Апеляційний суд Житомирської області
Справа № 289/1023/15-п
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 липня 2015 року

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Житомирської області Бережна С.В., розглянувши справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою правопорушника ОСОБА_2 на постанову Радомишльського районного суду Житомирської області від 24 червня 2014 року, -

в с т а н о в и в:

Постановою Радомишльського районного суду Житомирської області від 24 червня 2015 року ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді позбавлення права керування всіма видами транспортних засобів строком на 1 рік.

Стягнуто з ОСОБА_2 судовий збір в сумі 36,54 грн. в дохід держави.

Згідно постанови суду, вчинене ОСОБА_2 правопорушення полягало в тому, що о 08 годині 00 хвилин 27 травня 2015 по вул.Коростенській в смт.Черняхові, він керував автомобілем «ВАЗ-2102» д.н.з. НОМЕР_1, в стані алкогольного сп'яніння, що підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення від 27.05.2015 року, тестом на алкоголь, поясненнями свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4, чим вчинив правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

Не погоджуючись з рішенням суду, правопорушник ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просить змінити вид стягнення застосованого судом першої інстанції з позбавлення права керувати транспортними засобами на штраф. Посилається на те, що під час зупинки працівниками ДАІ, він ніяких документів на право керування не надавав, оскільки на той момент його посвідчення було загублене, тому вважає, що його не могли позбавити права керування транспортними засобами.

Заслухавши доповідь судді, правопорушника, який підтримав свою апеляційну скаргу, перевіривши матеріали справи в межах апеляційної скарги, вважаю, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, але з інших підстав, ніж ті, що вказані апелянтом, а постанова судді суду першої інстанції - зміні в частині призначення стягнення, виходячи з наступного.

Відповідно до вимог ст.268 КУпАП, справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце та час розгляду справи, і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Як вбачається з матеріалів справи, вина ОСОБА_2 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії АБ2№193415 від 27 травня 2015 року, письмовими поясненнями свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_3 (а.с. 2-5).

Відповідно до ст.33 КУпАП адміністративне стягнення накладається у межах, встановлених цим Кодексом та іншими законами України.

При накладенні стягнення враховується характер вчиненого правопорушення, особу, порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставин, що пом'якшують і обтяжують відповідальність.

Під час розгляду справи в суді першої інстанції 24 червня 2015 року ОСОБА_2 був відсутній. Дані про те, що він знав про дату та час розгляду справи щодо нього в суді в матеріалах справи відсутні, тому він був позбавлений можливості відстоювати свої права у суді.

Перевіривши законність і обґрунтованість постанови суду першої інстанції, вважаю, що адміністративне стягнення ОСОБА_2 судом призначено в межах, встановлених законом, проте без врахування особи правопорушника та інших обставин, які впливають на обрання виду та розміру адміністративного стягнення. ОСОБА_2 вперше притягується до адміністративної відповідальності, від проходження огляду на стан сп'яніння з використанням алкотестера не відмовлявся, результат тесту на вміст алкоголю є незначним - 0,73 %, тяжких наслідків від вчиненого ним правопорушення не настало.

Крім того з пояснень правопорушника в судовому засіданні при розгляді апеляційної скарги вбачається, що він одружений, має на утриманні дитину дружини, працює водієм, тому позбавлення права керування транспортними засобами позбавляє його можливості заробітку . Також ОСОБА_2 пояснив, що він ознайомлений з розміром штрафу за вказаною статтею та згоден його сплачувати у разі задоволення його апеляційної скарги

З урахуванням вищенаведеного, апеляційний суд вважає за можливе замінити ОСОБА_2 вид стягнення із позбавлення права керувати всіма видами транспортних засобів на штраф, що буде необхідним та достатнім для його виправлення та запобігання вчинення ним нових правопорушень.

Проте слід зазначити, що доводи ОСОБА_2 з приводу того, що його неможливо позбавити права на керування транспортними засобами, оскільки під час зупинки працівниками ДАІ в нього не було посвідчення водія, оскільки воно загублене, не ґрунтуються на матеріалах справи та є надуманими.

Як вбачається з довідки ВДАІ та додатку до неї, 29 травня 2015 року ОСОБА_2 було видане посвідчення водія НОМЕР_2. (а.с. 6-7). ОСОБА_2 було позбавлено права на керування всіма видами транспортних засобів, а не позбавлено посвідчення водія, тому мотиви ОСОБА_2 з приводу яких йому повинно бути замінено вид стягнення в даному випадку є безпідставними. При цьому постанова судді суду першої інстанції повинна бути змінена не з цих підстав, а з підстав, наведених вище.

Керуючись ст.294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу правопорушника ОСОБА_2 задовольнити.

Постанову Радомишльського районного суду Житомирської області від 24 червня 2015 року щодо нього в частині накладення стягнення змінити.

Замінити ОСОБА_2 вид адміністративного стягнення, передбаченого за вчинення правопорушення за ст.. 130 ч.1 КУпАП, з позбавлення права керувати всіма видами транспортних засобів строком на 1 рік на штраф у розмірі 200 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 3400 грн.

В решті постанову суду залишити без зміни.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя: