Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 310/3506/15-п Суддя в 1-й інстанції Пшеничний І.А.
Провадж. №33/778/248/15 Суддя в 2-й інстанції Жечева Н.І.
Категорія ч.1 ст. 130 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 липня 2015 року місто Запоріжжя

Суддя апеляційного суду Запорізької області Жечева Н.І.,

за участю особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1,

адвоката ОСОБА_2,

розглянувши в залі апеляційного суду Запорізької області у відкритому судовому засіданні справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 30 квітня 2015 року, якою

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3, проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4,

притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУАП і накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 3 400 грн.

ВСТАНОВИВ:

Згідно з оскаржуваною постановою, ОСОБА_1, в м. Бердянську по Мелітопольському шоссе, в районі перехрестя з вул. Кабельників, керував автомобілем ЗАЗ-DAEWOO, реєстраційний номер 08 АХ 3386, з явними ознаками наркотичного спяніння (зіниці очей звужені та не рагують на світло, млява мова), від проходження медичного огляду на встановлення факту наркотичного спяніння в установленому законом порядку відмовився в медичному закладі, чим порушив п.2.5 ПДР.

Не погоджуючись з оскаржуваною постановою суду, ОСОБА_1 звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на допущені судом під час постановлення ухвали порушення норм чинного законодавства, грубі порушення законодавства допущені працівникам ДАІ під час оформлення матеріалів справи, відсутність в його діях складу адміністративного правопрушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУАП, просить постанову скасувати, провадження по справі закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУАП.

В доповненні до апеляційної скарги, поданому в судовому засіданні 29.07.2015 року, ОСОБА_1 посилається на порушення п.п. 6, 8 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженого постановою КМ України від 17.12.2008 року.

Вивчивши матеріали справи та доводи, наведені в апеляції, вважаю, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Розглянувши матеріали справи та перевіривши доводи скарги, встановивши відсутність порушення норм процесуального права, вважаю, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні вказаного правопорушення підтверджується наявними в матеріалах справи доказами: протоколом про адміністративне правопорушення серії АП1 № 806855 від 10 квітня 2015 року (а.с.1); висновком №219 від 10 квітня 2015 року, згідно якого ОСОБА_1 відмовився від здачі аналізу на виявлення стану накроичного спяніння в медичному закладі (а.с.2), поясненнями лікаря - нарколога ОСОБА_3 (а.с.14).

Суд прийшов до вірного висновку про наявність в діях водія ОСОБА_1 ознак складу адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, оскільки диспозиція ч.1 ст. 130 КУпАП передбачає наявність в діях особи складу вказаного правопорушення не лише у випадку керування транспортним засобом в стані алкогольного спяніння чи передачу керування особі, яка перебуває в зазначеному стані, але і в разі відмови водія від проходження медичного огляду на стан спяніння.

Як вбачається із протоколу про адміністративне правопорушення складеного щодо ОСОБА_1., оскаржуваної постанови, пояснень самого правопорушника та свідка ОСОБА_3, ОСОБА_1 в медичному закладі відмовився здавати аналізи з метою виявлення стану наркотичного спяніння і таким чином вчинив адміністративне правопорушення передбачене ч.1 ст. 130 КУАП.

Факт відмови ОСОБА_1ФІ. від проходження медичного огляду зафіксований висновком №219 від 10.04.2015 року, тому доводи апелянта і його захисника про порушення встановленого порядку огляду водіїв на стан спяніння, порушення вимог ст. 266 КУпАП у звязку з відсутністю свідків суд вважає безпідставним, оскільки ОСОБА_1 відмовився від проходження медичного огляду в медичному закладі, про що лікарем і було складено відповідний документ.

Суддею місцевого суду перевірялись доводи ОСОБА_1 про обставини його зупинки і проведення медичного огляду, допитані в судовому засіданні в якості свідків ОСОБА_4 і ОСОБА_5 пояснили, що зупинивши автомобіль під керуванням ОСОБА_1, помітили у водія ознаки наркотичного спяніння, та направили його для проведення огляду в заклад охорони здоровя для проведення огляду, де ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду.

Свідок ОСОБА_3 також підтвердила, що 10.04.2015 року в медичному закладі Бердянському психоневрологічному диспансері ОСОБА_1 відмовився здати аналіз для перевірки його на стан спяніння, про що нею був складений відповідний висновок, а 14.04.2015 року за особистим зверненням ОСОБА_1 був проведений огляд, за результатами якого складено висновок про те, що станом на 14.04.2015 року у останнього ознак наркотичного спяніння не виявлено.

Наявність медичного висновку № 232 від 14 квітня 2015 року(а.с.8), згідно з яким ОСОБА_1 пройшов медичний огляд, за результатами якого в його організмі не було виявлено наркотичних засобів, не може прийнятий судом до уваги і визнаний належним і допустимим доказом, оскільки він був наданий суду після того як правопорушник відмовився від проходження медичного огляду в медичному закладі і після спливу двохгодинного строку для проходження медичного огляду, встановленого Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року №1103.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 стосовно допущених судом порушень вимог ст. 266 КУпАП та норм підзаконних нормативних актів, що вважає підставою для закриття провадження по справі, не знайшли свого підтвердження ні в матеріалах справи, ні під час дослідження доказів в суді апеляційної інстанції.

В доповненні до апеляційної скарги і в судовому засіданні ОСОБА_1 і його захисник посилаються на порушення порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду на стан спяніння, і не беруть до уваги процедуру проведення огляду водіїв транспортних засобів з метою виявлення ознак стану наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, визначену Інструкцією про виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою наказом МВС України і МОЗ України № 400/666 від 09.09.2009 року.

Як пояснив ОСОБА_1 та вбачається із матеріалів справи, працівниками Державтоінспекції були встановлені ознаки спяніння відповідно до п. 1.4, після чого водія направлено до закладу охорони здоровя відповідно до п. 2.12 Інструкції.

Огляд водіїв уповноваженою особою ДАІ МВС на місці зупинки транспортного засобу з залученням свідків проводиться лише відповідно до п.2 Інструкції у разі встановлення ознак алкогольного спяніння, зазначених в п. 1.3 Інструкції, тому доводи ОСОБА_1 і його захисника суд вважає не обґрунтованими.

Порушень вимог Закону, які тягнуть скасування судового рішення, при перегляді постанови судді за доводами апеляційної скарги не встановлено.

Накладаючи стягнення за адміністративне правопорушення у вигляді штрафу, судом було враховано характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини та повне її заперечення і правильно накладено на нього адміністративне стягнення в межах санкції ч.1 ст. 130 КУпАП, яке відповідає меті та підставам накладення адміністративних стягнень передбаченим ст. 33 КУпАП.

Постанова районного суду відповідає вимогам діючого законодавства, підстав для її зміни чи скасування за доводами апеляційної скарги не встановлено.

Керуючись ст. 294 КУпАП України, суд

ПОСТАНОВИВ:

апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення

Постанову судді Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 30 квітня 2015 року, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУАП, залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя апеляційного суду

Запорізької області ОСОБА_6