АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 553/624/15-п Номер провадження 33/786/120/15Головуючий у 1-й інстанції Крючко Н.І. Доповідач ап. інст. Кисіль А. М.
Постанова

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 липня 2015 року м. Полтава

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Полтавської області Кисіль А.М. , за участю секретаря Костюченко М.В., прокурора Яроменка Р.О, представника Полтавської митниці Панасенка В.В. , правопорушника ОСОБА_3 та його представника-адвоката Панченко О.О., розглянувши справу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_3 за його апеляційною скаргою на постанову Ленінського районного суду м. Полтави від 27 квітня 2015 року ,

В С Т А Н О ВИ В

Цією постановою

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця та мешканця АДРЕСА_1, українця, громадянина України, одруженого, працюючого водієм у ПП ОСОБА_5,

визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення передбаченого ст.484 МК України та накладено стягнення у вигляді конфіскації на користь держави вилучених товарів - предметів правопорушення, ввезених на територію України з порушенням митних правил загальною вартістю - 132 447,90 грн.

Стягнуто з нього витрати за зберігання 8120 грн.28 коп. на користь Полтавської митниці ДФС.

Згідно із судовим рішенням ОСОБА_3 визнано винним у тому, що він 06 листопада 2014 року перевозив харчові продукти, які не мали відповідного маркування, чим були порушені вимоги ч.2 ст.4 ЗУ «Про державне регулювання імпорту сільськогосподарської продукції», п.1, 3 ст. 38 Закону України «Про безпечність та якість харчових продуктів» при їх переміщенні територією України на суму 132 447,90 грн.

На постанову суду подана апеляція ОСОБА_3 про незгоду із судовим рішенням у якій просив скасувати постанову місцевого суду, а провадження по справі закрити за відсутності даних про порушення ним митних правил. Вказав, що протокол складено з недотримання порядку його складання, суд не прийняв міри до встановлення власника майна і не прийняв доводи ОСОБА_5, що саме він є власником і таке майно не перебувало під митним контролем. Вилучені харчові добавки є харчовими продуктами і митні органи неправильно вказали на їх регуляцію. Вважає за необхідне дослідити предмети митного контролю, оскільки вони мали назву з переводом на українську мову та зобов'язати митницю надати суду вказані товари, викликати певних осіб для допиту їх у якості свідків для спростування доводів суду першої інстанції про вчинене правопорушення.

Заслухавши ОСОБА_3 та його представника адвоката Панченко О.О. про скасування судового рішення, заперечення прокурора Ярошенка Р.О. та представника митниці Панасенка В.В., які вказують на законність постанови суду, перевіривши матеріали справи, вислухавши доводи учасників судового провадження у судових дебатах, приходжу до висновку, що апеляцію слід залишити без задоволення, а постанову суду без зміни з таких мотивів.

Ст.489 МК України визначено обставини, що підлягають з'ясуванню при розгляді справи про порушення митних правил, а саме чи було вчинено адміністративне правопорушення; чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності;

Твердження апелянта ОСОБА_3 про те, що протокол про порушення митних правил складений з недотриманням норм права було предметом перевірки у суді першої інстанції та правильно їх спростовано з наведенням відповідних мотивів з якими слід погодитися.

Згідно із ч.1 ст.494 МК України визначено, що кожний випадок виявлення порушення митних правил відповідною особою митного органу невідкладно складається протокол за встановленою формою.

Даний протокол судом правильно визнаний як доказ і підстав його не приймати апелянт не навів. Складений він уповноваженою особою у встановлені терміни строку, його зміст відповідає усім вимогам закону.

Як вбачається із матеріалів справи ОСОБА_3 в судовому засіданні підтвердив факт отримання ним на складі магазину в м.Полтаві, належного ОСОБА_5 товару - харчових добавок, які у подальшому були вилучені разом з супровідними документами, що не заперечувалося свідченнями ОСОБА_5

Доводи ОСОБА_3 та його захисника щодо відсутності належного процесуального оформлення процедури вилучення товарів є безпідставними і спростовано судом з наведенням відповідних мотивів.

Так, зі змісту протоколу про тимчасове вилучення товарів, транспортних засобів і документів вбачається, що він складений у присутності понятих, зазначено назву товару і їх кількість, вартість, мається підписи осіб, в присутності яких він і був складений, в тому числі і самого ОСОБА_3, що не заперечувалося в судовому засіданні учасниками процесу.

Посилання захисту, що безпідставно кваліфіковані дії винної особи за ст.484 МК України, є неспроможними, оскільки законом передбачено відповідальність за зберігання, придбання чи використання товарів ввезених на митну територію України поза митним контролем або приховуванням від митного контролю. ОСОБА_3 притягнутий до відповідальності безпосередньо за перевезення товарів ввезених з порушенням митних правил, а не за порушення режиму зони митного контролю, в зв'язку з чим дані твердження захисту є невірними і такими, що не відповідають вимогам закону.

В свою чергу, згідно із ч.3 ст. 4 Закону України від 17.07.1997 року № 468/97-ВР «Про державне регулювання імпорту сільськогосподарської продукції», продукти, які продаються населенню з порушенням вказаних вимог вважаються такими, що були ввезені на митну території України із порушенням митних правил.

Посилання ОСОБА_3, що він немає ніякого відношення до порушення митних правил, оскільки він лише був водієм, ніяким чином не спростовують його доводів про дотримання митних правил, оскільки він перевозив такі товари.

Судом такі показання ОСОБА_3 правильно не взято до уваги, оскільки він є суб`єктом даного правопорушення і здійснював дії, які передбачені у диспозиції ст.484 Митного кодексу України - зберігання, перевезення, придбання чи використання товарів ввезених на митну територію України поза митним контролем або з приховуванням від митного контролю.

Згідно із п.1,3 ст.38 Закону України від 23.12.97р. № 771/97-ВР «Про безпечність та якість харчових продуктів» - забороняється обіг харчових продуктів, етикетування яких не відповідає цьому Закону та відповідним технічним регламентам. Усі харчові продукти, що знаходяться в обігу в Україні, етикетуються державною мовою України та містять у доступній для сприймання споживачем формі інформацію та етикетування нефасованих харчових продуктів здійснюється державною мовою України у порядку, встановленому технічними регламентами для певних харчових продуктів.

Також ч.2 ст.4 Закону України від 17.07.97р. № 468/97-ВР «Про державне регулювання імпорту сільськогосподарської продукції», продукти, призначені для продажу населенню, що підпадають під визначення класифікації товарів зовнішньоекономічної діяльності, можуть бути випущені з-під митного контролю на територію України з країн, вільних від карантину, за умови наявності на тарі чи безпосередньо на продукті, відомостей про назву продукту, масу (об'єм), склад, із зазначенням переліку використаних у процесі виготовлення інших продуктів харчування, харчових добавок, барвників тощо, вмісту хімічних речовин або сполук, відомості про енергомісткість, дату граничного строку використання, побічні ефекти споживання або про їх відсутність, назву харчових добавок за їх наявності, місце виготовлення, найменування й адресу виробника та посилання на власника торгової марки. Зазначені відомості мають бути виконані українською мовою.

Згідно із ч.3 ст.4 вищезазначеного закону продукти, які продаються населенню із порушенням вимог, встановлених цією статтею, вважаються такими, що були ввезені в Україну із порушенням митних правил.

За таких підстав митними органами правильно встановлено факт перевезення ОСОБА_3 вказаного у протоколі товару, за якими законодавством України передбачені певні умови обігу.

Факт перевезення вилучених товарів не оспорюються в судовому засіданні самим ОСОБА_3 а тому суд правильно визнав його суб`єктом даного правопорушення.

Поряд з цим, суд правильно відхилив твердження захисника щодо порушення прав ОСОБА_5 як власника вилучених товарів під час всього періоду провадження у даній справі.

Підстав для іншого висновку не вбачається, оскільки відповідно до п.2 ч.1 ст.497 МК України у справах про порушення митних правил поряд з особою, яка притягується до відповідальності за порушення митних правил, можуть брати участь встановлені заінтересовані особи, котрі є власниками товарів, транспортних засобів, а у протоколі про порушення митних правил зазначається відомості про таких осіб. За їх відсутності суди, згідно з п.1 ч.1 ст. 257 МК України, повинні приймати рішення про проведення додаткової перевірки для встановлення власників товарів і транспортних засобів, оскільки за їх відсутності при розгляді справи суд не в змозі забезпечити дотримання прав цих осіб, наданих їм законом визначених ст. 498 МК України.

Вирішуючи питання про власника вказаних товарів суд керувався наявністю чи відсутністю контрактів, на підставі яких вказані товари було переміщено, а у випадках переміщення товарів, у міжнародних поштових відправленнях - Цивільним кодексом України. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною.

Як вбачається з матеріалів справи документами на підтвердження права власності ОСОБА_5 на вилучені товари були накладні на переміщення (т. 1 а.с. 12-14, 20-26) - видаткові накладні(т.1 а.с. 27-32).

Зі змісту цих документів - видаткових накладних: № 535 від 29.10.2014р., № 538 від 29.102014р., №527 від 21.10.2014 р., № 544 від 05.10.2014 р., № 540 від 05.10.2014 р. та № 543 від 05.10.2014 р. вбачається, що ОСОБА_5 є поставщиком товарів, а не їх власником. Вказані накладні не містять підпису покупця та є ксерокопіями, які містять перелік товарів аналогічних за назвами до вилучених товарів, але без зазначення будь-яких родових та особливих їх ознак, які б надавали можливість їх ідентифікувати та встановити належність до інших документів, які мають перелік аналогічних за назвами товарів, та в свою чергу вказують на те, що відправником є ОСОБА_5 - основний склад, а отримувачем товарів є Еліта-Спорт Харків, а не ПП ОСОБА_6, як зазначено у видаткових накладних на дані товари.

Отже, зміст вказаних документів є суперечливим і таким, що не узгоджується між собою. Крім того, зі змісту даних супровідних документів вбачається, що ОСОБА_5 виступає в якості різних суб'єктів цивільно - правових відносин, то як відправник, то як - поставщик, що за відсутності інших правоустановчих документів на товар, не надає можливості встановити, що він є власником даних товарів.

Згідно зі ст.9 Закону про бухгалтерський облік первинні документи для надання їм юридичної сили повинні мати обов'язкові відповідні реквізити.

Враховуючи вимоги закону до первинних документів бухгалтерського обліку, вище перелічені накладні на переміщення та видаткові накладні, не можуть вважатися такими, що мають юридичну силу і доказовість факту належності вилучених товарів правопорушення саме ОСОБА_5

Інші документи про належність даного товару ОСОБА_5 відсутні і він не довів, що є власником майна, а тому його права ніяким чином порушені не були посадовими особами митниці.

Окрім цього, у суді ОСОБА_5 та ОСОБА_3 ставилось клопотання про залучення ОСОБА_5 в якості заінтересованої особи як власника вилученого товару, обґрунтовуючи свої вимоги наданням суду: експрес-накладних, рахунків - фактур, видаткових накладних, а також свідоцтв про державну реєстрацію фізичних осіб підприємців та виписок (витягів) з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб підприємців, в задоволенні яких судом правильно було відмовлено, оскільки документів на підтвердження укладання ним простої форми правочинів, які б засвідчували факт придбання вказаних товарів не було надано.

Предметом даного правопорушення були харчові добавки, які перераховані у протоколі і вартість їх, згідно із висновком експертизи № 160 від 17.12.2014 року, складає 132 447,90 грн. за умови, що склад даних продуктів відповідає маркуванню і нормативній документації. Даний висновок складений уповноваженою на те особою, тому сумнівів у його достовірності та належності не виникає, оскільки він не скасований та не визнаний в установленому законом порядку неналежним чи недопустимим доказом, що у відповідності до положення ст. 495 МК України, надає підстави визнавати його належним доказом по даній справі.

Як вбачається з матеріалів справи ОСОБА_3 також не надано документів на підтвердження того, що склад вилучених продуктів відповідає маркуванню і нормативній документації, а також визначених законодавством дозвільних документів, які підтверджують їх належну якість, безпеку та відповідне маркування українською мовою.

Поряд з цим, твердження апелянта щодо невірного визначення вартості товарів як предметів правопорушення, як таких які були задекларовані та розмитненні в установленому законом порядку, є неспроможними, оскільки вартість товару визначалася експертом, останнім було враховано відсутність документів на дані товари (сертифікатів відповідності чи свідоцтв про визнання відповідності) встановленого зразка, шляхом встановлення знижки у розмірі 10%. Дані висновки узгоджуються із вимогами ч.2 ст. 515 МК України, якою визначено, що експертиза проводиться експертами спеціалізованого митного органу з питань експертного забезпечення, його відокремлених підрозділів та інших установ або окремими спеціалістами, які призначаються посадовою особою митного органу, у провадженні якої знаходиться справа про порушення митних правил.

З огляду на вищевикладене, посилання захисту щодо невідповідності визначення вартості товарів та неналежності і недопустимості висновку експертизи - як доказу по даній справі, є необгрунтованими.

Як вбачається з матеріалів справи, митними органами було виявлено, що частина вилученого товару (харчові добавки) має на упаковках етикетки українською мовою, на яких зазначені реквізити інвойсів, назва виробника.

Судом правильно встановлено, що на етикетках частини вилучених товарів були зазначені назви та адреси фірм: ТОВ «Протеїн плюс», ТОВ «Омега ЛТД», ТОВ «Крайт», ТОВ «Фірма «ОЛТА ЛТД» в зв'язку з чим, у відповідності до вимог ст.510 МК України Полтавською митницею ДФС до даних підприємств були надіслані вимоги про надання інформації та відповідних документів стосовно обставин купівлі товарів, оформлення в митному відношенні товарів згідно зазначених у вимогах інвойсів, надання прибуткових, видаткових накладних, договорів, рахунків та ін.

Із ТОВ «Фірма «ОЛТА ЛТД» до Полтавської митниці надійшли незавірені копії митних декларацій та контрактів (т. 1 а.с. 68-89), інші листи Полтавської митниці ДФС №№ 155/16-70-26, 155/16-70-26, 156/16-70-26, 157/16-70-26 від 25.12.14року повернулись на адресу митниці в зв`язку з відсутністю адресата.

З метою встановлення наявності або відсутності фактів проведення митного оформлення товарів згідно зазначених на упаковках товарів реквізитів інвойсів, на адресу митниць України Полтавською митницею були направлені запити з переліком частини вилучених товарів за вих. № 148/16-70-26 від 24.12.14 (т.1 а.с. 109-110), № 126/10/16-70-26 від 05.02.15 (т. 1 а.с.132-133), № 127/10/16-70-26 від 05.02.15 (т. 1 а.с.136-137 ).

Як вбачається з відповіді Одеської митниці ДФС від 12.01.15 року № 112/7/15-70-26-03 від 12.01.2015 року, підтверджено лише митне оформлення товарів суб`єктом зовнішньоекономічної діяльності ТОВ «Фірма «ОЛТА ЛТД», згідно інвойсів № U252315-ІN від 13.08.14, 919653555 від 04.02.14; ІNV147604 від 31.10.13, 919784807 від 19.02.14, 920554653 від 16.05.14, U242594-ІN від 13.11.14 (т.1 а.с.117-119).

При цьому, інші митниці України повідомили про відсутність фактів оформлення вказаних у переліку товарів на підставі зазначених у листі інвойсів (т. 1 а.с. 111-116,120-131,134-135,138-143).

При аналізі документів, наданих Одеською митницею ДФС та ТОВ «Фірма «ОЛТА ЛТД», встановлено, що в оформлених Одеською митницею ДФС митних деклараціях та інвойсах зазначені лише назва, артикул, вага одиниці, кількість в упаковці (АРТ.7200 Daily Caps-360 шт.*75 капс.). Інші характеристики товару в митних деклараціях та інвойсах відсутні, що не дало можливості достовірно та достеменно ідентифікувати зазначені в них товари (харчові добавки) з предметами правопорушення, вилученими у даній справі.

З огляду на зазначене, частково вилучені предмети правопорушення хоча і містили маркування українською мовою, проте дане маркування не відповідає вимогам Закону України від 17.07.97р. №468/97-ВР «Про державне регулювання імпорту сільськогосподарської продукції».

Таким чином, суд правильно вказав, що неможливо ідентифікувати вилучені Полтавською митницею ДФС предмети правопорушення з товарами згідно даних інвойсів, по яким підтверджено Одеською митницею ДФС митне оформлення.

З метою забезпечення дотримання встановленого законодавством України порядку переміщення товарів через митний кордон України він здійснюється виключно шляхом митного оформлення, обов'язковою частиною якого є подання митної декларації або документа, який відповідно до законодавства замінює його, або супровідних документів, також у випадках визначених законом, що вказує про обов'язковість проведення митного оформлення частини вилучених товарів іноземного виробництва переміщених через митний кордон України, які є предметом даного правопорушення.

Товари переміщені через митний кордон України без митного оформлення вважаються ввезеними на митну територію України з порушенням митних правил, що вказує в свою чергу про невмотивованість та безпідставність посилань захисту на те, що відсутність митного оформлення вилучених товарів не свідчить про ввезення їх поза митним контролем або з приховуванням від митного контролю на митну території України.

За вказаних мотивів, апеляцію слід залишити без задоволення а постанову суду без зміни.

Керуючись ст.294 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишити без задоволення а постанову Ленінського районного суду м. Полтави від 27 квітня 2015 року щодо нього про визнання його винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст.484 МК України, без зміни.

Постанова суду є кінцева і оскарженню не підлягає

Суддя А.М.Кисіль