Справа № 676/1087/15-п
Провадження № 3/676/376/15
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 квітня 2015 року м. Кам'янець-Подільський

Суддя Камянець-Подільського міськрайонного суду

Хмельницької області ОСОБА_1,

при секретарі судового засідання Костецькій І.В.,

з участю особи, яка притягається

до адміністративної відповідальності ОСОБА_2,

прокурора Рибіцького О.І.,

представника ДАІ ОСОБА_3,

розглянувши матеріали справи, що надійшли від ВДАІ з обслуговування м. Камянця-Подільського УДАІ УМВС України в Хмельницькій області, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН НОМЕР_1, уродженця та зареєстрованого ІНФОРМАЦІЯ_2, мешканця ІНФОРМАЦІЯ_3, офіційно не працевлаштованого, за ч. 1 ст. 130 КУпАП,

в с т а н о в и л а:

ОСОБА_2 5 лютого 2015 року о 1 год. 12 хв. по просп. Грушевського в м. Камянці-Подільському Хмельницької області керував транспортним засобом марки «Ford Sierra», державний реєстраційний номер НОМЕР_2, з явними ознаками алкогольного спяніння: різкий запах алкоголю з порожнини рота. Від проходження медичного огляду на стан спяніння на місці зупинки та у закладі охорони здоровя відмовився у присутності двох свідків, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_2 свою вину у вчиненні вказаного правопорушення не визнав та пояснив, що 5 лютого 2015 року вночі, здійснюючи поворот на автомобілі марки «Ford Sierra», державний реєстраційний номер НОМЕР_2, з просп. Грушевського на вул. Пушкінська в м. Кам'янці-Подільському Хмельницької області, побачив, що проблисковими маячками його зупиняє автомобіль працівників ДАІ. Виїхавши на тротуар по вул. Пушкінська, зупинився, вийшов з автомобіля і коли намагався зачинити його, до нього підбіг інспектор ДАІ, який, не представившись і не вказавши причину зупинки, почав ловити його за руки та верхній одяг, у звязку з чим, боячись застосування фізичної сили, відбіг по тротуару від автомобіля. Працівники ДАІ викликали на допомогу ще один екіпаж, зупинили двох понятих та запропонували пройти тест на стан алкогольного спяніння за допомогою технічного засобу Drager, на що погодився лише у тому разі, якщо тест спочатку пройде хтось із присутніх свідків. В лікарню він не поїхав через сильне душевне хвилювання, спричинене поведінкою працівників ДАІ. Подзвонив до батька, який є власником автомобіля, та на таксі поїхав додому, а працівники ДАІ викликали автоевакуатор та забрали автомобіль на штрафмайданчик. Протоколи про адміністративні правопорушення були складені у його відсутності, прав йому не розяснювали, тому вважає їх незаконними. Просив справу закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Не зважаючи на заперечення ОСОБА_2 своєї вини у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення, його вина підтверджується дослідженими в судовому засіданні доказами.

Так, свідок ОСОБА_4 суду пояснив, що 5 лютого 2015 року близько 1 год. під час несення служби з напарником ОСОБА_5 помітили, що автомобіль ОСОБА_2, повертаючи з вул. Червоноармійська на просп. Грушевського порушив п. 10.5 правил дорожнього руху, тому був зупинений за допомогою проблискових маячків на вул. Пушкінська. Водій виїхав на тротуар, після зупинки автомобіля відбіг від нього та повідомив, що є пішоходом, мотивуючи цим свою відмову надати посвідчення на право керування транспортним засобом, надавши тільки паспорт громадянина України, при цьому від нього був відчутний різкий запах алкоголю. Від проходження огляду на стан алкогольного спяніння за допомогою технічного засобу Drager Alcotest чи в закладі охорони здоровя відмовився. Тому у присутності двох понятих було складено два протоколи про відмову від проходження огляду на стан спяніння та про керування без посвідчення водія. Протоколи було складено по даних паспорта ОСОБА_2 з урахуванням відомостей бази даних та у його присутності. Після чого було викликано автоевакуатор, який забрав автомобіль на штраф майданчик, оскільки у батька водія, який пізніше приїхав на місце події і назвався власником автомобіля, не було документів. Крім ОСОБА_2, в автомобілі був один пасажир.

Свідок ОСОБА_5 надав суду показання, аналогічні показанням свідка ОСОБА_4 Крім того, зазначив, що ОСОБА_2 пропонували пройти тест на стан спяніння у звязку з тим, що від нього було чутно запах алкоголю і він агресивно поводився намагався втекти, вчиняв конфлікт з інспекторами ДАІ, у звязку з чим його довелося взяти за руку. Тому було викликано ще один автомобіль ДАІ та автоевакуатор, яким автомобіль було доправлено на штрафмайданчик.

Як встановлено судом з показань свідка ОСОБА_6, у ніч події він на своєму автомобілі був зупинений працівниками ДАІ, які запропонували йому бути присутнім при тому, як ОСОБА_2 буде запропоновано пройти огляд на стан алкогольного спяніння за допомогою технічного засобу Drager Alcotest чи в закладі охорони здоровя. ОСОБА_2 погодився пройти огляд на стан алкогольного спяніння за допомогою технічного засобу Drager Alcotest лише у разі, якщо хтось із свідків пройде тест перед ним. Суть події фіксував один із працівників ДАІ у протоколі, однак сам протокол не читав, підписав його у готовому вигляді. Запаху алкоголю від ОСОБА_2 відчути не міг, оскільки перебував на відстані близько 10 м від нього.

Показання свідка ОСОБА_7 в частині згоди ОСОБА_2 пройти огляд на стан алкогольного спяніння за допомогою технічного засобу Drager Alcotest виключно у разі, якщо хтось із свідків пройде тест перед ним, у звязку з чим було складено протокол про фактичну відмову від проходження огляду на стан спяніння, відповідають наведеним вище показанням свідка ОСОБА_6 Також свідок підтвердив, що підписував не пустий бланк, а заповнений протокол, хоча й не перечитував його зміст.

Суд з огляду на товариські відносини та суперечність з показаннями інших свідків та з даними відеозапису критично оцінює показання свідка ОСОБА_8, який заперечив спробу свого товариша ОСОБА_2 втекти з місця події. Водночас свідок не заперечив тієї обставини, що працівники ДАІ пропонували ОСОБА_2 пройти огляд на стан алкогольного спяніння за допомогою технічного засобу Drager Alcotest, на що товариш погодився лише за умови, що спочатку пройде хтось зі свідків. Оскільки ОСОБА_2 після спору з працівниками ДАІ пішов з місця події, за незачиненим автомобілем до приїзду його власника (ОСОБА_9В.) залишився наглядати він. Однак власника не допустили до автомобіля, який автоевакуатором відвезли на штрафмайданчик.

Показання свідка ОСОБА_9 суд оцінює з тієї позиції, що вони не мають ні обвинувального, ні виправдального навантаження, оскільки свідок лише повідомив, що 5 лютого 2015 року вночі йому подзвонив син та попросив забрати автомобіль. Приїхав на місце події, де працівники ДАІ не давали йому доступу до автомобіля, лише дозволили закрити двері, викликали автоевакуатор та забрали автомобіль на штрафмайданчик, звідки забрав його наступного дня. Сина на місці події не застав. Працівники ДАІ повідомили, що протокол складали по відомостях з бази даних.

Як вбачається з показань особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, він дійсно фактично відмовився від проходження огляду на стан спяніння на місці зупинки у разі, якщо цей огляд не пройде будь-хто зі свідків чи перехожих. Ці показання ОСОБА_2 повністю відповідають в цій частині показанням інших свідків по справі працівників міліції, понятих та ОСОБА_8, які є послідовними та несуперечливими, повністю відповідають дослідженим в судовому засіданні матеріалам справи про адміністративне правопорушення, тому у суду відсутні будь-які підстави ставити їх під сумнів.

Так, показання в суді свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_7 щодо обставин події та самого факту їх присутності на місці події відповідають даним їх письмових пояснень та відеозапису з місця події.

З огляду на вимоги ст. 251 КУпАП докази встановлюються, зокрема, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху.

Правомірність використання технічного пристрою відеофіксації підтверджується даними довідки УДАІ УМВС в Хмельницькій області № 5/3157 від 20 березня 2015 року, відповідно до якої на балансі УДАІ УМВС в Хмельницькій області перебуває відеокамера Sony № 10493767, яка використовується у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху працівниками ВДАІ з обслуговування м. Кам'янця-Подільського УДАІ УМВС в Хмельницькій області.

З даних переглянутого в судовому засіданні відеозапису з місця події, достовірність якого не заперечив ОСОБА_2, вбачається, що він після зупинки працівниками міліції під час зачинення водійських дверей автомобіля та наближення до нього працівника ДАІ, який рукою за плече намагався відсторонити його від транспортного засобу, намагався втекти з місця зупинки, але, будучи зупинений на тротуарі, ствердив, що він є пішоходом, а не водієм, тобто намагався зникнути з місця події до зясування всіх обставин події. Дані вказаного відеозапису спростовують показання свідка ОСОБА_8 в частині його заперечення спроби ОСОБА_2 втекти з місця події.

Твердження ОСОБА_2 про те, що працівники ДАІ належним чином не представилися і на місці події протоколу не складали, спростовується як даними вказаного вище відеозапису, яким зафіксовано спілкування ОСОБА_2 з одним із співробітників ДАІ до спроби втечі з місця події, так і показаннями співробітників ДАІ та понятих, які підтвердили факт складання протоколу на місці події та його підписання понятими. Крім того, сама обстановка на місці зупинки (проблисковий маячок службового автомобіля, уніформа співробітників ДАІ тощо) вимагала від водія ОСОБА_2 відповідної поведінки та підкорення законним вимогам працівників міліції, чого ним зроблено не було.

Водночас, ОСОБА_2 станом на момент розгляду справи не надано суду будь-яких доказів на підтвердження оскарження ним дій працівників міліції.

Щодо висловлювань нецензурного змісту, то вони мали місце як з боку водія, так і з боку співробітників ДАІ (були повязані виключно зі спробою водія втекти з місця події), тобто мали взаємний характер, однак ця обставина жодним чином не спростовує відмову ОСОБА_2 від проходження огляду на стан спяніння.

Крім того, ОСОБА_2 в суді підтвердив те, що після відмови працівникам ДАІ у проходженні тесту будь-ким з присутніх на його вимогу він пішов з місця події, хоча був обізнаний з правом проходження медичного огляду у закладі охорони здоровя, однак цим правом не скористався, посилаючись на перебування у стані сильного душевного хвилювання у звязку з наведеними вище подіями.

Щодо правомірності, необхідності та доцільності вилучення автомобіля, які оспорюються стороною захисту, то такі обставини не є безпосереднім предметом судового розгляду в рамках цього провадження, тому окремій правовій оцінці не підлягають, крім того, жодним чином не спростовують порушення водієм вимог п. 2.5 ПДР України.

Суд також враховує положення п. 27 Постанови Пленуму Верховного Суду України Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті № 14 від 23 грудня 2005 року, відповідно до якого керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу. З показань особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, працівників міліції та даних переглянутого в судовому засіданні відеозапису з місця події, вбачається, що автомобіль марки «Ford Sierra», державний реєстраційний номер НОМЕР_2, здійснював рух та у момент зупинки зі сторони водія вийшла особа, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП настає у разі відмови особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Якщо водій ухиляється від огляду, то відповідні його дії та ознаки сп'яніння необхідно зафіксувати в протоколі про адміністративне правопорушення, складеному у присутності двох свідків, що є підставою для притягнення порушника до адміністративної відповідальності.

Суд вважає дії працівників міліції правомірними та такими, що відповідають вимогам закону та порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року за № 1103, оскільки з показань в судовому засіданні самого ОСОБА_2, свідків складання протоколу та частково з даних переглянутого в судовому засіданні відеозапису з місця події, вбачається, що особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, відмовилась від проходження огляду на стан спяніння з використанням технічних засобів, після чого покинула місце події, не пройшовши огляд в закладі охорони здоров'я, що і було зафіксовано в протоколі про адміністративне правопорушення у присутності двох свідків. Крім того, вказаним нормативним актом не передбачено попереднього проходження огляду іншими особами, крім особи водія, щодо якого є підозри про його перебування у стані алкогольного спяніння.

Таким чином, заслухавши показання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, щодо невизнання своєї вини у вчиненні інкримінованого діяння, які суд розцінює як спробу уникнути відповідальності, свідків, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та обєктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, суд дійшов висновку, що вина ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, повністю доведена в судовому засіданні.

Обставин, що помякшують чи обтяжують відповідальність, судом не встановлено.

При застосуванні стягнення суд враховує характер вчиненого правопорушення, особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, ступінь вини, майновий стан, відсутність обставин, які обтяжують та помякшують відповідальність.

Враховуючи наведені вище обставини, майновий стан ОСОБА_2, який повідомив про наявність неофіційного заробітку, повязаного із здачею майна в оренду, суд вважає, що до нього слід застосувати адміністративне стягнення у виді штрафу в межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки саме такий вид адміністративного стягнення вбачається необхідним та достатнім для виховання особи та запобігання вчинення нових правопорушень як правопорушником, так і іншими особами.

Керуючись ч. 1 ст. 130, ст.ст. 27, 33-35, 248, 249, 251, 252, 283-285, 287, 289, 294 КУпАП,

п о с т а н о в и л а:

ОСОБА_2 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та застосувати адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 3621 (три тисячі шістсот двадцять однієї) грн.

Стягнути із ОСОБА_2 36,54 грн. судового збору.

Постанова може бути оскаржена в апеляційний суд Хмельницької області протягом 10 днів з дня її винесення через Камянець-Подільський міськрайонний суд Хмельницької області.

Суддя Е.В. Кузняк-Годлевська