Апеляційний суд Рівненської області
___________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

06 серпня 2015 року м. Рівне

Суддя апеляційного суду Рівненської області Шимків С.С., розглянувши апеляційну скаргу заступника прокурора Рівненської області Боровика А.В. на постанову Рівненського районного суду Рівненської області від 03 липня 2015 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення ним правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-5 КУпАП, -

в с т а н о в и в :

Постановою Рівненського районного суду Рівненської області від 03 липня 2015 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-5 КУпАП (в редакції закону № 3207-УІ від 07.04.2011, яка діяла на момент вчинення корупційного адміністративного правопорушення).

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-5 КУпАП закрито у звязку із закінченням строків притягнення до адміністративної відповідальності, передбачених ст. 38 КУпАП.

У поданій апеляційній скарзі (повторно, оскільки апеляційна скарга з цих же підстав уже ним подавалася у прийнятті якої було відмовлено на підставі ст. 294 КУпАП) заступник прокурора Рівненської області Боровик А.В. просить скасувати оскаржувану постанову та прийняти нову, якою визнати ОСОБА_1 винним у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-5 КУпАП та накласти на останнього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі ста неоподаткованих мінімумів доходів громадян з конфіскацією дарунка.

Обґрунтовуючи своє право на апеляційне оскарження, заступник прокурора Рівненської області Боровик А.В. покликається на положення ст. 250 КУпАП, відповідно до якої прокурор, заступник прокурора, здійснюючи нагляд за додержанням і правильним застосуванням законів у провадженнях по справах про адміністративні правопорушення має право оскаржувати постанову і рішення по скарзі в справі про адміністративне правопорушення.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, приходжу до висновку, що у прийнятті апеляційної скарги до розгляду апеляційним судом слід відмовити, виходячи з наступного.

Згідно ст. 250 КУпАП прокурор, заступник прокурора, здійснюючи нагляд за додержанням і правильним застосуванням законів при провадженні в справах про адміністративне правопорушення має право: порушувати провадження в справі про адміністративне правопорушення; знайомитися з матеріалами справи; перевіряти законність дій органів (посадових осіб) при провадженні в справі; брати участь у розгляді справи; заявляти клопотання; давати висновки з питань, що виникають під час розгляду справи; перевіряти правильність застосування відповідними органами (посадовими особами) заходів впливу за адміністративні правопорушення; вносити подання, оскаржувати постанову і рішення по скарзі в справі про адміністративне правопорушення, а також вчиняти інші передбачені законом дії.

При провадженні у справах про адміністративні правопорушення, передбачені статтями 172-4 - 172-9 цього Кодексу, участь прокурора у розгляді справи судом є обов'язковою.

Відповідно до п. 8 ч. 3 ст. 129 Конституції України судочинство в Україні здійснюється, зокрема, на засадах забезпечення апеляційного та касаційного оскарження рішення суду, крім випадків, встановлених законом.

У Рішенні від 27 січня 2010 року N 3-рп/2010 Конституційний Суд України зазначив, що апеляційне оскарження судового рішення можливе у всіх випадках, крім тих, коли закон містить заборону на таке оскарження (абзац другий підпункту 3.2 пункту 3).

Підпунктом 2 п. 5 Прикінцевих положень Закону України "Про прокуратуру" від 14 жовтня 2014 року № 1697-VII внесено змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення, якими виключено прокурора із складу субєктів апеляційного оскарження постанови суду у справі про адміністративні правопорушення, за винятком випадків, коли застосовуються заходи впливу за адміністративні правопорушення, пов'язані з обмеженням особистої свободи громадян, відповідно до ст. 7 ч. 5 КУпАП.

Частиною другою статті 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення визначено, що постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Виходячи з диспозиції вищезазначеної правової норми, прокурор не наділений правом оскарження постанови суду у справах про адміністративні правопорушення, за винятком застосування заходів впливу за адміністративні правопорушення, які пов'язані з обмеженням особистої свободи громадян.

Статтею 9 Розділу 15 Перехідних положень Конституції України встановлено, що прокуратура продовжує виконувати відповідно до чинних законів функцію нагляду за додержанням і застосуванням законів та функцію попереднього слідства - до введення в дію законів, що регулюють діяльність державних органів щодо контролю за додержанням законів, та до сформування системи досудового слідства і введення в дію законів, що регулюють ті функціонування.

Конституція визначила принципово нові основи організації та функціонування прокуратури України. На відміну від чинного законодавства про прокуратуру, а також норм Конституційного Договору в ній не передбачений прокурорський нагляд за додержанням Конституції та законів України органами та посадовими особами державної виконавчої влади, представницькими органами та органами місцевого самоврядування, підприємствами, установами та організаціями усіх форм власності, а також громадянами.

Згідно з Конституцією прокуратура здійснює нагляд лише за додержанням законів органами, які проводять оперативно-розшукову діяльність, дізнання та досудове слідство, нагляд за додержанням законів при виконанні судових рішень у кримінальних справах, а також при застосуванні інших заходів примусового характеру, пов'язаних з обмеженням особистої свободи громадян. Ці зміни у правовому статусі прокуратури прямо пов'язані з підвищенням ролі судів у захисті передбачених Конституцією прав людини.

У зв'язку з цим, покликання в апеляційній скарзі на положення ст. 250 КУпАП не може бути прийняте судом до уваги та спростовується комплексним тлумаченням вищезазначених правових норм.

Виходячи з наведеного, у прийнятті апеляційної скарги заступника прокурора Рівненської області Боровика А.В. необхідно відмовити.

Керуючись ст.ст. 287, 294 КУпАП, -

п о с т а н о в и в :

Відмовити у прийнятті до провадження апеляційного суду Рівненської області апеляційної скарги заступника прокурора Рівненської області Боровика А.В. на постанову Рівненського районного суду Рівненської області від 03 липня 2015 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-5 КУпАП

Апеляційну скаргу повернути апелянту без розгляду.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню у касаційному порядку не підлягає.

Суддя С.С. Шимків