Суддя Бугера О. В.
Справа № 644/6761/15-п
Провадження № 3/644/1740/15
П О С Т А Н О В А
Іменем України
13 серпня 2015 року м.Харків

Суддя Орджонікідзевського районного суду м. Харкова Бугера О.В., розглянувши матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, місце народження м.Харків, старшого інспектора В/ч НОМЕР_1 Національного гвардії України, одруженого, проживає за адресою АДРЕСА_1 ,

за вчинення правопорушення передбаченого за ч. 1 ст.130 КУпАП, -

в с т а н о в и в:
Відповідно до протоколу серія АП1 №279549 від 06.06.2015 року ОСОБА_2 06.06.2015 року о 22.10 годині керував автомобілем ЗАЗ державний номер НОМЕР_2 по вулиці 76 Гвардійської армії з ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини роту). В присутності двох понятих від проходження огляду на стан сп`яніння відмовився. Чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

В судове засідання правопорушник не з`явився, подав суду письмові пояснення з приводу складеного протоколу, з яких вбачається, що він не визнає свою провину, оскільки 06.06.2015 року він зустрів знайомого ОСОБА_3 , котрий є молодшим братом його однокласника ОСОБА_4 . Від нього він дізнався, що ОСОБА_5 помер. ОСОБА_6 попросив його відвезти на кладовище, розташоване в с.Кулінічі. Коли вони майже під`їхали до кладовища закінчилося пальне, він за допомогою ОСОБА_3 та ще одного його знайомого чоловіка зіштовхнули автомобіль з проїжджої частини та оскільки він не мав наміру більше їздити, то вжив алкогольні напої. Коли вийшов з кладовища, було вже темно, не зорієнтувавшись по ситуації вирішив, що його автомобіль угнали, зробив виклик на «102». Коли приїхали працівники міліції, то вони змогли відшукати автомобіль, але вони викликали ще працівників ДАІ. Співробітники ДАІ, коли дізнались, що він виконує обов`язки на Сході України відразу прийняли негативну позицію, бо вважають, що там населення справедливо чинить опір владі. Вони вирішили оформити на нього протокол. Дійсно хотіли провести огляд, але він відмовився, представники охоронної фірми засвідчили його відмову. Після цього працівники ДАІ узяли на буксир його автомобіль і доставили на спец майданчик. Зазначав, що в протоколі він зазначав, що не був за кермом та не їхав бо в автомобілі не було пального. Це також було зазначено в акті при постановці автомобіля на спецмайданчик.

Просив розглядати справу за його відсутності у зв`язку із відрядженням до зони АТО. Неявка не перешкоджає розгляду справи.

Вислухавши пояснення свідків ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , дослідивши письмові пояснення правопорушника ОСОБА_2 , матеріали справи, суд встановив наступне.

Частиною 2 ст.7 КУпАП передбачено, що провадження у справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

За ч.1ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність. Відповідно до вимог ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом
порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність
адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Істотною ознакою презумпції невинуватості, що закріплена статті 7 КУпАП є те, щоніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні протиправного діяння. З цього випливає, що обов`язок доводити вину особи покладається на обвинувача, тобто на органи та посадових осіб, які встановили факт скоєння протиправного вчинку і порушили провадження в справі.

Відповідно до ст. 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні; чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, чи заподіяно матеріальну шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до протоколу про вчинення адміністративного правопорушення встановлено, що ОСОБА_2 06.06.2015 року о 22.10 годині керував автомобілем ЗАЗ державний номер НОМЕР_2 по вулиці 76 Гвардійської армії з ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини роту). В присутності двох понятих від проходження огляду на стан сп`яніння відмовився.

З дослідженого протоколу про адміністративне правопорушення також вбачається, що ОСОБА_2 було роз`яснено його права та обов`язки, будь-яких клопотань під час складання протоколу він не заявляв. Також в поясненнях правопорушника в протоколі міститься запис « я не їхав за кермом не сидів», тобто спростовуються доводи ОСОБА_2 з приводу того, що він зазначав про відсутність пального в автомобілі на момент складання протоколу.

Згідно до пояснень свідка ОСОБА_8 , він був запрошений працівниками ДАІ у якості понятого. Дійсно у його присутності було запропоновано громадянину, прізвище якого було озвучено як ОСОБА_2 , пройти огляд на стан сп`яніння, останній відмовився. Також пояснив, що коли він та ОСОБА_7 , другий понятий, були поряд із автомобілем працівників ДАІ, ОСОБА_2 був не один, з ним було ще декілька осіб, усі вони перебували в стані сп`яніння, це було видно візуально. На пропозицію з боку працівників ДАІ про постановку автомобіля на штраф майданчик ОСОБА_2 намагався сісти за кермо автомобіля, але працівники ДАІ цьому перешкодили. Один з інспекторів сів за кермо, а ОСОБА_2 сів поряд та вони поїхали. Автомобіль ОСОБА_2 не буксували.

Аналогічні пояснення були надані в судовому засіданні й свідком ОСОБА_7 , додатково свідок зазначив, що працівники ДАІ поводились звичайно, натомість водій заперечував проти складання протоколу, також казав, що були на кладовищі та не змогли знайти автомобіль, з ним було ще 2-3 чоловіка, всі на вигляд були нетверезими. Відстань від кладовища то того місця куди їх запросили як понятих приблизно 3-4 км вгору від кладовища.

Пояснення свідків ОСОБА_10 , ОСОБА_7 , надані в судовому засіданні підтверджуються їх письмовими поясненнями наявними в матеріалах справи.

Свідок ОСОБА_9 в судовому засіданні пояснив, що 06.06.2015 року він був відповідальним черговим в Фрунзенському РВ ХМУ ГУМВС України в Харківській області. Надійшов виклик від ОСОБА_2 до міліції у зв`язку з угоном автомобіля. Оперативна група виїхала за викликом. Коли він їхав з оперативною групою за викликом назустріч їх автомобілю рухався автомобіль ЗАЗ державний номер НОМЕР_2 , були включені габаритні вогні, оскільки був виклик про угон саме цього автомобіля опер група направилась до цього автомобіля. Автомобіль ЗАЗ державний номер НОМЕР_2 зупинився, в салоні включили світло та із-за керма вийшов мужчина, який на вигляд був в нетверезому стані. З`ясувалось в розмові, що він помилково викликав міліцію, це його автомобіль та він його знайшов. В салоні було ще декілька осіб. Оскільки водій був на вигляд в нетверезому стані він повідомив службу ДАІ. Коли приїхали працівники ДАЇ він склав та передав їм рапорт. Зазначав, що саме ОСОБА_2 був за кермом та автомобіль рухався на зустріч автомобілю оперативної групи.

З копії акту 4026 від 07.06.2015 року о 00.40 годині вбачається, що при постановці автомобіля ЗАЗ державний номер НОМЕР_2 на штраф майданчик в ньому був відсутній бензин.

В даному випадку доводи правопорушника в тому, що він не керував автомобілем в нетверезому стані, оскільки в ньому не було пального, спростовуються показами свідків, які були допитані в судовому засіданні та наявними даними в протоколі про вчинення адміністративного правопорушення. Сам по собі акт лише свідчить про відсутність пального на момент постановки автомобіля на штраф майданчик, але будь-яких даних про те, що автомобіль був буксируваний в матеріалах справи не міститься.

Відповідно до вимог ч.1 ст.130 КУпАП керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції тягне за собою адміністративну відповідальність.
Враховуючи наведене, досліджені судом докази в сукупності, суд вважає, що вина ОСОБА_2 про вчинення ним адміністративного правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП є доведеною.

Суд, при вирішенні питання про накладення стягнення за допущене адміністративне правопорушення, враховує дані про особу правопорушника, який є військовослужбовцем, відсутність тяжких наслідків. Відповідно до статті 15 КУпАП військовослужбовці за порушення правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху несуть адміністративну відповідальність на загальних підставах. До зазначених осіб не може бути застосовано громадські роботи, виправні роботи і адміністративний арешт. З урахуванням встановлених обставин, суд вважає за необхідне накласти адміністративне стягнення у вигляді штрафу.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст.15, 33-38, ч.1 ст.130 КУпАП, суд,-

ПОСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 , визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та накласти адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 3400 (три тисячі чотириста) гривень (одержувач: ГУДКСУ у Харківській області, код: 37874947, банк: ГУДКСУ у Харківській області, МФО: 851011, р/р: 0001, КБК: 21081300).

Роз`яснити правопорушнику, що після набрання даною постановою законної сили у випадку несвоєчасної сплати грошового стягнення (штрафу) у 15-денний строк з дня вручення йому постанови, передбачено стягнення штрафу у подвійному розмірі у відповідності до ст.ст.7,27,299,304,305,307,308 КУпАП та ст.ст.11,18 Закону України «Про виконавче провадження».

Стягнути з ОСОБА_2 судовий збір на користь держави (одержувач: УДКСУ в Орджонікідзевському районі м. Харкова, код: 37999701, банк: ГУДКСУ у Харківській області, МФО: 851011, р/р: 0009, КБК: 22030001) у розмірі 36 (тридцять шість) грн. 54 коп..

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення, шляхом подачі апеляційної скарги до апеляційного суду Харківської області через суд її постановивший.

Суддя: О.В.Бугера