Апеляційний суд Житомирської області
Справа №287/183/15-п Головуючий у 1-й інст. Волощук В. В.
Категорія ст. 51 КУпАП Доповідач Михайловський В. І.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 липня 2015 року Апеляційний суд Житомирської області у складі:

головуючого-судді Михайловського В.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою потерпілої сторони ПрАТ «Побутпослуги» на постанову Олевського районного суду Житомирської області від 06 липня 2015 року,

в с т а н о в и в:

Цією постановою

ОСОБА_1, 10 жовтня 1973

року народження, уродженку та жительку м.

Олевськ, АДРЕСА_1

Житомирської області, громадянку України,

працюючу перукарем ПрАТ «Побутпослуги»,-

звільнено від адміністративної відповідальності за ст. 51 ч.1 КУпАП, а провадження по справі закрито на підставі п.1 ст. 247 КУпАП, в зв'язку з відсутністю в її діях події і складу адміністративного правопорушення.

Згідно змісту постанови суду, 15.05.2015 року від Олевського РВ УМВС України в Житомирській області надійшов протокол серії ЖИ № 035555 від 15.05.2015 року в якому зазначено, що 07.04.2015 року ( час і місце розташування у протоколі не вказано), ОСОБА_1 здійснила крадіжку грошових коштів із ПрАТ «Побутпослуги» в сумі 30,00 грн., шляхом привласнення готівки отриманої від споживачів, яку, згідно наказу по товариству від 01.04.2015 року повинна була здати до каси товариства, чим вчинила правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.1 ст. 51 КУпАП.

В апеляційній скарзі представник ПрАТ «Побутпослуги» просить скасувати постанову Олевського районного суду від 06.07.2015 року про закриття провадження в справі про притягнення ОСОБА_1 за ст. 51 ч.1 КУпАП та прийняти нову постанову, якою притягнути останню до адміністративної відповідальності за вчинення дрібної крадіжки шляхом привласнення грошових коштів в сумі 30 (тридцять) грн. та накласти на неї адміністративне стягнення в межах санкції, передбаченої ст. 51 ч.1 КУпАП.

В обґрунтування апеляційної скарги посилається на те, що постанова суду не відповідає дійсним обставинам справи і матеріальним вимогам закону.

На думку апелянта, суд першої інстанції прийшов до помилкового висновку про відсутність в діях особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 51 ч.1 КУпАП.

Також суд посилається на покази свідка ОСОБА_2 щодо обставин, що наведені у протоколі, які суд вважає достовірними та об'єктивними, оскільки вони є логічними та детальними, послідовними. В той час як свідок надав зовсім не логічні покази про те, що доповідну записку про привласнення коштів вона змушена була писати під тиском та диктовку голови правління ОСОБА_3, який під погрозою звільнення примусив написати власноручно нібито перукарі ОСОБА_4 та ОСОБА_1 передали меншу готівку чим фактично отримали від споживачів, при цьому до правоохоронних органів щодо вчинення на неї тиску вона не зверталась.

Апелянт вважає, що називати такі покази логічними та детальними, є неприпустимим, оскільки відсутні будь-які докази вчинення тиску на касира з боку голови правління.

Апелянт також зазначає, що потерпіла сторона судом не була сповіщена про день, час та місце розгляду справи, справа була розглянута у відсутність представника потерпілого, у справі відсутні дані про повідомлення про її розгляд, чим порушені права товариства, передбачені ст. 269 КУпАП.

Таким чином, висновок суду про відсутність вини ОСОБА_1, у вчиненні зазначеного правопорушення та можливість закриття справи ґрунтується лише на одному поясненні свідка ОСОБА_2 та ОСОБА_1

Також, суд, в порушення вимог ст. 272 КУпАП не викликав в судове засідання та не допитав свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_5, які були безпосередніми свідками проведення службового розслідування на підприємстві.

На думку апелянта, суддею Олевського районного суду під час розгляду справи було надано перевагу одним доказам і безпідставно відкинуто інші докази, була допущена однобічність, упередженість, порушені засади рівності та змагальності, істотно порушені права потерпілого, передбачені ст. 268 КУпАП, не надано оцінки, тим обставинам, що дане правопорушення є триваючим та вчинене за місцем безпосередньої роботи працівника протягом робочого дня, в зв'язку з чим вказати точний час вчинення правопорушення неможливо, а місцем вчинення правопорушення є місце роботи про що зазначено в протоколі.

Крім того, підтвердженням вказаних обставин є відомості у доповідній записці касира про перешкоди з боку працівників потрапити їй на своє робоче місце після обідньої перерви, що ставить під сумнів пояснення правопорушника про добросовісне виконання ним своїх трудових обов'язків.

Таким чином, на думку апелянта, не зважаючи на значну неузгодженість доказів, суд прийшов до висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

В судове засідання ОСОБА_1 та інші викликані особи: ОСОБА_6 та ОСОБА_5 не з'явилися, голова правління ПрАТ «Побутпослуги» надав письмову заяву в якій просить апеляційну скаргу розглянути без участі представника потерпілого, апеляційну скаргу підтримує повністю та просить її задовольнити.

Дослідивши письмові матеріали справи, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Розглядаючи справу по суті, суд першої інстанції повно та всебічно дослідив всі надані по справі дані та докази, допитав особу щодо якої був складений протокол про адміністративне правопорушення, а також і свідка ОСОБА_2, на поясненнях якої фактично й було побудоване обвинувачення ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 51 КУпАП та яка переконливо пояснила суду, що саме під тиском свого безпосереднього керівника голови Правління ОСОБА_3 була змушена написати письмове повідомлення про передачу працівниками ОСОБА_1 та ОСОБА_4 меншої суми готівки до каси підприємства.

Допитавши в судовому засіданні ОСОБА_1 та ОСОБА_2, належним чином з'ясувавши обставини, які слугували основною причиною складання протоколу про адміністративне правопорушення за ст. 51 КУпАП щодо ОСОБА_1, оцінюючи сукупність інших наданих по справі обставин та доказів суд першої інстанції прийшов до обґрунтованого висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 51 КУпАП.

Досліджуючи та відповідним чином аналізуючи надані по справі докази, апеляційний суд вважає, що вищезазначені висновки суду першої інстанції побудовані на ретельно досліджених фактичних даних, які були належним чином оцінені судом з наданням обґрунтованої юридичної оцінки та вірних висновків щодо відсутності у даному випадку події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 51 КУпАП.

Що стосується викладених в апеляції посилань на те, що не було допитано Голову правління ОСОБА_3 і ОСОБА_5 та, на думку апеляційного суду у даному випадку вони є зацікавленими особами, а тому їх покази, як і протокол про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 не можуть бути беззаперечними доказами доведеності вини ОСОБА_7 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 51 КУпАП.

Таким чином, з урахуванням того, що постанова Олевського районного суду Житомирської область від 06.07.2015 року є законною та обґрунтованою на підставі зібраних та належним чином оцінених доказів, підстави для її скасування відсутні.

На підставі вищенаведеного та керуючись ст. ст. 247, 284, 293, 294 КУпАП апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ПрАТ «Побутпослуги» - залишити без задоволення, а постанову судді Олевського районного суду Житомирської області від 06 липня 2015 року щодо ОСОБА_1 - без зміни.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Головуючий: