П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 524/5645/15-п

29.07.2015 року Автозаводський районний суд м. Кременчука Полтавської області

у складі головуючого судді : Олейнікової Г.М.

при секретарі Вобліковій І.О.

за участю прокурора Романова Я.В.

захисника ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду м. Кременчука Полтавської області адміністративний матеріал, який поступив з прокуратури м. Кременчука Полтавської області про притягнення ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, працюючого начальником управління житлово-комунального господарства виконавчого комітету Кременчуцької міської ради, проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_1,

до адміністративної відповідальності за ст. 172-7 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

В протоколі про адміністративне правопорушення ,складеного 06 липня 2015 року заступником прокурора прокуратури міста Кременчука Полтавської області ОСОБА_3О, зазначено , що на підставі рішення Кременчуцької міської ради Полтавської області «Про реорганізацію міського комунального підприємства «Кременчукенерго» від 25.05.2010року, міське комунальне підприємство «Кременчукенерго» реорганізовано шляхом приєднання до комунального підприємства «Благоустрій Кременчука». Засновником і власником комунального підприємства є територіальна громада м. Кременчука в особі Кременчуцької міської ради.

Управління підприємством здійснює його керівник, який призначається та звільняється з посади міським головою.

На КП «Благоустрій Кременчука», згідно штатного розпису підприємства на 2014 рік, передбачено 36 посад працівників, у тому числі: керівники, спеціалісти та службовці.

Згідно наказу (розпорядження) директора КП «Благоустрій Кременчука» про переведення на іншу роботу № БК/К-00135К від 01.06.2010 року , начальника планово-економічного відділу ОСОБА_2 переведено на посаду заступника директора з економічних питань.

Відповідно до розпорядження власника підприємства від 01.09.2014 року № 230-кв «Про виконання обовязків ОСОБА_2В.», покладено тимчасове виконання обовязків генерального директора підприємства на заступника генерального директора з економічних питань ОСОБА_2

Розпорядженням власника підприємства від 25.11.2014 року № 297-кв «Про призначення на посаду ОСОБА_2В.», генеральним директором підприємства призначено ОСОБА_2

Розпорядженням власника підприємства від 18.02.2015 року № 34-кв «Про звільнення з посади ОСОБА_2В.», ОСОБА_2 звільнено з посади генерального директора підприємства.

Відповідно до підпункту «а» п. 2 ч. 1 ст. 4 Закону України «Про засади запобігання і протидії корупції» (який діяв на момент учинення правопорушення), до субєктів відповідальності за корупційні правопорушення належать посадові особи юридичних осіб публічного права, які не зазначені в пункті 1 частини першої цієї статті.

Згідно ч. 2 ст. 81 Цивільного кодексу України, юридична особа публічного права створюється розпорядчим актом Президента України, органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування.

Отже, ОСОБА_2, перебуваючи з 01.06.2010 року на посаді заступника генерального директора, з 01.09.2014 року на посаді виконуючого обовязки генерального директора, а з 25.11.2014 року по 18.02.2015 року на посаді генерального директора КП «Благоустрій Кременчука», є субєктом відповідальності за корупційне правопорушення.

Згідно з наказом підприємства від 11.01.2010 року про прийняття на роботу, ОСОБА_4 з 01.01.2010 прийнята на посаду інженера з організації та нормування праці підприємства.

На підставі наказу підприємства від 08.01.2014 року № БК/К-03к про прийняття на роботу, ОСОБА_4 переведена за її заявою на посаду начальника планово - економічного відділу підприємства.

Відповідно до посадових інструкцій заступника генерального директора з економічних питань та начальника планово-економічного відділу установлено, що начальник планово-економічного відділу знаходиться у безпосередньому підпорядкуванні заступника директора з економічних питань (п. 1.3 Інструкції начальника ПЕВ).

Статтею 9 Закону України «Про засади запобігання і протидію корупції» (який діяв на момент учинення правопорушення), встановлювались обмеження щодо роботи близьких осіб, згідно яких особи, зазначені у підпунктах «а», «в»-ж» пункту І та підпункті «а» пункту 2 частини першої статті 4 цього Закону, не могли мати у безпосередньому підпорядкуванні близьких їм осіб або бути безпосередньо підпорядкованими у зв'язку з виконанням повноважень близьким їм особам.

У той же час, безпосереднє підпорядкування, відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону відносини прямої організаційної або правової залежності підлеглої особи від її керівника, в тому числі через вирішення (участь у вирішенні) питань прийняття на роботу, звільнення з роботи, застосування заохочень, дисциплінарних стягнень, надання вказівок, доручень, контролю за їх виконанням.

До заходів, спрямованих на запобігання і протидію корупції, згідно ст. 14 Закону (який діяв на момент учинення правопорушення), є урегулювання конфлікту інтересів, який полягає в тому, що зазначені у пункті 1 та підпунктах «а», «б» пункту 2 частини першої статті 4 цього Закону, зобовязані:

1) уживати заходів щодо недопущення будь-якої можливості виникнення конфлікту інтересів;

2) невідкладно у письмовій формі повідомляти безпосереднього керівника про наявність конфлікту інтересів.

Разом із тим, згідно ч. 1 ст. 1 Закону (який діяв на момент учинення правопорушення), конфлікт інтересів суперечність між особистими майновими, немайновими інтересами особи чи близьких їй осіб та її службовими повноваженнями, наявність якої може вплинути на обєктивність або неупередженість прийняття рішень, а також на вчинення чи невчинення дій під час виконання наданих їй службових повноважень.

Близькі особи чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, рідний брат, рідна сестра, дід, баба, прадід, прабаба, внук, внучка, правнук, правнучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, особа, яка перебуває під опікою або піклуванням, а також особи, які спільно проживають, повязані спільним побутом і мають взаємні права та обовязки із субєктом, зазначеним у частині першій статті 4 цього Закону, в тому числі особи, які спільно проживають, але не перебувають у шлюбі.

Проте, ОСОБА_2, перебуваючи з 08.01.2014 року по 01.09.2014 року на посаді заступника генерального директора з економічних питань, і, будучи відповідно до підпункту «а» п. 2 ч. 1 ст. 4 Закону України «Про засади запобігання і протидії корупції», субєктом відповідальності за корупційне правопорушення, а саме: посадовою особою юридичної особи публічного права, здійснював керівництво діяльністю планово-економічного відділу, що очолювала ОСОБА_4, яка, згідно заяви про видачу паспорта форми 1, є його матірю, та, при цьому, всупереч ч. 1 ст. 14 Закону, в зазначений період, не повідомив про наявність конфлікту інтересів.

Крім того, ОСОБА_4 наказом генерального директора КП «Благоустрій Кременчука» № 251 від 28.08.2014 року «Про преміювання», який завізовано ОСОБА_2, виплачено 1000 гривень премії.

Згідно інформації КП «Благоустрій Кременчука», в період із 08.01.2014 року по 01.09.2014 року письмове повідомлення від ОСОБА_2 про наявність конфлікту інтересів не надходило.

Таким чином, факт безпосереднього підпорядкування начальника планово- економічного відділу ОСОБА_4 заступнику генерального директора з економічних питань ОСОБА_2 та його участь у вирішенні питань, повязаних із виконанням службових обовязків начальником планово- економічного відділу ОСОБА_4, свідчить про наявність конфлікту інтересів.

Зокрема, існувала суперечність між його службовими повноваженнями, як посадової особи підприємства, та сімейними інтересами, як сина ОСОБА_4, наявність якої могло вплинути на обєктивність рішень чи дій, прийнятих ОСОБА_2

Відповідно до ч. 1 ст. 21 Закону України «Про засади запобігання і протидії корупції», за вчинення корупційних правопорушень особи, зазначені в частині першій статті 4 цього Закону, притягаються до кримінальної, адміністративної, цивільно-правової та дисциплінарної відповідальності в установленому законом порядку.

ОСОБА_2 у судовому засіданні вину у скоєному адміністративному правопорушенні не визнав і пояснив , що дійсно , ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3 є його матір,ю , 08.01.2014 року вона була переведена наказом генерального директора КП»Благоустрій» на посаду начальника планово- економічного відділу , в той час як він обіймав посаду заступника генеарльного директора з економічних питань , але на вимогу Закону України «Про засади запобігання і протидії корупції» він був зобов,язаний вжиті заходів при виникненні конфлікту інтересів, тобто повідомити, що ОСОБА_4 , яка була призначена на посаду начальника планово- економічного відділу , є його матір,ю , тому 09.01.2014 року він подав службову записку генеральному директору КП «Благоустрій Кременчука» ОСОБА_5 , відносно того , що на посаду начальника планово- економічного відділу була переведена його мати ОСОБА_4І, яка безпосередньо , так як він є заступником генерального директора з економічних питань підпорядковується йому , тому можливий конфлікт інтересів, тобто він вжив заходів передбачених антикорупційним законодавством . Службова записка була отримана секретарем КП «Благоустрій Кременчука»ОСОБА_6 09.01.2014 року , про що свідчить її відмітка на копії службової записки , більш того генеральним директором ОСОБА_5 була накладена резолюція на його службовій записці , а саме « принято к сведению , действия и принятия решений взяты под личный контроль, датована 09.01.2014 року і є підпис і зазначено прізвище ОСОБА_5 .» . Крім того , у нього особисто відбулась розмова з генеральним директором КБ «Благоустрій Кременчука» ОСОБА_5 з вищевказаного приводу , під час якої було підтверджено зміст та порядок дій зазначеної резолюції . Коли його викликали до прокуратури , ніхто не запитував про наявність цієї службової записки , також він не знав чому його викликають до прокуратури . Будь- які документи , звіти , які виходили з планово- економічного відділу затверджувались тільки генеральним директором підприємства . Інструкція з діловодства на підприємстві не розроблялась , всі документі , які надходять до канцелярії реєструвались у журналі вхідної кореспонденції , документи внутрішньо характеру не реєструвались у журналі , також журнал реєстрації внутрішньої кореспонденції на підприємстві не вівся . Секретарем Савченко Н.В. йому було повідомлено , що на поданій ним службовій записці накладена резолюція генеральним директором ,він попрохав її зробити копію службової записки з резолюцією генерального директора , йому ОСОБА_6 зробила і віддала копію службової записки ,де знаходиться оригінал йому невідомо , оскільки йому юрист підприємства повідомив , що є конфлікт інтересів, то він для себе і зробив копію службової записки. Службові записки на час його роботи у журналі вхідної кореспонденції не реєструвались.

Суд заслухавши доводи прокурора, особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, його захисника, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, приходить до наступних висновків:

Диспозицією ст.. 172-7 КУпАП в редакції яка діяла відповідно до вимог Закону України від 7 квітня 2011 р. № 3207-VI «Про внесення змін до деяких законодавчих актів щодо відповідальності за корупційні правопорушення», до деяких законодавчих актів внесено зміни, а саме до Кодексу України про адміністративні правопорушення, Кримінального кодексу України, Кримінально-процесуального кодексу України. Зокрема КУпАП доповнено Главою 13-А «Адміністративні корупційні правопорушення», передбачено притягнення до адміністративної відповідальності за неповідомлення особою безпосереднього керівника у випадках, передбачених законом, про наявність конфлікту інтересів. Суб»єктом даного правопорушення відповідно до примітки 1 вищевказаної статті є особи, зазначені в п.1, підпунктах « а, б» п. 2 ч.1 ст. 4 Закону України « Про засади запобігання протидії корупції»

Об,єктивна сторона даного правопорушення полягає в бездіяльності особи , яка знала про наявність особистих інтересів чи обставин , які можуть вплинути на об,єктивність або неупередженість прийняття рішень , привести до невиконання або неналежного виконання своїх посадових обов,язків, тому зобов.язана повідомити про це своєму керівникові , однак не зробила цього.

У силу ст.1 Закону України «Про засади запобігання та протидії корупції» корупційним правопорушенням визнається умисне діяння, що містить ознаки корупції, вчинене її суб'єктом, за яке законом установлено, з поміж іншого, адміністративну відповідальність.

Згідно з цією ж правовою нормою конфлікт інтересів визначений, зокрема, як суперечність між особистими майновими, інтересами особи та її службовими повноваженнями, наявність якої може вплинути на об'єктивність або неупередженість прийняття рішень, а також на вчинення чи невчинення дій під час виконання наданих їй службових повноважень.

Отже, особисті інтереси суб'єкта корупційних дій мають не просто не співпадати, а створювати конфлікт з інтересами того органу державної влади або місцевого самоврядування, в якому така особа здійснює діяльність.

Із досліджених у судовому засіданні матеріалів справи , убачається, що ОСОБА_2 з 08.01.2014 року по 01.09.2014 року згідно наказу № БК/К-00136К від 01.06.2010 року, перебував на посаді заступника генерального директора з економічних питань КП «Благоустрій Кременчука» , і тому відповідно до підпункту «а» п. 2 ч. 1 ст. 4 Закону України «Про засади запобігання і протидії корупції»є субєктом відповідальності за корупційне правопорушення, а саме: посадовою особою юридичної особи публічного права і тому він з урахуванням вимог ст..14 ч.1 п.2 вищевказаного Закону зобов,язаний був невідкладно у письмовій формі повідомляти безпосереднього керівника про наявність конфлікту інтересів, що ним і було зроблено , оскільки у матеріалах справи ( а.с.52) є копія службової записки від ОСОБА_2 на ім,я генерального директора КП «Благоустрій Кременчука» ОСОБА_5 про те , що йому стало відомо , що згідно наказу останнього на посаду начальника планово- економічного відділу КП «Благоустрій Кременчука» переведено ОСОБА_4 , яка є матір,ю ОСОБА_2В, а посада начальника планово- економічного відділу підприємства підпорядковується посаді заступника генерального директора з економічних питань , що може спричинити конфлікт інтересів . У зв,язку з цим ОСОБА_2 письмово доводе до відома генерального директора ОСОБА_5 інформацію про наявність конфлікту інтересів , як того вимагає антикорупційне законодавство України . Службова записка датована 09.01.2014 року , є у нижньому правому кутку напис «отримано 09.01.2014 року підпис ОСОБА_6 « свідок ОСОБА_7 (дошлюбне прізвище ОСОБА_6 ) у судовому засіданні підтвердила той факт, що дійсно вона у 2014 році працювала інспектором відділу кадрів і за сумісництвом секретарем керівника у КП «Благоустрій Кременчука» і точну дату не пам,ятає, а саме взимку 2014 року , приймала від ОСОБА_2 службову записку і її рукою написано коли вона отримана , її підпис і прізвище на копії записки, яка була у ОСОБА_2 , службова записка нею не була зареєстрована у журналі вхідної кореспонденції , оскільки у ньому реєструвалась кореспонденція , яка надходила на підприємство від третіх осіб , журналу реєстрації внутрішньої кореспонденції на підприємстві немає .Вона службову записку ОСОБА_2. передала генеральному директору підприємства ОСОБА_5, який наклав на неї резолюцію і до неї підходив ОСОБА_2 і питав , що з його службовою запискою і просив зробити копію службової записки з резолюцією генерального директора . Дана службова записка , оскільки була взята під особистий контроль генерального директора підприємства залишилась у нього .З інструкцією з діловодства на підприємстві КП»Благоустрій Кременчука»від 27.09.2010 року вона ознайомлена не була і взагалі не знала про те , що на підприємстві існує Інструкція з діловодства.

Свідок ОСОБА_5 у судовому засіданні також підтвердив той факт , що 09.01.2014 року йому письмово ОСОБА_2 було повідомлено про конфлікт інтересів , а саме службовою запискою було доведено про те, що у підпорядкованні ОСОБА_2 у зв,язку з переводом буде знаходиться його мати , ОСОБА_4, він прийняв це до відома і прийняття рішень взяті виконання по службовій записці під свій особистий контроль , тобто виконавцем службової записки був він. Він написав резолюцію на службовій записці ОСОБА_2, і здійснював особистий контроль по службовій записці таким чином , що всі документи , які розроблялись планово- економічним відділом перевірялись ним і якщо не було порушень , то підписувались також ним . Преміювання працівників ІТР входило в компетенцію генерального директора підприємства , це не входило до компетенції заступника генерального директора з економічних питань ,тобто ОСОБА_2 Службову записку ОСОБА_2 він залишив у себе , так як вона стосувалась його , всі документи залишались у нього в кабінеті , або в шухляді , або в робочій папці. ОСОБА_6 на той час працювала секретарем керівника і принесла йому до кабінету службову записку ОСОБА_2 ,після цього він запросив юриста і ОСОБА_2 і вони спілкувались по службовій записці . Журнал реєстрації внутрішніх документів на підприємстві не вівся, з лютого 2012 року він почав працювати генеральним директором КП «Благоустрій Кременчука » до нього був генеральним директором Федорченко , він не бачив Інструкції з діловодства, яка була затверджена Федорченко , він працював до вересня 2014 року , потім звільнився . Між ОСОБА_8 і ОСОБА_2 виникали конфлікти по робочим питанням . Також він вважає що урегулював конфлікт інтересів.

Показання вищевказаних свідків суд відповідно до вимог ст.. 251 КУпАП вважає доказом по справі , про те , що ОСОБА_2 було повідомлено безпосередньо керівництву про конфлікт інтересів , який виник на підприємстві, тобто вимоги встановлені антикорупційним законодавством України ним були виконані .

Із наказу №251 від 28.08.2014 року «Про преміювання» ( а.с. 29) убачається , що ОСОБА_4 і інші працівники підприємства, у тому числі і ОСОБА_2 були преміюванні за оперативне виконання особливо важливих і термінових завдань , за сумлінну працю , даний наказ був виданий і підписаний генеральним директором ОСОБА_5 відповідно до його посадової інструкції , оскільки як встановлено у судовому засіданні саме генеральним директором видавались накази про преміювання працівників підприємства , що підтверджується також контрактом укладеним 09.02.2012 року з Генеральним директором комунального підприємства «Благоустрій Кременчука» ( а.с. 60-63, 66) , також із Розділу 3 Посадової інструкції заступника генерального директора з економічних питань ( а.с. 19-20) , з якою був ознайомлений ОСОБА_2 витікає , що він не мав права видавати накази про преміювання працівників підприємства , а мав тільки право подавати керівництву пропозиції щодо заохочень підлеглих працівників .

Таким чином суд приходить до висновку , що підставою для нарахування та виплати премій працівникам підприємства є наказ керівника , тобто на той час генерального директора ОСОБА_5, а не заступника генерального директора з економічних питань ОСОБА_2 і премія видавалась всім працівникам підприємства на загальних підставах і ОСОБА_4 , як матері заступника генерального директора з економічних питань ніяких додаткових переваг не надавалось.

Суд при розгляді справи також приймає до уваги, що згідно з ст.58 Конституції України закони, які пом'якшують або скасовують відповідальність особи, мають зворотну дію у часі.

У частині 2 статті 8 КУпАП зазначено , що закони, які пом'якшують або скасовують відповідальність за адміністративні правопорушення, мають зворотну силу, тобто поширюються і на правопорушення, вчинені до видання цих законів. Закони, які встановлюють або посилюють відповідальність за адміністративні правопорушення, зворотної сили не мають.

Статтею 1 Закону України «Про запобігання корупції», який відповідно до п.1 Прикінцевих положень набув чинності з 26.10.2014 року , розмежовані потенційний та реальний конфлікти інтересів.

Так, потенційний конфлікт інтересів визначений як наявність у особи приватного інтересу у сфері, в якій вона виконує свої службові чи представницькі повноваження, що може вплинути на об'єктивність чи неупередженість прийняття нею рішень, або на вчинення чи невчинення дій під час виконання зазначених повноважень.

Тоді як реальний конфлікт інтересів має безпосередньо впливати на об'єктивність або неупередженість прийняття рішень, або на вчинення чи не вчинення дій під час виконання зазначених повноважень.

Прикінцевими положеннями названого закону також внесені зміни до ст.172-7 КУпАП, якою передбачена відповідальність за неповідомлення суб'єктом корупційних діянь про наявність у неї реального конфлікту інтересів.

Наведене приводить до висновку , що Закон України»Про запобігання корупції» від 14.10.2014 року який конкретизує поняття «конфлікту інтересів», розмежовує це поняття, зокрема, на потенційний та реальний, а в діючий редакції ст. 172-7 КУпАП передбачає відповідальність лише у разі наявності реального конфлікту інтересів, то слід вважати, що в діючий редакції ст. 172-7 КУпАП пом'якшує відповідальність за адміністративні правопорушення.

Також суд приходить до висновку , що прокурор при складанні протоколу про адміністративне корупційне правопорушення від 06 липня 2015 року не звернув уваги на зміни в законодавстві, зокрема, що Закон України «Про засади запобігання і протидії корупції» в редакції від 7 квітня 2011 року втратив чинність на підставі Закону № 1700-VII від 14.10.2014 року, та на час складання протоколу діяв Закон України «Про запобігання корупції» від 14 жовтня 2014 року, який набув чинності 26.10.2014 року.

В той же час, в раніше діючий редакції, на яку послався прокурор, відповідальність за ст. 172-7 КУпАП передбачалася за неповідомлення безпосереднього керівника у випадках, передбачених законом, про наявність конфлікту інтересів.

Отже, при складанні протоколу про адміністративне правопорушення прокурором не враховані вимоги ч. 2 ст. 8 КУпАП, яка передбачає, що закони, які пом'якшують або скасовують відповідальність за адміністративні правопорушення, мають зворотну силу, тобто поширюються і на правопорушення, вчинені до видання цих законів.

Тому є помилковим посилання прокурора у протоколі про адміністративне правопорушенні про необхідність застосування при розгляді справи Закону України «Про засади запобігання і протидії корупції» в редакції від 7 квітня 2011 року, оскільки він втратив чинність на момент складання протоколу про адміністративне корупційне правопорушення, який був складений 06.07.2015 року , а також з огляду на те, що частина 1 статті 172-7 КУпАП (в діючий редакції) пом'якшує відповідальність за адміністративні правопорушення за неповідомлення особою у встановлених законом випадках та порядку про наявність у неї конфлікту інтересів, оскільки передбачає адміністративну відповідальність лише у разі реального конфлікту інтересів, а тому поширюється і на правопорушення, вчинені до видання цього закону.

Також суд вважає , що прокурором під час судового розгляду і під час складання протоколу про адміністративне правопорушення не доведена наявність реального конфлікту інтересів в діях ОСОБА_2

Враховуючи сукупність наведених фактів та обставин, суд прийшов до переконання про відсутність в діянні ОСОБА_2 складу адміністративного корупційного правопорушення, що відповідно до ст. 247 ч.1 п.1 КУпАП є наслідком закриття провадження за справою.

Керуючись ст. 247 ч.1 п.1, ст. 283, ст. 284 п. 3 ч. 1, ч. 2 КУпАП, суд ,-

П О С Т А Н О В И В :

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ст. 172-7 КУпАП, закрити у звязку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, його законним представником, адвокатом, потерпілим, його представником або прокурором в апеляційний суд Полтавської області через суд першої інстанції протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя: