Провадження №: 3/752/3303/15
ПОСТАНОВА

Іменем України

30.07.2015 року суддя Голосіївського районного суду м. Києва Новак А.В., розглянувши матеріали, які надійшли з ВДАІ з обслуговування АТ Голосіївського району та АТІ підпорядкованого УДАЇ ГУ МВС України в м. Києві, про притягнення до адміністративної відповідальності за частиною 2 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер - НОМЕР_1, уродженця Казахстану, громадянина України, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1

ВСТАНОВИВ:

02.07.2015 року о 02 год. 10 хв. в м. Житомирі, водій ОСОБА_1 керував автомобілем НОМЕР_2, в стані алкогольного сп'яніння, огляд на стан сп'яніння проводився за допомогою алкотестера «ДРАГЕР» № 6810, тест № 3016, чим порушив п. 2.9 Правил дорожнього руху.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину у вчиненні вказаного правопорушення визнав.

Відповідно до матеріалів справи ОСОБА_1 23.08.2014 року був притягнутий до адміністративної відповідальності за частиною 1 статті 130 України про адміністративні правопорушення

Дослідивши матеріали справи, враховуючи особу правопорушника, ставлення його до скоєного, суд вважає за необхідне притягнути ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Згідно статті 245 Кодексу України про адміністративні правопорушення завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до статті 280 Кодексу України про адміністративні правопорушення, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Порядок виявлення осіб, які керують транспортними засобами в нетверезому статі, визначений постановою Кабінету Міністрів України від 17.12.2008р. № 1103 «Про затвердження Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду», а також наказом МВС та МОЗ України від 09.09.2009 № 400/666 «Про затвердження Інструкцію про виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції», затвердженим у Міністерстві юстиції України 06.10.2009р. під № 931/16947.

Згідно з п. 1.3 ПДР України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001 року, що кореспондується з п. 1.9 ПДР України учасники дорожнього руху зобов'язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, за порушення яких вони несуть відповідальність згідно з законодавством.

Відповідно до 2.9 Правил дорожнього руху України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп'яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Внаслідок вживання алкогольних напоїв та наркотичних речовин знижується увага і реакція, порушується координація дій водія та різко зростає ймовірність ДТП.

Наказом МВС та МОЗ України від 09.09.2009 р. № 400/666 «Про затвердження Інструкції про виявлення у водіїв транспортних засобів, ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції» передбачена можливість проведення лабораторних досліджень крові, слини, змивів зі шкіри обличчя і губ з метою виявлення або уточнення речовин, які здатні викликати стан сп'яніння у водія. При цьому встановлено, що показник концентрації алкоголю в крові не повинен перевищувати 0,2 проміле.

Відповідно до матеріалів справи, огляд на стан алкогольного сп'яніння проводився за допомогою алкотестера № 6810 , тест № 3016, за результатами тесту у ОСОБА_1 виявлено 0,60 проміле, що у рази перевищує допустиму норму.

При визначенні міри адміністративного стягнення, суд враховує, характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, відсутність обставини, що пом'якшує відповідальність.

Суд з врахуванням усіх істотних обставин встановивши та проаналізувавши всі фактичні дані, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконання, що мають зміст при вирішенні даної обставини і беручи до уваги наявність грубого порушення ОСОБА_1 порядку користування правом керування транспортним засобом, вважає за необхідне позбавити останнього такого права.

На підставі статті 321 КУпАП строк позбавлення спеціального права слід обчислювати з дня здачі або вилучення у ОСОБА_1 документа, що посвідчує право керування транспортними засобами.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

На підставі викладеного, керуючись ст. 283-285 КУпАП, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накласти адміністративне стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами на три роки з оплатним вилученням транспортного засобу, автомобіля НОМЕР_2.

Строк позбавлення зазначеного спеціального права обчислювати з дня здачі або вилучення у ОСОБА_1 документа, що посвідчує його право керування транспортними засобами.

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір у розмірі 0,03 розміру мінімальної заробітної плати, що становить 36 (тридцять шість) гривень 54 копійки.

Постанова може бути оскаржена до Апеляційного суду через Голосіївський районний суд м. Києва протягом десяти днів з моменту винесення.

Суддя А.Новак