Справа №: 653/1284/15-п
Провадження № 3/653/563/15
П О С Т А Н О В А

іменем України

29.07.2015 Генічеський районний суд Херсонської області в складі:

головуючого судді Венглєвської Н.Б.,

при секретареві Мустафаєві Ф.А.,

за участю захисника ОСОБА_1,

розглянувши адміністративні матеріали, які надійшли від ВДАІ Генічеського РВ УМВС України в Херсонській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, НОМЕР_1, ід. номер НОМЕР_2, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, працюючого дільничним інспектором міліції Чаплинського РВ УМВС України в Херсонській області, проживаючого та зареєстрованого ІНФОРМАЦІЯ_3,

за ст. 130 ч.1, ст. 122 2 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

До Генічеського районного суду Херсонської області 05.06.2015 року надійшли адміністративні матеріали відносно ОСОБА_2 за правопорушення передбачене ст.130 ч.1, ст. 122-2 КУпАП.

При розгляді адміністративних матеріалів судом встановлено, що 23.05.2015 року інспектором ДАІ складено протокол, серії АП1 №290806 про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 відповідно до якого останній, 23 травня 2015 року о 21 годині 20 хвилин в м. Генічеськ по пр.-ту Миру керував транспортним засобом, марки ВАЗ2112, д/н ВТ0300АІ з ознаками алкогольного спяніння та від проходження медичного огляду на визначення стану алкогольного сп"яніння відмовився в присутності двох свідків, чим порушив п.п. 2.5 ПДР України, тобто скоїв правопорушення передбачене ст.130 ч.1 КпАП України керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Крім того 23 травня 2015 року відносно ОСОБА_2 було складено адміністративний протокол АП1 №290808, відповідно до якого останній 23 травня 2015 року в м. Генічеськ по пр.-ту Миру керував транспортним засобом марки ВАЗ 2112 д/н НОМЕР_3 та не виконав вимогу працівника міліції про зупинку транспортного засобу яка подавалася за допомогою жезлу, що світився та світлових сигналів синього та червоного кольору, тим самим ОСОБА_2 порушив п2.4 ПДР України та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ст. 122-2 КУпАП - Невиконання водіями вимог працівника міліції, про зупинку транспортного засобу.

В судовому засіданні ОСОБА_2 свою вину у вчинені адміністративних правопорушень не визнав, пояснив, що разом з сім'єю проживає в ІНФОРМАЦІЯ_4 в м. Генічеськ. 23.05.2015 року він знаходився вдома. Близько 21 години 23 травня 2015 року, його дружина ОСОБА_3 по своїм потребам поїхала на належному їй автомобілі до магазину АТБ, розташованому в м. Генічеськ по пр.-ту Миру, а він залишився з дитиною вдома, а потім вирішив прогулятися з дитиною. Через деякий час, йому на телефон зателефонувала дружина та повідомила, що не доїжджаючи додому близько 500 метрів автомобіль заглух. Він вирішив піти до місця де знаходився автомобіль, щоб допомогти дружині. Коли йшов до дружини, побачив, що остання йде йому на зустріч. Не доходячи до дружини побачив, як підїхав автомобіль з якого вийшов працівник внутрішньої безпеки обласного відділу внутрішніх справ, працівники Генічеського РВ УМВС та працівники ДАІ, яких всього було 7 осіб. Працівник внутрішньої безпеки підійшов до нього та почав предявляти претензії за минулі непорозуміння. В подальшому даний працівник запропонував йому проїхати до медичного закладу для визначення стану спяніння. Він погодився і поїхав разом з ними до Генічеської ЦРЛ, де його оглянув лікар. Всі вимоги лікаря він виконував. В подальшому йому запропонували здати кров і сечу. Перебуваючи в приймальному покої Генічеської ЦРЛ він не здавав аналізу крові, оскільки не було разового шприцу для її забору, а звичайним шприцом не хотів щоб у нього брали кров, оскільки боявся заразитися інфекцією. Також вказує, що запропонований лікарем аналіз сечі також не здав, бо в силу своїх фізіологічних особливостей організму не міг цього зробити. Крім того, вказує, що також відмовився продути в алкотестер, розташований в лікарні, оскільки такий був не сертифікований. При цьому ОСОБА_2 вказує, що лікар тільки виміряв тиск, а інші дії, передбачені інструкцією по огляду на стан сп'яніння не виконав. Перебував він у приймальному відділені понад 4 години, доки прибув лікар нарколог ОСОБА_4 Та з метою повного і всебічного розгляду справи заявлено клопотання про виклик свідків.

В подальшому ОСОБА_2 свої пояснення доповнив, вказавши, що дійсно в день складення протоколу про адміністративне правопорушення приїхав автобусом додому, оскільки мав вихідний та того вечора вживав алкогольні напої, а саме пиво. При цьому зазначає, що транспортним засобом не керував, а експлуатував його за призначенням до квітня 2015 року до часу його переведення до Чаплинського РВ УМВС України в Херсонській області, так як автомобіль належить дружині та вона інколи виїжджає ним по своїм потребам.

Крім того ОСОБА_2 вказує, що раніше перебував на посаді інспектора ДАІ ВДАІ Генічеського РВ УМВС України в Херсонській області, однак у звязку з наявністю неприязних відносин з керівництвом ДАІ на даний час перевівся до іншого РВ УМВС України, та у звязку з цим його колишнім керівництвом з мотивів помсти було вирішено сфальсифікувати протокол відносно нього.

У звязку з тим, що 23 травня 2015 року автомобілем не керував, то вважає, що не вчиняв адміністративне правопорушення, передбачене ст. 130 ч.1 КУпАП. Також вважає з даних підстав сфальсифікований протокол відносно нього про адміністративне правопорушення за ст.. 122-2 КУпАП.

Захисник ОСОБА_1 в судовому засідання просив справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 закрити, посилаючись на відсутність в його діях складу адміністративного правопорушення. В обґрунтування своїх доводів зазначив, що оскільки ОСОБА_2 у вказаний в протоколі про адміністративне правопорушення день та час транспортним засобом не керував, прибув на освідування добровільно то останній не може бути притягнутим до адміністративної відповідальності за відмову від проходження медичного огляду на визначення стану спяніння. При цьому вказує, що сам факт вживання алкогольних напоїв ОСОБА_2 не заперечувався, однак підстав для його освідування не було, а саме освідування здійснено з порушенням Інструкції про виявлення ознак сп'яніння у водіїв транспортних засобів, а саме п.п.20, 21.

Свідок ОСОБА_5 в судовому засіданні пояснила, що являється дружиною ОСОБА_2 Вказує, що 23 травня близько 20 години брала автомобіль для поїздки до магазину АТБ в м. Генічеськ. При цьому ОСОБА_5 вказує, що дійсно керуючи автомобілем ВАЗ 2112 бачила співробітників ДАІ на перехресті вул.. Суворова і Гоголя в м. Генічеськ, які намагалися її зупинити, однак вважаючи, що останні могли вітатися з її чоловіком, який раніше користувався вказаним автомобілем, не звернула на них уваги та продовжила рух до себе додому. Не доїжджаючи додому, автомобіль заглух та коли підїхали працівники міліції, останні вказали їй, щоб вона йшла додому, а ОСОБА_2 залишився з ними. Додатково пояснила, що осіб, які її зупиняли вона не знає. Також не могла вказати на автомобіль на якому перебували працівники ДАІ та яким чином її зупиняли працівники ДАІ.

Свідок ОСОБА_6 в судовому засіданні пояснив, що перебуває в дружніх стосунках з ОСОБА_2 та 23 травня 2015 року близько 21 години перебував в приміщенні магазину АТБ в м. Генічеськ. В подальшому вийшовши з магазину побачив дружину ОСОБА_2 , яка перебувала поряд з автомобілем ВАЗ2112 чорного кольору.

Інспектор ДПС з ОСП №3 ОСОБА_7 в судовому засіданні пояснив, що 23 травня 2015 року разом з напарником ОСОБА_8 та працівником внутрішньої безпеки працював у другу зміну в м. Генічеськ на перехресті вул.. Суворова та пр.-ту Миру. Близько 21 години 20 хвилин побачив автомобіль ВАЗ 2112, який рухався зі сторони РВ УМВС та почав його зупиняти за допомогою жезлу. Вказаний автомобіль відреагувавши на його вимогу почав зупинятися, у відчинене вікно дверей він побачив ОСОБА_2 з дитиною на руках, який виконував функції водія. Як вказує інспектор, ОСОБА_2, побачивши їх та до повної зупинки транспортного засобу, ввімкнув передачу та почав рух в сторону міського пляжу, збільшуючи швидкість руху. Зважаючи на порушення правил дорожнього руху, інспектором ДПС було прийнято рішення наздогнати вказаний автомобіль, який рухався по вул.. Приморська, а потім по іншим вулицям до вулиці Північна, на якій мешкає правопорушник. При цьому інспектор вказує, що не доїжджаючи додому автомобіль ВАЗ 2112 зупинився та з нього зі сторони водія, вийшов ОСОБА_2 разом з малолітньою дитиною та дружиною. Встановивши візуально ознаки спяніння ОСОБА_2, йому було запропоновано пройти огляд на виявлення стану спяніння за допомогою алкотестера, та у звязку з відмовою від його продуття, ними було запропоновано проїхати до закладу охорони здоровя для визначення стану спяніння.

Інспектор Литвиненко П.А. дав аналогічні покази.

Свідок ОСОБА_9 в судовому засіданні пояснила, що працює лікарем терапевтом Генічеської ЦРБ. 23 травня 2015 року вона була черговим лікарем терапевтом. Працівниками ДАІ було доставлено ОСОБА_2, який мав ознаки алкогольного спяніння, для визначення стану такого спяніння. ОСОБА_2 було оглянуто, однак враховуючи, що візуально визначити стан спяніння було важко, ОСОБА_2 було запропоновано здати аналіз крові/сечі від чого останній відмовився, мотивуючи свою відмову недовірою працівникам Генічеської ЦРЛ. Вказує, що огляд проводився близько 3 годин з вини ОСОБА_2, який упирався здавати аналізи.

Свідок ОСОБА_4 в судовому засіданні пояснив, що 23 травня 2015 року був доставлений до приймального відділення Генічеської ЦРЛ для проведення огляду та визначення стану спяніння відносно ОСОБА_2 В ході огляду було встановлено ознаки алкогольного спяніння, однак для підтвердження перебування останнього в стані алкогольного спяніння необхідно було здати аналізи біологічного середовища, нащо останній відповів відмовою.

Суд дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення ОСОБА_2, пояснення свідків, дослідивши матеріали справи, вважає вину останнього повністю доведеною, виходячи з наступного.

Згідно до ст.7 КУпАП України ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно до роз'яснень п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2003 року № 14 "Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті " із змінами і доповненнями, внесеними постановою Пленуму Верховного Суду України від 19 грудня 2008 року № 18, судам при розгляді справ необхідно з'ясовувати всі обставини, перелічені у ст.ст.247 і 280 КУпАП., у тому числі шляхом допиту свідків.

З протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що ОСОБА_2 23 травня 2015 року о 21 год. 20 хв. керував транспортним засобом марки ВАЗ 2112 в м. Генічеськ по пр.-ту Миру в м. Генічеськ з ознаками алкогольного спяніння.

Згідно розяснень Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу. Цією ж постановою Пленуму визначено, що для притягнення до відповідальності за ст. 130 КпАП не має значення, протягом якого часу особа, яка перебуває у стані сп'яніння чи під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, керувала транспортним засобом. Правопорушення вважають закінченим з того моменту, коли він почав рухатись.

З урахуванням встановлених обставин по справі, суд критично приймає покази свідка ОСОБА_5, стосовно того, що саме вона перебувала за кермом автомобіля ВАЗ 2112 23 травня 2015 року, оскільки її свідчення повністю спростовані поясненнями ОСОБА_7 та ОСОБА_8 - працівників ДАІ, які пояснили, що несли наряд в другу зміну, виявляючи осіб, які керували в нетверезому стані автотранспортом та порушували інші правила дорожнього руху. Побачивши їх, ОСОБА_2, який знаходився за кермом автомобіля "ВАЗ2112", реєстраційний знак НОМЕР_3, змінив напрямок руху. На їх світлові сигнали про зупинку не реагував, тому вони почали його переслідування. Догнали його неподалік від місця проживання. При цьому ОСОБА_2 вийшов з автомобіля зі сторони водія та став заперечувати факт керування транспортним засобом. Оскільки від правопорушника було чути запах алкоголю, запропонували застосувати алкотестер, або пройти мед освідчення в спеціальному медичному закладі.

Показання вищевказаних свідків повністю спростовують пояснення ОСОБА_5, яка є дружиною ОСОБА_2, ОСОБА_10, які підтримують тісні стосунки з правопорушником та зацікавленні у не притягненні останнього до адміністративної відповідальності, а також підтверджуються письмовими поясненнями ОСОБА_11, ОСОБА_12, доданих до протоколу про адміністративне правопорушення. Крім того ОСОБА_5 в судовому засіданні не могла суду пояснити хто зі співробітників ДАІ її зупиняв, на якому вони були автомобілі, не могла вказати місце несення ними служби, належний їй автомобіль практично не експлуатує, що в сукупності з іншими доказами наводить сумніви у достовірності її показів.

Відповідно до п.2.5 ПДР затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 р. № 1306 Водій повинен на вимогу працівника міліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп'яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Відповідно до п. 8 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету міністрів України від 17 грудня 2008 року № 1103, у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров'я уповноважена особа Державтоінспекції в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп'яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Як вбачається з матеріалів справи, та пояснень свідків допитаних в судовому засіданні ОСОБА_2 відмовився від проходження медичного огляду для визначення стану спяніння як за допомогою алкотестера так і за допомогою здачі біологічного середовища.

Процедуру проведення огляду водіїв транспортних засобів з метою виявлення ознак стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі - стан сп'яніння), та оформлення результатів такого огляду встановлено Інструкцією про виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, що затверджена наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров'я України від 9 вересня 2009 р. N 400/666 (далі - Інструкція).

Пунктом 3 Інструкції регламентовано проведення огляду на стан сп'яніння в закладах охорони здоров'я і оформлення його результатів.

У п.п.3.12 Інструкції встановлено, що предметом дослідження біологічного середовища можуть бути слина, сеча та змиви з поверхні губ, шкірного покриву обличчя і рук.

При цьому відповідно до п.п.3.13 Інструкції для дослідження біологічного середовища може використовуватися кров, якщо в обстежуваної особи неможливо взяти зразки біологічних середовищ, вказаних у пункті 3.12 цього розділу.

При цьому пояснення ОСОБА_2 з приводу того, що від проходження медичного огляду він не відмовлявся а аналізи не міг здати кров через побоювання заразитися інфекцією та неможливістю через фізіологічні особливості організму здати сечу, судом також сприймаються критично, оскільки він не був позбавлений можливості в разі остраху бути зараженим інфекцією придбати шприца; а відповідно до фізіології здорового організму людини рідина сечі виробляється в організмі кожні 20 хвилин, а отже пояснення ОСОБА_2 з приводу неможливості її надання в комплексі з відмовою від здачі крові та продуття алкотестера судом сприймається як відмова від проходження медичного огляду нга визначення стану спяніння.

Диспозиція ч. 1 ст. 130 КУпАП, за якою кваліфіковані дії ОСОБА_2, передбачає відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп'яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Таким чином, законодавець визначає два самостійні склади адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП: керування транспортним засобом в стані алкогольного спяніння та відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного спяніння. Оскільки дії ОСОБА_2 кваліфіковані як відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного спяніння, суд вважає доведеним факт вчинення ОСОБА_2 правопорушення передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та в його діях міститься склад вказаного правопорушення.

Крім того, суд вважає доведеним також вчинення ОСОБА_2 адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст.. 122-2 КУпАП. Зокрема його вина підтверджена поясненнями свідків, доданих до протоколу АП1 №290808.

Відповідно до ст. 33 Кодексу України про адміністративні правопорушення стягнення накладається в межах, установлених цим Кодексом. При накладенні стягнення враховуються характер правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан та обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність.

Згідно вимог ст.36 КпАП України, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом ( посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. Суд вважає, що адміністративне стягнення на ОСОБА_2 слід накласти за правопорушення, передбачене ст.130 ч.1 КпАП України, як більш серйозне з числа вчинених.

При розгляді справи суд враховує характер вчиненого правопорушення а саме вчинення правопорушення на транспорті, що за своєю природою носить досить високий рівень суспільної небезпеки, так як транспорт є підвищеним джерелом небезпеки; особу ОСОБА_2, який до адміністративної відповідальності за порушення Правил дорожнього руху притягується не вперше, про що є відповідні документи в матеріалах справи, а також те, що працює в ОВС та своїм прикладом принижує громадянську думку про співробітників міліції; його відношення до вчиненого, а саме надання показів з метою уникнення відповідальності, а також те, що належних висновків з приводу вчиненого правопорушення не зробив; його ступінь вини, майновий стан зокрема, те, що він працює, відсутність як пом'якшуючих так і обтяжуючих відповідальність ОСОБА_2 обставин, внаслідок чого суд дійшов висновку про необхідність накладення стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами.

Керуючись ст.ст. 36, 122-2, 130 ч.1, 283,285 КУпАП, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Визнати винним ОСОБА_2 у скоєнні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Застосувати відносно ОСОБА_2 адміністративне стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами на 1/один/ рік.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в розмірі 36 /тридцять шість/ гривень 54 копійки на р/р № 0112, банк ГУДКУ в Генічеському районі, МФО 852010, , код платежу 22030001, призначення платежу /«Судовий збір», код 02886775 Відповідно до п.5 З.У. «Про судовий збір»/.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Апеляційного суду Херсонської області через Генічеський районний суд шляхом подачі в десятиденний строк з дня її проголошення апеляційної скарги.

Постанова може бути предявлена до ____________________2015р.

Постанова набрала чинності ____________________2015р.

СУДДЯ: Н.Б. Венглєвська