Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 226/2620/14-п Суддя в 1-й інстанції Перекупка І.Г.
Провадж. №33/778/537/14 Суддя в 2-й інстанції Жечева Н.І.
Категорія ч.1 ст. 130 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 грудня 2014 року місто Запоріжжя

Суддя апеляційного суду Запорізької області Жечева Н.І., розглянувши в залі апеляційного суду Запорізької області у відкритому судовому засіданні справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Димитровського міського суду Донецької області від 07 листопада 2014 року, якою

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3

притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУАП і накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 4 250 грн.,

ВСТАНОВИВ:

Згідно з оскаржуваною постановою, 04 жовтня 2014 р. о 02 год. 25 хв. в районі буд. № 49 по вул. Димитрова в м. Димитров водій ОСОБА_2 керував автомобілем НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного спяніння (різкий запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння очей) і в порушення вимог п. 2.5 ПДР України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10 жовтня 2001 року, на вимогу працівника ДАІ пройти в установленому порядку медичний огляд на визначення стану алкогольного спяніння відмовився в присутності двох свідків, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУАП.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 вказує на незаконність постанови та необхідність її скасування виходячи з допущених судом порушень його прав, передбачених ст. 268 КУАП України щодо розгляду справи про адміністративне правопорушення в присутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, допущені порушення під час складання протоколу про адміністративне правопорушення, відсутність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУАП.

Просить постанову скасувати, провадження по справі закрити у звязку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУАП. Крім того, просить поновити йому пропущений з поважних підстав строк на апеляційне оскарження постанови.

Вивчивши матеріали справи, доводи наведені у клопотанні ОСОБА_2, вважаю, що клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст. 268 КУАП справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадку, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Відповідно до реєстру групованих рекомендованих відправлень, 03 листопада 2014 року судом простою поштою на адресу ОСОБА_2 направлялось поштове відправлення.

ОСОБА_2 в апеляційній скарзі вказує на отримання повідомлення про дату та місце слухання справи 11 листопада 2014 року в другій половині дня, тобто після розгляду справи, у звязку з чим був позбавлений можливості взяти участь в судовому засідання і не може вважатись належно повідомленим про дату та місце розгляду справи про адміністративне правопорушення.

Згідно зі ст. 289 КУпАП постанова про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом 10-днів з дня винесення постанови. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом правомочним розглядати скаргу.

Як вбачається із матеріалів справи, апеляційна скарга подана ОСОБА_2 18 листопада 2014 року, тобто з пропуском встановленого законом 10-денного строку на оскарження постанови в справі про адміністративне правопорушення, однак, зважаючи на неналежне повідомлення його судом про дату та час розгляду справи і його відсутність в судовому засіданні з вказаних причин аргументи, наведені у клопотані про поновлення пропущеного з поважних підстав строку на апеляційне оскарження, заслуговують на увагу, є достатніми та відповідають фактичним обставинам справи,у звязку з чим пропущений строк на апеляційне оскарження підлягає поновленню.

Вивчивши матеріали справи та доводи, наведені в апеляційній скарзі, суд не вбачає підстав для її задоволення, разом з тим, з огляду на порушення суддею вимог ч.1 ст. 268 КУпАП, вважає за необхідне скасувати постанову судді і прийняти нову постанову.

Суд першої інстанції, розглядаючи справу за відсутності ОСОБА_2, не впевнився в тому, що про день та час розгляду справи ОСОБА_2 повідомлений та не зявився до суду без поважної причини.

В суд апеляційної інстанції ОСОБА_2 не зявився, просить розглянути справу за його апеляційною скаргою без його участі.

За наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції скасовує постанову суду та приймає нову постанову наступного змісту:

04 жовтня 2014 р. о 02 год. 25 хв. в районі буд. № 49 по вул. Димитрова в м. Димитров водій ОСОБА_2 керував автомобілем НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного спяніння (різкий запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння очей) і в порушення вимог п. 2.5 ПДР України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10 жовтня 2001 року, на вимогу працівника ДАІ пройти в установленому порядку медичний огляд на визначення стану алкогольного спяніння відмовився в присутності двох свідків, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУАП.

Факт скоєння правопорушення підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії АН1 №938859 від 04.10.2014 року, в якому ОСОБА_2 власноручно написав пояснення про його згоду з показниками алкотесту, та зазначив про відсторонення від керування автомобілем, матеріалами справи, в яких містяться дані про наявність в діях ОСОБА_2 ознак вказаного правопорушення.

Викладені в апеляційній скарзі доводи ОСОБА_2 про те, що відповідне правопорушення може бути лише за результатами продування газоаналізатору у видихуваному повітрі мають цифровий показник 0,3 проміле алкоголю і більше, суперечить п.2.7 Інструкції про виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, відповідно до якого встановлення стану алкогольного сп'яніння здійснюється на підставі огляду, який проводиться згідно з вимогами цієї Інструкції уповноваженими особами Державтоінспекції МВС з використанням спеціальних технічних засобів, показники яких після проведення тесту у видихуваному повітрі мають цифровий показник більше 0,2 проміле алкоголю в крові, в той час, коли за результати продування газоаналізатору ОСОБА_2 04 жовтня 2014 року мають цифровий показник 0,28 проміле алкоголю. Зазначені показники ОСОБА_2 в своїй апеляційній скарзі не оспорює, інших доводів, які спростували б висновок про вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, останній в апеляційній скарзі не наводить.

При накладенні адміністративного стягнення на правопорушника, відповідно до вимоги статей 33-36 КУпАП, з урахуванням характеру вчиненого правопорушення, особи правопорушника, ступеню його вини.

Враховуючи, що матеріали справи не містять жодних обставин, що обтяжують відповідальність за адміністративне правопорушення, в постанові судді міського суду такі дані також не наведені, апеляційний суд вважає, що стягнення у вигляді штрафу в мінімальному розмірі, передбаченому санкцією ч.1 ст. 130 КУпАП, а саме в розмірі 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян в сумі 3 400 гривень відповідає вимогам ст. 33 КУпАП.

Керуючись ст. ст. 278, 293, 294 КпАП України, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково .

Постанову судді Димитровського міського суду Донецької області від 07 листопада 2014 року, якою ОСОБА_2 притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУАП, скасувати.

Прийняти нову постанову, якою ОСОБА_2 притягнути до адміністративної відповідальності за правопорушення, передбачене ст.130 ч.1 КУпАП і накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян в сумі 3 400 (три тисячі чотириста) гривень, стягнувши його на користь держави (розрахунковий рахунок 0007, банк: ГУДКСУ в Запорізькій області МФО 813015, одержувач: УК у м. Запоріжжі (Орджонікідзевського району), код отримувача: 38025409, код платежу: 21081100).

Розяснити ОСОБА_2 що, відповідно до ч.2 ст. 308 КУпАП, у разі несплати ним штрафу у 15-денний строк з дня коли йому стало відомо про винесення вказаної постанови, в порядку примусового виконання постанови з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу та витрати на облік зазначених правопорушень.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в сумі 36 гривень 54 коп..

Одночасно розяснити ОСОБА_2, що відповідно до ч.2 ст. 308 КУпАП у разі несплати порушником штрафу у 15-денний строк з дня коли йому стало відомо про винесення вказаної постанови, в порядку примусового виконання постанови з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу та витрати на облік зазначених правопорушень.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя апеляційного суду

Запорізької області ОСОБА_3