 16.12.2014 року щодо ОСОБА_2

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_3 задовольнити частково.

Постанову судді Вільнянського районного суду Запорізької області від 16.12.2014 року про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ст. 184 ч. 1 КУпАП з накладенням на неї адміністративного стягнення у виді попередження, скасувати та закрити провадження в справі на підставі п. 1) ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв'язку з відсутністю в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Запорізької області О.С. Шаповал