Апеляційний суд Житомирської області
Справа №273/610/15-п Головуючий у 1-й інст. Ковалик Ю.А.
Категорія ст. 172-7 КУпАП Доповідач Ляшук В. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 вересня 2015 року м. Житомир

Суддя апеляційного суду Житомирської області Ляшук В.В. з участю прокурора Ярошенка О.В., правопорушника ОСОБА_1 розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення за ст. 172-7 КУпАП щодо

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1

в с т а н о в и в :

Постановою Баранівського районного суду Житомирської області від 18 серпня 2015 року закрито провадження по справі щодо ОСОБА_1 за ст. 172-7 КУпАП, у зв'язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 перебуваючи на посаді начальника відділу освіти Баранівської районної державної адміністрації Житомирської області, використовуючи надані йому службові повноваження, усвідомлюючи факт виникнення конфлікту інтересів, в порушені вимог ст. 14 Закону України «Про засади запобігання і протидії корупції» та обов'язку уживати заходів щодо недопущення будь -якої можливості виникнення конфлікту інтересів та невідкладно у письмовій формі повідомляти безпосереднього керівника про його наявність, діючи умисно, з корисливих мотивів перебуваючи в адміністративному приміщенні відділу освіти Баранівської районної державної адміністрації Житомирської області в м. Баранівка по вул. Леніна, 20 видав та підписав наказ № 185?в від 25.06.2014 року «Про надання відпустки з виплатою допомоги на оздоровлення».

Зазначений наказ став підставою для виплати матеріальної допомоги на оздоровлення ОСОБА_1 в сумі 1385,00 грн.

Таким чином, внаслідок власних умисних дій під час виконання обов'язків начальника відділу освіти Баранівської районної державної адміністрації Житомирської області ОСОБА_1 отримав за липень 2014 року матеріальну допомогу на оздоровлення в сумі 1385,00 грн., що підтверджується відомістю про нарахування та виплати заробітної плати.

Відповідно до листа Баранівської РДА від 02.04.2015 року № 02-40/880 встановлено, що свого безпосереднього керівника - голову Баранівської РДА в Житомирській області ОСОБА_1 про наявність конфлікту інтересів письмово не повідомляв.

Таким чином, ОСОБА_1 будучи начальником відділу освіти Баранівської районної державної адміністрації Житомирської області, державним службовцем 13 рангу 6 категорії, тобто суб'єктом відповідальності за корупційні правопорушення, не вжив дієвих заходів щодо недопущення конфлікту інтересів - тобто суперечності між особистими інтересами особи та його службовими повноваженнями, наявність якої може вплинути на об'єктивність або неупередженість прийняття рішень, а також на вчинення чи не вчинення дій під час виконання наданих йому службових повноважень, та не повідомив свого безпосереднього керівника - голову Баранівської РДА в Житомирській області про наявність конфлікту інтересів, чим порушив вимоги ст. 14 Закону України «Про засади запобігання і протидії корупції» та вчинив адміністративне корупційне правопорушення, передбачене ст. 172-7 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Суд дійшов висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу правопорушення, оскільки в судовому засіданні не надано доказів, які б достовірно свідчили про перевагу особисто-корисливих інтересів ОСОБА_1 над суспільно-корисливими інтересами при виконанні ним своїх повноважень як керівника, а також, те, що він використовував надані йому повноваження не на користь суспільства і держави, а на шкоду державним, суспільним чи громадським інтересам, наявність суперечностей між особистими інтересами та його службовими повноваженнями у момент винесення наказу та виплати матеріальної допомоги.

Суд також вказав, що ОСОБА_1 погодив отримання відпустки та матеріальної допомоги, яка передбачена законодавством з безпосереднім керівником подавши письмову заяву.

На постанову суду прокурором, подано апеляційну скаргу, в якій ставиться питання про скасування постанови суду та винесення нової постанови про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.172-7 КУпАП та накладення стягнення у виді штрафу в розмірі 170 гривень.

Вважає, що постанова суду є незаконною, прийнята з порушенням норм процесуального права та судом не надано належної об'єктивної оцінки зібраним доказам.

Зазначає, що ОСОБА_1, перебуваючи на посаді начальника відділу освіти Баранівської районної державної адміністрації, використовуючи надані йому службові повноваження, усвідомлюючи факт виникнення конфлікту інтересів в порушення вимог ст. 14 Закону України «Про засади запобігання і протидії корупції» видав наказ про відпустку з виплатою матеріальної допомоги на оздоровлення, не повідомивши про це свого керівника, чим вчинив правопорушення, передбачене ст.172-7 КУпАП.

Заслухавши пояснення апелянта на підтвердження апеляційної скарги, заперечення прокурора, перевіривши матеріали справи відповідно до вимог ст. 294 КУпАП, вважаю, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст.280 КУпАП орган при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Судом першої інстанції під час розгляду справи зазначені вимоги закону було виконано у повному обсязі.

Так відповідно до ст.172-7 КУпАП порушенням вимог щодо повідомлення керівника про конфлікт інтересів є неповідомлення особою безпосереднього керівника у випадках передбачених законом про наявність конфлікту інтересів.

Під конфліктом інтересів слід розуміти суперечність між особистими інтересами особи та її службовими повноваженнями, наявність яких може вплинути на об'єктивність або неупередженість прийняття рішень, а також на вчинення чи не вчинення дій під час виконання наданих їй службових повноважень. За змістом зазначеної статті суб'єктивна сторона корупційного діяння характеризується тим, що воно вчинюється лише з корисливих спонукань. Особа, яка вчинила таке корупційне діяння, усвідомлює, що вона незаконно використовує свої службові повноваження та незаконно одержує у зв'язку з цим певні матеріальні блага.

Тобто, навіть при наявності суперечності між особистими інтересами та службовими повноваженнями обов'язковим є встановлення можливості впливу такої суперечності на об'єктивність або упередженість прийняття рішень, а також на вчинення чи не вчинення дій під час виконання наданих службових повноважень.

При цьому конфлікт інтересів повинен бути реальним (очевидним) і передбачуваним. Тобто, конфлікт інтересів має місце тоді, коли вказана суперечність фактично вплинула чи могла вплинути на об'єктивність або неупередженість прийняття рішень, на вчинення чи не вчинення дій під час виконання наданих особі службових повноважень.

Крім того за змістом ст. 172-7 КУпАП особистий інтерес - це користь, вигода яка стосується (або цікавить) особи, і які вона бажає отримати для себе особисто або близьких осіб.

Відповідно до ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно зі ст.10 КУпАП, адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Відповідно до ст.35 Закону України "Про державну службу» державним службовцям передбачено при наданні щорічної відпустки виплату допомоги для оздоровлення у розмірі посадового окладу. Дана матеріальна допомога передбачена законом і не залежить від особистих корисливих інтересів державного службовця та його службових повноважень.

Як вбачається з матеріалів справи та вірно встановлено судом першої інстанції, ОСОБА_1 звернувся до свого безпосереднього керівника - заступника голови Баранівської райдержадміністрації ОСОБА_2 із заявою про погодження надання щорічної відпустки з виплатою матеріальної допомоги на оздоровлення, на які останнім було накладено резолюцію «погоджено». (а.с.12)

Таким чином судом вірно було визначено, на чому також наполягав ОСОБА_1 у своїх письмових поясненнях, що останній як державний службовець мав у відповідності до діючого законодавства право на отримання матеріальної допомоги на оздоровлення при наданні щорічної відпустки, яким він правомірно скористався, попередньо погодивши вказане питання із своїм безпосереднім керівником у зв'язку чим в даному випадку апеляційний суд вважає, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад правопорушення.

При цьому, апеляційний суд враховує, що законодавством не передбачено встановленої форми повідомлення безпосереднього керівника про можливий конфлікт інтересів, подана ОСОБА_1 заява безпосередньому керівнику про надання відпустки та матеріальної допомоги, який своєю резолюцією фактично підтвердив, що ознайомився з її змістом та дав своє погодження узгоджується зі змістом виданого ОСОБА_1 наказу № 185-в, який не суперечить вимогам ст.35 Закону України "Про державну службу» та на час розгляду протоколу судом не був скасований та являвся чинним.

Таким чином, доводи прокурора, викладені в апеляційній скарзі, про те, що судом не досліджені належним чином обставини справи та про те що в даному випадку наявні докази на підтвердження вини ОСОБА_1 у вчиненні даного правопорушення, є безпідставними та спростовуються матеріалами справи.

З врахуванням наведеного, апеляційний суд погоджується з висновками суду першої інстанції про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 172-7 КУпАП та підстав для скасування зазначеної постанови не знаходить.

Крім того, не можуть бути задоволені вимоги апеляції прокурора про накладення на ОСОБА_1 стягнення у виді штрафу і з тих підстав, що на момент прийняття рішення судом сплив строк накладення стягнення, передбачений ч.3 ст. 38 КУпАП.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу прокурора Баранівського району, Житомирської області Пилипчука Г.В. залишити без задоволення, а постанову Баранівського районного суду Житомирської області від 18 серпня 2015 року щодо ОСОБА_1 - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили після її винесення є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя апеляційного суду

Житомирської області В.В. Ляшук