Єдиний унікальний номер 728/1463/15-п
номер провадження 3/728/580/15
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 липня 2015 року суддя Бахмацького районного суду Чернігівської області Пархоменко П.І., за участю секретаря Горбач Н.Д. розглянув матеріали, які надійшли із взводу з ОСП № 2 РДПСДАІ при УМВС України Чернігівській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця та жителя ІНФОРМАЦІЯ_2, українця, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_3, розлучений, має одну неповнолітню дитину, працюючого начальником охорони СТОВ «Надія», -

за частиною першою статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП), -

В С Т А Н О В И В :

До Бахмацького районного суду Чернігівської області надійшов протокол серії АП1 № 247023 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за частиною першою статті 130 КУпАП, в якому зазначено, що 17 червня 2015 року о 00 годин 03 хвилини на 125 км автодороги Кіпті-Глухів-Бачівськ ОСОБА_1 керував автомобілем НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного спяніння (різкий запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода, незвязна мова, збудженість), відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння в присутності двох свідків, чим порушив вимоги пункту 2.5 Правил дорожнього руху України.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вину у вчиненні адміністративного правопорушення не визнав та пояснив, що коли його зупинили працівники міліції він погодився проїхати на медичний огляд і навіть сам пропонував пройти його, оскільки керував автомобілем в тверезому стані, але працівники міліції відмовились доставити його до медичного закладу.

Свідок ОСОБА_2 допитаний в судовому засіданні пояснив, що 17 червня 2015 року він їхав на власному автомобілі і побачив, як працівники міліції зупинили ОСОБА_1, тоді він теж зупинився, щоб зясувати, що сталося. Він почув, що ОСОБА_1 і працівники міліції розмовляли на підвищених тонах, при цьому ОСОБА_1 пропонував пройти медичний огляд, а працівники міліції на його прохання не звертали увагу.

Інспектор взводу з ОСП № 2 РДПСДАІ при УМВС України Чернігівській області ОСОБА_3 та свідки ОСОБА_4 та ОСОБА_5 двічі на виклики в судове засідання не зявилися, про час та місце його проведення повідомлялись у встановленому законом порядку.

З встановленого випливають наступні висновки.

В даному випадку ОСОБА_1 інкримінується вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП.

На підтвердження вини ОСОБА_1 у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення суду надані такі докази: протокол серії АП 1 № 247023 від 17 червня 2015 року та пояснення свідків ОСОБА_4 і ОСОБА_5, які додані до протоколу.

В спростування своєї вини ОСОБА_1. надав заперечувальні пояснення, як особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, а також за його клопотанням було допитано свідка ОСОБА_2

Оцінюючи зазначені вище докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному досліджені всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю суд доходить наступного висновку.

Згідно із статтею 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото-і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Частина перша статті 130 КУпАП в тому числі, передбачає відповідальність за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до пункту 1.2. Інструкції про виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої МВС України та МОЗ України від 09 вересня 2009 року № 400/666, зареєстрованої в МЮ України 06 жовтня 2009 року огляду на стан спяніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані спяніння згідно з ознаками такого стану.

Згідно із пунктом 1.7. Інструкції, у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан спяніння на місці зупинки транспортного засобу, огляд на стан спяніння проводиться в найближчому закладі охорони здоровя, тобто примусово.

Свідки ОСОБА_4 та ОСОБА_5, які зазначені в протоколі в судове засідання не зявилися, у звязку із чим особа, яка притягується до адміністративної відповідальності не могла заперечити їх пояснення в судовому засіданні і допитати останніх.

В такому випадку береться до уваги позиція Європейського Суду з прав людини у справі Корнєв і Карпенко проти України (п. 54 Рішення), де Суд визначив, що пункти 1 і 3(d) статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, як загальне правило вимагають надання підсудному відповідної та належної можливості заперечувати докази свідка обвинувачення і допитати його або під час надання останнім своїх показань, або пізніше. Європейський Суд зазначив, що обвинувачення не може ґрунтуватися виключно чи вирішальною мірою на показаннях, які сторона захисту не може заперечити. Із цього випливає, що якщо засудження виключно або вирішальною мірою ґрунтується на показаннях особи, допитати яку чи домогтися допиту якої підсудний не мав можливості ані під час досудового слідства, ані під час судового розгляду, права захисту виявляються обмеженими в тій мірі, що є несумісною з гарантіями, передбаченими статті 6 Конвенції, що має місце у даній справі про адміністративне правопорушення.

З наведених вище мотивів пояснення свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5 не можуть бути покладені в основу винності ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення.

Також, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності в судовому засіданні заперечувала проти вчинення адміністративного правопорушення, спростувала обставини викладені в протоколі про адміністративне правопорушення, що в силу статті 251 КУпАП є одним із видів доказів у справах про адміністративні правопорушення.

Обставини вказані ОСОБА_1 в судовому засіданні підтвердив свідок ОСОБА_2

Крім того, суддя та особа, яка притягується до адміністративної відповідальності були позбавлені можливості допитати особу, яка склала протокол про адміністративне правопорушення, яка за викликом в судове засідання не зявилася.

Отже, вказаний вище протокол про адміністративне правопорушення не може бути визнаний належним доказом по справі в розумінні статті 251 КУпАП, оскільки обставини викладені в ньому не підтвердились при судовому розгляді.

Таким чином, в матеріалах справи не знайшло підтвердження того, що ОСОБА_1 відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного спяніння.

В силу принципу презумпції невинуватості, діючого в адміністративному праві, всі сумніви у винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь, а недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

Названі обставини не дають змоги суду однозначно оцінити дії ОСОБА_1 як такі, що містять склад адміністративного правопорушення передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП.

Інші докази, яки б свідчили про вину ОСОБА_1 надані не були.

Тобто, в діях ОСОБА_1 немає порушення пункту 2.5. Правил дорожнього руху України, відсутній склад адміністративного правопорушення за частиною першою статті 130 КУпАП.

Статтею 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

За даних обставин суд доходить до висновку, що наявні всі підстави для закриття провадження у справі.

Враховуючи вищевикладене, керуючись статтями 1, 9, 23, 33, 130, 247, 276-285, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

П О С Т А Н О В И В :

Закрити провадження в справі щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за частиною першою статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення за відсутністю в його діях події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Апеляційного суду Чернігівської області через Бахмацький районний суд протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Бахмацького районного суду

Чернігівської області ОСОБА_6