Красноокнянський районний суд Одеської області
Справа №: 506/382/15-п
Провадження № 3/506/291/15
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23.07.2015

Красноокнянський районний суд Одеської області в складі:

головуючого судді Криворучка П.В.,

при участі секретаря судового засідання Кушнірука О.А.,

особи, яка притягається до адмін.відповідальності ОСОБА_1,

захисника, адвоката ОСОБА_2,

розглянувши справу, яка надійшла з Відділу прикордонної служби «Ткаченкове» Котовського прикордонного загону Державної прикордонної служби України, про притягнення до адміністративної відповідальності ПЕРЛЕЙ ОСОБА_3, 10.03.1982р. народження, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрованого в ІНФОРМАЦІЯ_2, пров.Базарний, 5а, а проживаючого в ІНФОРМАЦІЯ_3, громадянина України, не одруженого, маючого на утриманні одну малолітню дитину, працюючого приватним підприємцем, протягом останнього року до адміністративної відповідальності не притягувався, за ч.1 ст.185-10 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В :

Відносно ОСОБА_1 складено протокол про адміністративне правопорушення за те, що 09.04.2015р. о 08год. 10хв. на польовій дорозі сполученням с.Горячівка с.Омельянівка, Красноокнянського району Одеської області, він, керуючи транспортним засобом «Субару Легасі», реєстраційний номер НОМЕР_1, вчинив злісну непокору законному розпорядженню військовослужбовців Державної прикордонної служби України, під час виконання ними службових обовязків по охороні державного кордону України, а саме: не виконав неодноразово повторену законну вимогу прапорщика ОСОБА_4 та капітана ОСОБА_5 зупинити транспортний засіб, яким він керував, після чого втік.

В судовому засіданні ОСОБА_1 винним себе, в інкримінованому йому адміністративному правопорушенні, не визнав, пояснивши суду, що вказаним транспортним засобом, чи іншим із тим же реєстраційним номером, він ніколи не керував, а його начебто впізнання за кермом зазначеного автомобіля повязане з конфліктом, який стався в березні 2015 року між ним та капітаном ОСОБА_5 В теперішній час він розуміє, що під час конфлікту він дійсно образив ОСОБА_5, який, на його думку, вирішив йому помститися таким чином. Крім того, також повідомив, що він дійсно має проблеми із зором, однак під час керування автомобілем користується не окулярами, а контактними лінзами.

Захисник ОСОБА_1, адвокат ОСОБА_2, вважав вину свого підзахисного не доведеною, оскільки всі докази по справі є неналежними та недопустими, із-за тривалого не складання протоколу, що відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 11.10.2011р., справа №10-рп/2011, можна вважати зловживанням з боку посадових осіб, а також із-за конфлікту, який раніше стався між ОСОБА_1 та свідком ОСОБА_6, а тому просив провадження у справі закрити, із-за відсутності складу адміністративного правопорушення. Також зазначив, що дії військовослужбовців Держприкордонслужби з метою зупинки вказаного автомобіля, без використання чорно-білого чи світло-відбиваючого жезла, не можна вважати цілком зрозумілими для водія, а отже законними, та з урахуванням розяснень Верховного Суду України, викладених в постанові Пленуму №8 від 26.06.1992р. (із змінами від 03.12.1997р.), що «злісною непокорою є відмова від виконання наполегливих, неодноразово повторених законних вимог чи розпоряджень».

Заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, опитавши свідків та дослідивши всі докази по справі, і вислухавши думку захисника, про відсутність належних та допустимих доказів вчинення вказаного адміністративного правопорушення саме цією особою, суд дійшов висновку про закриття провадження в справі, із-за відсутності складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185-10 КУпАП, в діях ОСОБА_1, виходячи із наступного:

свідок ОСОБА_5 суду повідомив, що 09.04.2015р. близько 08:00 години ранку він, разом з військовослужбовцем ОСОБА_4, намагались зупинити автомобіль НОМЕР_2, почергово даючи команду водію жестом руки. При цьому, за кермом автомобіля він впізнав ОСОБА_1, який був в окулярах. Також пояснив суду, що незастосування інших засобів для зупинки автомобіля, в тому числі спеціальних засобів для примусової зупинки «кактус», було повязане з коротко-тривалістю підготовки прикордонного наряду, для виїзду в конкретне місце несення служби;

свідок ОСОБА_4 в судовому засіданні пояснив, що 09.04.2015р. біля 08:00 години він, разом з капітаном ОСОБА_5, намагались зупинити автомобіль «Субару-Легасі»темно-зеленого кольору, даючи команди водію жестом руки, а також здійснивши один постріл угору з автомата. Також підтвердив, що в своєму рапорті він вказав про худорлявість водія вказаного автомобіля, але зазначив, що присутній в судовому засіданні ОСОБА_1 має не худорляве обличчя;

свідок ОСОБА_7 суду повідомив, що в один із днів березня місяця 2015 року він був свідком конфлікту, який стався між прикордонником ОСОБА_5 та гр.ОСОБА_1 на станції технічного обслуговування автомобілів в смт.Красні Окни. В суть конфлікту він не встрявав, але чув, що ОСОБА_1 називав ОСОБА_5 образливими словами;

свідок ОСОБА_8 в судовому засіданні пояснив, що про не зупинку автомобіля «Субару-Легасі» під керуванням ОСОБА_1, на вимогу військовослужбовців ОСОБА_4 та ОСОБА_5, в штабі Котовського прикордонного загону стало відомо в той же день вранці, тобто 09.04.2015р. Тривале не складення протоколу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 було повязане з тим, що його певний час розшукували, але він уникав зустрічі з прикордонниками, однак з якої причини відповідні службові документи про це не були долучені до матеріалів справи пояснити не зміг. Також пояснив суду, що зупинка автомобіля лише жестом руки військовослужбовця прикордонної служби не суперечить нормативних актам, а тому є цілком законною;

в рапорті військовослужбовця Державної прикордонної служби України ОСОБА_5 від 09.04.2015р. зазначено, що під час того, як він зупиняв вказаний автомобіль, за кермом автомобіля, за характерними ознаками (худорлява статура, окуляри, висунуті вперед зуби верхньої щелепи) він впізнав жителя ІНФОРМАЦІЯ_4, 10.03.1982р. народження; /ар.сп. 3-4 /

в рапорті військовослужбовця Державної прикордонної служби України ОСОБА_4 від 09.04.2015р. вказано лише те, що за кермом автомобіля НОМЕР_3, який на вимогу прикордонного наряду не зупинявся, перебував «мужчина на вигляд 30-35 років, худорлявий, в окулярах та помітно висунутими уперед зубами верхньої щелепи»; /ар.сп. 5 /

відповідно до плану охорони державного кордону прикордонних нарядів ВПС «Ткаченкове», на період з 22:01 08.04.2015 до 10:00 09.04.2015, та відомості про військовослужбовця ВПС «Ткаченкове», станом на 09.04.2015р., у вказаний період в прикордонному наряді дійсно перебували військовослужбовці ОСОБА_5 та ОСОБА_4; /ар.сп. 6-7 /

із картки-наказу Відділу прикордонної служби «Ткаченкове» Котовського прикордонного загону вбачається, що завданнями прикордонного наряду в період з 22год. 00 хв. 08.04.2015р. до 09год. 00хв. 09.04.2015р., на ділянці несення служби «польова дорога с.Горячівка с.Омельянівка», були: охорона ділянки державного кордону України; контроль за дотриманням режиму державного кордону України та правил прикордонного режиму у визначеному районі; виконання завдань, які раптово виникають на ділянці відділу; надання допомоги п/н та ДПС під час ведення пошуку, переслідування та затримання правопорушників; ведення демонстративних дій за окремим розпорядженням; /ар.сп. 10 /

із фотографій ОСОБА_1, які знаходяться в його внутрішньому та закордонному паспорті громадянина України, а також зовнішнього вигляду, можна зробити висновок, що його статуру аж ніяк не можна визнати «худорлявою», як зазначили військовослужбовці в своїх рапортах. /ар.сп. 17, 26-27 /

згідно витягу з Єдиного обліку Красноокнянського РВ ГУМВС (ЖЄО №786), 09.04.2015р. о 09:45год. черговий ВПС Ткаченка ст.л-нт ОСОБА_9 по телефону повідомив, що 09.04.2015р. о 09:00год. на полі, поблизу с.Ткаченка Красноокнянського р-ну, на вимогу прикордонників, не зупинився водій автомобіля «Субару», зеленого кольору д/н НОМЕР_1, та незважаючи на попереджувальний постріл з АКС-74 в гору, на великій швидкості поїхав з місця події. /а.с. 32 /

відповідно до абз.4 п.11 постанови Кабінету Міністрів України від 27.07.1998р. №1147 «Про прикордонний режим» (із відповідними змінами), зупинка транспортного засобу здійснюється уповноваженими особами Державної прикордонної служби, а також членами добровільних формувань із застосуванням диска з червоним світлоповертачем або рукою, що вказує на цей транспортний засіб.

Таким чином, суд змушений погодитись з позицією захисту про те, що в матеріалах справи належних та достовірних доказів, для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.185-10 КУпАП, немає, оскільки всі докази його причетності до зазначеного адміністративного правопорушення базувались на рапорті військовослужбовця Державної прикордонної служби капітана ОСОБА_5, який, при його опитуванні в судовому засіданні в якості свідка, виявився сумнівним, щодо худорлявої статури ОСОБА_1, наявності окулярів, а також із-за конфлікту між зазначеними особами в минулому.

Суд також погоджується з думкою захисту, що сумнівність доказів по даній справі підтверджується тією обставиною, що хоча рапорти військовослужбовців ОСОБА_5 та ОСОБА_4 датовані 09.04.2015р., тобто складені в день досліджуваної події, однак протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 складений лише 01.06.2015р./ар.сп. 2-5 /

Водночас, суд залишає поза увагою думку захисту про незрозумілість, а отже незаконність дій військовослужбовців Держприкордонслужби позупинці автомобіля жестом руки, без використання чорно-білого чи світло-відбиваючого жезла, оскільки такі дії відповідають постанові Кабінету Міністрів України від 27.07.1998р. №1147 «Про прикордонний режим» (з відповідними змінами), а тому є цілком правомірними та законними.

Крім того, слід також зазначити, що матеріали справи двічі (03.06.2015р. та 16.06.2015р.) повертались судом підрозділу Державної прикордонної служби України, для належного оформлення. /ар.сп. 19-20 /

Після виконання вимог суду, матеріали справи знову надійшли до суду 30.06.2015р. і призначались до розгляду на 06.07.2015р. та на 15.07.2015р., однак суд був змушений відкладати розгляд справи, із-за неможливості явки зазначених вище свідків з поважних причин, а тому завершення розгляду справи відбулось поза межами трьохмісячного терміну (ч.2 ст.38 КУпАП). Однак, на переконання суду, відкладення розгляду справи відбувалось з поважних причин та з метою всебічного, повного і обєктивного зясування обставин справи, в контексті дотримання права на справедливий суд відповідно до п.«д» ч.3 ст.6 Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод. /ар.сп. 31 /

Виходячи з наведеного, суд приходить до висновку про закриття провадження у справі із-за відсутності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185-10 КУпАП, а тому керуючись ст.ст.252, 283, 284 ч.1 п.3 КУпАП, суд -

П О С Т А Н О В И В :

Справу про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.1 ст.185-10 КУпАП, провадженням закрити із-за відсутності в його діях складу вказаного адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена особою, щодо якої її винесено, а також прокурором у випадках, передбачених ч.5 ст.7 КУпАП, протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя ОСОБА_10.