АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 603/426/15-пГоловуючий у 1-й інстанції Іванчук В.М.
Провадження № 33/789/107/15 Доповідач - Максимович Ю.А.
Категорія - постанова
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 вересня 2015 р. Суддя судової палати в кримінальних справах апеляційного суду Тернопільської області Максимович Ю.А., розглянувши матеріали адміністративної справи за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Монастириського районного суду від 30 липня 2015 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1,-

встановив:

Постановою судді Монастириського районного суду Тернопільської області Синяву Б.М. визнано винним у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 с. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді 3400 гривень штрафу в дохід держави.

Згідно з постановою, ОСОБА_1 15.06.2015 року о 00 год. 30 хв. по вул. Празькій в м. Києві керував транспортним засобом марки «Мерседес», державний номерний знак НОМЕР_1, з ознаками алкогольного сп'яніння. Від проходження медичного огляду за допомогою алкотестеру Драгер та у медичному закладі відмовився у присутності двох свідків, чим порушив п.2.5 ПДР України.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 вказує на те, що постанова постановлена при неповному дослідженні всіх обставин справи, з порушенням норм матеріального та процесуального права, ґрунтується на висновках, які не відповідають фактичним обставинам справи і не підтверджуються доказами, а тому є незаконним, просить його скасувати та закрити провадження в справі у зв'язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

На обґрунтування наведеного апелянт зазначає, що справу було розглянуто у його відсутність, отже суд, порушуючи вимоги ст. 268 КУпАП, позбавив його можливості реалізувати свої права.

Крім того, суд першої інстанції у своїй постанові зазначив, що правопорушення доведено протоколом про адміністративне правопорушення та поясненням свідків, які засвідчили факт відмови від проходження медичного огляду на стан сп'яніння у встановленому законом порядку, проте протокол про адміністративне правопорушення не може бути доказом його вини. Таким чином суд першої інстанції взяв лише до уваги письмові показання свідків, які ставляться ним під сумнів.

Дослідивши заяву про розгляд справи без участі ОСОБА_1, в якій він підтримує апеляційну скаргу та просить закрити провадження у справі за відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення, перевіривши доводи апеляційної скарги, розглянувши матеріали справи, вважаю, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а постанова суду - скасуванню з наступних підстав.

У відповідності до приписів ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне й об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інших обставин справи, що мають значення для її правильного вирішення.

Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

При розгляді справи про адміністративне правопорушення необхідно належно з'ясувати: чи було вчинене таке правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Проте, вищевказані вимоги закону суддею місцевого суду дотримані не були і висновок про доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, за обставин, наведених у постанові, не підтверджується доказами.

Так, відповідно до вимог ч.1 ст.268 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Проте, в матеріалах адміністративної справи відсутні відомості про те, що ОСОБА_1 отримав судову повістку на розгляд справи 30.07.2015 року, коли було прийняте судове рішення.

Незважаючи на вказану обставину та за відсутності в матеріалах справи будь-яких пояснень ОСОБА_1 щодо обставин події, суддя розглянув справу у його відсутність, таким чином позбавивши можливості особу, яка притягується до адміністративної відповідальності, дати пояснення в суді, подати нові докази, що призвело до порушення його прав.

Приймаючи рішення про винність ОСОБА_1 в порушенні п.п. 2.5 Правил дорожнього руху України, суддя, дослідивши матеріали справи, як на докази винуватості ОСОБА_1 в постанові послався на протокол про адміністративне правопорушення, письмові поясненнями свідків, однак належним чином їх не перевірив.

Зокрема, у протоколі про вчинення адміністративного правопорушення від 15.06.2015 року зазначено, що ОСОБА_1 відмовився від підпису у протоколі та від дачі пояснень у присутності двох свідків.

Разом з тим, в матеріалах справи відсутні відомості про те, в присутності саме яких свідків водій відмовився від підпису. Немає також пояснень та свідчень цих свідків з приводу факту відмови.

Порядок огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння визначений ст. 266 КУпАП та постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року №1103 «Про затвердження Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду».

Відповідно до цих нормативних актів (чч. 1,2 ст. 266 КУпАП, п. 2-5 Порядку), а також п. 1.2 Інструкції про виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебуванням під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 9 вересня 2009 року, огляду на стан сп'яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких в уповноваженої особи ДАІ є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп'яніння згідно з ознаками такого стану, встановленими вищезазначеною Інструкцією.

Сам огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться працівником міліції на місці зупинки транспортного засобу у присутності двох свідків з використанням спеціальних технічних засобів. Результати огляду, проведеного уповноваженою особою Державтоінспекції, зазначаються у протоколі про адміністративне правопорушення.

Відповідно до вищезгаданих нормативних актів водій транспортного засобу, тільки у разі незгоди на проведення огляду з використанням спеціальних технічних засобів або у разі незгоди з його результатами, направляється для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров'я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення відповідних підстав, де за результатами огляду складається висновок.

Однак, в матеріалах справи відсутні дані про те, що водієві ОСОБА_1 було запропоновано працівниками ДАІ пройти огляд на стан сп'яніння з використанням спеціальних технічних засобів на місці вчинення правопорушення і він відмовився від такого огляду.

З пояснень свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 вбачається, що ОСОБА_1 відмовився від проходження медичного огляду (а.с. 3).

Разом з тим, з цих пояснень неможливо зробити висновку від проходження саме якого медичного огляду відмовився водій і якими були дії працівників ДАІ при оформленні даного правопорушення з огляду на дотримання ними процедури проходження огляду особи на стан алкогольного сп'яніння.

Крім того, вказані пояснення заповнені у стандартному бланку, заздалегідь підготовленому працівниками ДАІ, є ідентичними і не містять у собі належних відомостей щодо обставин можливого вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення.

Враховуючи наведені обставини, вважаю, що працівниками ДАІ був порушений порядок огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння визначений ст. 266 КУпАП та підзаконними нормативними актами, на що не звернув увагу суддя місцевого суду.

Згідно з ч. 5 ст. 266 КУпАП, огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Таким чином матеріали справи не містять достатніх, належних та допустимих доказів того, що ОСОБА_1 15 травня 2015 року відмовився у встановленому законом порядку пройти огляд на стан алкогольного сп'яніння, а тому постанова суду підлягає скасуванню, а провадження у справі закриттю у зв'язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, в діях ОСОБА_1

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 293, 294 КУпАП, -

Постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову Монастириського районного суду від 30 липня 2015 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП України скасувати, а провадження у справі закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв'язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя - підпис

З оригіналом згідно:

Суддя апеляційного суду Тернопільської області Ю.А. Максимович