ПОСТАНОВА

іменем України

24.06.2015 року Суддя Дніпровського районного суду м. Києва Бірса О.В. розглянувши адміністративний матеріал, що надійшов з Державної податкової інспекції у Дніпровському районі Головного управління ДФС у м. Києві відносно ОСОБА_1, про вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 163-1 Кодексу України про адміністративне правопорушення, -

в с т а н о в и в :

До Дніпровського районного суду м. Києва надійшли матеріали з Державної податкової інспекції у Дніпровському районі Головного управління Міндоходів у м. Києві відносно ОСОБА_1 про вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 163-1 КУпАП.

У судове засідання, особа, що притягається до адміністративної відповідальності, будучи повідомленою про день, час та місце розгляду справи, згідно положень ст. ст. 268, 277-2 КУпАП, не з'явилася, про причини неявки не повідомила, суд, виходячи з вище зазначених правових норм, беручи до уваги практику Європейського суду з прав людини, відповідно до якої сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов'язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правам та неухильно виконувати процесуальні обов'язки, вважає за можливе провести розгляд справи у її відсутність.

У відповідності з положеннями ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з ст. 245, 252 КУпАП, висновок про наявність чи відсутність в діях особи адміністративного правопорушення має бути зроблений на підставі всебічного, повного і об'єктивного дослідження всіх обставин справи в їх сукупності.

Відповідно до пложень ст. 256 КУпАП, у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім'я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності. У разі відмови особи, яка притягається

до адміністративної відповідальності, від підписання протоколу цей факт фіксується поясненнями свідків такої відмови або відеозаписом, а також відповідним записом у протоколі.

Так, з акту ДПІ та протоколу убачається, що вони були складені 01.04.2015 року.

В свою чергу, суд враховує той факт, що з протоколу про адміністративне правопорушення слідує, що ОСОБА_1 відмовився від його підписання, однак з акту про неявку на вручення для ознайомлення та підписання протоколу адміністративного правопорушення слідує, що для його отримання, у супереч норм ст. 256 КУпАП, викликалася не особисто особа, відносно якої він складений, а не визначена фізична особа, яка являється посадовою особою ТОВ «ТІН ГРУП».

Більше того, такий лист від 10.04.2015 року свідчить про те, що ДПІ запрошує «з 10.00 до 16.00 год. «14» квітня 2015 року з питання складання стосовно посадових осіб протоколів про адміністративне правопорушення», тобто вказівка у протоколі від 01.04.2015 року про те, що особа відмовилася від його підписання є явно не достовірною, оскільки саме запрошення для вирішення питання про його складання датоване ДПІ тільки 10.04.2015 року.

В свою чергу, відповідно до пункту 5.27 Національного стандарту України ДСТУ 4163-2003 "Уніфікована система організаційно-розпорядчої документації" (затв. Наказом Держспоживстандарту України від 07.04.2003 № 55) відмітку про засвідчення копії документа складають зі слів "згідно з оригіналом", назви, посади, особистого підпису особи, яка засвідчує копію, її ініціали та прізвища, дати засвідчення копії і проставляють нижче реквізиту підпис, засвідчуватись повинна кожна сторінка документу з відтиском печатки.

Однак, зазначених вимог Національного стандарту України ДСТУ 4163-2003 "Уніфікована система організаційно-розпорядчої документації" (затв. Наказом Держспоживстандарту України від 07.04.2003 № 55) та норм ст. 256 КУпАП при оформлені даного адміністративного матеріалу дотримано не було.

Стаття 62 Конституції України зазначає, що вина особи, яка притягується до відповідальності, має бути доведена належним чином, а не ґрунтуватися на припущеннях.

З урахуванням викладеного, суд позбавлений можливості надати оцінку в частині доведеності чи недоведеності обставин, відображених у протоколі про адміністративне правопорушення, у зв'язку із чим, приходить до висновку про необхідність повернення справи до ДПІ, під час якого необхідно всебічно, повно, і об'єктивно з'ясувати всі обставини, що мають значення для прийняття правильного рішення, після чого, за наявності до того законних підстав, направити до суду.

Підстав для закриття провадження по справі, на даний час, суд, виходячи з норм ст.ст. 38, 247 КУпАП та ст. 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 р. № 475/97-ВР, не вбачає, оскільки дана процесуальна дія не дасть змоги забезпечити виконання норм ст. ст. 1, 6, 7, 23 КУпАП.

Керуючись ст. 62 Конституції України, ст.ст. 1, 6, 7, 23, 38, 163-1, 221, 245, 247, 252, 256, 277, 278, 283 КУпАП, суд, -

п о с т ан о в и в :

Адміністративний матеріал відносно ОСОБА_1, про вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 163-1 Кодексу України про адміністративне правопорушення, - повернути до Державної податкової інспекції у Дніпровському районі Головного управління Міндоходів у м. Києві для усунення вищевиявлених судом недоліків та виконання вимог Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Постанова, відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 31.03.2015 року в справі № 2-рп/2015, оскарженню не підлягає.

С у д д я : О.В. Бірса