Справа № 428/5145/15-п
Провадження № 33/782/63/15
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 липня 2015 року м. Сєвєродонецьк

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Луганської області ОСОБА_1, розглянувши у відкритому судовому засіданні, матеріали справи про притягнення ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, який працює в Управлінні Служби безпеки України в Луганській області, перебуває у розпорядженні начальника УСБУ, зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, фактично проживає: ІНФОРМАЦІЯ_3, профілакторій «Янтар», корп. № 2,

до адміністративної відповідальності за п.п. 4, 6 ч. 1 ст. 212-2 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

Постановою Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 30 червня 2015 року ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого п.п. 4, 6 ч. 1 ст. 212-2 КУпАП та піддано адміністративному стягненню у виді штрафу у розмірі 510 гривень, стягнуто судовий збір у розмірі 36 гривень 54 копійки.

В постанові суд зазначив по те, що згідно протоколу про адміністративне правопорушення № 63/26/12172 від 11 червня 2015 року, експертною комісією з питань таємниць УСБУ в Луганській області встановлено порушення діючого законодавства в сфері охорони державної таємниці з боку ОСОБА_2, а саме п.4 ст.28 Закону України « Про державну таємницю», абз.14 та абз.22 п.116 Порядку організації та забезпечення режиму секретності в державних органах, органах місцевого самоврядування, на підприємствах, в установах та організаціях № 939, що виразилось в ненаданні грифа секретності матеріальному носію інформації, що становить державну таємницю та невжитті заходів забезпечення охорони державної таємниці.

На постанову суду ОСОБА_2 подана апеляційна скарга, в якій він вказує, що судом не досліджувався та не взятий до уваги як доказ протокол про адміністративне правопорушення від 11.06.2015 р. №63/26/12172, що цей протокол не відповідає вимогам, встановленим статтям 254, 255, 256 КУпАП, оскільки співробітник УСБУ в Луганській області ОСОБА_3 не має повноважень на його складання, що протокол не містить відомостей про посаду особи, що її склала, не містить конкретних відомостей про місце і часу вчинення правопорушення.

Вважає, що суд необґрунтовано визнав як обтяжуючу обставину скоєння правопорушення алкогольне спяніння, оскільки це суперечить обставинам, які суд мав би встановити з огляду на склад правопорушення, визначеному п.п. 4, 6 ч. 1 статтею 212-2 КУпАП.

Вказує, що у постанові суду відсутній опис обставин, установлених при розгляді справи, не визначено склад правопорушення і не встановлено у чому полягала бездіяльність правопорушника, його вина, чи є він субєктом даного правопорушення, з огляду на положення Закону України «Про державну таємницю», та диспозицію пунктів 4, 6 ч.1 ст. 212-2 КУпАП, що, крім протоколу, інших належних і допустимих доказів вчинення правопорушення у адміністративному матеріалі немає.

Також вказує, що суд послався на порушення вимог абзацу 22 пункту 116 Порядку організації та забезпечення режиму секретності в державних органах, органах місцевого самоврядування, на підприємствах, в установах та організаціях №939, який не оприлюднювався за його секретністю, і не встановив, чи був він ознайомлений з даним Порядком.

Також вказує, що суд не встановив, місце і час вчинення правопорушення, що вбачається із оскарженої постанови. Вважає, що, якщо правопорушення мало місце, то воно вчинено у Марківському районі і справа підсудна Марківському районному суду Луганської області.

Вважає, що експертна комісія, яка зробила висновок про наявність на флеш-носії файлів маючих інформацію віднесену до державної таємниці, не є компетентною, оскільки її діяльність жодним нормативно-правовим актом не передбачена, а особи, які входили до її складу не є державними експертами з питань таємниці, а тому висновок цієї експертної комісії не може слугувати доказом.

Вказує, що судом взято до уваги, що файли на флеш-носії, створені декілька особами і не зясовано яким чином вони могли потрапити на його флеш-карту за умови, що така передача інформації нормативно регламентована з обовязковим відображенням і фіксацією у спеціальних регістрах.

Вказує, що судом не зясовано належність цієї флеш-карти йому, або іншим особам і її відповідної реєстрації іншими особами, оскільки процесуальний порядок вилучення у нього флеш-карти і подальшої її передачі не був дотриманий і яку флеш-карту досліджували невідомо.

Вважає, що час вчинення правопорушення має визначитися датою створення файлів, які можуть бути віднесені до державної таємниці, що також не встановлено судом, і що це вплинуло на незастосування статті 38 КУпАП, що на цей час сплив строк накладення адміністративного стягнення, оскільки за датами створення файлів цей час минув, а з 02.04.2015 року у нього ніякого незареестрованого флеш-носія не було і той флеш-носій, який у нього вилучений зареєстрованим ним бути не міг за його відсутністю у нього.

Просить постанову скасувати, провадження по справі закрити.

Співробітник УСБУ в Луганській області, який складав протокол про адміністративне правопорушення, ОСОБА_3 надав заперечення на апеляційну скаргу, в яких зазначає про те що, протокол про адміністративне правопорушення відповідає вимогам ст..ст.254,255,256 КУпАП, складений уповноваженою особою, скоєне ОСОБА_2 адміністративне правопорушення відповідно до ст..38 КУпАП є тривалим і було виявлено 13.05.2015 року експертною комісією, яка є компетентною і створена на підставі наказу від 30.11.2013 року № 427, її діяльність передбачена п.122 порядку №939, в постанові суду зазначені обставини для визначення зі складом правопорушення і встановлення вини ОСОБА_2, до матеріалів протоколу надані матеріали, які підтверджують його вину.

В апеляційному суді ОСОБА_2 підтримав доводи апеляції і пояснив, що флеш-носій, про який зазначено в протоколі йому не належить, в журналі обліку реєстрації документів його розпису за файли перелічені в п.п.1-6 протоколу, немає. Щодо файлів які досліджувались комісією і перелічені в протоколі зазначив:

- по п.2 протоколу не встановлено ким було створено документ і як його було передано,

- що в п.3 протоколу йдеться про файл створений 04.09.2010 року, а він призначений на посаду з 19.08.2014 року;

- про розбіжності в датах в п.4 протоколу та в доповідній записці, а саме «9.10.2014» та « 1-е півріччя 2014», вважає, що мова йде про різні документи, крім того заявив, що ОСОБА_4 не надавав йому зазначений файл;

- в п.5 протоколу йдеться про файл сформований 22.09.2014 року, а йому доступ до інформації с грифом секретно надано 11.10.2014 року;

- що ОСОБА_5 про якого йдеться в п.6 протоколу він не знає.

Крім того, заявив, що флеш-носій був вилучений 02.04.2015 року, а оглянутий 12.05.2015 року і в матеріалах справи відсутні відомості про місце знаходження цього флеш-носія. Також, звернув увагу на розбіжності в поясненнях ОСОБА_6, ОСОБА_7 щодо часу подій, які відбувались 02.04.2015 року. Вважає, що він вже поніс дисциплінарне стягнення, йому оголошено сувору догану, крім того його 22.07.2015 року позбавили доступу до держтаємниці.

Співробітник УСБУ в Луганській області, який складав протокол про адміністративне правопорушення, ОСОБА_3 - пояснив апеляційному суду, що флеш-носій, який було вилучено у ОСОБА_2 взагалі не був ним зареєстрований. По даному факту проводилась перевірка, він особисто приймав участь у комісії по експертній оцінці, флеш-носій був долучений до матеріалів перевірки. У червні 2015 року ОСОБА_2 була оголошена сувора догана за порушення громадського порядку та дисципліни внаслідок вживання спиртних напоїв.

Заслухавши пояснення ОСОБА_2, ОСОБА_3, свідка ОСОБА_8, дослідивши матеріали справи, суддя вважає апеляцію такою, що підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

Із протоколу про адміністративне правопорушення від 11.06.2015р. № 63/26/12172 вбачається, що наказом від 19.08.2014 року № 1611-ос ОСОБА_2 призначено на посаду заступника начальника Марківського районного відділу Управління Служби безпеки України в Луганській області. 31.01.2015р. наказом УСБУ в Луганській області №39-ос ОСОБА_2 виведений у розпорядження начальника Управління на посаді заступника начальника районного відділу, строк перебування продовжений до 15.07.2015р. (наказ №164-ос від 28.04.2015р.).

Наказом від 08.08.2011 року №179о/с вказаній особі надано допуск до державної таємниці за формою 2 та 11.10.2014 року №382-ос доступ до державної таємниці. Згідно з положеннями ст.28 Закону України «Про державну таємницю» (далі - Закон), ОСОБА_2 взяв на себе письмове зобов'язання громадянина України у зв'язку з допуском до державної таємниці (додаток 9 до Порядку організації та забезпечення режиму секретності в державних органах, органах місцевого самоврядування, на підприємствах, в установах та організаціях, затвердженого постановою Кабінету міністрів України від 18.12.2013р. № 939 (далі - Порядок № 939) щодо збереження державної таємниці.

02.04.2015р. ОСОБА_2, знаходячись у стані алкогольного спяніння, був затриманий патрулем №248 ШІС Сєвєродонецького MB ГУМВСУ у Луганській області. Серед вилучених у нього речей знаходився флеш-носій, який був переданий до УСБУ в Луганській області.

В процесі цільової перевірки за фактом збереження ОСОБА_2 інформації з обмеженим доступом на матеріальному носії інформації - USB flash Silicon-power 4G UFD U2 серійний номер: CA9D- 837F (далі - МНІ) та створення умов щодо її витоку, 12.05.2015р. експертною комісією з питань таємниць УСБУ в Луганській області проведені його огляд та експертна оцінка, в ході якої встановлено, що МНІ не має грифу обмеження доступу та реєстраційного номеру, містить файли серед яких є такі, що становлять державну таємницю, витік зазначених відомостей завдасть шкоди інтересам національної безпеки України у сфері державної безпеки та охорони правопорядку, оскільки містять інформацію про засоби, зміст, плани, організацію, форми, методи і результати оперативно-розшукової і контррозвідувальної діяльності про осіб, які співпрацюють або раніше співпрацювали на конфіденційній основі з органами, що проводять таку діяльність, що у результаті грубого порушення ОСОБА_2 вимог п.4 ст.28 Закону, абз. 14 та абз. 22 п.116 Порядку №939, через ненадання грифа секретності матеріальному носію інформації на якому знаходилися відомості, віднесені до державної таємниці, а також невжиття з його боку заходів щодо забезпечення охорони державної таємниці, були створені умови щодо їх витоку, що могло завдати шкоди інтересам національної безпеки України у сфері державної безпеки та охорони правопорядку.

Відповідно до п.4 ст.28 Закону України «Про державну таємницю» громадянин, якому надано допуск до державної таємниці, зобовязаний виконувати вимоги режиму секретності.

Згідно із п.116 Порядку організації та забезпечення режиму секретності в державних органах, органах місцевого самоврядування, на підприємствах, в установах та організаціях № 939, затвердженого постановою КМУ від 18.12.2013 року, витяг із якого долучений до матеріалів справи (а.с.28), громадянин, якому надано допуск і доступ до державної таємниці зобовязаний: абз.14- зберігати секретні документи тільки в робочій папці, спец портфелі, спец валізі, металевій шафі чи сейфі; закривати у сейфі чи металевій шафі носії секретної інформації, у тому числі такі, що містяться у робочій папці, у разі залишення службового приміщення;

Абз.22- користуватися секретними документами та виробами так, щоб виключити можливість ознайомлення з ними інших осіб, у тому числі допущених до подібних робіт, документів та виробів, якщо на даний час вони не мають прямого стосунку до роботи з ними.

Вина ОСОБА_2 у порушенні вимог п.4 ст.28 Закону України «Про державну таємницю», п.116 ( абзаци 14,22) Порядку організації та забезпечення режиму секретності в державних органах, органах місцевого самоврядування, на підприємствах, в установах та організаціях № 939, затвердженого постановою КМУ від 18.12.2013 року підтверджується:

- протоколом № 63/26/12172 від 11.06.2015 року про адміністративне правопорушення за п.4 та п.6 ч. 1 ст.212-2 КУпАП, в якому викладений зміст файлів, які становлять державну таємницю ( а.с.2-4),

- актом № 21/11663 від 12.05.2015 року за результатами експертної оцінки матеріального носія інформації, згідно із яким відомості, що містяться на USB flash (Silicon-power 4G UFD U2), без грифу обмеження доступу та реєстраційного номеру, згідно Зводу відомостей, що становлять державну таємницю, затвердженого наказом СБ України від 12.08.2005 року № 440, становлять державну таємницю. Витік відомостей завдасть шкоди інтересам національної безпеки України у сфері державної безпеки та охорони правопорядку, оскільки містять інформацію про засоби, зміст, плани, організацію форми, методи і результати оперативно-розшукової і контррозвідувальної діяльності; про осіб, які співпрацюють або раніше співпрацювали на конфіденційній основі з органами, що проводять таку діяльність ( а.с.22-24).

Як вбачається із змісту постанови, суд першої інстанції правильно встановив обставини справи в тому, що ОСОБА_2 не надав грифа секретності матеріальному - носію інформації, що становить державну таємницю та не вжив заходів щодо забезпечення охорони державної таємниці, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене п.4 та п.6 ч. 1 ст. 212-2 КУпАП. Постанова суду містить всі передбачені ст..283 КУпАП дані. Разом з тим, при опису встановлених судом обставин, не були конкретизовані дата виявлення правопорушення та відомості щодо допуску ОСОБА_2 до державної таємниці. Однак, на думку апеляційного суду це не вплинуло на правильність висновків суду щодо винуватості ОСОБА_2 в інкримінованому йому правопорушенні, кваліфікації його дій та стягнення.

Протокол № 63/26/12172 від 11.06.2015 року про адміністративне правопорушення відповідно до ст..255 КУпАП складений уповноваженою особою органів Служби безпеки України начальником відділу охорони державної таємниці УСБУ в Луганській області ОСОБА_3, містить всі передбачені ст..256 КУпАП відомості, копія протоколу відповідно до ст..254 КУпАП вручена ОСОБА_2 ( а.с.2-4, 72), і тому згідно із ст. 251 КУпАП є належним доказом, на який суд послався в постанові.

Заяви ОСОБА_2 в апеляційному суді щодо розбіжностей в датах файлів із датами призначення його на посаду, надання доступу до інформації з грифом секретно, апеляційний суд вважає необґрунтованими, і такими, що не спростовують факт зберігання ОСОБА_2 матеріального флеш-носія, якому не було надано грифа секретності і на якому знаходились відомості, віднесені до державної таємниці.

Акт за результатами експертної оцінки матеріальних носіїв № 21/11663 від 12.05.2015 року ( а.с.22-24) складений компетентною експертної комісією, створеною розпорядженням начальника управління, утворення якої передбачено п.122 Порядку організації та забезпечення режиму секретності в державних органах, органах місцевого самоврядування, на підприємствах, в установах і організаціях, затвердженого постановою КМУ № 939 від 18.12.2013 року (а.с.75) і тому відповідно до вимог ст..251 КУпАП є належним доказом по справі.

Із пояснень свідка ОСОБА_9 - начальника Сєвєродонецького МВ СБУ України у Луганській області, в суді першої інстанції вбачається, що 02.04.2015 року біля 23-20 год. патруль затримав ОСОБА_2 у нетверезому стані. Наступного дня о 08-00 год. начальник Сєвєродонецького УМВС України в Луганській області ОСОБА_10 в поліетиленовому пакеті передав йому речі ОСОБА_2 ( посвідчення, флеш-носій (прямокутна, металевого кольору), паспорт, гроші.

Із пояснень свідка ОСОБА_8 - начальника інспекції УСБУ в Луганській області, в суді першої інстанції вбачається, що про вилучення флеш-носія у ОСОБА_11, йому стало відомо з рапорту. Було створено комісію по перевірці дій ОСОБА_11 , проведено комісійний огляд флеш-носія. На документах, які містить флеш-носій, є гриф «Секретно». За результатами перевірки було складено акт. Колишні колеги ОСОБА_11 та його підлеглі впізнали цей флеш-носій та пояснили, що саме таким користувався ОСОБА_11 Робітники міліції також впізнали носій як такий, що був при ОСОБА_2

Із доповідної записки за результатами цільової перевірки вбачається, що особисті речи ОСОБА_2- паспорт, документи, флеш-карта та гроші були передані сержантом міліції ОСОБА_7 начальнику Сєвєродонецького МВ ГУ УМВСУ ОСОБА_12 ( а.с.15).

В апеляційному суді були досліджені письмові пояснення ОСОБА_7, рапорти ОСОБА_13 та ОСОБА_9, які знаходяться в матеріалах перевірки і були надані свідком ОСОБА_8, і які містять аналогічні відомості щодо обставин передачі робітниками міліції особистих речей ОСОБА_2, в тому числі і флеш-носія, співробітникам СБУ Луганській області.

Враховуючи дані результату цільової перевірки і пояснення свідків, апеляційний суд вважає, що комісією був досліджений флеш-носій, який належав ОСОБА_2

Те, що файли, які знаходяться на флеш-носії, становлять державну таємницю, було виявлено комісією 12.05.2015 року, про що складено акт експертної оцінки № 21/11663, який був затверджений 13.05.2015 року.

Відповідно до ст.38 КУпАП адміністративне стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через три місяці з дня його виявлення, тому апеляційний суд вважає, що строк накладення адміністративного стягнення по справі не сплинув.

Справа розглянута компетентним судом, оскільки адміністративне правопорушення, вчинене ОСОБА_2, було виявлено в ході проведення експертної оцінки комісією УСБУ в Луганській області, що розташоване в м.Сєвєродонецьк.

Відповідно до довідки щодо ОСОБА_2 на службу в органи СБУ він зарахований 11.12.1995 року. З 19.08.2014 року по 01.02.2015 року перебував на посаді заступника начальника Марківського районного відділу УСБУ в Луганській області, з 01.02.2015 року перебуває у розпорядженні начальника УСБУ в Луганській області на посаді заступника начальника районного відділу, має військове звання підполковник, за період роботи з 05.12.2005 року по 10.07.2013 року мав 11 дисциплінарних стягнень ( а.с.25-26).

Як вбачається із копії облікової картки ОСОБА_2 - наказами від 08.08.2011 року йому було надано допуск до інформації з грифом секретності, а від 11.10.2014 року - доступ до інформації з грифом секретності, він підписав відповідне зобовязання ( а.с.8, 9-10), а тому ОСОБА_2 є субєктом адміністративного правопорушення, передбаченого п.п.4,6 ч.1 ст.212-2 КУпАП.

Таким чином, суд першої інстанції правильно прийшов до висновку, що ОСОБА_2 не надав грифа секретності матеріальному - носію інформації, що становить державну таємницю та не вжив заходів щодо забезпечення охорони державної таємниці, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене п.4 та п.6 ч. 1 ст. 212-2 КУпАП і обґрунтовано піддав його адміністративному стягненню у виді штрафу у розмірі 510 гривень.

При накладенні на ОСОБА_2 стягнення суд, у відповідності до ст. 33 КУпАП, врахував характер вчиненого правопорушення, дані про особу ОСОБА_2, ступінь його вини.

Разом з тим, враховуючи характер адміністративного правопорушення, апеляційний суд вважає, що визнання судом обставиною, що обтяжує стягнення - вчинення правопорушення у стані алкогольного спяніння, є необґрунтованим і ця обставина підлягає виключенню.

Керуючись ст..294 КУпАП, суддя апеляційного суду,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2- задовольнити частково.

Постанову Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 30 червня 2015 року щодо ОСОБА_2, якою його визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого п.п. 4, 6 ч.1 ст.212-2 КУпАП та піддано адміністративному стягненню у виді штрафу у розмірі 510 гривень, стягнуто судовий збір у розмірі 36 гривень 54 копійки змінити.

Виключити із постанови обставину, що обтяжує стягнення вчинення правопорушення у стані алкогольного спяніння.

В іншій частині постанову суду залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя апеляційного суду

Луганської області ОСОБА_1