Справа № 285/2209/15-п
провадження 3/0285/831/15
ПОСТАНОВА
Іменем України
12.08.2015 року м. Новоград-Волинський

Суддя Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області Помогаєв А.В. за участі:
- особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ,
- старшого прокурора військової прокуратури Житомирського гарнізону Григорчука О.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, одруженого, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ; заступника командира батальйону з тилу начальника тилу військової частини польова пошта НОМЕР_1 , майора,
за ст. 17216 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -
ВСТАНОВИВ:
10.06.2015 року до Новоград-Волинського міськрайонного суду надійшов протокол від 05.06.2015 року відносно ОСОБА_1 .
З протоколу вбачається, що майор ОСОБА_1 тимчасово виконуючи обов`язки командира військової частини, неналежно виконував свої службові обов`язки за посадою, недбало ставлячись до них, не направив до органу досудового розслідування повідомлення про підлеглих, які вчинили кримінальні правопорушення. Так, військовослужбовці військової частини польова пошта НОМЕР_1 призвані по мобілізації в березні 2014 року на підставі Указу Президента України «Про часткову мобілізацію» від 17.03.2014 року №303/2014, а саме ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 самовільно залишили військову частину польова пошта НОМЕР_1 . Проте, ОСОБА_1 , в порушення ст. ст. 11, 16, 58, 59 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, п. 2.16.3 Інструкції про порядок надання доповідей і донесень про події, кримінальні правопорушення, адміністративні корупційні правопорушення, порушення військової дисципліни та їх облік у Міністерстві оборони України та Збройних Силах України, затвердженої Наказом Міністра оборони України від 02.07.2013 року №444, ч. 3 п. 1.2 Інструкції про порядок проведення службового розслідування у Збройних Силах України, затвердженої Наказом Міністра оборони України від 15.03.2004 року №82, будучи військовою особою, знаючи про факт відсутності сержанта ОСОБА_3 , солдата ОСОБА_4 , сержанта ОСОБА_2 понад десять діб, діючи умисно, не повідомив про факти вчинення підлеглими військовослужбовцями кримінальних правопорушень до військової прокуратури Житомирського гарнізону. Таким чином, ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 17216 КУпАП
ОСОБА_1 в судовому засіданні вину не визнав. Пояснив, що дійсно, підлеглі йому військовослужбовці вчинили дії, що мають ознаки злочину, передбаченого ч. 2 ст. 407 КК України, за таких обставин:
1) сержант ОСОБА_2 24.12.2014 року без поважних причин та дозволу командування частини самовільно залишив військову частину НОМЕР_1 та повернувся до частини лише 05.01.2015 року;
2) сержант ОСОБА_3 06.01.2015 року без поважних причин та дозволу командування частини самовільно залишив військову частину НОМЕР_1 та повернувся до частини лише 19.01.2015 року;
3) солдат ОСОБА_4 29.01.2015 року без поважних причин та дозволу командування частини самовільно залишив військову частину НОМЕР_1 та повернувся до частини лише 19.02.2015 року.
У встановлені строки в січні-лютому 2015 року повідомлення про злочини направлені лише до військової служби правопорядку.
05.05.2015 року військовою частиною ПП № НОМЕР_1 за підписом ОСОБА_1 . Військовому прокурору Житомирського гарнізону направлено письмове повідомлення вих. №1584 про факти самовільного залишення частини 14 військовослужбовцями, серед яких сержант ОСОБА_3 , солдат ОСОБА_4 , сержант ОСОБА_2 .
Порушення строків направлення повідомлення сталось внаслідок неналежної організації роботи заступника командира військової частини по роботі з особовим складом підполковником ОСОБА_5 , якого за це притягнуто до дисциплінарної відповідальності та застосовано стягнення у вигляді усної догани від 12.05.2015 року та суворої догани згідно наказу №161 від 09.06.2015 року.
Крім того, ОСОБА_1 у період з 06.01.2015 року по 14.02.2015 року перебував у відпустці та не міг здійснювати контроль за направленням повідомлень до органів досудового слідства.
У зв`язку з тим, що протокол складено за ст. 17216 КУпАП, за фактом не направлення повідомлення до військової прокуратури, ОСОБА_1 вважає, що наявність повідомлення від 05.05.2015 року вих. № 1584 свідчить про відсутність складу адміністративного правопорушення.

Допитаний у судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_5 повідомив, що він займає посаду заступника командира військової частини по роботі з особовим складом в/ч ПП №В0796. Він особисто підготував повідомлення від 05.05.2015 року вих. № 1584 про факти самовільного залишення військової частини військовослужбовцями та подав його на підпис ОСОБА_1 , який на той час виконував обов`язки командира частини. Повідомлення було підписано 05.05.2015 року та особисто ОСОБА_5 передано старшому прокурору військової прокуратури Житомирського гарнізону Григорчуку О.А. у службовому кабінеті останнього, у середині травня 2015 року (після свят). Точну дату передачі повідомлення свідок не пам`ятає.
Вислухавши пояснення ОСОБА_1 , прокурора, свідка, дослідивши матеріали справи, суддя прийшов до наступних висновків.
Відповідно до Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення відповідальності військовослужбовців, надання командирам додаткових прав та покладення обов`язків в особливий період» від 05.02.2015 року №158-VІІ, Кодекс України про адміністративні правопорушення було доповнено ст. 17216, яка передбачає відповідальність за бездіяльність військової влади а саме: умисне невжиття заходів щодо припинення злочину, що вчиняється підлеглим, або ненаправлення військовою службовою особою до органу досудового розслідування повідомлення про підлеглого, який вчинив кримінальне правопорушення, а також інше умисне невиконання військовою службовою особою покладених на неї службових обов`язків.
Вищезазначений Закон набрав чинності 05.03.2015 р.
Відповідно до ст. 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.
Згідно ст. 8 КУпАП особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення. Закони, які пом`якшують або скасовують відповідальність за адміністративні правопорушення, мають зворотну силу, тобто поширюються і на правопорушення, вчинені до видання цих законів. Закони, які встановлюють або посилюють відповідальність за адміністративні правопорушення, зворотної сили не мають.
З проколу вбачається, що діяння, які містять ознаки злочинів передбачених ч. 2 ст. 407 КК України вчинені військовослужбовцями в/ч ПП 0796 ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 у період з грудня 2014 року по лютий 2015 року.
Згідно п. 2.16.3 Інструкції про порядок надання доповідей і донесень про події, кримінальні правопорушення, адміністративні корупційні правопорушення, порушення військової дисципліни та їх облік у Міністерстві оборони України та Збройних Силах України, затвердженої Наказом Міністра оборони України від 02.07.2013 року №444, встановлено наступне: «У разі набуття ознак кримінального правопорушення у діях військовослужбовця щодо самовільного залишення військової частини або місця служби командири військових частин протягом робочого дня письмово повідомляють про це керівника органу досудового розслідування та начальника органу управління Військової служби правопорядку, у зоні діяльності якого дислокована військова частина».
Наказом командира військової частини ПП №В0796 від 13.11.2014 року №26 на ОСОБА_1 покладено виконання обов`язків командира частини (а.с. 22).
Згідно наказу командира в/ч ПП НОМЕР_1 від 06.01.2015 року №3, ОСОБА_1 відбув у щорічну відпустку з 06.01.2015 року по 14.02.2015 року (а.с. 23), а згідно наказу від 17.02.2015 року №39 він приступив до виконання службових обов`язків (а.с. 24)
У період відсутності ОСОБА_1 виконання обов`язків командира військової частини було покладено на майора ОСОБА_6 . За таких обставин, саме він був зобов`язаний вжити заходів до своєчасного повідомлення органів досудового слідства про факти самовільного залишення частини сержантом ОСОБА_3 06.01.2015 року та солдатом ОСОБА_4 29.01.2015 року.
З урахуванням періоду часу коли тимчасове виконання обов`язків командира в/ч ПП 0796 покладалось на ОСОБА_1 , суд дійшов висновку, що він не вжив заходів до своєчасного повідомлення про самовільне залишення військової частини підлеглим військовослужбовцем ОСОБА_2 у період з 24.12.2014 року по 05.01.2015 року
Враховуючи, що Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення відповідальності військовослужбовців, надання командирам додаткових прав та покладення обов`язків в особливий період» від 05.02.2015 року, яким КУпАП було доповнено ст. 17216 набрав чинності 05.03.2015 року, суд не вбачає підстав для застосування його до ОСОБА_1 , оскільки чинне законодавство України виключає зворотню дію в часі закону, що встановлює відповідальність особи.
Крім того, суд зазначає, що склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 17216 КУпАП, не встановлює відповідальність за несвоєчасне направлення військовою службовою особою до органу досудового розслідування повідомлення про підлеглого, який вчинив кримінальне правопорушення. Підставою для адміністративної відповідальності є лише не направлення такого повідомлення.
З матеріалів справи вбачається, що 05.05.2015 року в/ч НОМЕР_1 за підписом ОСОБА_1 на адресу військового прокурора Житомирського гарнізону направлено письмове повідомлення вих. №1584 про 14 фактів самовільного залишення частини військовослужбовцями, серед яких ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 (а.с. 49)
Відправлення зазначеного повідомлення підтверджується журналом реєстрації вихідної кореспонденції в/ч ПП НОМЕР_1 (копія а.с.50), оригінал якого оглянуто у судовому засіданні, а також показами свідка ОСОБА_5 .
З копії рапорту про виявлення кримінального правопорушення від 04.06.2015 року, складеного старшим прокурором військової прокуратури Житомирського гарнізону Григорчуком О.А. на адресу військового прокурора Житомирського гарнізону, вбачається, що факти вчинення кримінальних правопорушень військовослужбовцями в/ч ПП 0796 виявлено на підставі повідомлення військової частини.
Протокол відносно ОСОБА_1 за ст. 17216 КУпАП складено 05.06.2105 року.
Таким чином, на момент складання протоколу про адміністративне правопорушення повідомлення про вчиненні підлеглими злочини було направлено військовому прокурору Житомирського гарнізону.
Порушення командуванням військової частини строку повідомлення, визначеного п. 2.16.3 Інструкції від 02.07.2013 року №444, може бути підставою лише для притягнення винних осіб до дисциплінарної відповідальності.
Враховуючи обставини справи та надані докази, суд вважає безпідставним посилання прокурора у протоколі від 05.06.2015 року на умисні дії ОСОБА_1 щодо неповідомлення про три факти вчинення злочинів військовослужбовцями, виходячи з наступного.
Судом встановлено, що в межах строку, визначеного п. 2.16.3 Інструкції від 02.07.2013 року №444, ОСОБА_1 зобов`язаний був направити повідомлення про одного військовослужбовця - сержанта ОСОБА_2 .
Крім того, суд вбачає не дії, а бездіяльність ОСОБА_1 , що тривала до 05.05.2015 року. При цьому його умисел, спрямований на приховування злочинів підлеглих осіб, прокурором не доведено. Повідомлення направлялись як до військової служби правопорядку, так і до військової прокуратури. Отже, підстави кваліфікувати бездіяльність ОСОБА_1 за ст. 17216 КУпАП як умисне невиконання військовою службовою особою покладених на неї службових обов`язків, також відсутні.
Таким чином, судом встановлено, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 17216 КУпАП, що на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП виключає провадження у справі про адміністративне правопорушення.
Відповідно до положень ст.284 КУпАП за наявності обставин, передбачених ст.247 КУпАП виноситься постанова про закриття провадження у справі.
Керуючись ст.ст. 247, 278, 284, 294 КУпАП, суддя
ПОСТАНОВИВ:
Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 закрити за відсутністю складу адміністративного правопорушення передбаченого ст. 17216 КУпАП.
Постанова може бути оскаржена до Апеляційного суду Житомирської області через Новоград-Волинський міськрайонний суд протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя А.В. Помогаєв