Справа №592/5857/15-п Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 33/788/212/15 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
Категорія - Порушення порядку провадження господарської діяльності
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 серпня 2015 року м. Суми

Суддя Апеляційного суду Сумської області Демченко М. О. , розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на постанову судді Ковпаківського районного суду м. Суми від 07 липня 2015 року, якою

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживаючий за адресою, ІНФОРМАЦІЯ_2

притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 164 КУпАП з накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу на користь держави в розмірі 17 000 грн., без конфіскації виготовленої продукції, знарядь виробництва, сировини і грошей, одержаних внаслідок вчинення цього адміністративного правопорушення.

Постановлено стягнути із ОСОБА_3 на користь держави судовий збір у сумі 36 грн. 54 коп.

В С Т А Н О В И В:

Постановою судді Ковпаківського районного суду м. Суми від 07.07.2015 р. ОСОБА_3 визнаний винним та притягнутий до адміністративної відповідальності за те, що він 19.06.2015 р. близько 11 год. 50 хв. в м. Суми по вул. Роменська на автомобілі марки «Фольксваген Джета», д/н НОМЕР_1, проводив господарську діяльність з надання послуг по перевезенню пасажирів легковим таксі без одержання ліцензії передбаченої ст.9 ЗУ «Про автомобільний транспорт» та вчинив правопорушення, передбачене ч.1 ст.164 КУпАП.

Не погоджуючись з винесеною постановою ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, у якій порушує питання про її скасування та закриття провадження по даній справі, у звязку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, оскільки немає жодних доказів того, що він безпосередньо надавав послуги по перевезенню пасажирів, робив це систематично та отримував за цю діяльність прибуток. Зазначає, даний автомобіль йому не належить, його переобладнанням він не займався і фішку на таксі він не встановлював.

Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення та заслухавши ОСОБА_3, який повністю підтримав свою апеляційну скаргу, вважаю, що його апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Суддя районного суду всебічно, повно і об'єктивно дослідивши всі докази по справі, надав їм правильну правову оцінку, та обґрунтовано дійшов висновку про винуватість ОСОБА_3 у скоєнні правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 164 КУпАП.

З урахуванням положень ст.7 Закону України «Про ліцензування певних видів господарської діяльності» в редакції від 02.03.2015 р., в якій визначений перелік видів господарської діяльності, які підлягають ліцензуванню відповідно до спеціальних законів, а саме в п.24 цього Закону передбачено, надання послуг з перевезення пасажирів, небезпечних вантажів, багажу річковим, морським, автомобільним, залізничним транспортом.

Таким чином, враховуючи вище наведені положення Законів України, перевезення пасажирів автомобільним транспортом є видом господарської діяльності, який підлягає обов'язковому ліцензуванню.

Відповідно ч.4 ст.9 ЗУ «Про автомобільний транспорт», ліцензія видається на господарську діяльність з надання послуг з перевезення пасажирів і небезпечних вантажів на такі види робіт як надання послуг з внутрішніх перевезень пасажирів на таксі.

Що стосується доводів апеляційної скарги ОСОБА_3 стосовно скасування даної постанови у звязку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, то вони є необґрунтованими, оскільки факт вчинення ОСОБА_3 правопорушення, передбаченого ч.1 ст.164 КУпАП, підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серія СУ №000048 від 19.06.2015 р., який за своїм змістом відповідає вимогам ст.256 КУпАП та письмовими поясненнями в ньому самого ОСОБА_3, який зазначив, що перший раз виїхав попрацювати на легковому таксі, а про ліцензію не знав, тому всі документи оформить в перебігу двох місяців. ( а.с.1).

Твердження ОСОБА_3 стосовно того, що даний автомобіль йому не належить і фішку на таксі він не встановлював не знайшли свого підтвердження ні в апеляційній скарзі ні в засіданні апеляційного суду, а тому суд вважає, що інспектор на правових підставах склав протокол.

Адміністративне стягнення ОСОБА_3 у виді штрафу у розмірі 17 000 грн. на користь держави без конфіскації виготовленої продукції, знарядь виробництва, сировини і грошей, одержаних в наслідок вчинення цього адміністративного правопорушення накладено у межах, встановлених санкцією ч.1 ст.164 КУпАП, що передбачає стягнення у виді штрафу від однієї тисячі до двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і відповідає вимогам ст.33 КУпАП, оскільки з врахуванням обставин справи, характеру правопорушення та особу винного, таке є не самим суворим видом стягнення, передбачених за вчинення такого правопорушення.

Враховуючи викладене, вважаю, що постанова судді є законною і обґрунтованою, а тому підстав для її скасування, як про це ставиться питання в апеляційній скарзі ОСОБА_3, не вбачається.

Керуючись ст. 294 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В:

Постанову судді Ковпаківського районного суду м. Суми від 07 липня 2015 року відносно ОСОБА_3 залишити без зміни, а його апеляційну скаргу без задоволення.

Постанова є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду Сумської областіОСОБА_2.