П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29.07.2015 року суддя Дніпровського районного суду м. Києва Бірса О.В., розглянувши матеріали, що надійшли з Міжрегіонального головного управління ДФС - центральний офіс з обслуговування великих платників про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер - НОМЕР_1, уродженки м. Києва, громадянки України, працюючої головним бухгалтером ПАТ «Укрпластик», проживаючої за адресою: АДРЕСА_1, за ч. 1 ст. 163-4 Кодексу України про адміністративне правопорушення, -

в с т а н о в и в :

Головний бухгалтер ПАТ «Укрпластик» () ОСОБА_1 при поданні розрахунку сум доходу ПАТ, нарахованого (сплаченого) на користь фізичних осіб, сум утриманого з них податку за І квартал 2015 року порушено п.п. 119, 119.2, 176, 176.2 Податкового Кодексу України, а саме: відображено недостовірні відомості щодо найманих працівників, що перебувають у трудових відносинах з ПАТ, внаслідок чого Міжрегіональним головним управлінням ДФС - центральний офіс з обслуговування великих платників складено протокол про адміністративне правопорушення № 243/40-40 від 02.07.2015 року.

У судовому засіданні, особа, що притягається до адміністративної відповідальності, свою вину у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення визнала в повному обсязі, надала покази в частині обставин його вчинення, які викладені в установчій частині постанови, щиро розкаялася.

Зокрема зазначила, що вказане порушення ПКУ нею було дійсно допущено, однак воно являється технічною помилкою, опискою (помилка в цифрах ідентифікаційних кодів), вчинене нею не умисно, а в цей час нараховані штрафні санкції сплачено, тож просила суд обмежитись усним зауваженням у порядку ст. 22 КУпАП, у зв'язку з малозначимістю вчиненого нею діяння, подавши з цього питання письмове клопотання.

Представник за довіреність особи, що притягається до адміністративної відповідальності - ОСОБА_2 підтримала позицію ОСОБА_1 та просила застосувати суд положення ст. 22 КУпАП враховуючи, що порушник щиро покаялась, нею відвернуто шкідливі наслідки, добровільно відшкодовано збитки, до відповідальності притягається вперше, вчинене не завдало значної шкоди суспільним інтересам.

Суд, заслухавши думку осіб, що беруть участь у справі про адміністративне правопорушення, дослідивши матеріали адміністративної справи, у відповідності до положень ст. 252 КУпАП, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, приходить до наступного.

Статтями 251, 280 КУпАП, визначено фактичні дані, обставини на основі яких, у визначеному законом порядку, орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення.

Як вбачається з матеріалів адміністративної справи, вина особи, що притягається до адміністративної відповідальності у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 163-4 КУпАП повністю доведена, у розумінні ст. 251 КУпАП, належними та допустими доказами, а саме:

- протоколом про адміністративне правопорушення, який складений у відповідності з вимогами ст. 256 КУпАП та з якого слідує, що під час перевірки встановлено, що головний бухгалтер ПАТ «Укрпластик» () ОСОБА_1 при поданні розрахунку сум доходу ПАТ, нарахованого (сплаченого) на користь фізичних осіб, сум утриманого з них податку за І квартал 2015 року порушено п.п. 119, 119.2, 176, 176.2 Податкового Кодексу України, а саме: відображено недостовірні відомості щодо найманих працівників, що перебувають у трудових відносинах з ПАТ;

- наданими у судовому засіданні поясненнями ОСОБА_1, яка підтвердила обставини вчиненого нею правопорушення, його час, місце та спосіб вчинення;

- даними, що містяться у витязі з бази Державної фіскальної служби від 10.07.2015 року.

При цьому, з матеріалів справи, слідує, що особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, являється суб'єктом даного адміністративного правопорушення, оскільки з положень КУпАП, випливає, що останніми, при такому роді правопорушень, можуть бути головні бухгалтери.

За таких умов, суд вважає, що в діях особи, що притягається до адміністративно відповідальності наявний склад адміністративного правопорушення передбачений ч. 1 ст. 163-4 КУпАП.

При вирішенні питання про накладення адміністративного стягнення, на особу, що притягається до адміністративної відповідальності, та клопотання про звільнення від цієї відповідальності, суд враховує наступне.

Завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов'язків, відповідальності перед суспільством (ст. 1 КУпАП).

Згідно ст. 23 КУпАП, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Відповідно до абз. 2 ст. 33 КУпАП, при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність.

Так, суд вважає обставиною яка пом'якшує відповідальність порушника щире каяття.

Обставин, що обтяжують відповідальність судом не встановлено.

Поряд з цим, суд при призначені покарання в якості характеризуючи даних на особу враховує, що порушник до адміністративної відповідальності притягається вперше, однак не убачає підстав визнавати дану обставину в якості пом'якшуючої, оскільки даний факт свідчить лише про те, що порушник веде нормальний спосіб життя та не містить зв'язків антигромадськими елементами, тобто не є обставиною, яка вказує на те, що у житті порушника, в момент вчинення правопорушення, були обставини, які суттєво пом'якшували її відповідальність та в тій чи іншій міру слугували передумовою для вчинення цього діяння; сплату штрафник санкції, однак не убачає підстав визнавати дану обставину в якості пом'якшуючої, оскільки ст. 34 КУпАП вказує на те, що шкода має бути відшкодована саме порушником, а у даному випадку платником згідно платіжного доручення № 92907 від 22.07.2015 року є ПАТ «Укрпластник», тобто особисто порушник шкоду не відшкодовував, однак вчинене діяння пов"язане з посадою порушника, тож є доречним врахувати цю обставину при визначенні покарання; індивідуальні властивості особи: стать, вік, спосіб життя; ступінь тяжкості вчиненого правопорушення, а саме: вчинення останнього в галузі фінансової та підприємницької діяльності, що потягло за собою грубе порушення порядку подання відомостей про виплачені доходи (на кваліфікацію дій особи не впливає обсяг зазначеної недостовірної інформації, адже, апріорі, вона є недостовірною при наявності хоча б одного недостовірного числа, букви тощо), особливості й обставини вчинення: форму вини, мотив і мету, спосіб, стадію вчинення, характер і ступінь тяжкості наслідків, що настали, конкретні обставини, що характеризують поведінку винної особи до вчинення діяння, пов'язані з вчиненням правопорушення, після вчинення діяння.

Доводи сторони захисту про те, що порушником було відвернуто шкідливі наслідки правопорушення, є надуманими, оскільки спростовуються наявними матеріалами справи та тим, що відповідно до акту від 10.07.2015 року, порушник для підписання протоколу про адміністративне правопорушення у вказаний час до ГУ ДФС не прибув, тобто не мав бажання усувати вказані наслідки, а на час судового розгляду вказує на ці обставини з метою уникнення адміністративної відповідальності.

За таких обставин суд, враховуючи характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставину, що пом'якшує відповідальність, додаткові характеризуючі дані, вважає за необхідне на порушника накласти мінімальне адміністративне стягнення у межах санкції ч. 1 статті 163-4 КУпАП у виді штрафу, оскільки воно за своїм видом і розміром буде справедливим, відповідатиме характеру вчиненого правопорушення, особі порушника та ступеню його вини, необхідним і достатнім для його виховання та запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так й іншими особами, оскільки зможе забезпечити виконання завдань КУпАП.

В свою чергу, ст. 22 КУпАП регламентовано, що при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган (посадова особа), уповноважений вирішувати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.

Тобто, даною правовою нормою надано можливість звільнення особи від адміністративної відповідальності і обмеження усним зауваженням у разі коли саме правопорушення є малозначним, а не особистість порушення характеризується з позитивної сторони.

У судовому засіданні стороною захисту не було надано суду переконливих доводів про те, що вчинене правопорушення є малозначним, а усі доводи у клопотанні зводяться до того, що порушник характеризується позитивно, однак дані обставини судом враховано в повному обсязі та у зв'язку з цим призначено саме мінімальне покарання за вчинене діяння, через, що таке клопотання є сумнівним, а наявність останнього (сумніву) не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (див. рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the United Kingdom), п. 161, Series A заява № 25), який застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть «випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту» (рішення Європейського суду з прав людини, справа «Коробов проти України» № 39598/03 від 21.07.2011 року (стаття 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини"), тож відсутні обставини для застосування, у даному конкретному випадку, положень ст. 22 КУпАП, оскільки не буде забезпечено виконання ст. ст. 1, 6, 7, 23 КУпАП.

Судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення підлягає стягнення відповідно до положень ст. 40-1 КУпАП.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 1, 6, 7, 23, 33-35, 40-1, 163-4, 251, 252, 283-285 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

п о с т а н о в и в :

ОСОБА_1 визнати винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 163-4 КУпАП, та накласти на неї адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави у розмірі двох неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що на день розгляду справи становить 34 (тридцять чотири) гривні 00 копійок.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 0,03 мінімальної заробітної плати, що становить 36 гривень 54 копійки.

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником або прокурором протягом десяти днів з дня її винесення шляхом подання апеляційної скарги до Апеляційного суду м. Києва через Дніпровський районний суд м. Києва.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Строк пред'явлення до виконання три місяці.

С у д д я : О.В. Бірса