ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 липня 2015 року суддя судової палати по кримінальним справам Апеляційного суду Донецької області ОСОБА_1, за участю ОСОБА_2 та захисника ОСОБА_3 , розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову судді Іллічівського районного суду Донецької області від 26 червня 2015 року, якою

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянина України, працюючого

притягнуто до адміністративної відповідальності за ст.130ч.1 КУпАП та призначене адміністративне стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами строком на один рік.

ВСТАНОВИЛА:

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії АП1 № 494145 від 11 травня 2015 року, о 5 год.30 хв. годині, керував транспортним засобом автомобілем НОМЕР_1 що належить ОСОБА_4 по проспекту Леніна у м. Запоріжжі з явними ознаками наркотичного спяніння ( млява річ, зіниці очей не реагують на світло)). Від проходження медичного огляду на стан спяніння в медичному закладі відмовився, чим порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність за ч.1ст.130 КУпАП.

Постановою судді Іллічівського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 26 червня 2015 року ОСОБА_2 притягнуто до адміністративної відповідальності за ст.130ч.1 КУпАП та призначене адміністративне стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

В апеляції на зазначену постанову судді районного суду Николаєнко О.М. просить змінити постанову суду та призначити йому адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 3400 грв.. Вказує, що при розгляді справи суд не виконав вимоги ст.33 КУпАП і не взяв до уваги його особу. Так раніше він не притягувався до адміністративної відповідальності, має сімю, прийомну дочку, яка страждає цукровим діабетом, і коли його зупинили робітники ДАЇ, він віз її додому і тому не мав можливості гаяти час на поїздку до медичного закладу, він працює водієм і іншою спеціальності він не має і це єдине джерело матеріального забезпечення сімї,

Заслухавши правопорушника ОСОБА_2 який підтримав доводи апеляційної скарги з проханням їх задовольнити, перевіривши матеріали справи, вважаю, що апеляційна скарга підлягає задоволенню не підлягає.

З матеріалів справи вбачається, що суддя районного суду правильно прийшов до висновку про наявність в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.130ч.1 КУпАП, а саме, що він відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння.

Факт вчинення адміністративного правопорушення та винність ОСОБА_2 в його вчиненні підтверджується протоколами про адміністративне правопорушення де він власноручно вказав, що відмовляється від проходження медогляду, а також поясненнями свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6

Відповідно до п. 2.5 Правил дорожнього руху України водій повинен на вимогу працівника міліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного спяніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Оскільки, адміністративна відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП настає за ухилення осіб, які керують транспортними засобами, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан спяніння, в діях ОСОБА_2 є склад даного адміністративного правопорушення.

Що стосується призначеного покарання, то воно є справедливим. Доводи у той частині, що суд не взяв до уваги, що ОСОБА_2 визнав себе винним, офіційно працює, раніше до адміністративної відповідальності не притягувався і є єдиним працюючим у сімї не знайшли свого підтвердження. Так надана трудова угода між ОСОБА_2 та ОСОБА_7 від 29.06.2015 року не зареєстрована у відповідних службах, а тому не може бути підтвердженням того, що ОСОБА_2 працює водієм. Також згідно довідки ДАЇ ОСОБА_2 за обліком позбавлених права керування транспортними засобами не значиться, штрафи за порушення правил дорожнього руху ним сплачені (а.с. 9). Разом з тим ОСОБА_2 у 2010 році двічі притягувався до адміністративної відповідальності за аналогічні правопорушення.

Підстав для зміни адміністративного стягнення по справі не вбачається, оскільки судом взяті до уваги як ступінь тяжкості вчинених правопорушення, так і обставини справи та особа правопорушника і ОСОБА_2 судом першої інстанції призначене справедливе і відповідне адміністративне стягнення.

Враховуючи викладене та керуючись вимогами ст.ст. 293-294 КУпАП, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Постанову судді Іллічівського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 26 червня 2015 року, відносно ОСОБА_2 - залишити без зміни.

Постанова остаточна, оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Донецької області ОСОБА_1