АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 33/774/404/15 Головуючий у першій інстанції: ОСОБА_1
Категорія: ч.1 ст. 172-6 КУпАП Головуючий у другій інстанції: ОСОБА_2
ПОСТАНОВА

Іменем України

28 липня 2015 року суддя апеляційного суду Дніпропетровської області Піскун О.П., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпропетровську, за участюпрокурораСтепанова І.Л.,ОСОБА_3 та його захисника адвоката ОСОБА_4,апеляційну скаргу першого заступника прокурора Дніпропетровської області старшого радника юстиції ОСОБА_5 на постанову Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 16 червня 2015 року у справі про адміністративне правопорушення, якою відносно

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, працюючого начальником лабораторії з контролю якості та нових технологій Служби автомобільних доріг у Дніпропетровській області, паспорт серія АМ 432039, виданий Самарським РВ ДМУ УМВС України в Дніпропетровській області 25 червня 2015 року, ІПН НОМЕР_1, проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2,

провадження у справі про адміністративне корупційне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 172-6 КУпАП закрито у звязку з відсутністю складу адміністративного правопорушення,-

В С Т А Н О В И Л А:

Відповідно до протоколу про адміністративне корупційне правопорушення від 30 березня 2015 року, ОСОБА_3 будучи посадовою особою юридичної особи публічного права, субєктом корупції та декларування вчинив адміністративне корупційне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 172-6 КУпАП, а саме в порушення вимог ч.1 ст. 12 Закону України «Про засади запобігання і протидії корупції» несвоєчасно подав за місцем роботи (служби) декларацію про майно, доходи, витрати і зобовязання фінансового характеру за 2013 рік за формою, додається до Закону України «Про засади запобігання і протидії корупції».

Постановою Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 16 червня 2015 року відносно ОСОБА_3 провадження у справі про адміністративне корупційне правопорушення, передбачене ст. 172-6 КУпАП закрито у звязку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Своє рішення суд першої інстанції мотивував тим, що хоч іШкуринський Ю.Б. є посадовою особою юридичної особи публічного права, яка постійно обіймає посаду в державній організації, пов'язану виконанням організаційно-розпорядчих функцій, та є суб'єктом відповідальності за корупційні правопорушення, відповідно до підпункту «а» пункту 2 частини 1 статті 4 Закону країни «Про засади запобігання і протидії корупції», але виходячи з того, що про вказану обставину йому розяснено не було і про обовязок подавати за місцем роботи декларацію він не був обізнаний своєчасно, суд і прийшов до висновку, що в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст.. 172-6 ч. 1 КУпАП.

Не погоджуючись з вищевказаною постановою, першим заступником прокурора Дніпропетровської області старшим радником юстиції ОСОБА_5 подана апеляційна скарга в якій він просить постанову Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 16 червня 2015 року скасувати та прийняти нову постанову, якою визнати ОСОБА_3 винним у вчиненні адміністративного корупційного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 172-6 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу розміром у десяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян.

В обґрунтування апеляційної скарги прокурор вважає, що постанова суду винесена з порушенням норм матеріального та процесуального права. При цьому апелянт вважає, що судом першої інстанції безпідставно було закрито провадження по справі, оскільки вина ОСОБА_3 в повній мірі доведена матеріалами адміністративної справи. На думку апелянта ОСОБА_3 були доведені до відома вимоги Закону України «Про засади запобігання і протидії корупції» та він усвідомлював протиправний характер своїх дій в звязку з чим у ОСОБА_3 вбачається склад адміністративного корупційного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 172-6КУпАП.

В судовому засіданні апеляційного суду прокурорСтепанов І.Л.просив скасувати постанову суду першої інстанції, визнати ОСОБА_3Б винним у вчиненні адміністративного корупційного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 172-6 КУпАП та закрити провадження по справі на підставі п.7 ст.247 КУпАП.

У судовому засіданні апеляційного суду ОСОБА_3 та його захисник ОСОБА_4 просили залишити постанову суду першої інстанції без змін, а апеляційну скаргу першого заступникапрокурора Дніпропетровської області ОСОБА_5 без задоволення.

Суд апеляційної інстанції, вислухавши учасників судового розгляду, вивчивши матеріали справи, проаналізувавши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах апеляційної скарги, дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Доводи прокурора, викладені в апеляційній скарзі, про незаконність та необґрунтованість постанови місцевого суду є безпідставними.

Так, давши правильний аналіз норм чинного антикорупційного законодавства України, районний суд дійшов обґрунтованого висновку про те, що субєктивна сторона повязаного з корупцією адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, характеризується наявністю вини у формі умислу.

Перевіривши, з дотриманням вимог ст. 252 КУпАП, наявні по справі докази на їх допустимість, належність та достатність, в контексті ст. 251 КУпАП, суд першої інстанції правильно встановив, що начальник лабораторії з контролю якості та нових технологій Служби автомобільних доріг у Дніпропетровській області не був належним чином попереджений та достовірно не знав про передбачений ч. 1 ст. 12 Закону України Про засади запобігання і протидії корупції обовязок подання за місцем роботи до 01 квітня 2014 року декларації про майно, доходи, витрати і зобовязання фінансового характеру за 2013 рік.

Так, в матеріалах справи відсутні будь-які докази, що підтверджували б факт ознайомлення ОСОБА_3 з положеннями Закону України Про засади запобігання і протидії корупції щодо фінансового контролю, в частині обовязку подання за місцем роботи до 01 квітня 2014 року декларації про майно, доходи, витрати і зобовязання фінансового характеру за 2013 рік.

Як вбачається з реєстру ознайомлення працівників Служби автомобільних доріг у Дніпропетровській області з антикорупційним законодавством ОСОБА_3 був ознайомлений лише 13.02.2015 році.(а.с.90-91).

В суді апеляційної інстанції ОСОБА_3 також пояснив, що про необхідність подання декларації про майно, доходи, витрати і зобовязання фінансового характеру за 2013 рік він не знав та його повідомили лише в лютому 2015 року після чого він 20 лютого 2015 року подав вищевказану декларацію. Крім того пояснив, що не тільки його не повідомили про необхідність подання декларації про майно, доходи, витрати і зобовязання фінансового характеру за 2013 рік та ще інших 18 працівників їхньої служби.

Такі ж покази, він зазначав і в своїх письмових поясненняхі стверджував, що не знав про необхідність подачі декларації про майно, доходи, витрати і зобовязання фінансового характеру за 2013 рік (а.с.47-48).

Таким чином, є законним, обґрунтованим та таким, що в повному обсязі підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, в їх сукупності, висновок місцевого суду про відсутність в діянні ОСОБА_3 умислу на порушення вимог фінансового контролю, оскільки останній не усвідомлював протиправний характер своєї бездіяльності та не передбачав її шкідливі наслідки, що в свою чергу виключає наявність субєктивної сторони повязаного з корупцією адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 176-2 КУпАП.

Доводи апеляційної скарги прокурора стосовно того, що Закон України «Про засади запобігання і протидії корупції» був доведений до відома населення шляхом опублікування в офіційних виданнях та є загальнодоступним у мережі інтернет, не спростовують правильність висновків суду першої інстанції, оскільки дані обставини не є беззаперечними доказами ознайомлення ОСОБА_3 з положеннями даного закону в частині вимог фінансового контролю.

Інші доводи апеляційної скарги не ґрунтуються на вимогах закону, оскільки сам факт можливості ОСОБА_3 ознайомитись та бути усвідомленим, про передбачений Законом обовязок декларування, не може свідчити про наявність в його діянні умислу.

Таким чином, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, відносно ОСОБА_3 і дотримавшись при цьому вимог ст. ст. 245, 279, 280 КУпАП, місцевий суд постановив законне і обґрунтоване рішення, а тому суд апеляційної інстанції вважає необхідним апеляційну скаргу прокурора залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції без змін.

Враховуючи викладене та керуючись ст. 294 КУпАП,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу першого заступника прокурора Дніпропетровської області Гладкіх О.- залишити без задоволення.

Постанову Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 16 червня 2015 року, якоювідносно ОСОБА_3 Борисовичапровадження у справі про адміністративне корупційне правопорушення, передбачене ст. 172-6 КУпАП закрито у звязку з відсутністю складу адміністративного правопорушення залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно, остаточна і оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Дніпропетровської області ОСОБА_2