09.02.2015 Провадження по справі № 3/380/66/15
Справа № 380/182/15-п
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

9 лютого 2015 року суддя Тетіївського районного суду Київської області Лісовенко П.І., розглянувши матеріали, які надійшли від В ДАІ з обслуговування Тетіївського району підпорядкованого УДАІ ГУ МВС України в Київській області, про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, жителя ІНФОРМАЦІЯ_2, не працюючого, до адміністративної відповідальності не притягувався,

за ст. 122- 2 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

встановив:

Із протоколу про адміністративне правопорушення серії АП1 №616639 вбачається, що 14.01.2015 року о 15 год. 45 хв. в м.Тетієві по вул.Будьоного, ОСОБА_1, керуючи автомобілем ВАЗ 2106, державний номерний знак НОМЕР_1, на вимогу працівника ДАІ подану жестом жезла, звуковим сигналом свистка, звукової та світлової сигналізації, не зупинився, чим порушив п.2.4 ПДР України, за що відповідальність передбачена ст.122-2 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину у вчиненому правопорушенні не визнав та вказав, що виконав вимогу працівника ДАІ щодо зупинки.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення ОСОБА_1, дослідивши протокол про адміністративне правопорушення, вважаю наступне.

Відповідно до ст. ст. 245,251,280,283 КУпАП, суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення повинен повно, всебічно, обєктивно дослідити всі обставини справи і встановити, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що помякшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також зясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Стаття 122-2 КУпАП передбачає відповідальність за невиконання водіями вимог працівника міліції про зупинку транспортного засобу.

Оскільки, ОСОБА_1 вини своєї у вчиненому правопорушенні не визнав, а в матеріалах справи відсутні докази, які б вказували на протиправність дій правопорушника, тому за таких обставин в діях ОСОБА_1 не можливо встановити порушення п.2.4 ПДР України.

Відповідно до ч.3 ст.62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Таким чином, протокол про адміністративне правопорушення не можна віднести до фактичних даних, на основі якого у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, передбачених ст.251 КУпАП, оскільки, протокол про адміністративне правопорушення не засвідчений підписами свідків щодо відмови правопорушника від дачі пояснень та підпису протоколу. Інші докази, що підтверджують вину водія ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.122-2 КУпАП, у матеріалах справи відсутні.

З огляду на вищезазначене, суд вважає, оскільки, в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази, які б вказували на протиправність дій правопорушника, тому у діях ОСОБА_1 відсутній склад правопорушення, передбачений ст.122-2 КУпАП.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП, відсутність складу адміністративного правопорушення є обставиною, яка виключає провадження у справі.

Керуючись ст. ст. 122-2, 247,245,251,252,266,280,283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

постановив:

Закрити провадження в справі про адміністративне правопорушення, передбачене ст.122-2 КУпАП, відносно ОСОБА_1, на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів до Апеляційного суду Київської області через Тетіївський районний суд Київської області.

Суддя: П.І.Лісовенко