Справа № 163/1097/15-п
Провадження № 3/163/1167/15

ЛЮБОМЛЬСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 липня 2015 року місто Любомль

Суддя Любомльського районного суду Волинської області Гайдук А.Л.,

при секретарях: Сус Т.Г., Семенюк К.М.,

з участю особи, що притягується до відповідальності, ОСОБА_1,

розглянувши, направлені Любомльським РВ УМВС України у Волинській області, матеріали справи за протоколами: серії ВН №20193 від 08.07.2015 року, серії ВН №27401 від 08.07.2015 року про притягнення до адміністративної відповідальності за ст.ст.173, 185 КУпАП

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянки України, що проживає ІНФОРМАЦІЯ_2, непрацюючої, РНОКПП НОМЕР_1, паспорт громадянки України серії АК №955520, виданий Орджонікідзевським МВ УМВС України у Дніпропетровській області 28.08.2000 року, -

в с т а н о в и л а :

ОСОБА_1 27 квітня 2015 року о 15 год. 00 хв., перебуваючи на території ТзОВ «Любомль-ринок», що по вул.1-го Травня, 32, в м.Любомль Волинської області, виражалась нецензурними словами в адресу громадян: ОСОБА_2, ОСОБА_3, а також працівників міліції та інших присутніх у зазначеному громадському місці громадян, чим вчинила правопорушення, передбачене ст.173 КУпАП.

ОСОБА_1 в суді пояснила, що 27 квітня 2015 року, громадянин ОСОБА_2 на території ринку автомобілем наїхав на куплену нею в той день сітку, яка лежала на землі, при цьому на цій сітці сиділа чотирирічна дитина. На її зауваження, ОСОБА_2 відповів їй нецензурною лайкою. Сама вона в адресу останнього нецензурно не виражалась, а лише просила відшкодувати вартість пошкодженої сітки, на що ОСОБА_2 не погодився та продовжував її ображати. Разом з тим, визнала факт нецензурної лайки в адресу ОСОБА_2, однак у мякій формі, у вигляді одного слова, за що просила її суворо не карати, а покарати винних осіб.

Допитаний в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_2 показав, що 27.04.2015 року між ним та громадянкою ОСОБА_1 на ринку виник конфлікт з приводу наїзду на сітку останньої. Про те, що він наїхав на сітку відразу не побачив, а лише почув в свою адресу нецензурну лайку. На його прохання заспокоїтись, ОСОБА_1 не реагувала та продовжувала кричати. Зайшовши у магазин, за ним прослідувала ОСОБА_1, де на нього кинула сітку. Під час даного конфлікту остання поводила себе неадекватно, була агресивною, постійно кричала, виражалась нецензурними словами в його адресу, а також на його дружину та працівників міліції. Вартість сітки він відшкодував після приїзду міліції для того, щоб припинити конфлікт. Крім цього, ОСОБА_1 кричала, що працівники міліції їй погрожують, однак це не відповідало дійсності. Даний конфлікт тривав орієнтовно з 14 до 17 години.

Свідок ОСОБА_3 показала, що, коли її чоловік ОСОБА_2 зайшов у магазин, то за ним відразу забігла ОСОБА_1, яка неодноразово, кидаючи в останнього сіткою, кричала та виражалася нецензурною лайкою. Дільничний інспектор, який приїхав за викликом, не міг вгамувати ОСОБА_1, тому на допомогу приїхала оперативна група. На працівників оперативної групи ОСОБА_1 також почала кричати, мотивуючи це погрозами останніх в її адресу, що не відповідало дійсності. Ігноруючи прохання працівників міліції заспокоїтись та припинити кричати, ОСОБА_1 продовжувала виражатись нецензурною лайкою в адресу ОСОБА_2 та працівників міліції.

Свідок ОСОБА_4 дала показання про те, що 27.04.2015 року вона працювала на ринку продавцем та була очевидцем конфлікту, який відбувався між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 з приводу наїзду останнім на сітку. Коли ОСОБА_2 автомобілем наїхав на сітку, ОСОБА_1 почала бігти за автомобілем ОСОБА_2 та виражатись в його адресу нецензурною лайкою. ОСОБА_1 поводила себе неадекватно, кричала на весь ринок, виражалася нецензурною лайкою в адресу ОСОБА_2, працівників міліції та оточуючих, які спостерігали за даним інцидентом. ОСОБА_2 зі своєї сторони поводив себе спокійно. Крім цього, показала, що ОСОБА_1 в адресу працівників міліції висловлювала погрози.

Свідок ОСОБА_5, який є дільничним інспектором Любомльського РВ УМВС України у Волинській області, суду показав, що 27 квітня 2015 року за вказівкою оперативного чергового Любомльського РВ здійснив виїзд на територію ТзОВ «Любомль-ринок». По приїзду на місце, побачив громадянку ОСОБА_1, яка поводила себе збуджено та постійно кричала, сперечалась з ОСОБА_2 з приводу пошкодження останнім придбаної нею сітки, хотіла, щоб він відшкодував її вартість. В подальшому, на його виклик приїхали інші члени слідчо-оперативної групи: старший слідчий Горпинко О.О. та старший оперуповноважений ОСОБА_6, в присутності яких ОСОБА_1 продовжувала кричати на весь ринок. На пропозицію та неодноразові зауваження слідчого припинити кричати, ОСОБА_1 не реагувала, взагалі не хотіла слухати працівників міліції та, відмовившись від пояснень, почала нецензурно виражатись в адресу слідчого. Йому відомо, що ОСОБА_1 писала заяву на дії ОСОБА_2, однак подальша доля даної заяви йому не відома. Під час складання протоколів, ОСОБА_1 вихопила у нього один примірник, не давши до кінця його заповнити, та поклала собі у сумку.

Допитаний в якості свідка старший слідчий Любомльського РВ УМВС України у Волинській області ОСОБА_7 суду показав, що по приїзду за вказівкою оперативного чергового Любомльського РВ на територію ринку, громадянка ОСОБА_1 голосно розмовляла та кричала. На його прохання заспокоїтись та пояснити, що сталось, вона почала виражатись нецензурними словами, розповідаючи, як ОСОБА_2 пошкодив її сітку, при цьому нецензурно виражаючись в адресу останнього. Оскільки подія з сіткою кваліфікувалась, як ДТП, вони викликали працівників ДАІ та на них очікували, а ОСОБА_1 в цей час продовжувала галасувати на весь ринок. Так як на ринку знаходилось багато людей, він просив ОСОБА_1 заспокоїтись та не виражатись нецензурними словами, однак, на такі прохання вона не реагувала та на попередження про складення відносно неї протоколу за вчинення дрібного хуліганства не звертала уваги. Окрім ОСОБА_2, вона висловлювалась нецензурними словами й в адресу працівників міліції. Оскільки поведінка ОСОБА_1 була неадекватною, конфлікт продовжувався майже 20 хв., почали збиратись люди відвідувачі ринку, тому він дав вказівку дільничному скласти відносно ОСОБА_1 протокол за дрібне хуліганство.

Свідок ОСОБА_6, який працює старшим оперуповноваженим Любомльського РВ УМВС України у Волинській області, суду показав, що, приїхавши на територію ринку в складі слідчо-оперативної групи, побачив громадянку ОСОБА_1, яка поводила себе неадекватно: кричала, нецензурно виражалась та показувала на сітку. Під час оформлення працівниками міліції документів, постійно кричала та не реагувала на зауваження працівників міліції, при цьому виражалася нецензурними словами в адресу працівників міліції, громадян: ОСОБА_2 та ОСОБА_3 Вказав, що очевидець даних подій Конзеровський відмовився давати пояснення, мотивуючи тим, що ОСОБА_1 є конфліктною особою.

З наявної у матеріалах справи розписки встановлено, що ОСОБА_2 відшкодував ОСОБА_1 вартість пошкодженої його автомобілем сітки.

Відповідно до диспозиції ст.173 КУпАП, дрібним хуліганством є нецензурна лайка у громадських місцях, образливе чіпляння до громадян та інші подібні дії, що порушують громадський порядок і спокій громадян.

Вищенаведеними показаннями свідків, даними в судовому засіданні під присягою, обєктивно підтверджується факт нецензурної лайки ОСОБА_1, який мав місце 27 квітня 2015 року на території ТзОВ «Любомль-ринок», що також доводиться й письмовими поясненнями зазначених свідків, зокрема, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 від 27.04.2015 року, а також свідків: ОСОБА_8, ОСОБА_9 від 06.07.2015 року, рапортами працівників Любомльського РВ УМВС України у Волинській області.

При цьому, підстав вважати, що допитані в судовому засіданні свідки оговорюють ОСОБА_1 з матеріалів справи та безпосередньо в судовому засіданні не встановлено.

За таких обставин вважаю, що, перебуваючи 27.04.2015 року у громадському місці - ТзОВ «Любомль-ринок» та пред'являючи претензії ОСОБА_2 за пошкодження сітки, ОСОБА_1 вчинила умисні дії, які виразились у висловлюванні в сторону ОСОБА_2, ОСОБА_3, працівників міліції та присутніх на ринку громадян нецензурною лайкою, що має ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ст.173 КУпАП.

Доводи ОСОБА_1 про те, що вона висловлювалась нецензурною лайкою лише в адресу ОСОБА_2 та лише у мякій формі є її власним твердженням, яке жодним іншим доказом у справі не підтверджено.

Поміж цього, факт пошкодження ОСОБА_2 сітки, яку придбала ОСОБА_1, має характер цивільно-правових правовідносин та аж ніяк не надає право останній виражатися в громадському місці нецензурною лайкою та порушувати у такий спосіб громадський порядок і спокій громадян.

Крім цього, ОСОБА_1 ставиться у вину те, що вона 27 квітня 2015 року о 15 год. 30 хв., перебуваючи на території ТзОВ «Любомль-ринок», що по вул.1-го Травня, 32, в м.Любомль Волинської області, на законну вимогу працівників міліції припинити сперечатись, розпочала виражатись в їхню адресу нецензурною лайкою. Такі її дії кваліфіковано за ст.185 КУпАП.

Щодо кваліфікації дій ОСОБА_1 за вище встановлених обставин ще й за вказаною нормою КУпАП, суд дійшов наступних висновків.

Відповідальність за ст.185 КУпАП настає за вчинення злісної непокори законному розпорядженню або вимозі працівника міліції при виконанні ним службових обов'язків, а також вчинення таких же дій щодо члена громадського формування з охорони громадського порядку і державного кордону або військовослужбовця у зв'язку з їх участю в охороні громадського порядку.

Згідно Постанови Пленуму Верховного Суду України № 8 від 26.06.1992 р. «Про застосування судами законодавства, що передбачає відповідальність за посягання на життя, здоров'я, гідність та власність суддів і працівників правоохоронних органів» злісною непокорою є відмова від виконання наполегливих, неодноразово повторених законних вимог чи розпоряджень працівника міліції при виконанні ним службових обов'язків.

Таким чином, для того щоб притягнути особу до відповідальності за ст.185 КУпАП необхідно, щоб були:

- законне розпорядження або вимога;

- працівника міліції при виконанні ним службових обов'язків;

- злісна непокора.

При відсутності одного з зазначених складових - склад правопорушення відсутній.

Вимоги працівника міліції та розпорядження - акт, юридично рівнозначний наказу, що виражений у категоричній формі.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії ВН №27401 від 08.07.2015 року, фабула описаного правопорушення, яке ставиться у вину ОСОБА_1, в повному обсязі не розкриває змісту злісної непокори останньої законному розпорядженню працівника міліції при виконанні ним службових обов'язків, оскільки висловлювання нецензурною лайкою лише на одну вимогу працівників міліції припинити сперечатись, не можна розцінювати, як злісну непокору в розумінні понять, наведених у постанові Пленуму Верховного Суду України від 26.06.1992 року за №8.

Крім цього, у протоколі про адміністративне правопорушення повинні бути відображені, не лише вимоги, які були поставлені працівниками міліції, але, і у зв'язку з чим вони робились.

Отже, яку саме злісну непокору було вчинено ОСОБА_1 і в чому конкретно вона виразилась, як при складанні протоколу про адміністративне правопорушення, так і при його розгляді в суді встановлено не було, у звязку із чим провадження в справі в цій частині слід закрити, у звязку з відсутністю в діях останньої складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.185 КУпАП.

За встановлених обставин, дії ОСОБА_1 повністю охоплюються складом правопорушення, передбаченого ст.173 КУпАП.

Вирішуючи питання про вид та розмір відповідальності ОСОБА_1 за вчинення правопорушення, передбаченого ст.173 КУпАП, суд враховує характер та обставини вчиненого правопорушення, дані про особу винної, те, що вона вперше притягується до адміністративної відповідальності, не працює, на утриманні має неповнолітню дитину, її характеристику з місця проживання, за яким скарг на поведінку останньої не надходило, ступінь її вини у вчиненому, відсутність обставин, що обтяжують та помякшують відповідальність, та приходить до висновку про необхідність застосування до ОСОБА_1 адміністративного стягнення у виді штрафу в мінімальному розмірі, передбаченому санкцією ст. 173 КУпАП.

Відповідно до п.5 ч.2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» з ОСОБА_1 слід стягнути судовий збір в розмірі 36 грн. 54 коп.

Керуючись ст.33, ст. 221, п.1 ст. 247, ст.283, ч.1 п.1 ст. 284 КУпАП, п.5 ч.2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», на підставі ст.ст.173, 185 КУпАП, суддя, -

п о с т а н о в и л а :

ОСОБА_1 визнати винною у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.173 КУпАП, та накласти на неї адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 51 (пятдесят одної) гривні.

Штраф в розмірі 51 (пятдесят одної) гривні підлягає стягненню на рахунок 0262 в ГУДКСУ у Волинській області (МФО 803014, , одержувач УДКСУ в Любомльському районі, код класифікації доходів бюджету 21081100, призначення платежу адміністративні штрафи).

Провадження у справі відносно ОСОБА_1 за ст.185 КУпАП закрити на підставі п.1 ст.247 КУпАП, у звязку з відсутністю в її діях складу даного адміністративного правопорушення.

Стягнути з ОСОБА_1 в користь держави 36 (тридцять шість) гривень 54 копійки судового збору на рахунок 0262 в ГУДКСУ у Волинській області (МФО 803014, , отримувач УДКСУ в Любомльському районі, код класифікації доходів бюджету 22030001).

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до апеляційного суду Волинської області через Любомльський районний суд.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя Любомльського районного суду

Волинської області ОСОБА_10