Справа № 590/684/15-п
Пров. №3-в/590/19/15
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 вересня 2015 року Ямпільський районний суд

Сумської області

Суддя Ямпільського районного суду Сумської області О.В. Сатарова

розглянувши подання інспектора Шосткинського МРВ КВІ Ямпільського р/п ДПтСУ в Сумській області про вирішення питань, повязаних з виконанням постанови про накладення адміністративного стягнення у виді громадських робіт відносно ОСОБА_1,

ВСТАНОВИВ:

Інспектор Шосткинського МРВ КВІ Ямпільського р/п ДПтСУ в Сумській області ст. лейтенант внутрішньої служби ОСОБА_2 звернувся до суду з поданням про вирішення питання, пов'язаного з заміною громадських робіт адміністративним арештом відносно ОСОБА_1, мотивувавши його тим, що правопорушник викликався до кримінально-виконавчої інспекції для ознайомлення з порядком та умовами відбування адміністративного стягнення у виді громадських робіт на 23.06.2015 року та повторно на 01.07.2015 року, про що свідчать копії викликів №578 від 17.06.2015 року та №615 від 23.06.2015 року відповідно (а.с. 3,4), однак до інспекції він не зявився.

На розгляд справи ОСОБА_1 не зявився, суд вважає за можливе розглянути подання у відсутності ОСОБА_1 з наступних підстав.

За змістом ч. 1 ст. 268 КУпАП під час відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Ч. 1 ст. 277-2 КУпАП передбачено, що повістка особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, вручається не пізніше як за три доби до дня розгляду справи в суді, в якій зазначаються дата і місце розгляду справи.

Проте чинний КУпАП не містить передбаченого порядку вручення судових повісток та викликів і не дає правового визначення про дані про своєчасне сповіщення про місце і час розгляду справи, не передбачає порядку розгляду подання органу центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері виконання кримінальних покарань про заміну громадських робіт у наслідку ухилення особи від відбування даного виду адміністративного стягнення, призначеного судом.

Водночас, цим Кодексом не передбачено і можливості закриття справи чи відмови в задоволенні вищевказаного подання органу центрального органу виконавчої влади через невручення судової повістки безпосередньо особі з різних причин, як то відрядження, хвороба, відпочинок, зміна місця проживання, ухилення від вручення повістки тощо, оскільки в таких випадках права та інтереси потерпілого чи суспільства (держави) можуть залишитися назавжди порушеними, що є неприпустимим у правовій державі.

Крім цього, керуючись завданнями законодавства про адміністративні правопорушення (стаття 1 КУпАП) та завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення (стаття 245 КУпАП), враховуючи принцип невідворотності адміністративної відповідальності внаслідок закінчення строків давності до її притягнення, а також необхідністю забезпечення прав та інтересів потерпілого і інтересів суспільства, є можливим розгляд справи про адміністративне правопорушення без наявності даних про вручення судової повістки безпосередньо особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини від 24.05.2007 р. по справі «ОСОБА_3 Домінгеш Ферейра проти Бельгії» (Da Luz Domingues Ferreira v. Belgium) заява № 50049/99, якщо судове засідання відбувається за відсутності підсудного, це не є само по собі порушенням ст. 6 Конвенції. При цьому відмова в доступі до правосуддя має місце, коли особа, засуджена заочно, не може домогтися ухвалення нового судового рішення щодо обґрунтованості обвинувачення з фактичних та юридичних підстав після того, як воно було реалізовано, якщо не було встановлено, що ця особа відмовилася від права на захист і на явку до суду.

За час розгляду подання про вирішення питань, повязаних з виконанням постанови про накладення адміністративного стягнення у види громадських робіт, ОСОБА_1 викликався до суду три рази, проте жодного разу він не зявився.

Відповідно до ст. 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», п.п. 1.2., 1.3. Порядку реєстрації місця проживання та місця перебування фізичних осіб в Україні та зразків необхідних для цього документів, затвердженого Наказом МВС України № 1077 від 22.11.2012 р., реєстрація місця проживання або місця перебування особи - це внесення інформації до Єдиного державного демографічного реєстру про місце проживання або місце перебування особи із зазначенням адреси, за якою з особою може вестися офіційне листування або вручення офіційної кореспонденції.

В матеріалах справи мається довідка № 660 від 02.07.2015 р., видана Ямпільським РС УДМС України в Сумській області, з якої вбачається, що ОСОБА_1 зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1.

Судом неодноразово на зареєстровану адресу ОСОБА_1 направлялись судові повістки про виклик до суду, проте всі вони повернуті з відміткою «за зазначеною адресою не проживає».

Постановою суду від 19 серпня 2015 року до ОСОБА_1 застосовано примусовий привід, постанова станом на 02.09.2015 року не виконана.

За таких обставин та враховуючи те, що судом з достатньою мірою вжито всіх заходів для того, щоб ОСОБА_1 мав можливість надати свої аргументи під час публічного слухання цієї справи у суді, і оскільки він неодноразово викликався до суду шляхом направлення йому судових повісток за його зареєстрованим місцем проживання, яке в силу законодавства є офіційним для листування, проте до суду не зявився та не поцікавився рухом його справи, суд приходить до висновку, що по справі маються всі дані про своєчасне його сповіщення про місце і час розгляду справи, а відтак справу за поданням про вирішення питань, повязаних з виконанням постанови про накладення адміністративного стягнення у види громадських робіт слід розглянути.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

Згідно ст.306 КУпАП контроль за правильним і своєчасним виконанням постанови про накладення адміністративного стягнення здійснюється органом (посадовою особою), який виніс постанову, та іншими органами державної влади в порядку, встановленому законом.

Згідно ст.298 КУпАП постанова про накладення адміністративного стягнення є обовязковою для виконання державними і громадськими органами, підприємствами, установами, організаціями, посадовими особами і громадянами.

Згідно постанови Ямпільського районного суду Сумської області від 02.06.2015 року (справа № 590/507/15-п, провадження № 3/590/263/15) ОСОБА_1 був притягнутий до адміністративної відповідальності за ст. 173 КУпАП у виді 60 годин громадських робіт (а.с. 2), однак до теперішнього часу адміністративне стягнення не відбув через незявлення до кримінально-виконавчої інспекції без поважних причин (копії викликів а.с. 3,4).

Згідно рапорту капітана міліції ОСОБА_4 гр. ОСОБА_1 був перевірений за місцем проживання 13.07.2015 року, зі слів батька знаходиться на заробітках в м.Суми (а.с. 5).

Згідно п. 3.16. Порядку виконання адміністративних стягнень у вигляді громадських робіт та виправних робіт, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 19.03.2013 за № 474/5 якщо після перевірки за місцем проживання порушника встановлено, що він за цим місцем не проживає, місцеперебування його невідоме та наявні підстави, що унеможливлюють виконання постанови суду, кримінально-виконавча інспекція вносить до суду, який виніс постанову, подання щодо вирішення питань, повязаних з виконанням постанови.

Відповідно до ст. 321-4 КУпАП України, у разі ухилення порушника від відбування громадських робіт постановою суду (судді) за поданням органу центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері виконання кримінальних покарань, невідбутий строк громадських робіт може бути замінено штрафом або адміністративним арештом.

Заміна громадських робіт штрафом застосовується за умови, що санкція статті, за якою на порушника накладено адміністративне стягнення, передбачає можливість застосування штрафу. Розмір штрафу в такому разі визначається із розрахунку, що чотири години невідбутих громадських робіт дорівнюють одному неоподатковуваному мінімуму доходів громадян.

Заміна громадських робіт арештом застосовується за умови, що санкція статті, за якою на порушника накладено адміністративне стягнення, не передбачає можливості застосування штрафу. Строк арешту визначається із розрахунку, що одна доба арешту дорівнює пяти годинам не відбутих громадських робіт, але не може перевищувати пятнадцять діб.

Оскільки ст.173 КУпАП передбачено такий вид адміністративних стягнень, як штраф, то за змістом ч.3 ст.321-4 КУпАП заміна громадських робіт може відбутися лише штрафом, а не арештом.

Зважаючи на те, що п. 3.16 Порядку виконання адміністративних стягнень у вигляді громадських робіт та виправних робіт, затвердженого наказом Міністерство Юстиції України від 19 березня 2013 року №474/5 не містить необхідності зазначення у поданні посадовими особами КВІ на який вид стягнення необхідно замінити попередньо призначений, подання підлягає частковому задоволенню.

У звязку з викладеним та беручи до уваги надання органами КВІ достатньо доказів умисного ухилення ОСОБА_1 від відбування громадських робіт, цей вид стягнення підлягає заміні штрафом із розрахунку, що чотири години невідбутих громадських робіт дорівнюють одному неоподатковуваному мінімуму доходів громадян 255 грн. 00 коп. (60 год. : 4 х 17 грн.).

Керуючись ст.ст. 321-4, 326 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

Подання інспектора Шосткинського МРВ КВІ Ямпільського райпідрозділу ДПтСУ в Сумській області про заміну громадських робіт адміністративним арештом відносно ОСОБА_1, задовольнити частково.

Адміністративне стягнення, призначене ОСОБА_1 за постановою Ямпільського районного суду Сумської області від 02.06.2015 року, Справа № 590/507/15-п, Провадження № 3/590/263/15 у вигляді 60 годин громадських робіт замінити штрафом у розмірі 255 грн. 00 коп.

Постанова може бути оскаржена в 10-денний термін з дня її винесення.

Суддя Ямпільського районного суду О.В. Сатарова