Справа № 163/1527/15-п Провадження №33/773/207/15 Суддя в 1 інстанції: Павлусь О.С.
Категорія:ч.1 ст.172-6 КУпАП Доповідач: Польовий М. І.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 серпня 2015 року місто Луцьк

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Волинської області Польовий М.І., з участю прокурора Сасюка Л.О., особи, щодо якої складено протокол про адміністративне правопорушення ОСОБА_2, розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду апеляційну скаргу старшого прокурора Любомльської міжрайонної прокуратури Повшука І.М. на постанову судді Любомльського районного суду від 13 липня 2015 року щодо ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, непрацюючого, що проживає АДРЕСА_1, -

В С Т А Н О В И В:

Постановою Любомльського районного суду від 13.07.2015 року ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-6 КУпАП і на підставі ст.22 КУпАП його звільнено від адміністративної відповідальності за малозначністю вчиненого правопорушення та оголошено усне зауваження.

Судом встановлено, що ОСОБА_2, який наказом Ягодинської митниці Міндоходів України від 29.10.2013 року №298-о був переведений на посаду головного інспектора відділу митного оформлення №6 митного поста «Ягодин», а наказом Ягодинської митниці від 02.09.2014 року №341-о звільнений з цієї посади в зв'язку з закінченням строку трудового договору, в порушення абз.2 ч.1 ст.12 Закону України «Про засади запобігання та протидії корупції» після припинення діяльності, пов'язаної з виконанням функції держави, не подав декларацію про майно, доходи, витрати і зобов'язання фінансового характеру за 2014 рік до 01.04.2015 року, чим вчинив правопорушення, передбачене ч.1 ст.172-6 КУпАП.

У поданій апеляційній скарзі прокурор не оспорюючи фактичні обставини справи та доведеність вини правопорушника вказує, що постанова суду є необґрунтованою в частині звільнення ОСОБА_2 від відповідальності у зв'язку з малозначністю, не сприяє утвердженню законності та не відповідає завданню передбаченого Кодексом України про адміністративні правопорушення. Зазначає, що вчинене ОСОБА_2 правопорушення не можна визначити як малозначне, оскільки будь-яке корупційне правопорушення є більш небезпечним проступком поряд з іншими правопорушеннями, передбаченими чинним КУпАП. Просить скасувати постанову як незаконну, постановити нову, якою ОСОБА_2 визнати винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-6 КУпАП та накласти адміністративне стягнення в межах санкції даної статті.

Заслухавши прокурора, який апеляційну скаргу підтримав, ОСОБА_2, який апеляційну скаргу заперечив, дослідивши матеріали справи, приходжу до висновку, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає.

Висновок суду першої інстанції про доведеність вчинення ОСОБА_2 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-6 КУпАП, відповідає фактичним обставинам справи, який ніким не оспорюються.

Відповідно до ст.22 КУпАП при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган (посадова особа), уповноважений вирішувати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.

Як убачається із матеріалів справи, суд звільняючи ОСОБА_2 від адміністративної відповідальності врахував характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини та інші обставини справи.

Крім того, слід врахувати і те, що ОСОБА_2 раніше до адміністративної відповідальності за вчинення корупційного правопорушення не притягувався, від його дій не завдана шкода окремим громадянам або суспільству, декларацію подав 07.05.2015 року, тобто ще до складення щодо нього протоколу про вчинене правопорушення, який складений 24.06.2015 року.

Враховуючи зазначені обставини, суд прийшов до обґрунтованого висновку, що вчинене правопорушення є малозначним і звільнив ОСОБА_2 від адміністративної відповідальності та обмежився усним зауваженням.

Правильність такого висновку суду сумнівів не викликає.

Підстав для скасування постанови суду немає.

Керуючись ст. 294 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В :

Постанову Любомльського районного суду від 13 липня 2015 року щодо ОСОБА_2 залишити без змін, а апеляційну скаргу старшого прокурора Любомльської міжрайонної прокуратури Повшука І.М. -без задоволення.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя