Провадження № 3/337/312/2015 р.
Справа № 337/1463/15-п
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 березня 2015 року Суддя Хортицького районного суду м. Запоріжжя Кучерук І.Г., за участю потерпілою ОСОБА_1, представника потерпілої адвоката ОСОБА_2, розглянув матеріали, що надійшли з Хортицького РВ ЗДУ ГУМВС України в Запорізькій області про адміністративне правопорушення відносно

ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрований: ІНФОРМАЦІЯ_2, мешкає: м. Запоріжжя, вул.. Жукова, 20-20, не працюючого

за ст.ст. 185, 173, 173-2 ч.1, 173-2 ч.2 КУпАП, суддя,-

в с т а н о в и в :

21.03.2015 року о 21-00 годині ОСОБА_3 знаходячись за адресою: м. Запоріжжя, пр. Ювілейний, 43/5 в м. Запоріжжі, висловлювався в адресу своєї дружини ОСОБА_1 нецензурною лайкою та погрожував фізичною розправою.

22.03.2015 року о 11-10 годині ОСОБА_3 знаходячись по пр. Ювілейному, 43/5 в м. Запоріжжі, перебуваючи в стані алкогольного спяніння, лаявся нецензурною лайкою, на зауваження громадян та працівників міліції не реагував, на прохання працівників міліції впирався, руками та ногами відштовхував від себе та хватав за формений одяг працівників міліції, тим самим здійснив злісну непокору законним вимогам працівників міліції.

22.03.2015 року о 11-10 годині ОСОБА_3 перебуваючи в стані алкогольного спяніння, знаходячись АДРЕСА_1, висловлювався нецензурною лайкою в присутності громадян на зауваження не реагував, повів себе зухвало, стукав у двері, чим порушив громадський порядок та спокій громадян.

23.03.2015 року о 12-30 годині ОСОБА_3 знаходячись за адресою: м. Запоріжжя, пр. Ювілейний, 43/5 в м. Запоріжжі, висловлювався в адресу своєї дружини ОСОБА_1 нецензурною лайкою та погрожував фізичною розправою.

ОСОБА_3 у судовому засіданні вину не визнав, пояснив, що с дружиною мешкають окремо, 21.03.2015 року возив дружину за місто до бабусі в Михайлівку, повернувшись поставив автомобіль на стоянку та пішов додому, отримав повідомлення від дружини, що дитину більше не побачу, прийшов до них додому, дружина викликала міліцію, почали арештовувати, конфлікту не було, хотів побачити сина. 22.03.2015 року підійшов до спільного магазину, хотів зайти, викликали охорону, до квартири заходив, в двері не бив, знаходився в стані алкогольного спяніння, може лаявся. Опір працівникам міліції не чинив, вони просто так наділи наручники, бризнули газом в обличчя, коли падав може схватив працівника міліції, не дрався. 23.03.2015 року дружина була на роботі, сидів на лавочці, не кричав, не лаявся, приїхали працівники міліції та забрали.

У судовому засіданні свідок ОСОБА_4 пояснила, що 22.03.2015 року ОСОБА_3 почав дзвонити її матері ОСОБА_1 та погрожувати, що прийде та розгромить їх магазин, потім він прийшов до квартири по пр. Ювілейному 43/5 та почав стукати у вікна кидати каміння, погрожував її брату побити його. Все це бачили коли приїхали до будинку. ОСОБА_1 почав на них кидатися і викликали міліцію. Також пояснила, що ОСОБА_1 постійно приходить та погрожує фізичною розправою, кидає пляшки у вікна, застосовує психологічне насильство.

У судовому засіданні потерпіла ОСОБА_1 пояснила, що через неадекватну поведінку вона заборонила ОСОБА_1 бачитися дитиною та приходити. 21.03.2015 року ОСОБА_1 у стані алкогольного спяніння стукав у вікна, у двері, погрожував їй розправою, погрожував, що покалічить сина. 23.03.2015 року їй подзвонив син та повідомив, що ОСОБА_1 бє вікна, кричить щоб йому відкрили двері та погрожує зламати хребет. Приїхали до будинку та бачили як він ламає двері і кричить, викликали міліцію. Психологічне насильство зі сторони ОСОБА_1 відносно неї почалося з травня 2014 року, після того як потерпілій зробили операцію, він напивався погрожував.

У судовому засіданні свідок ОСОБА_5 пояснив, що 22.03.2015 року він виїхав на виклик віл райвідділу на пр. Ювілейний 43/5. Коли приїхав потерпіла йому повідомила, що біля дверей стоїть її чоловік який раніше їй погрожував фізичною розправою. ОСОБА_1 стояв біля дверей та роздивлявся телефон. Свідок кілька разів представився йому, але ОСОБА_1 не реагував, поводив себе не адекватно, сміявся без причини. ОСОБА_1 запропонували вийти на вулицю, той відмовився, з напарником вивели його на вулицю так як у підїзді були сутінки. ОСОБА_1 намагався чинити супротив, йому пояснили, що необхідно проїхати до райвідділу для зясування всіх обставин, але той відмовився, почав погрожувати, хапав за одяг, заважав зачинити двері у службовому автомобілі. До ОСОБА_1 були застосовані наручники та слізогінний газ. 23.03.2015 року повторно приїхали за викликом райвідділу, що колишній чоловік погрожує дружині, на ту ж адресу. Біля дверей стояв ОСОБА_1 та дзвонив у квартиру, представилися йому. ОСОБА_1 повідомив, що хоче забрати з квартири свої особисті речі. Потерпіла повідомила, що речей ОСОБА_1 у квартирі не має. Запропонували ОСОБА_1 проїхати до райвідділу на що той погодився.

У судовому засіданні свідок ОСОБА_6 пояснив, що 22.03.2015 року надійшов дзвінок від ОСОБА_1 про те, що її чоловік намагається проникнути до квартири, погрожує. Приїхали разом з ОСОБА_4 до будинку та побачили як ОСОБА_1 грюкав у двері, погрожував розбити вікна. ОСОБА_6 підійшов до нього та запропонував припинити такі дії на що ОСОБА_1 почав на нього кидатися, погрожувати та провокував на фізичний конфлікт. Викликали міліцію яка його забрала. 23.03.2015 року також надійшов дзвінок, приїхав на місце та ОСОБА_1 знову ломився до квартири, поводив себе неадекватно, та міліція його забрала. Після райвідділу ОСОБА_1 прийшов до магазину та почав висловлювати образи та погрози, намагався війти до магазину до ОСОБА_4 і ОСОБА_1 та між ними виник конфлікт.

Вина правопорушника підтверджується матеріалами справи, протоколами про адміністративні правопорушення № 016301 серія ЗП від 23.03.2015 року, № 013794 серія ЗП від 23.03.2015 року, № 016302 серія ЗП від 23.03.2015 року, № 016303 серія ЗП від 23.03.2015 року, рапортом працівників міліції ОСОБА_5, протоколами прийняття заяви про вчинення правопорушення від 21.03.2015 року, 22.03.2015 року, 23.03.2015 року, поясненнями ОСОБА_1, ОСОБА_6, ОСОБА_4, ОСОБА_5 в матеріалах справи та у судовому засіданні.

При визначенні міри та виду покарання, враховуючи положення ст. 34, 35 КпАП України, суд вважає, що ОСОБА_3 винен у скоєнні даних правопорушень, та його дії необхідно кваліфікувати за ст.173 КпАП України, як дрібне хуліганство, за ст. 173-2 ч. 1 КпАП України, як вчинення насильства в сімї, за ст. 173-2 ч.2 КпАП України, як вчинення насильства в сімї, вдруге протягом року та за ст. 185 КпАП України, як злісна непокора законному розпорядженню або вимозі працівника міліції.

Згідно ч.2 ст.36 КУпАП, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

Відповідно до ст. 33 КУпАП суддею при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що помякшують і обтяжують відповідальність.

Відповідно до ст.23 КУпАП метою адміністративного стягнення є виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, а також запобігання вчинення нових правопорушень.

Призначаючи адміністративне стягнення, підлягає врахуванню суспільна небезпечність адміністративного проступку та особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, на підставі чого, приймаючи до уваги характер вчиненого правопорушення, особу порушника, майновий стан, суду відповідно до вимог ст. 33 КУпАП, належить піддати правопорушника адміністративному стягненню, що відповідає вимогам ст. 23 КУпАП, яке буде справедливим, достатнім і необхідним для виховання особи в дусі поваги до законів України, запобігання вчиненню нових правопорушень, а так само співмірним стягненням за вчинене.

Вивчивши всі обставини справи, приймаючи до уваги, що ОСОБА_3 офіційно не працює, скоїв ряд адміністративних правопорушень у стані алкогольного спяніння, провину свою не визнав, суд враховує тривалість протиправних дій ОСОБА_3 до оформлення протоколів, а також відсутність обставин, що помякшують відповідальність, суд вважає за можливе призначити ОСОБА_3 покарання у вигляді адміністративного арешту.

Керуючись ст. 23, 33, 36, 173, 173-2 ч.1, 173-2 ч.2, 185, 221, 284 КпАП України ,

П О С Т А Н О В И В :

ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 притягнути до адміністративної відповідальності за ст.ст. 173, 173-2 ч.1, 173-2 ч.2, 185 КпАП України, та накласти адміністративне стягнення, відповідно до вимог ч.2 ст.36 КУпАП у вигляді адміністративного арешту строком на 7 (сім) діб.

Строк покарання відраховувати з дня фактичного затримання.

Стягнути з ОСОБА_3 - ІНФОРМАЦІЯ_1, судовий збір (р/р 0008, одержувач УДКСУ у Хортицькому районі м. Запоріжжя, 22030001, код ЄДРПОУ суду 38025414, код банку отримувача 8130915) в розмірі 36,54 гривень.

Постанова підлягає негайному виконанню. Оскарження постанови не зупиняє її виконання.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги.

Копію постанови після проголошення вручити ОСОБА_3 та надіслати до Хортицького РВ ЗМУ для належного виконання.

Постанова може бути оскаржена до апеляційного суду Запорізькій області шляхом подачі апеляційної скарги або протесту прокурора через Хортицький районний суд м. Запоріжжя на протязі 10 днів з дня її проголошення.

Строк предявлення постанови до виконання _____________________20___року.

Суддя: