Апеляційний суд Житомирської області
Справа №296/6317/15-п Головуючий у 1-й інст. Шахрай М.І.
Категорія 124 КУпАП Доповідач Бережна С. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 серпня 2015 року м.Житомир

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Житомирської області Бережна С.В., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Корольовського районного суду м.Житомира від 17 червня 2015 року, -

в с т а н о в и в:

Постановою Корольовського районного суду м.Житомира від 17 червня 2015 року ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 грн.

Постановлено стягнути з ОСОБА_2 судовий збір в розмірі 36 грн. 54 коп.

Згідно постанови суду, вчинене ОСОБА_2 правопорушення полягало в тому, що о 8 годині 45 хв. 02 червня 2015 року по вул.Котовського в м.Житомирі, він керуючи автомобілем Шевроле Авео д.н. НОМЕР_3, здійснив маневр повороту, не переконавшись в безпечності даного маневру, внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем Фольксваген д.н. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_3 В результаті ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження.

На прийняте судом рішення правопорушник ОСОБА_2 подав заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови судді та апеляційну скаргу, в яких просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови та скасувати зазначену постанову, а справу направити на новий судовий розгляд. Посилається на те, що під час розгляду справи присутнім не був, повідомлення про дату розгляду справи в суді та судову повістку не отримував, копію постанови отримав лише після звернення з заявою до суду 14 липня 2015 року. Зазначає, що при оформленні протоколу інспектором ДАІ була допущена поверховість і однобічність, та перебуваючи в стресовому стані, він його підписав. Вказує, що під час розгляду справи в суді першої інстанції не в повному обсязі були з'ясовані обставини справи, оскільки він був відсутній у судовому засіданні з незалежних від нього причин.

В судове засідання при розгляді апеляційної скарги ОСОБА_2 не з»явився, був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, в телефонному режимі повідомив суд про те, що з»явитися не може у зв»язку з погіршенням стану здоров»я, просив справу розглянути без його участі, про що в матеріалах справи наявна телефонограма.

Заслухавши доповідь судді, врахувавши заяву правопорушника, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги на підставі вказаних матеріалів, вважаю, що заява про поновлення строку підлягає задоволенню, а апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Відповідно до ч.2 ст.294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до кримінальної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Відповідно до вимог ст.268 КУпАП, справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце та час розгляду справи, і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Відповідно до ст.285 КУпАП постанова оголошується негайно після закінчення розгляду справи. Копія постанови протягом трьох днів вручається або висилається особі, щодо якої її винесено.

Суд зазначених вимог закону в повній мірі не дотримався.

З матеріалів справи вбачається, що суд направив повістку ОСОБА_2 10 червня 2015 року, даних про вручення повістки ОСОБА_2 в матеріалах справи немає. Розгляд справи 17 червня 2015 року відбувся за відсутністю ОСОБА_2, копію постанови правопорушнику ОСОБА_2 судом було направлено лише 06 липня 2015 року, тобто з порушенням триденного строку надіслання копії постанови суду (а.с. 7-9).

З огляду на викладене, вважаю за можливе задовольнити заяву ОСОБА_2 про поновлення строку на апеляційне оскарження, оскільки його доводи про причини пропуску є поважними.

Разом з тим що стосується доводів апеляційної скарги, то вони не підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, вина ОСОБА_2 у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії АП1№211593 від 02 червня 2015 року, поясненнями правопорушника в протоколі, в якому він визнав вину та зазначив, що правопорушення скоєно ним не навмисно, а також поясненнями водія автомобіля Фольксваген під керуванням ОСОБА_3, поясненнями ОСОБА_2, та схемою наслідків ДТП від 02 червня 2015 року(а.с.1-4) Зауважень до протоколу та схеми до нього ОСОБА_2 не подавав.

Висновок судді про доведеність вини ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП відповідає фактичним обставинам справи, підтверджується розглянутими в судовому засіданні доказами.

Доводи правопорушника ОСОБА_2, викладені в його апеляційній скарзі з приводу того, що протокол був підписаний ним у стресовому стані, що працівники ДАІ до обставин аварії підійшли поверхово і однобоко та не з'ясували швидкості руху автомобіля «Фолькс-Ваген», нічим не підтверджено, є безпідставними та не спростовують в даному випадку його вини у вчиненому правопорушенні.

Суб"єктивними та безпідставними також є доводи ОСОБА_2 про те, що якби у автомобіля «Фолькс-Ваген» під керуванням ОСОБА_3 була менше швидкість, то він би не протаранив в його автомобіль, оскільки причиною дорожньо-транспортної пригоди стало саме порушення ОСОБА_2 правил дорожнього руху, саме таке порушення було первинним і саме дії п ОСОБА_2 утворили аварійну обстановку. З іншого боку його посилання на перевищення водієм ОСОБА_3 швидкості, що на його думку також стало причиною аварії, є тільки його припущенням, ніяких належних та допустимих доказів зазначеного ОСОБА_2 до апеляційної скарги, а також у суд першої інстанції не надано.

З огляду на зазначене вважаю, що доводи, викладені в апеляційній скарзі ОСОБА_2, не ґрунтуються на матеріалах справи, не доведені жодним належним чи допустимим доказом та не спростовують висновків судді суду першої інстанції.

Підстави для скасування постанови суду з мотивів, наведених в апеляційній скарзі правопорушника ОСОБА_2, відсутні.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

п о с т а н о в и в:

Заяву ОСОБА_2 задовольнити.

Поновити ОСОБА_2 строк на апеляційне оскарження постанови Корольовського районного суду м.Житомира від 17 червня 2015 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а постанову судді Корольовського районного суду м.Житомира від 17 червня 2015 року щодо нього, - без зміни.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя: