Справа № 357/7355/15-п Головуючий у І інстанції Сливка В.В.
Провадження № 33/780/541/15 Доповідач у 2 інстанції Матюшко
Категорія 204 04.08.2015
ПОСТАНОВА

Іменем України

04 серпня 2015 року м. Київ

Суддя Апеляційного суду Київської області Матюшко М.П., за участю представника апелянта ОСОБА_1 адвоката ОСОБА_2 розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 05 червня 2015 року, якою ФОП

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2,

визнано винним у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП та піддано адміністративному стягненню у виді штрафу в дохід держави в розмірі 20 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 340 грн.,-

В С Т А Н О В И В:

Згідно оскаржуваної постанови, ОСОБА_1 фізична особа підприємець вчинив порушення, а саме реалізацію алкогольних напоїв без наявності ліцензії, чим порушив ст. 15 Закону України «Про регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» від 19.12.1995р.№ 481/95 ВР

На вказану постанову судді, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу в якій просить скасувати постанову від 05.06.2015р. у справі про адміністративне правопорушення щодо нього та закрити провадження у справі та стягнути на його користь сплачений судовий збір. Обґрунтовуючи свої вимоги, апелянт вказує, що постанова суду першої інстанції винесена з порушенням норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права, при цьому суд не повно зясував усі фактичні обставини справи, підійшов формально до вивчення обставин справи, що потягло за собою необґрунтоване застосування стягнення як вид покарання за адміністративне правопорушення, не сприяв повному, обєктивному та неупередженому її розгляду. Адміністративний протокол № 83 складений не за місцем фактичного провадження господарської діяльності, не підписаний ні ОСОБА_1, а ні свідками, тому, на думку апелянта, складений формально працівниками ГДРІ ГУ ДФС у Київській області, а отже не відповідає чинному законодавству України.

Крім того, суд порушив вимоги ст. 268 КпАП України та розглянув справу без участі ОСОБА_1, а оскаржувану постанову він отримав лише 11.06.2015р., тому строк на апеляційне оскарження ним не пропущено.

Заслухавши доповідача, представника апелянта в підтримку апеляційних вимог, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, приходжу до висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення з наступних підстав.

Оскільки ОСОБА_1 отримав копію постанови суду лише 11.06.2015 року, то апеляційна скарга подана ним у передбачений Законом строк і поновлювати його не потрібно.

Стаття 268 КУпАП передбачає розгляд справи про адміністративне правопорушення в присутності особи яка притягується до адміністративної відповідальності. При відсутності цієї особи справу може бути розглянуто у випадку, коли є дані про своєчасне її сповіщення про час і місце розгляду справи.

Із матеріалів справи вбачається, що її розгляд відбувся 05.06.2015р. у відсутності ОСОБА_1, а дані про його повідомлення щодо часу і місця розгляду справи відсутні. Названа обставина свідчить про порушення права ОСОБА_1 на захист і є підставою для скасування постанови судді.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП суддя повинен всебічно, повно і обєктивно зясувати обставини справи, а згідно ст. 252 названого Кодексу повинен оцінити докази, що ґрунтуються на всебічному, повному і обєктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності. Але в постанові судді лише зазначено, що до суду ОСОБА_1 не зявився, хоча був повідомлений належним чином і що його вина встановлена матеріалами справи, при цьому не наведено жодного доказу вини ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 164 КУпАП.

Сам протокол про адміністративне правопорушення № 83 складений не за місцем фактичного проведення господарської діяльності ОСОБА_1, не підписаний ні апелянтом, ні свідками, складений формально.

Так в п.1 зазначеного протоколу вказано, що місцем фактичної перевірки магазину в с. Лаврики вул. Шкільна 6-а; в п. 3 цього протоколу магазин вже значиться по вул. Шевченка 6-а.

Про те, що протокол про адміністративне правопорушення не відповідає вимогам закону свідчить також, що будівля по вул. Шевченка 6-а в с. Лаврики Сквирського району Київської області нині є нежилим приміщенням (колишня колгоспна молочарня), а вулиці Шкільної в с. Лаврики взагалі не має.

Дослідженим апеляційним судом витягом з реєстру платників податків від 27.04.2014р. № 3710/890/17-1 місцем провадження господарської діяльності ОСОБА_1 є магазин в с. Лаврики по вул. Шевченка 2-б. Про це також свідчить приєднані до справи апеляційним судом договори оренди будівлі по вул. Шевченка 2-б в с. Лаврики від 14.06.2012р. та від 01.04.2015р.

Крім того зазначеним вище витягом з реєстру платників єдиного податку підтверджується, що ФОП ОСОБА_1 знаходиться на спрощенній системі оподаткування, а саме за ІІ групою платників єдиного податку та ставкою оподаткування 20%. Таким чином ОСОБА_1 не використовує працю найманих осіб, не має уповноважених представників та не отримував копію наказу про проведення фактичної перевірки, як того вимагає п. 80.2 ст. 80 Податкового кодексу України. більше того, акт перевірки не був підписаний ОСОБА_1, як і сам протокол про адмінправопорушення, при цьому в останньому протоколі зазначено, що до цього протоколу не має зауважень і все складено вірно.

За наведених обставин вину ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 164 КУпАП вважаю недоведеною, тому постанова судді першої інстанції підлягає скасуванню, а провадження у справі закриттю на підставі ч. 1 ст. 294 КУпАП.

Керуючись ст.294 КУпАП, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити. Постанову судді Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 05 червня 2015 року щодо ОСОБА_1 скасувати, а провадження у справі закрити на підставі ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Постанова є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя: М.П. Матюшко