Справа № 359/6073/15-п Головуючий у І інстанції Левченко А.В.
Провадження № 33/780/548/15 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_1
Категорія 274 29.07.2015
ПОСТАНОВА

Іменем України

29 липня 2015 року м. Київ

Апеляційний суд Київської області в складі судді судової палати з розгляду кримінальних справ ОСОБА_1, з участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 та його захисника ОСОБА_3, розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на постанову судді Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 07 липня 2015 року -

в с т а н о в и в :

Постановою судді Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 07 липня 2015 року

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2,

визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 185 КУпАП та призначено йому стягнення у виді адміністративного арешту строком на 10 (десять) діб.

ОСОБА_2 притягнуто до адміністративної відповідальності за те, що 03.07.2015 року близько 16 год. 30 хв. в м. Бориспіль Київської області по вул. Київський шлях, поблизу ринку «Центральний» ОСОБА_2 здійснив злісну непокору законним вимогам працівника міліції, що виразилося у відмові предявити свої документи та хапанні за форменний одяг.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить змінити захід адміністративного стягнення, застосувавши стягнення у виді штрафу. Свої вимоги обґрунтовує тим, що на його думку, захід адміністративного стягнення обраний із порушенням закону, оскільки судом невмотивовано застосовано найсуворіший захід адміністративного стягнення. Так, при призначенні стягнення, судом не було враховано, що на його утриманні перебувають брати, яких потрібно три рази на тиждень возити на лікування в Міжрайонний цент гемодіалізу Білоцерківської міської лікарні № 2 Київської області, а окрім нього це зробити нікому. Також, на його утриманні перебуває батько ОСОБА_4, який є інвалідом другої групи та потребує постійного нагляду. При застосуванні адміністративного стягнення судом в порушення вимог ст. 33 КУпАП, не було враховано особу правопорушника, його майновий стан, а також помякшуючі обставини.

Заслухавши доповідь судді, пояснення ОСОБА_2 та його захисника ОСОБА_3, які підтримали апеляційну скаргу з посиланням на зазначені у ній доводи, вивчивши матеріали адміністративної справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Викладені у постанові висновки судді про доведеність вини ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, правильності кваліфікації його дій за ст. 185 КУпАП є обґрунтованими та правильними.

Однак судом першої інстанції при накладенні адміністративного стягнення не враховані наступні обставини.

У відповідності до ст. 23 КУпАП метою адміністративного стягнення є виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

За змістом ст. 33 КУпАП при накладенні стягнення враховується характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що помякшують і обтяжують відповідальність.

Зазначені вимоги закону суддею, при розгляді справи про притягнення ОСОБА_2 до відповідальності за ст. 185 КУпАП не були дотримані у повній мірі. Судом першої інстанції не зясовано та не враховано в сукупності всі обставини, зокрема те, що ОСОБА_2 має на утриманні братів ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, який є інвалідом першої групи та ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_4, який є інвалідом першої групи, підгрупи «Б». Вказаних осіб необхідно возити до м. Біла Церква на гемодіаліз три рази на тиждень, а окрім ОСОБА_7 це робити нікому. Окрім того, має на утриманні батька ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_5, який є інвалідом другої групи.

Зважаючи на дані обставини, та те що ОСОБА_2 раніше до адміністративної відповідальності не притягувався, має постійне місце проживання та позитивно характеризується, застосування щодо нього адміністративного стягнення у виді адміністративного арешту строком на 10 діб, слід вважати занадто суворим та таким, що не відповідає особі правопорушника.

З огляду на вищезазначене, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що апеляційна скарга ОСОБА_2 підлягає задоволенню, а постанова Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 07 липня 2015 року зміні в частині накладення адміністративного стягнення із застосуванням до ОСОБА_2 стягнення у вигляді штрафу в розмірі пятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 255 грн.

Керуючись ст. 294 КУпАП апеляційний суд,

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Постанову судді Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 07 липня 2015 року щодо ОСОБА_2 змінити в частині накладення стягнення.

За вчинення правопорушення передбаченого ст. 185 КУпАП застосувати до ОСОБА_2 адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави в розмірі 15 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 255 (двісті пятдесят пять) гривень.

В іншій частині постанову залишити без змін.

Суддя Апеляційного суду

Київської області / підпис / ОСОБА_1

З оригіналом згідно.

Суддя В.О. Габрієль