Справа № 214/4641/15-п
П О С Т А Н О В А

Іменем України

24 липня 2015 року Суддя Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області ОСОБА_1, з участю прокурора прокуратури Саксаганського району м. Кривого Рогу ОСОБА_2, особи яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_3, захисника ОСОБА_4, розглянувши протокол про адміністративне правопорушення відносно:

ОСОБА_3, 10 грудня 1946 року н6ародження, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_2, працюючого лікарем-психіатором МСЕК №3, пенсіонера за віком, одруженого, зареєстрований та мешкає за адресою: м.Кривий Ріг, вул.Федорова, 12

за порушення передбачене ст. 172-5 ч.1 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3, працюючи на посаді психіатра-реабілітолога Міжрайонної психіатричної медико-соціальної експертної комісії № 3, в зв'язку з чим є посадовою особою юридичної особи публічного права, тобто суб'єктом відповідальності за корупційні правопорушення, згідно пунктів «а» п. 2 ч. 1 ст. 4 Закону України «Про засади запобігання і протидії корупції», маючи право сприяти в прискорені та прийнятті остаточного рішення про надання особі статусу інваліда по життєво, 17.04.2015 року приблизно о 13 годині 20 хвилин в службовому кабінеті Міжрайонної психіатричної медико-соціальної експертної комісії №3, розташованої за адресою: м.Кривий Ріг, вул.Мелешкіна, 21, незаконно отримав від свого пацієнта , інваліда дитинства, інваліда 3 групи ОСОБА_5 грошові кошти в сумі 1000 грн за сприяння в прискорені та отриманні останнім довідки про інвалідність (по життєво), чим порушив обмеження щодо одержання подарунків та вчинив адміністративне корупційне правопорушення за ч.1 ст.172-5 КУпАП,

В суді ОСОБА_3 факт скоєння правопорушення визнав, пояснивши, що він працює лікарем реабілітологом МПМСЄК, до його повноважень входить призначення лікування. Питання щодо визначення інвалідності відноситься до компетенції комісії. ОСОБА_5 він знає як пацієнта з 2000 року, йому визначено 3 групу інвалідності. В кінці березня - початку квітня 2015 року до нього звернувся ОСОБА_5 з питання продовження інвалідності. За існуючим порядок, хворий мав звернутись до лікуючого лікаря, який готує документи, направляє на МСЕК, потім МСЕК визначає дату, коли запрошується хворий. ОСОБА_5 сказав, що йому потрібно наріже пройти освідування, бо він буде зайнятий на роботі. Його було направлено до Гейковскої психіатричної лікарні для проходження обстеження. В день звернення ОСОБА_5 було складено його Акт обстеження, таким чином почалась процедура його огляду. Потім з Гейковської лікарні надійшли документи ОСОБА_5, рішення МЕК , його було визнано інвалідом по життєво. Потім до нього зателефонував ОСОБА_5, він йому повідомив, що потрібно прийти за документами. За телефоном роботодавець ОСОБА_5 на імя Микола сказав, що хоче зробити благодійний внесок. 17 квітня 2015 року після 12 години він перебував у робочому кабінеті в приміщенні МСЕК, прийшов ОСОБА_5 за документами. Він передав йому 1000 грн, про які говорив Микола. Ці гроші він поклав до верхньої шухляди свого робочого столу. Потім зайшли працівники міліції, вилучили гроші, ці кошти, руки світились при випромінюванні лампою. В скоєному щиро кається, це був одноразовий випадок. Він кошти він узяв як дарунок. Благодійного фонду в МСЕК не існує.

З рішенням слідчого про закриття кримінального провадження він погодився, не оскаржував.

Згідно із вимогами ст.ст. 252, 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд має повно, всебічно та об'єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з'ясувати чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Так, відповідно до положень ч.1 ст.172-5 КУпАП передбачено відповідальність за порушення встановлених законом обмежень щодо одержання дарунка (пожертв).

В матеріалах вказаної адміністративної справи є достатньо даних на підтвердження вини ОСОБА_3 а саме, його вина у вчиненні адміністративного правопорушення підтверджується наступними зібраними та дослідженими доказами, які є належними та допустимими по справі доказами, а саме:

- витягом з ЄРДР від 25.03.2015 року (а.с.8);

- рапорт оперуповноваженого СДСБЕЗ Саксаганського РВ ОСОБА_6 від 24.03.2015 року (а.с.9);

- заява ОСОБА_5 за фактом вимагання (а.с.10);

- протокол допиту свідка ОСОБА_7 від 6.04.2015 року (а.с.14-15);

- протокол огляду та ідентифікації грошових коштів від 16.04.2015 року, за яким ОСОБА_5 передані ідентифіковані (помічені) засобами 10 купюр номіналом по 100 грн для проведення слідчих дій (а.с.16);

- протокол контролю за вчиненням злочину, де вказано, що за допомогою спеціальних технічних засобів аудіо, відео фіксації, зафіксовано передачу 17.04.2015 року о 13-08 годині ОСОБА_5 в приміщенні МПМСЕК №3 коштів ОСОБА_3 в сумі 1000 грн. (а.с.19);

Протоколом огляду місця події від 17.04.2015 року, за яким в приміщені МСЕК в верхній шухляді столу вилучено 10 банкнот по 100 грн , які в х УФ- променях мають зображення «Неправомірна вигода» (а.с.20-21);

-Постанова про проведення освідування особи (а.с.22-23);

-протокол освідування особи від 17.04.2015 року за яким у ОСОБА_3 проводились змиви з рук (а.с.24)

-протокол аудіо, відео контролю особи від 17.04.2015 року, за яким зі змісту розмови ОСОБА_5 та ОСОБА_3, яка відбувалась 17.04.2015 року вбачається, що ОСОБА_5 передав ОСОБА_3 1000 грн (а.с.25-26);

-копія довідки МСЕК №3 про визначення ОСОБА_5 3103.2015 року 3 групи інвалідності по життєво (а.с.29);

-службова характеристика лікаря психіатра МСЕК №3 ОСОБА_8 (а.с.34, 52)

-витяг з наказу № 19-л від 26.01.1993 року про прийняття на роботу ОСОБА_3 головою міжрайонного МСЕК №3 9 (а.с.35);

-наказ № 339-о від 19.11.2010 року про переведення ОСОБА_9 голову психіатричної м/р МСЕК №3 на посаду лікаря психіатра (реабілітолога) (а.с.36);

- посадова інструкція лікаря психіатра-реабілітолога міжрайонної психіатричної МСЕК 3№ (а.с.38-39); посадова інструкція лікаря-психіатра (а.с.40-42);

-Висновок експерта від 20.05.2015 року, за яким досліджені серветки зі змивами з лівої руки та банкноти, виявлені сліди спеціальної хімічної речовини з люмінесценцією жовтого кольору в УФ променях. Виявлені сліди спеціальної хімічної речовини мають між собою спільну родову приналежність (а.с.45-49);

-Постанова про закриття кримінального провадження від 11.06.2015 року вбачається, що в діях ОСОБА_3 відсутній склад кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, але вбачаються ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-5 КУпАП( а.с.53-55).

Прокурор, ОСОБА_3, його захисник вважали достатнім обмежитись дослідженням письмових матеріалів, наданих до протоколу, вважали недоцільним опитувати свідків.

Таким чином, матеріалами справи підтверджується факт отримання ОСОБА_3 від ОСОБА_5 дарунка у вигляді грошових коштів в сумі 1000 грн., за сприяння в прискоренні отримання довідки про інвалідність по життєво.

Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази в сукупності, дійшов висновку, що в діях ОСОБА_3 вбачається склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-5 КУпАП, за ознаками - порушення встановлених законом обмежень щодо одержання дарунків (пожертви).

Вказані висновки суду узгоджуються з Постановою Пленуму Верховного Суду України № 5 від 26.04.2002 року «Про судову практику у справах про хабарництво».

Обставинами, що пом'якшують відповідальність є щире каяття, обставин, що обтяжують відповідальність правопорушника судом не встановлено.

Обставин, які б виключали адміністративну відповідальність не встановлено.

При визначенні стягнення, суд враховує особу правопорушника, який раніше не притягувався до адміністративної відповідальності, характеризується позитивно, пенсіонер за віком. вину визнав повністю, у вчиненому розкаявся, приймаючи до уваги розмір отриманого дарунку, тому суд вважає за необхідне застосувати адміністративне стягнення у вигляді мінімального розміру штрафу, яке відповідно до вимог ст. 23, 33 КУпАП є справедливим та буде достатнім і необхідним для виховання особи та попередження вчиненню нових правопорушеньу дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття та для запобігання вчиненню нових правопорушень.

Згідно ст. 40-1 КУпАп судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 172-5 ч. 1, 276, 280, 283 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та Закону України «Про засади запобігання і протидії корупції», суд, -

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 визнати винним у скоєнні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 172- 5 ч.1 КУпАП і призначити покарання у вигляді штрафу у сумі 1700 гривень, з конфіскацією дарунка (пожертви).

Речові докази - дарунок, а саме гроші в розмірі 1000 гривень, які зберігаються в камері зберігання речових доказів Саксаганського РВ - конфіскувати в доход держави (а.с.50).

Стягнути з ОСОБА_3 судовий збір в сумі 36, 54 гривень, на користь держави.

Постанова може бути оскаржена протягом 10 днів з дня її винесення, апеляційна скарга подається до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу.

Суддя: Ковтун Н.Г.