Справа № 755/5118/15-п
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"29" травня 2015 р. суддя Дніпровського районного суду м. Києва Яровенко Н.О., розглянувши матеріали, що надійшли з Дніпровського ВДАІ МВС України в м. Києві, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця м. Києва, громадянина України, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1, за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративне правопорушення, -

в с т а н о в и в :

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 (далі - особа, що притягається до адміністративної відповідальності) 01.03.2015 року о 07 годині 00 хвилин, керував автомобілем «Хонда», д.н.з. НОМЕР_1, по Набережному шосе - міст Метро м. Києві, з ознаками алкогольного сп'яніння, а саме: різкий запах алкоголю з порожнини рота, тремтіння пальців рук. Від проходження медичного огляду на стан сп'яніння, у встановленому законом порядку, відмовився у присутності двох свідків, у зв»язку з чим своїми діями порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху.

У судовому засіданні особа, що притягається до адміністративної відповідальності, свою вину у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення не визнав та пояснив, що вважає вказаний протокол сфальсифікованим, оскільки викладені у ньому відомості не відповідають дійсності. 01.03.2015 року о 07 годині 00 хвилин, він керував автомобілем «Хонда», д.н.з. НОМЕР_1, по Набережному шосе - міст Метро м. Києві та його автомобіль зупинив інспектор ДАІ, повідомив, що в автомобілі відчувається запах алкоголю, запитав у нього чи не вживав він спиртне, на що він чесно відповів, що близько 21 год. 00 хв. випив пляшку пива, у зв'язку з чим інспектор повідомив йому, що необхідно пройти медичне обстеження. ОСОБА_1 відповів, що згідно правил огляду йому має бути запропоновано подути у трубку «Драгер», і що він не проти пройти такий огляд, однак їхати до медичного закладу змоги не має, оскільки має їхати в особистих справах. На дані доводи інспектор уваги не звернув та повідомив, що на нього буде складено протокол про адміністративне правопорушення. Інспектор відійшов від нього до дороги, та повернувся через де-який час уже з підписаним протоколом. Також інспектор запропонував вказати йому у протоколі те, що він пив пиво, та продиктував останньому, що необхідно написати, на що він і погодився. Крім того, звернув увагу суду, що з часу коли він випив пиво і до моменту його зупинки інспектором минуло більше 10 годин.

У судовому засіданні захисник особи, що притягається до адміністративної відповідальності, - ОСОБА_2, пояснив суду, що складений протокол вважає таким, що не відповідає вимогам КУпАП, враховуючи відсутність доказів, які в контексті положень ст. 251 КУпАП, яка регламентує відомості, що можуть бути належними доказами в ході підтвердження тих чи інших обставин, складання останнього без дотримання положень ст.ст. 254, 256, 266 КУпАП, інструкції з оформлення матеріалів інспекторами та порядку огляду водіїв на стан сп'яніння, у зв"язку з чим вина ґрунтується на припущеннях, що прямо суперечить ст. 62 Конституції України, а тому справа підлягає закриттю на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Тож, суд, дослідивши матеріали адміністративної справи, у відповідності до положень ст. 252 КУпАП, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, приходить до наступного.

Статтями 251, 280 КУпАП, визначено фактичні дані, обставини на основі яких, у визначеному законом порядку, орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення.

Згідно ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп'яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до п. 27 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» від 23 грудня 2005 року № 14 (із змінами, внесеними згідно з постановою Пленуму Верховного Суду України № 18 від 19 грудня 2008 р.), судам слід ураховувати, що відповідальність за ст. 130 КпАП стан сп'яніння встановлюють шляхом огляду правопорушника. Якщо водій ухилявся від огляду, то відповідні його дії та ознаки сп'яніння необхідно зафіксувати в протоколі про адміністративне правопорушення, складеному у присутності двох свідків, що є підставою для притягнення порушника до адміністративної відповідальності. Для притягнення до відповідальності за ч.1 ст. 130 КпАП не має значення, протягом якого часу особа, яка перебуває у стані сп'яніння чи під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, керувала транспортним засобом. Правопорушення вважають закінченим з того моменту, коли останній почав рухатись.

Відповідно до загальних положень ПДР, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 р. N 1306, правила відповідно до Закону України "Про дорожній рух" встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Учасники дорожнього руху зобов'язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими. Кожний учасник дорожнього руху має право розраховувати на те, що й інші учасники виконують ці Правила. Дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров'ю громадян, завдавати матеріальних збитків.

Згідно п. 2.5 ПДР, водій повинен на вимогу працівника міліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп'яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Так, будучи допитаним у судовому засіданні з дотриманням імперативних положень Кодексу України про адміністративне правопорушення та безпосередньо положень Глав 21, 22 останнього, інспектор Поцубей С.О. пояснив суду, що 01.03.2015 року о 07 годині 00 хвилин, ним був зупинений водій,я кий керував автомобілем «Хонда», д.н.з. НОМЕР_1, по Набережному шосе - міст Метро м. Києві, з ознаками алкогольного сп'яніння, а саме: різкий запах алкоголю з порожнини рота, тремтіння пальців рук, від проходження медичного огляду на стан сп'яніння, у встановленому законом порядку, він відмовився у присутності двох свідків, у зв»язку з чим своїми діями порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху, тож ним було складено даний протокол про адміністративне правопорушення. Надати водію можливсть пройти огляд на приладі «Драгер» змоги не має, бо останній перебуває у відділку ДАІ, а у нього відсутній.

В свою чергу, згідно ч. 1 ст. 272 КУпАП, як свідок у справі про адміністративне правопорушення може бути викликана кожна особа, про яку є дані, що їй відомі які-небудь обставини, що підлягають установленню по даній справі.

Тобто, враховуючи положення ст. ст. 251, 272 КУпАП, джерелами доказів є показання, тобто відомості, які надаються в усній або письмовій формі під час допиту свідком, за таких умов суд вважає за можливе врахувати письмові покази свідків, що містяться у справі.

Будучи допитаним у судовому засіданні та попередженим про кримінальну відповідальність за завідомо не правдиві показання свідок ОСОБА_3 пояснив суду, що 01.03.2015 року був зупинений інспектором, який запропонував йому підписати протокол про адміністративне правопорушення та пояснення, на що він погодився, однак самого порушника він не бачив взагалі.

У судове засіданні не з»явився свідок ОСОБА_4, судові повістки повернулися до суду з відміткою УДППЗ «Укрпошта» «за закінченням терміну зберігання», тож суд вважає за можливе надати оцінку обставинам шляхом аналізу його письмових пояснень, а саме з останніх слідує, що 01.03.2015 року він був зупинений інспектором о 07 год. 10 хв. по вул. Набережне шоссе - міст Метро та став свідком того, як водій ухилявся від проходження огляду на стан сп»яніння (а.с. 3).

Також суд, виходячи з положень ст. 251 КУпАП, вважає за можливе визнати належним та допустимим доказом надані у судовому засіданні показання особи, що притягається до адміністративної відповідальності, свідка та інспектора, оскільки вони підтверджують фактичні дані, обставини на основі яких, у визначеному законом порядку встановлюється наявність/відсутність адміністративного правопорушення.

За таких умов, суд враховуючи показання свідка ОСОБА_3 вважає доведеним факт того, що так звані свідки правопорушення, насправді особу імовірного порушника не бачили взагалі, а показання надали зі слів інспектора.

Щодо письмових показань свідка ОСОБА_4, то суд їх не сприймає, оскільки відповідно до ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", якою зобов'язано суди застосовувати при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерела права, суд враховує, що ЄСПЛ притримується у своїх рішення позиції того, що суд вправі обґрунтовувати свої висновки лише тими показаннями, які він сприймав особисто у суді, а у даному випадку письмові показання обох свідків містяться на заготовленому формулярі та написані однієї і тією ж особою, лише містять різні підписи, що свідчить про те, що такі показання є не допустимими.

В свою чергу, згідно ч. 3 ст. 266 КпАП України, у разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан сп'яніння тощо, працівником міліції з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров'я, перелік яких затверджується лише управліннями охорони здоров'я місцевих державних адміністрацій.

Відповідно до правил, передбачених п. 3 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.12.2008 р. №1103 та п. п. 2.1, 2.2, 2.3, 2.4, 2.5 Інструкції про виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного сп'яніння, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров'я України від 9.09.2009 р. №931/666, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 6.10.2009 р. №931/16947, у разі наявності ознак алкогольного сп'яніння, уповноважена особа Державтоінспекції МВС проводить огляд на стан сп'яніння за допомогою спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом. Огляд на стан алкогольного сп'яніння водія транспортного засобу здійснюється уповноваженими особами Державтоінспекції МВС, які мають спеціальні звання та пройшли відповідну підготовку. При цьому використовуються спеціальні технічні засоби, які мають, зокрема, свідоцтво про державну реєстрацію та свідоцтво про повірку. Огляд на стан сп'яніння проводиться з дотриманням інструкції з експлуатації технічного засобу та фіксацією результатів на паперових та електронних носіях, якщо спеціальний технічний засіб має такі функції. Перед проведенням огляду на стан сп'яніння уповноважена особа Державтоінспекції МВС інформує особу, яка підлягає огляду на стан сп'яніння, про порядок застосування спеціального технічного засобу та на її вимогу надає свідоцтво про державну реєстрацію та свідоцтво про його повірку.

Між тим, даних про те, який спеціальний технічний засіб (марка та номер приладу Драгер) має бути застосований співробітником ДАІ при проведенні огляду водія на стан алкогольного сп'яніння на місці зупинки транспортного засобу, а також копії свідоцтва про його державну реєстрацію та свідоцтво про його перевірку, в протоколі про адміністративне правопорушення, так і в інших матеріалах справи немає.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 265-2, ч. 1 ст. 266 КПК України, у разі наявності підстав вважати, що водієм вчинено порушення, передбачені, зокрема, частинами 1, 2, 3 і 4 статті 130 цього Кодексу, працівник відповідного підрозділу МВС України, що забезпечує безпеку дорожнього руху, тимчасово затримує транспортний засіб шляхом блокування або доставляє його для зберігання на спеціальний майданчик чи стоянку (якщо розміщення затриманого транспортного засобу суттєво перешкоджає дорожньому руху), в тому числі за допомогою спеціального автомобіля евакуатора. Про тимчасове затримання робиться відповідний запис у протоколі про адміністративне правопорушення.

Особи, які керують, зокрема, транспортними засобами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного сп'яніння, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами та оглядові на стан алкогольного сп'яніння.

Однак, у даному випадку, вказаних вимог посадовими особами ДАІ дотримано не було, а не здійснення тимчасового затримання свідчить про те, що сам інспектор не був однозначно переконаний в тому, що водій дійсно знаходиться в стані сп'яніння.

Також ст. 62 Конституції України зазначає, що вина особи, яка притягується до відповідальності, має бути доведена належним чином, а не ґрунтуватися на припущеннях.

При цьому, відповідно до положень ст. 251 КУпАП, ст. 62 Конституції України вважає такими, що не можуть бути визнані належними та допустимими доказами відомості, що містяться у протоколі про адміністративне правопорушення, у зв"язку з їх не відповідністю нормам ст. 256 КУпАП, положенням Інструкції з оформлення працівниками Державтоінспекції МВС матеріалів про адміністративні порушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 24 квітня 2009 року за № 374/16390), затвердженій наказом Міністерства внутрішніх справ України № 77 від 26.02.2009 року та Інструкції з питань діяльності підрозділів дорожньо-патрульної служби Державтоінспекції МВС (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 26 червня 2009 року за N 576/16592), затвердженій наказом Міністерства внутрішніх справ України № 111 від 27.03.2009 року та виходячи з того, що сам по собі протокол про адміністративне правопорушення не може бути беззаперечним доказам вини особи в тому чи іншому діяння, оскільки не являє собою імперативного факту доведеності вини особи, тобто є сумнівним, однак наявність сумнівів не узгоджується із стандартом доказування "поза розумним сумнівом" (рішення від 18 січня 1978 року у справі "Ірландія проти Сполученого Королівства" (Ireland v. the United Kingdom), п. 161, Series A заява № 25), який застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть "випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту".

Будь-яких інших доказів суду надано не було.

За таких обставин, враховуючи вищевикладене, суд, у відповідності до положень ст. 252 КУпАП, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, з урахуванням положень ст. 251 КУпАП та вимог Інструкції, вважає, що у діях особи, що притягається до адміністративної відповідальності відсутній склад адміністративного правопорушення передбачений ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за умови відсутністі події і складу адміністративного правопорушення.

У зв'язку з чим, дане адміністративне провадження, з урахуванням вимог п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, підлягає закриттю, а судовий збір не підлягає стягненню з особи, що притягається до адміністративної відповідальності, у зв'язку з встановленням обставин визначених п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 1, 6, 33-35, 130, 221, 245, 247, 251, 252, 268, 272, 280, 321 Кодексу України про адміністративне правопорушення, -

п о с т а н о в и в:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративне правопорушення, - закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення.

Апеляційна скарга подається до Апеляційного суду м. Києва через Дніпровський районний суд м. Києва.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

С у д д я: Н.О. Яровенко