Справа № 453/712/15-п Головуючий у 1 інстанції: Ясінський Ю.Є.
Провадження № 33/783/373/15 Доповідач: Марітчак Т. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 серпня 2015 року Апеляційний суд Львівської області під головуванням судді апеляційного суду Т.М. Марітчака, за участю захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвоката ОСОБА_2, розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову судді Сколівського районного суду Львівської області від 10 липня 2015 року, -

в с т а н о в и в:

постановою судді Сколівського районного суду Львівської області від 10 липня 2015 року

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, українця, громадянина України, мешканця ІНФОРМАЦІЯ_2, зареєстрованого у ІНФОРМАЦІЯ_3, не працюючого,

визнано винним за ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 5 950,00 (пять тисяч девятсот пятдесят) грн. і стягнуто судовий збір у розмірі 36,54 (тридцять шість) грн. в дохід держави.

Постановою Сколівського районного суду Львівської області від 10 липня 2015 року встановлено, що ОСОБА_1 24 травня 2015 року, близько 02.45 год., у с. Коростів Сколівського району Львівської області, керував транспортним засобом марки «ВАЗ 21099», д.н.з. НОМЕР_1, в стані алкогольного спяніння, що підтверджується результатом тесту № 2230, проведеного приладом «Драгер» 24 травня 2015 року близько 02.46 год. (1.07%), чим порушив вимоги п. 2.9 (а) Правил дорожнього руху України.

Не погоджуючись із зазначеною постановою, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 подав на неї апеляційну скаргу, в якій просить оскаржувану постанову скасувати та закрити провадження у справі.

Апелянт вважає оскаржувану постанову незаконною оскільки докази, покладені в основу його вини є неналежними, а тому вони не мають доказової сили при ухваленні судового рішення: протокол про адміністративне правопорушення складено всупереч вимогам ст. 256 КУпАП; огляд на стан сп'яніння проводився за відсутності свідків; надані працівниками міліції в якості доказів пояснення осіб не можуть бути доказами, так як з даних пояснень неможливо встановити коли вони складені, оскільки на них відсутні дати складання.

Заслухавши доповідача, захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвоката ОСОБА_2, який підтримав апеляційну скаргу, перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що подана апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.

В судовому засідання ОСОБА_1 свою вину визнав частково та вказав, що він дійсно 24 травня 2015 року, близько 02.45 год., перебував у стані алкогольного спяніння, однак транспортним засобом не керував.

Суд першої інстанції, на думку апеляційного суду, дослідивши матеріали справи, дійшов правильного висновку, що незважаючи на невизнання ОСОБА_1 своєї вини у керуванні транспортним засобом у стані алкогольного спяніння, його вина у вчиненні адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 130 КпАП України, а саме у керуванні транспортним засобом в стані алкогольного спяніння, підтверджується зібраними у справі та дослідженими судом першої інстанції доказами, зокрема:

-протоколом про адміністративне правопорушення серії АП1 № 222706, від 24 травня 2015 року, відповідно до якого ОСОБА_1 керував транспортним засобом в стані алкогольного спяніння, і на якому є власноручний напис особи яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 дручківа про те, що він випив 100 грамів горілки і керував транспортним засобом;

-результатами тесту № 2230, проведеного приладом «Драгер» 24 травня 2015 року близько 02.46 год.;

-поясненнями ОСОБА_3 та ОСОБА_4, доданими у письмовому вигляді та наданими у судовому засіданні, поясненнями свідка ОСОБА_5, наданими у судовому засіданні, поясненнями працівника ОСОБА_6 Винницького.

Невизнання вини ОСОБА_1 у керуванні транспортним засобом в стані алкогольного спяніння суд першої інстанції підставно розцінив як форму захисту з метою уникнення від адміністративної відповідальності.

Таким чином, на думку апеляційного суду, покликання апелянта на те, що інспектором ДАІ під час складання протоколу про адміністративне правопорушення порушено вимоги закону не відповідають вимогам закону і є голослівними.

За таких обставин, на думку апеляційного суду, суд першої інстанції обґрунтовано визнав ОСОБА_1 винним за ч. 1 ст. 130 КУпАП та правильно наклав на нього стягнення у вигляді штрафу, що відповідає суспільній небезпеці вчиненого ОСОБА_1 правопорушення та його особі.

ОСОБА_7 ОСОБА_1 правильно кваліфіковані за ч. 1 ст. 130 КпАП України, оскільки він керував транспортним засобом в стані алкогольного спяніння.

Накладаючи стягнення на ОСОБА_1 суд першої інстанції обґрунтовано врахував також характер вчиненого ним правопорушення, яке на його думку свідчить про підвищену небезпеку подібних проступків та осіб, що їх вчиняють, особу правопорушника, котрий не працює та не має постійного джерела прибутку, відсутність обставин, що обтяжують та помякшують відповідальність, і дійшов правильного висновку, що стягнення ОСОБА_1 необхідно визначити у виді штрафу.

Відповідно до Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вдосконалення регулювання відносин у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху» від 14 липня 2015 року, який набрав чинності 09 серпня 2015 року, в ч. 1 ст. 130 КУпАП внесено зміни в частині розміру штрафу, який визначено в розмірі 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян замість існуючого раніше штрафу в розмірі від 200 до 350 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Оскільки суд першої інстанції визначив ОСОБА_1 стягнення в межах існуючої на час притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП, але в її максимальному розмірі, а саме в розмірі 350 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 5 950,00 грн., то накладене стягнення необхідно привести у відповідність до діючого закону, та зменшити накладене на ОСОБА_1 стягнення до 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 3 400 грн.

На підставі наведеного вище, апеляційний суд приходить до висновку, що оскаржувану постанову суду першої інстанції необхідно змінити, задовольнивши частково апеляційні вимоги ОСОБА_1.

Керуючись ст.ст. 33-34, 130, 294 КУпАП, апеляційний суд, -

постановив:

апеляційну скаргу особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 задовольнити частково, а постанову судді Сколівського районного суду Львівської області від 10 липня 2015 року про накладення на ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП штрафу змінити, зменшивши розмір накладеного стягнення до 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 3 400 грн.

В решті оскаржувану постанову залишити без змін.

Постанова остаточна і оскарженню не підлягає.

Суддя апеляційного суду підпис ОСОБА_8

Копія відповідно до оригіналу.

Суддя апеляційного суду Т. Марітчак

Постанова вступила в законну силу 12 серпня 2015 року.

Копія ухвали виготовлена «___» __________ 2015 року,

помічник судді В. Юрочко