Справа № 163/1573/15-п
Провадження №3/163/1090/15
ЛЮБОМЛЬСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 серпня 2015 року місто Любомль

Суддя Любомльського районного суду Волинської області Гайдук А.Л.,

при секретарі Горпинко К.О.,

з участю представників Волинської митниці ДФС: ОСОБА_1, ОСОБА_2,

особи, що притягується до відповідальності, ОСОБА_3,

представника особи, що притягується до відповідальності, ОСОБА_4,

розглянувши, направлені Волинською митницею ДФС, матеріали справи за протоколом №0649/20500/2015 про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.482 МК України

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, що проживає ІНФОРМАЦІЯ_2, непрацюючого, РНОКПП НОМЕР_1, закордонний паспорт серії ЕН №235700, виданий 17.08.2010 року органом 0712, -

в с т а н о в и л а :

Головним державним інспектором аналітично-пошукового відділу управління аналізу ризиків та протидії митним правопорушенням Волинської митниці ДФС ОСОБА_5 28.05.2015 року складено протокол №0649/20500/2015 відносно ОСОБА_3 про вчинення порушення митних правил за наступних обставин.

З відділу прикордонної служби «Піща» Луцького прикордонного загону на Волинську митницю ДФС надійшли матеріали щодо затримання прикордонниками ВПС «Піща» приблизно о 20 годині 00 хвилин 05.05.2015 року в районі інформаційно-попереджувального знаку №2017 на відстані 5000 метрів північніше с.Пулемець Шацького району Волинської області та території Пулемецької сільської ради Шацького району Волинської області громадянина ОСОБА_3, який спільно з громадянами України ОСОБА_6 та ОСОБА_7, перебуваючи за кермом автомобіля марки «Volkswagen-Sharan», р.н.з. LCH32780, кузов №WVWZZZ7MZWV040840, незаконно перетнув державний кордон на напрямку з Республіки Білорусь в Україну.

Згідно постанови Шацького районного суду Волинської області від 06.05.2015 року громадянина України ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.2 ст.204-1 КУпАП.

На підставі наведеного, посадовою особою митного органу зроблено висновок, що ОСОБА_3 перемістив через митний кордон України автомобіль марки «Volkswagen-Sharan», р.н.з. LCH32780, кузов №WVWZZZ7MZWV040840, поза митним контролем, тобто поза місцем розташування митного органу.

Дії ОСОБА_3 кваліфіковано за ознаками ч.1 ст.482 МК України.

ОСОБА_3 в судовому засіданні вину у вчиненні вказаного правопорушення не визнав та пояснив, що 05.05.2015 року він спільно з товаришами ОСОБА_6 та ОСОБА_7 їхав в Республіку Білорусь, щоб здійснити транзит автомобіля. Після того, як вони пройшли митний контроль на митному посту «Піща», проїхавши декілька кілометрів та, не доїжджаючи до митного поста Республіки Білорусь, розвернулись і повертались в Україну. На зворотньому шляху їх «підрізав» транспортний засіб на литовських номерах, від чого їх автомобіль зїхав в кювет та самостійно виїхати вони не могли, оскільки кювет був дуже глибокий. Через деякий час біля них зупинився автомобіль та люди, які в ньому слідували, допомогли їм виїхати на ґрунтову дорогу, так як на головну дорогу виїхати було неможливо через значну глибину кювету. Вони вирішили їхати ґрунтовою дорогою та таким шляхом потрапити на асфальтовану дорогу, однак, їдучи такою дорогою, заблукали. Коли їх зупинили прикордонники, то виявилось, що вони обїхали пункт пропуску. Вказав, що умислу обїжджати пункт пропуску у них не було та про це вони взагалі дізнались від прикордонників.

Представник особи, що притягується до відповідальності, ОСОБА_4 в суді пояснив, що ситуація, яка є предметом розгляду даної справи, склалася, у звязку з необхідністю здійснення його довірителем транзиту транспортного засобу. Вказав, що у справі немає жодного доказу на ствердження того, що ОСОБА_3 намагався при вїзді в Україну уникнути митного оформлення автомобіля і обїхати пункт пропуску «Пулемець», який знаходиться за 4,72 км. від лінії державного кордону. Його довіритель був затриманий на відстані 3 км. від лінії державного кордону України в напрямку руху пункту пропуску «Пулемець», відстань до якого залишилась приблизно 2-3 км. При цьому, звернув увагу, що обовязкові напрямки слідування від державного кордону України до пункту пропуску «Пулемець», що доведені до відома громадян, ні митними, ні прикордонними технологічними документами - не встановлені. Під час затримання ОСОБА_3 давав пояснення, які є аналогічними тим, що він давав в судовому засіданні, які жодним чином не спростовані, оскільки останній дійсно планував здійснити митне оформлення автомобіля на пункті пропуску «Пулемець». При цьому, його довіритель жодного разу не притягувався за порушення митних правил, митне оформлення автомобілів завжди проводив у встановленому законом порядку та дотримувався порядку користування ввезеними із-за кордону автомобілями, а саме, у кожному випадку виконував п'ятиденний термін транзитного переміщення транспортного засобу і ніколи не намагався обїхати пункти пропуску. З викладених підстав, вважає, що протокол про порушення митних правил відносно ОСОБА_3 за ознаками ч.1 ст.482 МК України, складений митним органом виключно на припущеннях, тому просив провадження відносно останнього закрити за відсутністю в його діях складу правопорушення.

Заслухавши пояснення особи, що притягується до відповідальності, та його представника, позицію представника Волинської митниці ДФС, який просив притягнути ОСОБА_3 до відповідальності, та дослідивши письмові докази у справі, суд дійшов висновку про відсутність в діях останнього складу правопорушення, передбаченого ч.1 ст.482 МК України, та необхідність закриття провадження у справі з наступних підстав.

У відповідності до ст.486 МК України, завданнями в справах про порушення митних правил є своєчасне, всебічне, повне та об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її з дотриманням вимог закону, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню порушень митних правил та запобігання таким правопорушенням.

З копії постанови Шацького районного суду Волинської області від 06.05.2015 року вбачається, що ОСОБА_3 визнаний винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.2 ст.204-1 КУпАП, а саме, за те, що він 05.05.2015 року спільно з іншими особами, на напрямку населених пунктів Томашовка (Республіка Білорусь) Пулемець (Україна), на території Пулемецької сільської ради Шацького району Волинської області, в районі інформаційно-попереджувального знака №2017, на відстані 5000 м. північніше с.Пулемець, незаконно перетнув державний кордон України поза пунктом пропуску автомобілем марки «Volkswagen-Sharan», р.н.з. LCH32780 (а.с.12).

Непогоджуючись із вказаною постановою Шацького районного суду, ОСОБА_3 оскаржив її в апеляційному порядку, однак, згідно постанови апеляційного суду Волинської області від 08.07.2015 року, його апеляційну скаргу було повернуто без розгляду з підстав пропущення строків її подання.

Як свідчать матеріали справи, підставою для складання відносно ОСОБА_3 протоколу про порушення митних правил стала виключно вищевказана постанова Шацького районного суду від 06.05.2015 року та копії самих матеріалів справ про адміністративні правопорушення відносно, як ОСОБА_3, так і інших осіб, які з ним слідували, - ОСОБА_6 та ОСОБА_7 за ч.2 ст.204-1 КУпАП.

До матеріалів митної справи органом доходів і зборів лише додано інформацію обліку транспортних засобів в пунктах пропуску для автомобільного сполучення за період з 01.05.2015 року по 28.05.2015 року, якою встановлено, що автомобіль марки «Volkswagen-Sharan», р.н.з. LCH32780, під керуванням ОСОБА_3 05.05.2015 року о 17 год. 59 хв. перетнув державний кордон України у пункті пропуску «Пулемець-Томаківка» в напрямку «виїзд» з України, що особою, яка притягується до відповідальності, та її представником не заперечується (а.с.26).

При цьому, як вбачається зі змісту протоколу про порушення митних правил за №0649/20500/2015 від 28.05.2015 року формулювання звинувачення ОСОБА_3 не відображає складу правопорушення, передбаченого ч.1 ст.482 МК України, в тому числі його обєктивну сторону, а скоріш за все дублює вчинення правопорушення, передбаченого ч.2 ст.204-1 КУпАП.

Стаття 204-1 КУпАП встановлює відповідальність за перетинання або спробу перетинання державного кордону України будь-яким способом поза пунктами пропуску через державний кордон України або в пунктах пропуску через державний кордон України без відповідних документів або за документами, що містять недостовірні відомості про особу, чи без дозволу відповідних органів влади.

Статтею 482 МК України передбачено інший склад адміністративного правопорушення, об'єктом якого є встановлений порядок переміщення товарів та транспортних засобів через митний кордон України, а об'єктивна сторона даного правопорушення полягає у вчиненні дій, спрямованих на переміщення товарів, транспортних засобів через митний кордон України, тобто поза місцем розташування митного органу або поза часом здійснення митного контролю.

Суб'єктивна сторона дій, спрямованих на переміщення товарів, транспортних засобів через митний кордон України поза митним контролем, характеризується умисною формою вини, тобто це правопорушення завжди здійснюється з прямим умислом, при цьому, обов'язковою ознакою об'єктивної сторони таких дій, відповідно до диспозиції ч.1 ст.482 МК України, є активні дії по переміщенню товарів, транспортних засобів через митний кордон України поза митним контролем, а об'єктивною стороною складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.204-1 КУпАП, є активні дії по перетинанню державного кордону України.

Отже, вищенаведені склади адміністративних правопорушень не є тотожними та кожен із них вимагає окремого доведення певних, нетотожних фактів і обставин, при встановленні яких особа може бути притягнутою до відповідальності.

Допитаний в судовому засіданні в якості свідка головний державний інспектор аналітично-пошукового відділу управління аналізу ризиків та протидії митним правопорушенням Волинської митниці ДФС ОСОБА_5 показав, що для складання протоколу про порушення митних правил відносно ОСОБА_3 йому було достатньо матеріалів, які були надані Державною прикордонною службою, та постанови Шацького районного суду Волинської області, відповідно до якої ОСОБА_3 було визнано винним за незаконний перетин державного кордону України. При цьому, пояснення ні ОСОБА_3, ні пасажирів - ОСОБА_6 та ОСОБА_7, він не перевіряв.

З копії пояснення ОСОБА_3 від 05.05.2015 року, які останній давав під час складання протоколу про адміністративне правопорушення за ч.2 ст.204-1 КУпАП, вбачається, що за своїм змістом вони є аналогічними тим, що він давав в судовому засіданні під час розгляду даної справи. У вказаних поясненнях ОСОБА_3 також зазначав, що ні йому, ні його товаришам - ОСОБА_6 та ОСОБА_7 не було відомо тієї обставини, що вони обїхали пункт пропуску та умислу на такий вчинок вони не мали (а.с.10).

Аналогічні пояснення під час затримання давали й ОСОБА_6 та ОСОБА_7, яких також притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.204-1 КУпАП, згідно постанов Шацького районного суду від 06.05.2015 року, при тих же обставинах, що й ОСОБА_3 (а.с.16, 18, 21, 23).

Безпосередньо допитаний в судовому засіданні під присягою в якості свідка ОСОБА_6 показав, що ОСОБА_3 попросив у нього та ОСОБА_7 поїхати за компанію в Республіку Білорусь, щоб здійснити транзит приналежного йому автомобіля. Пройшовши митний контроль на пункті пропуску «Піща», вони проїхали декілька кілометрів та, не доїжджаючи не лише до митного поста Республіки Білорусь, а й до лінії розмежування державного кордону, розвернулись та повертались назад, однак по дорозі їх автомобіль «підрізав» інший транспортний засіб, внаслідок чого вони зїхали в кювет. Оскільки кювет був дуже глибокий, самостійно виїхати на дорогу вони не змогли. На дорозі намагались зупинити транспортні засоби, щоб їм надали допомогу, але ніхто не зупинявся. Через деякий час один автомобіль зупинився та люди, які у ньому їхали, допомогли їм виштовхати автомобіль на ґрунтову дорогу, так як витягнути автомобіль на головну дорогу було неможливо. Оцінивши ситуацію, вирішили їхати ґрунтової дорогою, яка проходила паралельно головній, на яку потім планували виїхати. Оскільки дороги в лісі перекопані, вони вимушені були їх обїжджати, в результаті чого заблукали. Крім цього, вказав, що їх автомобіль, після того, як вони зїхали в кювет та коли вони його витягували, зазнав механічних пошкоджень. Наміру обїжджати пункт пропуску «Пулемець» вони не мали.

Будучи приведеним до присяги свідка, аналогічні показання в судовому засіданні дав й ОСОБА_7, який, крім цього, вказав, що під час слідування в той день в автомобілі він разом з ОСОБА_6 розпивали спиртні напої.

Такі пояснення ОСОБА_3, ОСОБА_6 та ОСОБА_7 під час провадження справи митним органом жодним чином не перевірялися, а в ході судового розгляду - жодним доказом не спростовані.

Поміж цього, допитані в судовому засіданні в якості свідків працівники ДПС: ОСОБА_8, ОСОБА_9 та ОСОБА_10 підтвердили, що ОСОБА_3, ОСОБА_6 та ОСОБА_7 під час їх затримання давали саме вищенаведені пояснення.

Показання свідка ОСОБА_6 також підтверджуються висновком №187 від 08.06.2015 року Управління товарознавчої, інженерно-технічної та криміналістичної експертизи спеціалізованої лабораторії з питань експертизи та досліджень Міндоходів, а саме, при визначенні вартості автомобіля марки «Volkswagen-Sharan», 1998 року випуску, р.н.з. LCH32780, кузов №WVWZZZ7MZWV040840, експертом були виявлені пошкодження даного транспортного засобу, зокрема: деформація заднього лівого крила, переднього правого крила, лівого та правого порогів, переднього бампера, а також підтікання оливи та пального (а.с.35-38).

Працівники відділу прикордонної служби «Піща» ОСОБА_8 та ОСОБА_10, як свідки, підтвердили, що при затриманні автомобіля на ньому мали місце пошкодження, однак, на їх думку, вони не були «свіжими», а набуті з часом.

Проте, така позиція службових осіб прикордонної служби є лише їх власними припущеннями, оскільки дана обставина належними і допустимими доказами не підтверджена та митним органом шляхом призначення автотехнічної експертизи на предмет визначення терміну давності утворення виявлених пошкоджень не перевірялась, а, як визначено у ст.62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи трактуються на її користь.

У рапорті старшого інспектора патрульної служби ВПС «Піща» ОСОБА_10 та на схемах виявлення правопорушення 05.05.2015 року зафіксовано лише факт виявлення 05.05.2015 року о 21 год. 45 хв. громадян: ОСОБА_3, ОСОБА_6 та ОСОБА_7 на автомобілі марки «Volkswagen-Sharan», р.н.з. LCH32780, на напрямку населених пунктів Томашовка (Республіка Білорусь) Пулемець (Україна) за 3000 метрів від Державного кордону України, 200 метрів північніше с.Пулемець (а.с.9, 8, 15, 20).

Свідки ОСОБА_9 та ОСОБА_10 працівники ВПС «Піща» суду показали, що зазначений автомобіль рухався по ґрунтовій дорозі через ліс в напрямку с.Пулемець.

Поміж цього, допитаний в якості свідка начальник групи по роботі з іноземцями та адміністративного провадження ВПС «Піща» ОСОБА_8, який особисто складав схему виявлення правопорушення, показав, що місце перетину кордону автомобілем було встановлено з пояснень ОСОБА_3 та з досліджень слідів автомобіля, при цьому, сліди автомобіля на схемі не закріплювалися. Даний свідок у ОСОБА_3, ОСОБА_6 та ОСОБА_7 особисто відбирав пояснення, які досліджувались в судовому засіданні, однак з їх змісту не вбачається того, що останні вказували про перетин ними державного кордону України.

Зазначені показання свідків, а також письмові докази - рапорт старшого інспектора ВПС «Піща» та схеми виявлення правопорушення, можуть слугувати лише доказами доведення складу правопорушення, передбаченого ст.204-1 КУпАП, однак самі по собі не можуть бути беззаперечними доказами доведеності складу порушення митних правил, відповідальність за яке настає за ст.482 МК України, а саме, наявності у ОСОБА_3 прямого умислу, направленого на переміщення автомобіля через митний кордон України поза місцем розташування митного органу.

Свідки ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10 також вказали, що між пунктами пропуску України та Республіки Білорусь є лише одна асфальтована дорога, а, перетнувши пункт пропуску України, особа має слідувати до пункту пропуску Республіки Білорусь без зупинки, оскільки такий порядок передбачений наказом начальника Луцького прикордонного загону №60-ОД від 20.03.2015 року, який розміщений на інформаційному стенді ПП «Піща». Крім цього, між пунктами пропуску України та Республіки Білорусь є дорожні знаки, які забороняють зупинку та розворот, однак немає знаків, які забороняють зїзд з дороги, так як там немає будь-яких поворотів, а лише пряма дорога.

Однак, недотримання зазначеного наказу начальника Луцького прикордонного загону №60-ОД від 20.03.2015 року, як наслідок, не може утворювати складу правопорушення, передбаченого ч.1 ст.482 МК України, зокрема, доводити його субєктивну сторону.

Жоден із наведених доказів достовірно не свідчить про факт умисного переміщення ОСОБА_3 автомобіля через митний кордон України поза митним контролем.

При цьому, показання, допитаних в судовому засіданні, свідків: ОСОБА_11, ОСОБА_12 та ОСОБА_13, суд до уваги не приймає, оскільки вони не доводять та не спростовують будь-яких фактів та обставин, які підлягають доказуванню у даній справі.

Таким чином, досліджені судом докази в своїй сукупності ніяким чином не доводять умислу ОСОБА_3, направленого на вчинення дій, спрямованих на переміщення автомобіля, який в даному випадку, у відповідності до п.57 ч.1 ст.4 МК України, охоплюється поняттям товару, через митний кордон України поза місцем розташування митного органу.

На ствердження своєї невинуватості ОСОБА_3 надано наступні документи.

Повідомлення Державного прикордонного комітету Республіки Білорусь від 10.07.2015 року №396/Б-2268, з якого слідує, що на білорусько-російській ділянці державного кордону органами прикордонної служби Республіки Білорусь прикордонний контроль по відношенню до громадян, які його перетинають, не здійснюється (а.с.81).

Відомості, надані Головним центром обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України від 20.07.2015 року №64/Б-2441 про перетинання державного кордону України громадянином ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, відповідно до яких останній, починаючи з 03.01.2015 року по 09.07.2015 року 58 разів виїжджав за межі України з періодичністю через 2-5 днів (а.с.107-108).

Однак, зазначена інформація лише констатує факти, які до даної конкретної справи відношення не мають.

Згідно з ч.1 ст.7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходам впливу у зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до положень ст.62 Конституції України ніхто не зобов'язаний доводити свою невинність, а обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, отриманих незаконним шляхом, а також на припущеннях.

Таким чином, встановлені судом обставини свідчать про відсутність в діях ОСОБА_3 складу адміністративного правопорушення, а висновок митного органу про його вину у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.482 МК України, побудовано виключно на матеріалах справ про адміністративне правопорушення за ч.2 ст.204-1 КУпАП та подальших уявно змодельованих припущеннях, що відповідно до вимог ст.62 Конституції України є неприпустимим.

З врахуванням вказаної норми Основного закону, посадові особи митного органу, які складають протокол про адміністративне правопорушення, повинні довести, що особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, скоїла дане правопорушення, однак зроблений у даній справі висновок митного органу не ґрунтується на матеріалах справи та досліджених в судовому засіданні доказах.

Згідно п.1 ст.247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю за таких обставин: відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

З огляду на вищевикладене, дана справа підлягає закриттю, у зв'язку з відсутністю у діях ОСОБА_3 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.482 МК України, оскільки в матеріалах справи не міститься доказів, які б підтверджували наявність суб'єктивної сторони правопорушення, яка, в даному випадку, характеризується виключно прямим умислом.

Керуючись п.3 ч.1 ст.527 МК України, п.1 ст. 247, п.3 ч.1 ст.284 КУпАП, суддя, -

п о с т а н о в и л а :

Провадження у справі відносно ОСОБА_3 за ч.1 ст.482 МК України закрити на підставі п.1 ст.247 КУпАП, у звязку з відсутністю в його діях складу даного адміністративного правопорушення.

Автомобіль марки «Volkswagen-Sharan», 1998 року випуску, р.н.з. LCH32780, кузов №WVWZZZ7MZWV040840, вилучений згідно протоколу та опису затриманих предметів № 0649/20500/2015 від 28.05.2015 року, який зберігається на митному складі п/п «Ягодин» Волинської митниці ДФС, та технічний паспорт серії DR/BAK №2842870, який зберігається при матеріалах справи, повернути ОСОБА_3.

Постанова суду (судді) у справі про порушення митних правил може бути оскаржена особою, стосовно якої вона винесена, представником такої особи, органом доходів і зборів, який здійснював провадження у цій справі, протягом десяти днів з дня винесення постанови до апеляційного суду Волинської області через Любомльський районний суд Волинської області.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя Любомльського районного суду

Волинської області ОСОБА_14