Провадження № 33/792/13/15
Справа № 687/1874/13-п Головуючий в 1-й інстанції Назарчук Р.В.
Категорія: ч.1 ст.130 КУпАП Доповідач Кулеша Л. М.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 лютого 2015 року м. Хмельницький

Суддя апеляційного суду Хмельницької області Кулеша Л.М., з участю секретаря Слюсар О.А., апелянта ОСОБА_1, розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Чемеровецького районного суду від 30 грудня 2014 року, -

в с т а н о в и л а:

Постановою Чемеровецького районного суду від 30 грудня 2014 року відмовлено в задоволенні заяви ОСОБА_1 про перегляд постанови Чемеровецького районного суду від 27 грудня 2013 року за нововиявленими обставинами.

Місцевий суд виходив з того, що відповідно до чинного КУпАП, суд першої інстанції не наділений правом переглядати таку категорію справ за нововиявленими обставинами, а порушення, виявленні відповідною комісією, створеною Департаментом охорони здоровя Хмельницької облдержадміністрації від 20 березня 2014 року №02-01/614 є формальними та не спростовують наявності у ОСОБА_1 ознак алкогольного спяніння та доведеність його вини у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

В поданій апеляційній скарзі, як убачається з її змісту, ОСОБА_1 просить оскаржувану постанову скасувати, переглянути справу іншим складом суду за нововиявленими обставинами та провадження по справі закрити. Вказує, що суд, як на доказ його вини у вчиненні адміністративного правопорушення, посилається на акт та висновок медичного огляду на визначення стану алкогольного спяніння, дані яких не можуть вважатись належним доказом у справі, оскільки вони, після постановлення судового рішення, були визнанні недійсними, про що не було відомо суду першої інстанції. Тому, незважаючи на те, що перегляд постанови за нововиявленими обставинами не врегульовано Кодексом України про адміністративні правопорушення, суд повинен був розглянути його заяву за аналогією закону, застосувавши норми кримінального процесуального закону, які регулюють подібні за змістом відносини.

Провівши апеляційний розгляд справи, заслухавши пояснення ОСОБА_1, на підтримку поданої апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляції, вважаю її такою, що не підлягає до задоволення.

З матеріалів справи вбачається, що відповідно до постанови судді Чемеровецького районного суду від 27 грудня 2013 року, з урахуванням внесених у неї змін постановою апеляційного суду Хмельницької області від 28 лютого 2014 року, ОСОБА_1 визнано винним у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 2550 грн.

08.10.2014 р. до Чемеровецького районного суду від нього надійшла заява про перегляд вказаного рішення суду за нововиявленими обставинами, скасування його та закриття справи.

На підтвердження заяви ОСОБА_1 посилався на те, що фіксування в протоколі про адміністративне правопорушення, складеного відносно нього 29.09.2013 року, порушення ним вимог п.2.9 Правил дорожнього руху України, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП, ґрунтувалось на акті медичного огляду від 29.09.2013 року на стан алкогольного спяніння та висновку щодо результатів такого огляду (далі акт та висновок), які відповідно до листа Департаменту охорони здоровя Хмельницької обласної державної адміністрації від 20.03.2014 року вих. №С/118 складені з чисельними порушеннями і визнані недійсними. Вказані обставини не могли бути відомі суду на час розгляду справи, тому доводять неправильність судового рішення.

Приходжу до висновку, що не дивлячись на те, що в оскаржуваній постанові зазначено, що судові рішення, які набрали законної сили по справах про адміністративні правопорушення, не переглядаються за нововиявленими обставинами, суд фактично розглянув заяву ОСОБА_1 в такому порядку.

Розгляд заяви апелянта по сутті вважаю обґрунтованою, виходячи з практики Європейського суду з прав людини (рішення Європейського суду з прав людини від 15 травня 2008 року у справі «Надточій проти України та від 6 вересня 2005 року у справі «Гурепко проти України») про схожість процедур і можливість застосування до провадження в справах про адміністративні правопорушення аналогії закону, коли цього вимагають загальні демократичні засади судочинства.

Відповідно до Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди України при розгляді справ повинні застосовувати Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику суду як джерело права.

Враховуючи, що перегляд постанови за нововиявленими обставинами не врегульовано КУпАП, а Конституцією передбачено, що права і свободи людини і громадянина захищаються судом, тому вважаю, що доцільно застосувати норми права, що регулюють подібні за змістом відносини (аналогія закону).

В даному випадку правомірним і доречним буде застосування процесуального закону і розгляд заяви ОСОБА_1 за правилами закріпленими в Кримінальному процесуальному Кодексі України.

Відповідно до положень ч.ч.1,2 ст.459 КПК України судові рішення, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими обставинами.

Нововиявленими обставинами визнаються:

1) штучне створення або підроблення доказів, неправильність перекладу висновку і пояснень експерта, завідомо неправдиві показання свідка, потерпілого, підозрюваного, обвинуваченого, на яких ґрунтується вирок;

2) зловживання слідчого, прокурора, слідчого судді чи суду під час кримінального провадження;

3) скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення вироку чи постановлення ухвали, що належить переглянути;

4) визнання Конституційним Судом України неконституційності закону, іншого правового акта чи їх окремого положення, застосованого судом;

5) інші обставини, які не були відомі суду на час судового розгляду при ухваленні судового рішення і які самі по собі або разом із раніше виявленими обставинами доводять неправильність вироку чи ухвали, що належить переглянути.

Ст.467 КПК України виписано, що суд має право скасувати вирок чи ухвалу і ухвалити новий вирок чи постановити ухвалу або залишити заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами без задоволення. При ухваленні нового судового рішення суд користується повноваженнями суду відповідної інстанції.

Судове рішення за наслідками кримінального провадження за нововиявленими обставинами може бути оскаржене в порядку, передбаченому цим Кодексом для оскарження судових рішень суду відповідної інстанції. З набранням законної сили новим судовим рішенням втрачають законну силу судові рішення інших судів у цьому кримінальному провадженні.

Як вбачається із змісту заяви про перегляд постанови суду за нововиявленими обставинами та апеляційної скарги, ОСОБА_1 стверджує, що на час судового розгляду при ухваленні судового рішення, суду не були відомі обставини, які доводять неправильність постанови, яку належить переглянути, а саме: не було відомо про лист Департаменту охорони здоровя Хмельницької обласної державної адміністрації від 20.03.2014 року та лист Чемеровецької центральної районної лікарні Хмельницької області від 04.08.2014 року, відповідно до яких акт та висновок, які були підставою для притягнення його до адміністративної відповідальності визнані такими, що складені з порушенням та недійсними.

Проте, такі доводи апелянта є безпідставними.

Суд дійшов правильного висновку про відсутність підстав для задоволення заяви ОСОБА_1 про перегляд постанови про притягнення його до адміністративної відповідальності за нововиявленими обставинами, оскільки виявлені Департаментом охорони здоровя Хмельницької обласної державної адміністрації та Чемеровецькою центральною районною лікарнею Хмельницької області порушення при складанні акту та висновку не спростовують наявності у нього, у вказаний день та час, ознак алкогольного спяніння з показником 1.2 проміле, що в сукупності з іншими доказами, дослідженими судом першої та апеляційної інстанції, при винесені судових рішень, доводить його вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП України.

Як вбачається з листа Департамента охорони здоровя, адресованого ОСОБА_2 від 20.03.2014 року №20-01/614, комісією фахівців Хмельницького обласного наркологічного диспансеру було встановлено ряд порушень при складанні акта медичного огляду від 29.09.2013 року на предмет виявлення ознак алкогольного спяніння у ОСОБА_1 та визнаний недійсним висновок щодо результатів такого огляду, проведений лікарем приймального відділення Чемеровецької ЦРЛ ОСОБА_3

Проте, вказані порушення, зокрема: відсутність номеру реєстрації, номеру документу, що засвідчує особу, інформації про дату та час направлення особи на медогляд, номеру документа особи, яка доставляла пацієнта на обстеження, зовнішній вигляд особи, описаний не у відповідності до вимог Акту, не описання поведінки обстежуваної особи та наявність скарг, стан мовної здатності, відсутність інформації про стан вегето-судинних реакцій, стан рухової сфери, ознаки нервово-психічних захворювань та оформлення п.п.18,19,20 Акту з порушеннями, не спростовують самих результатів огляду ОСОБА_1, проведеного за допомогою приладу „Ал-Конт-01СМ, який пройшов повірку, що підтверджується свідоцтвом про повірку робочого засобу вимірювальної техніки №1891, згідно даних якого у нього виявлені 1.2 проміле алкоголю.

Тому, зазначені апелянтом обставини не спростовують і висновок суду про те, що він 29.09.2013 року о 03.15 год. керував автомобілем ОСОБА_4 д.н.з. НОМЕР_1 на автодорозі Житомир-Чернівці- Камянець-Подільський Білогіря 10 км+320 м. в стані алкогольного спяніння, який ґрунтується, крім того, на досліджених судом доказах у їх сукупності, а саме:

- на показаннях свідків ОСОБА_5, ОСОБА_6, які підтвердили, що коли вони приїхали на місце ДТП, то виявили автомобіль ОСОБА_4, в якому було пошкоджено ліве дзеркало та ліве переднє скло. В автомобілі спав ОСОБА_1, біля якого була недопита пляшка вина. Розбудивши останнього, помітили у нього ознаки алкогольного спяніння (різкий запах алкоголю з рота, хитка хода). Від проходження медичного огляду на стан алкогольного спяніння за допомогою приладу „Драгер ОСОБА_1 відмовився, проте, на його вимогу, на обстеження був доставлений в лікарню.

- згідно з показаннями свідка ОСОБА_3 він проводив огляд ОСОБА_1 на стан алкогольного спяніння в Чемеровецькій ЦРЛ, про результати якого було повідомлено останнього, проте від підпису про ознайомлення з результатами огляду та отримання копії висновку він відмовився.

- за показаннями свідків ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9 після дорожньо-транспортної пригоди з автомобіля ОСОБА_4 вийшов водій з ознаками алкогольного спяніння.

Цим доказам суд дав належну правову оцінку і прийшов до обґрунтованого висновку про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, за вказаних у постанові суду обставин. Той факт, що суду не було відомо про обставини, на які є посилання в апеляційній скарзі, не впливає на його висновок про керування ОСОБА_1 автомобілем в стані алкогольного спяніння.

Враховуючи, що вказані обставини, не доводять неправильність постанови суду, що належить переглянути, тому підстав для задоволення апеляційної скарги не вбачаю.

На підставі викладеного, керуючись ст.294 КУпАП, -

п о с т а н о в и л а:

Постанову Чемеровецького районного суду від 30 грудня 2014 року про відмову в задоволенні заяви ОСОБА_1 про перегляд постанови Чемеровецького районного суду від 27 грудня 2013 року за нововиявленими обставинами залишити без зміни, апеляційну скаргу останнього без задоволення.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя (підпис)

Згідно з оригіналом:

Суддя апеляційного суду

Хмельницької області ОСОБА_10