АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний номер справи: 668/2626/15-п Головуючий у 1-й інстанції: Валігурська Л.В.
Номер провадження: 33/791/208/15 Доповідач: Непомняща Н.О.
Категорія: ст. 472 МК України
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 серпня 2015 року м. Херсон

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Херсонської області Непомняща Н.О., розглянувши апеляційні скарги Херсонської митниці Державної фіскальної служби України, адвоката Семенової І.К., яка діє в інтересах ОСОБА_3 на постанову Суворовського районного суду м. Херсона від 30.06.2015 року у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 472 Митного кодексу України відносно ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця м. Мелітополь Запорізької області, громадянина України, непрацюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1, -

в с т а н о в и в:

Цією постановою ОСОБА_3 звільнений від адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 472 МК України, відповідно до ст. 22 КУпАП, у зв'язку із малозначністю вчиненого діяння.

В апеляційній скарзі представник Херсонської митниці просить постанову суду скасувати, накласти на ОСОБА_3 адміністративне стягнення, передбачене ст. 472 МК України. В обґрунтування доводів апеляційної скарги посилається на те, що у справі про адміністративне правопорушення зібрано достатньо належних доказів, які доводять винуватість правопорушника у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 472 МК України, вчинене ним діяння не можна вважати малозначним через зачну суму коштів, прихованих від митного контролю, тому суд безпідставно застосував положення ст. 22 КУпАП.

В апеляційній скарзі адвокат Семенова І.К., яка діє в інтересах ОСОБА_3 просить постанову суду скасувати, провадження у справі щодо ОСОБА_3 закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення. В обґрунтування апеляційних вимог вказує на те, що суд першої інстанції безпідставно не прийняв до уваги постанову Суворовського районного суду м. Херсона від 03.04.2015 року, якою визнано протиправними дії старшого державного інспектора ВМО № 2 м/п «Каховка» Херсонської митниці Міндоходів ОСОБА_4 по проведенню особистого огляду 25.02.2015 року ОСОБА_3 та складанню протоколу про порушення митних правил № 0106/50801/15 від 25.02.2015 року, які покладено в основу судового рішення. Крім того вважає безпідставним посилання суду як на доказ винуватості ОСОБА_3 на акт поглибленого огляду транспортного засобу від 25.02.2015 року, оскільки відповідно до матеріалів справи, гроші були вилучені у верхньому одязі ОСОБА_3 під час проведення його особистого огляду, а не в транспортному засобі.

ОСОБА_3 в судові засідання апеляційного суду, призначені на 03.08.2015, 13.08.2015 року не з'явився через хворобу, однак апеляційний суд визнав за можливе розглянути справу у його відсутності, враховуючи присутність в судовому засіданні двох його представників - адвокатів Семенової І.К., Петренко К.Д., які є фахівцями в галузі права та повною мірою здатні забезпечити захист інтересів ОСОБА_3 під час апеляційного розгляду.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши представника Херсонської митниці, яка підтримала апеляційну скаргу митниці, апеляцію адвоката Семенової І.К. просила залишити без задоволення, адвокатів Семенову І.К., Петренко К.Д., яка підтримали апеляцію представника ОСОБА_3, а апеляцію представника Херсонської митниці просили відхилити, перевіривши доводи апеляційних скарг, вважаю що апеляційна скарга Херсонської митниці підлягає частковому задоволенню, а апеляційна скарга представника ОСОБА_3 задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Стаття 472 Митного кодексу України передбачає адміністративну відповідальність за незаявлення за встановленою формою точних та достовірних відомостей про товари, які підлягають обов'язковому декларуванню у разі переміщення через митний кордон України.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_3 25.02.2015 р. в 00:30 годин при здійсненні митного контролю за товарами, що переміщуються автомобільним транспортом через адміністративний кордон вільної економічної зони «Крим», у зоні митного контролю КПВВ «Чонгар», при в'їзді на материкову частину України був зупинений автомобіль «ВАЗ», державний номер НОМЕР_1, під керуванням водія ОСОБА_6 (громадянина України), без вантажу, митну декларацію не заповнював. В зазначеному автомобілі був присутній пасажир ОСОБА_3 Співробітниками митної та прикордонної служби було проведено спільний огляд транспортного засобу та проведено усне опитування осіб, які переміщуються в даному автомобілі. На питання щодо наявності товарів, які переміщують особи, було повідомлено, що товарів не переміщують, а також на питання про перевезення валютних цінностей повідомлено, що ОСОБА_3 переміщує та пред'явлено 85000 російських рублів. За результатами усного опитування виникли сумніви щодо кількості валюти у особи та проведено огляд особистих речей, в результаті чого виявлено у верхньому одязі валютні цінності, а саме: купюри схожі на російські рублі. Зазначені валютні цінності було виявлено у верхньому одязі. Валютні цінності було перераховано, в результаті чого встановлено їх кількість в сумі 250 тисяч російських рублів. Таким чином ОСОБА_3 не заявив за встановленою формою точних та достовірних відомостей про товари, які підлягають обов'язковому декларуванню, на загальну суму 228 тисяч російських рублів, що (відповідно курсу НБУ станом на 25.02.2015 р.) становить 104503,80 гривень.

Апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції належним чином з'ясував та встановив наявність в діях ОСОБА_3 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 472 МК України, що підтверджено протоколом про порушення митних правил № 0106/50801/15 від 25.02.2015 року, протоколом опитування в справі про порушення митних правил № 10206/50801/15 від 25.02.2015 року, яким зафіксований факт добровільної видачі ОСОБА_3 прихованою валюти у російських рублях, протоколом опитування в справі про порушення митних правил № 106/50801/15 ОСОБА_6, який підтвердив факт виявлення у ОСОБА_3 250 000 російських рублів, про перевезення яких він знав, службовою запискою старшого державного інспектора м/п «Каховка» Херсонської ДФС ОСОБА_4 від 25.02.2015 року, актом проведення поглибленого огляду транспортного засобу, товарів, що переміщуються ним.

Посилання в апеляційній скарзі захисника на незаконність особистого огляду ОСОБА_3 є безпідставним, оскільки з матеріалів справи про адміністративне правопорушення вбачається, що особистий огляд ОСОБА_3 в розумінні ст. 340 Митного кодексу України не проводився.

Так, відповідно до ст. 340 МК України особистий огляд як виняткова форма митного контролю проводиться за письмовим рішенням керівника органу доходів і зборів або особи, яка виконує його обов'язки, якщо є достатні підстави вважати, що громадянин, який прямує через митний кордон України чи перебуває в зоні митного контролю або у транзитній зоні міжнародного аеропорту, приховує предмети контрабанди чи товари, які є безпосередніми предметами порушення митних правил або заборонені для ввезення в Україну, вивезення з України чи транзиту через територію України.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 336 МК України однією із форм митного контролю є усне опитування громадян та посадових осіб підприємств.

З матеріалів справи вбачається, що 25.02.2015 року старший інспектором ДФС застосовано таку форму митного контролю як усне опитування ОСОБА_3 з приводу наявності товарів, які підлягають обов'язковому декларуванню у разі переміщення через митний кордон України, що зафіксовано у протоколі опитування № 0106/50801/15.

За змістом вказаного протоколу, який підписано ОСОБА_3 без зауважень, останній на вимогу працівника митниці, добровільно видав гроші, які приховав від митного контролю у кишені куртки, тому проводити особистий огляд ОСОБА_3 не було потреби.

Крім того, постановою Одеського апеляційного адміністративного суду від 07.07.2015 року також встановлено, що вказані дії інспектора Петрова Д.О. не можна кваліфікувати як особистий огляд.

Виходячи з наведеного, апеляційний суд не погоджується з висновком суду першої інстанції про фактичне проведення інспектором саме особистого огляду ОСОБА_3, який є винятковою формою митного контролю та проводиться лише за письмовим рішенням керівника органу доходів і зборів, тому постанова суду в цій частині підлягає зміні із виключенням з її мотивувальної частини посилання на зазначені обставини, в зв'язку з чим доводи апеляційної скарги Херсонської митниці в цій частині апеляційний суд визнає обґрунтованими.

Послання в апеляційній скарзі представника ОСОБА_3 на недопустимість використання як доказу протоколу про порушення митних правил № 0106/50801/15 від 25.02.2015 року, з посиланням на постанову Суворовського районного суду м. Херсона від 03.04.2015 року не може бути прийнято до уваги, оскільки ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду від 07.07.2015 року вказану постанову скасовано із постановленням нової ухвали, якою у позові ОСОБА_3 про визнання дій інспектора Херсонської митниці ДФС по складанню протоколу про порушення митних правил протиправними - відмовлено.

Відповідно до ст. 257 ч. 1 Митного кодексу України - декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари і транспортні засоби, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення.

Згідно Закону України від 12.08.14 року № 1636-VII «Про створення вільної економічної зони "Крим" та про особливості здійснення економічної діяльності на тимчасово окупованій території України" - на фізичних осіб, які перетинають адміністративний кордон ВЕЗ "Крим", поширюється дія розділу XII Митного кодексу України з урахуванням положень ст.9 вищевказаного Закону щодо переміщення валютних цінностей.

Відповідно до п. 12.8.2 ст. 12 вищевказаного Закону України - переміщення готівкової валюти держави-окупанта через адміністративний кордон ВЕЗ "Крим" забороняється, за винятком її переміщення фізичними особами в сумі, що не перевищує в еквіваленті 10000 гривень, за умови усного декларування посадовій особі митниці.

Таким чином, враховуючи положення вищезазначених нормативних та законодавчих актів, суд апеляційної інстанції визнає необґрунтованими, недоведеними та безпідставними апеляційні доводи представника ОСОБА_3 про відсутність в його діях складу правопорушення, передбаченого ст. 472 МК України, оскільки в порушення приписів ст. 257 МК України, ОСОБА_3 ні усно перед початком митного контролю, ні письмово у митній декларації - не задекларував, не повідомив та не надав точних відомостей про кількість валютних цінностей, які мав на меті перевезти через митний кордон.

Виходячи з наведеного, підстави для задоволення апеляційної скарги представника ОСОБА_3 апеляційний суд не вбачає.

Разом з цим, доводи Херсонської митниці про безпідставне застосування судом першої інстанції норм ст. 22 КУпАП апеляційний суд також вважає необґрунтованими, виходячи з наступного.

Згідно зі ст. 22 КУпАП при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган (посадова особа), уповноважений вирішувати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.

Відповідно до п. 17 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику у справах про контрабанду та порушення митних правил» №8 від 3.06.2005 р. суддя вправі вирішувати питання про можливість звільнення особи від адміністративної відповідальності при малозначності правопорушення на підставі ст. 22 КУпАП. При цьому необхідно врахувати не лише вартість, а й кількість предметів правопорушення, а також мету, мотив і спосіб його вчинення.

Так, з пояснень ОСОБА_3, наданих під час судового розгляду вбачається, що будь-яких активних дій з метою приховання валюти ним не вчинялось, грошові кошти, знаходилися у внутрішній кишені куртки, які він на вимогу співробітника митниці видав добровільно, що також підтвердили в суді першої інстанції інспектори Петров Д.О. та Кисіль Є.М.

Крім того, під час допиту в суді першої інстанції старший державний інспектор ВМО № 2 м/п «Каховка» Херсонської митниці Міндоходів ОСОБА_4 не заперечував того факту, що під час зупинки транспортного засобу та перед проведенням огляду він не роз'яснював ОСОБА_3 зміст чинного законодавства щодо його обов'язку при переміщенні адміністративного кордону ВЕЗ «Крим» декларування готівкової валюти (російських рублів) у сумі, що перевищує в еквіваленті 10000 грн., не запропонував провести декларування наявних валютних цінностей, не роз'яснив його права та повідомив ОСОБА_3 про вказані обмеження лише під час складення протоколу.

Оцінивши вказані обставини, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про можливість закриття провадження у справі в зв'язку з малозначністю вчиненого діяння, оскільки ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності притягується вперше, мотивів та спосіб вчиненого ним правопорушення, як і його наслідки вказують на відсутність прямого умислу на вчинення правопорушення та відсутність значної суспільної небезпеки та істотної шкоди державним чи суспільним інтересам.

На підставі викладеного, керуючись п. 4 ч. 8 ст. 294 КУпАП,-

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Херсонської митниці Державної фіскальної служби України задовольнити частково, апеляційну скаргу адвоката Семенової І.К., яка діє в інтересах ОСОБА_3 залишити без задоволення.

Постанову Суворовського районного суду м. Херсона від 30.06.2015 року у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 472 Митного кодексу України відносно ОСОБА_3 змінити.

Виключити з мотивувальної частини вказаної постанови посилання суду на те, що «виходячи зі змісту ст.ст. 336, 340 МК України фактично вказує на проведення інспектором саме особистого огляду, який є винятковою формою митного контролю та проводиться лише за письмовим рішенням керівника органу доходів і зборів».

В решті постанову залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

З оригіналом згідно.

Суддя судової палати

у кримінальних справах

апеляційного суду

Херсонської області Н.О. Непомняща