Справа №163/1767/15-п
Провадження №3/163/1229/15
ЛЮБОМЛЬСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 липня 2015 року місто Любомль

Суддя Любомльського районного суду Волинської області Гайдук А.Л.,

при секретарі Горпинко К.О.,

з участю представника Волинської митниці ДФС ОСОБА_1,

особи, що притягується до відповідальності, ОСОБА_2,

розглянувши, направлені Волинською митницею ДФС, матеріали справи за протоколом №0787/20500/2015 про притягнення до відповідальності за ст.ст. 471, 472 МК України

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, що проживає ІНФОРМАЦІЯ_2, непрацюючого, РНОКПП НОМЕР_1, паспорт громадянина України серії АС №505645, виданий 19.01.1999 року Нововолинським МВ УМВС України у Волинській області, -

в с т а н о в и л а :

ОСОБА_2 22.06.2015 року близько 23 год. 41 хв., слідуючи з ОСОБА_3 в Україну через митний пост «Устилуг» Волинської митниці ДФС, в якості водія автомобіля марки «MERCEDES-BENZ SPRINTER», реєстраційний номерний знак НОМЕР_2, порушив порядок проходження митного контролю в зоні спрощеного митного контролю «зелений коридор», переміщуючи в багажному відділенні автомобіля, без ознак приховування, окрім товару в межах допустимої норми, товар, який склав понад неоподатковувану норму, передбачену ст.374 МК України, а саме, затверджувач до автомобільної грунтівки без маркування в металевих банках по 0,5 л, в кількості 132 штуки, вагою 79,2 кг., вартістю 13235,64 грн., чим вчинив правопорушення, передбачене ст. 471 МК України.

Крім цього, ОСОБА_2 ставиться у вину те, що він, за вищевикладених обставин, не задекларував за встановленою формою вказаний товар, який згідно ст.374 МК України підлягав обовязковому письмовому декларуванню, використавши всупереч вимог ст.ст.366, 374 МК України смугу руху зелений коридор, як форму декларування, шляхом вчинення дій, чим вчинив правопорушення, передбачене ст. 472 МК України.

ОСОБА_2 в судовому засіданні вину визнав лише в тому, що для проходження митного контролю він прослідував смугою митного контролю «зелений коридор», а щодо недекларування переміщуваного ним товару вказав, що посадові особи митниці не надали йому можливості здійснити декларування товару у встановленому законом порядку. Пояснив, що при вїзді на митницю, працівник прикордонної служби запитав у нього лише про те, чи переміщується в автомобілі товар, який заборонений до ввезення. Оскільки такий товар у нього був відсутній, прикордонник видав йому талон для проходження митного контролю по «зеленому коридору». Під час проходження митного контролю інспектору митниці, на його усні запитання, повідомив, що в автомобілі переміщує грунтівку та затверджувач до грунтівки, однак документів, які б підтверджували його вартість, він при собі не мав. Також відразу відкрив багажне відділення автомобіля та показав зазначений товар інспектору митниці, який прийняв рішення його переважити. Після переважування товару зясувалось, що він перевищує дозволену норму по вазі, у звязку із чим інспектором митниці був складений протокол про порушення митних правил. При цьому, він просив у інспектора митниці повернути його назад у ОСОБА_3, однак у цьому йому було відмовлено. Після того, як йому повідомили, що переміщуваний товар підлягав обовязковому письмовому декларуванню, він попросив надати йому декларацію для заповнення, однак у цьому йому також було відмовлено. Крім цього, вказав, що в ОСОБА_3 раніше їздив не часто, 1-2 рази на місяць, виключно за продуктами харчування для сімї, завжди слідував смугою митного контролю «зелений коридор», порушень не допускав, а про дозволені до переміщення через митний кордон України норми товару дізнався лише під час складання відносно нього протоколу про порушення митних правил. Вказав, що товар в межах дозволеної норми йому був повернутий. У вчиненому щиро розкаявся та просив суд повернути вилучений у нього товар, оскільки наміру порушувати митні правила він не мав.

Заслухавши пояснення особи, що притягується до відповідальності, представника митниці, дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_2 у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 471 МК України, обєктивно доводиться зібраними у справі доказами, а саме: протоколом про порушення митних правил №0787/20500/2015 від 23.06.2015 року та фото-таблицями до протоколу (а.с.1-4, 8); контрольним талоном для проходження по «зеленому коридору» (а.с.6); актом про проведення огляду (переогляду) товарів, транспортних засобів, ручної поклажі та багажу №205050700/2015/111 від 23.06.2015 року, у якому зафіксовано факт виявлення в автомобілі марки «MERCEDES-BENZ SPRINTER», р.н.з. АС9148ВК, без ознак приховування, затверджувач без маркування, в кількості 132 банки, ємкістю 0,5 л. кожна, загальною вагою 79,2 кг. (а.с.7); письмовими поясненнями правопорушника від 22.06.2015 року, які за своїм змістом фактично є аналогічними тим, що останній давав в судовому засіданні (а.с.9); службовою запискою головного державного інспектора УАР та ПМП Волинської митниці ДФС ОСОБА_4 від 23.06.2015 року (а.с.12).

З висновку Управління товарознавчої, інженерно-технічної та криміналістичної експертизи спеціалізованої лабораторії з питань експертизи та досліджень Міндоходів від 08.07.2015 року за №135, вбачається, що загальна вартість 132 банок затверджувача до автомобільної грунтівки, станом на дату оцінки, становить 13235,64 грн., що станом на 22.06.2015 року складає 541,43 євро (а.с.20-21).

Відповідно до ст.471 МК України, передбаченим у цій статті адміністративним правопорушенням є порушення встановленого цим Кодексом порядку проходження митного контролю в зонах (коридорах) спрощеного митного контролю, тобто переміщення через митний кордон України особою, яка формою проходження митного контролю обрала проходження (проїзд) через "зелений коридор", товарів, переміщення яких через митний кордон України заборонено або обмежено законодавством України, або товарів в обсягах, що перевищують неоподатковувану норму переміщення через митний кордон України.

Таким чином, ОСОБА_2 своїми діями порушив порядок проходження митного контролю в зоні спрощеного митного контролю «зелений коридор» шляхом переміщення через митний кордон України товару затверджувача до автомобільної грунтівки, який перевищив дозволену неоподатковувану норму, як по вазі (50 кг.), так і по вартості (500 євро), тобто вчинив правопорушення, передбачене ст. 471 МК України.

Щодо кваліфікації дій ОСОБА_2 за ст.472 МК України, то суд приходить до наступного висновку.

Статтею 257 МК України передбачено, що декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмово, усно, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення.

У відповідності до вимог ст. 472 МК України адміністративним правопорушенням є недекларування товарів, транспортних засобів комерційного призначення, що переміщуються через митний кордон України, тобто незаявлення за встановленою формою точних та достовірних відомостей (наявність, найменування або назва, кількість тощо) про товари, транспортні засоби комерційного призначення, які підлягають обов'язковому декларуванню у разі переміщення через митний кордон України.

Об'єктивна сторона зазначеного правопорушення характеризується дією (недостовірне декларування), або ж бездіяльністю (недекларування). Тобто, це незаявлення за встановленою письмовою, усною, або будь-якою іншою формою відомостей або заявлення недостовірних відомостей про товари, їх митного режиму і інших відомостей для митної мети.

Судом встановлено, і це підтверджено наявним у справі контрольним талоном для проходження по «зеленому коридору» транспортного засобу марки «MERCEDES-BENZ SPRINTER», р.н.з. АС9148ВК, від 22.06.2015 року, що в даному автомобілі через митний кордон України смугою спрощеного митного контролю, по так званому «зеленому коридору», слідувало пятеро осіб (а.с.6).

Пояснення ОСОБА_2 про те, що під час проходження митного контролю по «зеленому коридору» інспектору митниці, при усному опитуванні, він відразу заявив про переміщуваний в транспортному засобі товар ґрунтівку та затверджувач до грунтівки, при цьому, предявивши автомобіль для огляду на предмет наявності у ньому даного товару, свідчать не про що інакше, як про усне декларування останнім переміщуваного товару.

З протоколу про порушення митних правил №0787/20500/2015 від 23.06.2015 року та службової записки головного державного інспектора УАР та ПМП Волинської митниці ДФС ОСОБА_4 від 23.06.2015 року, слідує, що переміщуваний ОСОБА_2 увесь товар знаходився в багажному відділенні автомобіля.

Із фото-таблиць до протоколу про порушення митних правил вбачається, що дійсно зазначений товар ОСОБА_2 був поміщений у багажному відсіку автомобіля, на явно видимих та відкритих місцях, що в свою чергу підтверджує пояснення останнього в частині його необізнаності з дозволеними нормами на переміщення товарів через митний кордон України.

Та обставина, що наявність товару в автомобілі була встановлена лише під час поглибленого митного огляду транспортного засобу, тобто без попереднього усного заявлення ОСОБА_2, жодним доказом у справі не підтверджена, як і не спростовано пояснень останнього про заявлення ним до митного контролю товару при усному опитуванні, зокрема, у справі відсутній протокол усного опитування, який би підтвердив фактичні обставини, викладені у протоколі про порушення митних правил, та одночасно спростував би твердження ОСОБА_2, а наявний у справі акт про проведення огляду (переогляду) товарів, транспортних засобів, ручної поклажі та багажу №205050700/2015/111 від 23.06.2015 року, вказує лише на перевезення в автомобілі марки «MERCEDES-BENZ SPRINTER», р.н.з. АС9148ВК, товару понад дозволену до переміщення через митний кордон України норму, однак сам по собі не доводить того факту, що ОСОБА_2 не здійснив його усного декларування.

Судом встановлено, що автомобіль марки «MERCEDES-BENZ SPRINTER», р.н.з. АС9148ВК, було переведено на смугу митного контролю «червоний коридор» для проведення поглибленого огляду, про що засвідчує відповідна копія контрольного талона серії ААЦ №118052 (а.с.5).

Аналіз диспозиції ст.472 МК України вказує на те, що слідування смугою митного контролю "червоний коридор", як і переведення на зазначений коридор з «зеленого», передбачає обовязкове письмове декларування товару.

Разом з тим, як встановлено з матеріалів справи, під час проходження митного контролю ОСОБА_2 посадові особи митниці митної декларації для письмового декларування переміщуваного товару не надавали, про що вказує її відсутність в матеріалах справи або ж відсутність відповідного протоколу (акту) відмови від подання письмової декларації останнім.

Отже, доказів, які б доводили надання можливості ОСОБА_2 задекларувати переміщуваний ним товар, митним органом не зібрано та в судовому засіданні даного факту не доведено.

Вищенаведене вказує на те, що на смузі митного контролю «червоний коридор» посадовими особами митного органу не було дотримано порядку проведення митного контролю, що в свою чергу свідчить про відсутність правових підстав для складання відносно ОСОБА_2 протоколу про порушення митних правил за ст.472 МК України.

Таким чином, встановлені судом фактичні обставини справи, за яких ОСОБА_2 був позбавлений можливості заповнити митну декларацію, свідчать про відсутність в його діях складу правопорушення, передбаченого ст. 472 МК України, а саме, незаявлення за встановленою формою точних і достовірних відомостей про товар, який підлягає обов'язковому декларуванню.

При накладенні стягнення на ОСОБА_2за ст.471 МК України, суд враховує характер та обставини вчиненого правопорушення, дані про особу правопорушника, зокрема, те, що він вперше притягується до відповідальності, його щире каяття, як обставину, що помякшує відповідальність, відсутність обставин, що обтяжують відповідальність винного, ступінь його вини у вчиненому, та вважає, що відносно останнього слід застосувати стягнення у виді штрафу в розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Оскільки суд дійшов висновку про відсутність в діях ОСОБА_2 складу правопорушення, передбаченого ст.472 МК України, а також враховуючи, що ввезений товар не заборонений та не обмежений до переміщення через митний кордон України, будь-яких обґрунтованих підстав для його вилучення в порядку ст.511 МК України під час складання протоколу не було, а тому, відповідно, підстав для стягнення витрат за його зберігання на митному складі немає.

Відповідно до п.5 ч.2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» з ОСОБА_2слід стягнути судовий збір в розмірі 36 грн. 54 коп.

Керуючись ст.ст. 522, 527, 528 МК України, п.1 ст.247 КУпАП , п.5 ч.2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», на підставі ст.ст. 471, 472 МК України, суддя, -

п о с т а н о в и л а :

ОСОБА_2 визнати винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.471 МК України, і накласти на нього стягнення у виді штрафу в розмірі 1700 (одна тисяча сімсот) гривень.

Штраф в розмірі 1700 (одна тисяча сімсот) гривень підлягає стягненню на рахунок 5262 в ГУДКСУ у Волинській області (МФО 803014, , одержувач УДКСУ в Любомльському районі, код класифікації доходів бюджету 21081100, призначення платежу «адміністративні штрафи у справі про порушення митних правил»).

Провадження у справі відносно ОСОБА_2 за ст.472 МК України закрити на підставі п.1 ст.247 КУпАП, у звязку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Стягнути з ОСОБА_2 в користь держави 36 (тридцять шість) гривень 54 копійки судового збору на рахунок 0262 в ГУДКСУ у Волинській області (МФО 803014, , отримувач УДКСУ в Любомльському районі, код класифікації доходів бюджету 22030001).

Вилучений, згідно протоколу про порушення митних правил №0787/20500/2015 від 23.06.2015 року, затверджувач до автомобільної грунтівки без маркування в металевих банках по 0,5 л, в кількості 132 штуки, вагою 79,2 кг., повернути ОСОБА_2 після відповідного його митного оформлення та сплати митних платежів.

Постанова суду (судді) у справі про порушення митних правил може бути оскаржена особою, стосовно якої вона винесена, представником такої особи, органом доходів і зборів, який здійснював провадження у цій справі, протягом десяти днів з дня винесення постанови до апеляційного суду Волинської області через Любомльський районний суд Волинської області.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя Любомльського районного суду

Волинської області ОСОБА_5