Справа № 154/1795/15 Провадження №33/773/187/15 Суддя в 1 інстанції: Канівець Л.Ф.
Категорія:ст. 172-7 КУпАП. Доповідач: Пазюк О. С.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 липня 2015 року місто Луцьк

Суддя апеляційного суду Волинської області Пазюк О.С, з участю прокурора Гайворонського О.В., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Володимир-Волинського міського суду від 17 червня 2015 року, якою ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, жителька АДРЕСА_1, працює головним державним податковим ревізором - інспектором відділу податкового аудиту Володимир-Волинської ОДПІ, інспектором податкової та митної справи І рангу визнана винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 172-7 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

Даною постановою ОСОБА_1 визнана винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 172-7 КУпАП і накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 170 гривень.

Своє рішення суд мотивував тим, що вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення повністю доведена зібраними у справі доказами.

Не погоджуючись з рішенням суду, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу в якій просить скасувати постанову суду та закрити провадження у справі за спливом строків притягнення до адміністративної відповідальності. Посилається на те, що адміністративне правопорушення, у вчиненні якого вона звинувачується, було скоєне в період з 10 лютого по 30 березня 2015 року, так як саме в цей період проводилась планова виїзна документальна перевірка у ПАТ «Володимир-Волинська птахофабрика» до якої вона була залучена, згідно наказу Володимир-Волинської ОДПІ, а протокол про адміністративне правопорушення складений 04.06.2015 року, тобто після спливу строків для притягнення до адміністративної відповідальності, встановлених ст. 38 КУпАП.

Крім того, вважає, що в її діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-7 КУпАП, так як під час проведення перевірки на ПАТ «Володимир-Волинська птахофабрика», документи бухгалтерського обліку 3 класу - «Рахунки в банках» нею не перевірялись.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, заслухавши прокурора, який заперечив скаргу та просив залишити постанову суду без змін, приходжу до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Висновок суду про вчинення ОСОБА_1 в період з 10 лютого по 30 березня 2015 року порушення вимог щодо запобігання та врегулювання конфлікту інтересів ґрунтується на перевірених і досліджених в судовому засіданні доказах, яким суд дав належну юридичну оцінку.

Судом встановлено, що ОСОБА_1, згідно наказу № 20 від 20.02.2015 року, працює на посаді головного державного податкового ревізора - інспектором відділу податкового аудиту Володимир-Волинської ОДПІ.

Будучи уповноваженою особою на виконання функцій держави і, згідно п.п. «а» п. 1 ч.1 ст.4 Закону України «Про засади запобігання і протидії корупції», являючись суб'єктом відповідальності за корупційні правопорушення була обізнана з вимогами зазначеного закону про обмеження щодо роботи близьких осіб у безпосередньому підпорядкуванні та недопущення будь-якої можливості виникнення конфлікту інтересів, однак, при залученні її до документальної перевірки ПАТ «Володимир-Волинська птахофабрика» свідомо та умисно не повідомила свого безпосереднього керівника про те, що у даному підприємстві на посаді бухгалтера працює її дочка - ОСОБА_2, чим вчинила правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 172-7 КУпАП.

Зі змісту примітки до ст. 172-7 КУпАП випливає, що порушення вимог щодо повідомлення про конфлікт інтересів підпадає під ознаки передбаченого цією статтею правопорушення у випадках, коли суб'єкт правопорушення (особи, зазначені у пункті 1, підпунктах «а», «б» пункту 2 частини першої статті 4 Закону України «Про засади запобігання і протидії корупції») не повідомляє безпосереднього керівника про суперечність між його особистими інтересами та службовими повноваженнями, наявність яких може вплинути на об'єктивність або неупередженість прийняття рішень, а також на вчинення чи невчинення дій під час виконання наданих йому службових повноважень.

Отже, при вирішення питання про винність ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 172-7 КУпАП слід виходити з того, чи була вона суб'єктом такого правопорушення, чи суперечили її особисті інтереси її службовим повноваженням, чи могли ці інтереси вплинути на об'єктивність або неупередженість прийняття нею рішень, вчинення чи невчинення дій під час виконання службових повноважень і, якщо могли, то чи повідомила вона безпосереднього керівника про наявність такого конфлікту.

Суб'єктом вказаного правопорушення є особи, уповноважені на виконання функцій держави або місцевого самоврядування та особи, які для цілей Закону України «Про засади запобігання і протидії корупції», прирівнюються до осіб, уповноважених на виконання функцій держави, або місцевого самоврядування.

Виходячи з долученого та оглянутого в судах першої та апеляційної інстанції інстанцій наказу від 20 січня 2015 року № 20, ОСОБА_1 є особою, уповноваженою на виконання функцій держави та відповідно до Закону України «Про засади запобігання і протидії корупції» є суб'єктом відповідальності за дане корупційне правопорушення.

З оглянутої копії про спеціальні обмеження вбачається, що ОСОБА_1 01.11.2011 року письмово попереджена про обмеження, встановлені Законом України «Про державну службу», «Про засади запобігання та протидії корупції».

Інші обставини, які підлягають доказуванню для доведеності вини особи у вчиненні даного правопорушення є наявність конфлікту інтересів та неповідомлення про нього.

Конфлікт інтересів, згідно ст. 172-7 КУпАП - це суперечність між приватним інтересом особи та її службовими чи представницькими повноваженнями, що впливає на об'єктивність або неупередженість прийняття рішень, або на вчинення чи невчинення дій під час виконання вказаних повноважень.

Згідно з Рекомендації Організації економічного співробітництва і розвитку (OECD) конфлікт інтересів - це конфлікт між публічно-правовим обов'язком та приватними інтересами державної посадової особи, коли остання має інтереси, які випливають з її статусу як приватної особи, і які здатні неправомірним чином вплинути на виконання цією державною посадовою особою її офіційних обов'язків.

Як випливає з наведеного, такий конфлікт інтересів був присутній при здійсненні перевірки Володимир-Волинською ОДПІ на ПАТ «Володимир-Волинська птахофабрика», оскільки ОСОБА_1, як податковий ревізор здійснювала документальну перевірку фінансово-господарської діяльності підприємства, а відповідно і його бухгалтерську діяльність, а бухгалтером фінансової служби на підприємстві працює її дочка - ОСОБА_2, ділянка роботи якої теж підлягала перевірці.

Згідно пояснень самої ОСОБА_2 (а.с.8) до її посадових обов'язків входить ведення бухгалтерського обліку 3 класу рахунків, затверджених згідно «Плану рахунків бухгалтерського обліку активів, капіталу, зобов'язань і господарських операцій підприємств».

Те, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебувають у родинних відносинах, як матір і дочка встановлено судом першої інстанції на підставі витягів з Державного реєстру актів цивільного стану громадян (а.с. 59-63), а тому конфлікт інтересів за даної ситуації не викликає сумнівів.

Не беруться судом до уваги посилання скаржниці, що під час проведення перевірки вона не перевіряла документи бухгалтерського обліку 3 класу «Рахунки в банках», які веде її дочка.

Згідно «Плану рахунків бухгалтерського обліку активів, капіталу, зобов'язань і господарських операцій підприємств», затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 30 листопада 1999 р. N 291 з змінами станом на 08 лютого 2014 року, до третього класу рахунків відносяться: готівка - усі види діяльності, рахунки в банках - усі види діяльності, інші кошти - усі види діяльності, інші кошти - усі види діяльності, короткострокові векселі одержані - усі види діяльності, поточні фінансові інвестиції - усі види діяльності, розрахунки з покупцями та замовниками - усі види діяльності, розрахунки з різними дебіторами - усі види діяльності, резерв сумнівних боргів - усі види діяльності, витрати майбутніх періодів - усі види діяльності.

З Акту про результати проведеної перевірки № 220/22-00851376 від 30.03.2015 року вбачається, що документальній перевірці підлягали також документи бухгалтерського обліку третього класу, а саме первинні документи , реєстри виданих податкових накладних, головні книги, журнали-ордери по рахунках 361, 643, 631, 644, 301, 312, 362, 372, 714, 791, 632, 94, податкові накладні та видаткові накладні, головні книги, податкові накладні та прихідні накладні, касові книги, головна книга, відомості нарахування заробітної плати, журнал обліку та руху основних засобів, платіжні документи про сплату податку, первинні документи бухгалтерського обліку, податкові декларації з податку на додану вартість, головна книга, журнали-ордери, первинні документи бухгалтерського обліку, декларації про валютні цінності, доходи та майно.

Таким чином, предметом перевірки були документи бухгалтерського обліку третього класу «Рахунки в банках», які веде ОСОБА_2

Твердження ОСОБА_1 про відсутність вказаного конфлікту інтересів при здійсненні даної перевірки не заслуговують на увагу, оскільки вона була членом ревізійної групи - головний державний ревізор-інспектор Володимир-Волинської ОДПІ, безпосередньо здійснювала перевірку рахунків підприємства 3 класу, складала та підписувала акт про результати перевірки.

Тобто, при здійсненні своїх повноважень ОСОБА_1 мала особисту зацікавленість за якої існує можливість виникнення протиріччя між її особистим інтересом, як публічного службовця та публічними і ставить під сумнів об'єктивність виконання нею своїх службових повноважень та проведеної перевірки.

Проаналізувавши наведені обставини в сукупності, суд першої інстанції підставно дійшов висновку, що ОСОБА_1 винна у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 172-7 КУпАП, такий висновок судді відповідає фактичним обставинам справи, підтверджується зібраними та перевіреними у судовому засіданні доказами і не викликає сумнівів у апеляційного суду.

Щодо доводів ОСОБА_1 про незаконне її притягнення до адміністративної відповідальності, у зв'язку із збігом строків накладення адміністративного стягнення, то вони є безпідставними і не ґрунтуються на положеннях закону.

У відповідності до ч. 3 ст. 38 КУпАП адміністративне стягнення за вчинення корупційного правопорушення може бути накладене протягом трьох місяців з дня виявлення, але не пізніше одного року з дня його виявлення.

Як вбачається з матеріалів справи, адміністративне корупційне правопорушення ОСОБА_1 вчинене 10.02.2015 року. Органами ОВС відділу по боротьбі з корупцією та організованою злочинністю Управління СБУ у Волинській області дане правопорушення було виявлене 04.06.2015 року за наслідками чого складено протокол про вчинення адміністративного корупційного правопорушення № 25 від 04.06.2015 року. До адміністративної відповідальності ОСОБА_1 постановою Володимир-Волинського міського суду притягнута 17.06.2015 року, тобто у встановлені законом строки.

Обране та накладене судом адміністративне стягнення відповідає вимогам ст. 33 КУпАП.

Постанова суду є законною і обґрунтованою і підстав для її скасування за обставин, наведених в апеляційній скарзі, апеляційний суд не вбачає.

Керуючись ст. 293, 294 КУпАП, ст. 1, 4, 9, 14 Закону України «Про засади запобігання протидії корупції»,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Володимир-Волинського міського суду від 17 червня 2015 року щодо неї - без зміни.

Постанова остаточна і оскарженню не підлягає.

СуддяАпеляційного суду

Волинської області О.С. Пазюк