Справа № 500/1193/15-п
Провадження № 3/500/397/15
Справа № 500/1195/15
Провадження № 3/500/398/15
ІЗМАЇЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
___________________________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

Іменем України

06 березня 2015 року м. Ізмаїл

Суддя Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області Яковенко І.І., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення у відношенні

ОСОБА_1, що народився 24 червня 1973 року, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, РНОКПП НОМЕР_1, працюючого водієм у ТОВ «Дунайюгмет», проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2,

за ч. 1 ст. 130, ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

встановив:

ОСОБА_1 23 лютого 2015 року, приблизно о 19:00 год., на перехресті вул. Рєпіна та вул. Платова в м. Ізмаїлі Одеської області керував автомобілем марки «MAZDA-Е2000», державний реєстраційний номерний знак 76013ОК в стані алкогольного сп'яніння: відповідно до висновку щодо результатів медичного огляду виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 23.02.2015 р. ОСОБА_1 перебував у стані алкогольного спяніння, крім того рухаючись по вул. Рєпіна з боку вул. Шевченка в напрямку просп. Суворова, не обрав безпечну швидкість руху, виїхав на зустрічну смугу для руху, не впорався з керуванням та допустив зіткнення з автомобілем марки «ЗАЗ110307» державний реєстраційний номерний знак 40757ОК під керуванням ОСОБА_2 з наступним перекиданням та зіткненням з автомобілем НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_3, що рухались у зустрічному напрямку, в результаті дорожньо-транспортної пригоди транспортні засоби отримали механічні пошкодження, чим порушив вимоги п/п «а» п. 2.9, п.п. п/п «б» п. 2.3, 11.3, 12.1 Правил дорожнього руху України.

Розглянувши протоколи про адміністративні правопорушення, вислухавши пояснення притягуваного, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що притягуваний своїми діями вчинив адміністративні правопорушення, передбачені ч. 1 ст. 130, ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

ОСОБА_1 у судовому засіданні вину свою у вчиненні зазначених адміністративних правопорушень визнав повністю та розкаявся у їх вчиненні.

Крім повного визнання своєї вини притягуваним ОСОБА_1, його вина у керуванні транспортним засобом в стані алкогольного сп'яніння та в порушенні правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, також повністю підтверджуються обставинами, викладеними в протоколах про адміністративні правопорушення та матеріалами справи.

Так, відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці данні встановлюються, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, а також іншими документами.

Як було вище наведено, відповідно до протоколів про адміністративні правопорушення ОСОБА_1 керував транспортним засобом в стані алкогольного спяніння та порушив правила дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів.

Крім того, вказані обставини справи також підтверджуються висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, відповідно до якого 23.02.2015 р. о 20:15 год. ОСОБА_1 перебував у стані алкогольного спяніння; результатами тестування за допомогою алкотестера «Drager alcotest 6810», відповідно до якого у ОСОБА_1 виявлено 2,20 ‰ алкоголю; схемою ДТП; а також постановою про закриття кримінального провадження від 26.02.2015 р.

Таким чином, вина ОСОБА_1 у вчиненні зазначених адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 130 та ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення, повністю доведена матеріалами справи.

При накладенні адміністративного стягнення на ОСОБА_1, суд враховує положення ч. 2 ст. 36 КУпАП, відповідно до яких, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

Суд також враховує характер вчинених правопорушень, особу правопорушника та обставини, що помякшують та обтяжують відповідальність, та вважає, що достатнім і необхідним у відповідності до ч. 2 ст. 36 КУпАП є накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених, а саме в межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Характер вчинених ОСОБА_1 правопорушень вказує на те, що він вчинив грубі правопорушення.

До обставин, які відповідно до ст. 34 КУпАП помякшують відповідальність ОСОБА_1 за вчинені ним адміністративні правопорушення, суд відносить щире розкаяння винного.

Обставин, які відповідно до ст. 35 КУпАП обтяжують відповідальність ОСОБА_1 за вчинені ним адміністративні правопорушення, суд не вбачає.

Отже, враховуючи зазначені обставини справи, суд вважає, що для виправлення ОСОБА_1, а також для припинення вчинення ним нових правопорушень, буде достатнім та необхідним застосування адміністративного стягнення у виді штрафу. Суд також вважає, що в даному випадку таке стягнення, як штраф, буде достатнім, таке стягнення повністю досягне мети його застосування, у звязку з чим суд не вбачає підстав для накладення більш суворих стягнень, передбачених санкцією ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме таких стягнень, як позбавлення права керування транспортними засобами або адміністративний арешт.

Крім того, суд вважає за необхідне в силу ч. 1 ст. 401 КУпАП, стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в розмірі, передбаченому п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» № 3674-VI від 08.07.2011 р., а саме в розмірі 0,03 розміру мінімальної заробітної плати, що складає 36,54 грн.

Керуючись ст. ст. 283 285 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя

постановив:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 130, ст. 124 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення в межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП у виді штрафу в дохід держави в розмірі трьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 5 100 (пять тисяч сто) гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 36 (тридцять шість) грн. 54 коп.

Постанова може бути оскаржена до Апеляційного суду Одеської області через Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Постанова про накладення адміністративного стягнення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги та підлягає зверненню до виконання протягом трьох місяців з моменту її винесення. В разі ж оскарження постанови перебіг строку давності звернення її до виконання зупиняється до розгляду скарги.

СУДДЯ

Ізмаїльського міськрайонного суду ОСОБА_4