Апеляційний суд Житомирської області
Справа №295/7432/15-п Головуючий у 1-й інст. Іонніков В. М.
Категорія ст. 130 ч. 1 КУпАП Доповідач Фомін Ю. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 серпня 2015 року Апеляційний суд Житомирської області в складі:

судді судової палати у кримінальних справах ОСОБА_1,

за участю особи, яка притягнута до

адміністративної відповідальності, ОСОБА_2,

захисника ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі апеляційного суду в м. Житомирі справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою особи, яка притягнута до адміністративної відповідальності - ОСОБА_2, на постанову Богунського районного суду м. Житомира від 08 серпня 2015 року, -

в с т а н о в и в :

Цією постановою на

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживаючого: ІНФОРМАЦІЯ_2; не працюючого; ідентифікаційний код: НОМЕР_1; на протязі року не піддавався адміністративному стягненню, -

визнано винним у чиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч. 1 Кодексу України про адміністративні правопорушення і на нього накладено адміністративне стягнення у виді позбавлення права керувати транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

В постанові суду зазначено, що 12.05.2015 року о 06-50 год. ОСОБА_2 керував автомобілем НОМЕР_2 в с. Тетерівка, Житомирського району, з ознаками алкогольного спяніння. Від проходження медичного огляду на стан спяніння відмовився в присутності двох свідків, чим порушив п. 2.5 ПДР України.

В судове засідання ОСОБА_2 не зявився, відмовляється отримувати судову повістку. Відповідно до ст. 268 ч.2 КУпАП, присутність особи, яка притягується до адміністративної відповідальності при розгляді справи про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 130 ч. 1 КУпАП не є обов'язковою, а тому суд розглядав справу у його відсутності.

Вина ОСОБА_2 у вчиненні правопорушення підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії АВ2 № 889308 від 12.05.2015 року.

В апеляційній скарзі особи, яка притягнута до адміністративної відповідальності - ОСОБА_2, ставиться питання про скасування вказаної постанови суду щодо нього і звільненні його від адміністративної відповідальності, обмежившись усним зауваженням, посилаючись на те, що вона є несправедливою і неправильною за суворістю застосованого відносно нього виду адміністративної відповідальності. Він не був повідомлений про час та місце розгляду справи. Він отримав копію постанови суду лише 21.07.2015 року, тому вважає, що перебіг строку на апеляційне оскарження починається з наступного дня, Вважає, що вказаний строк пропущений ним з поважних причин та просить його поновити.

Санкція ст. 130 ч. 1 КУпАП України передбачає - в разі вчинення адміністративного проступку вперше і при не виявленні судом будь-яких обтяжуючих вину обставин - застосування адміністративного стягнення у вигляді штрафу. На а.с. 1 в матеріалах справи міститься довідка т.в.о начальника ВДАІ обслуговування м. Житомир про те, що до адміністративної відповідальності я притягуюсь вперше. Він має стаж водія з 1973 року і жодного разу не вчиняв адміністративного проступку, в тому числі і під час керування транспортними засобами. За таких обставин, будь-яких належних доказів які обтяжують його вину і які давали б суду підстави, визнаючи його винним у вчиненні правопорушення, передбаченого нормою ч. 1 ст. 130 КУпАП, і застосовувати адміністративне стягнення не у вигляді штрафу, а у вигляді позбавлення права на керування транспортними засобами, не було. Він позитивно характеризується за місцем проживання, і за місцем роботи, згідно трудової угоди. Крім того, він має на утриманні непрацездатну дружину, з якою він тримає підсобне господарство в селі Двірець, і транспортний засіб та його вміння керувати ним їм потрібні для здійснення постійно роботи в ньому. Вищевикладені обставини суд не міг врахувати через не виклик його в судове засідання.

Заслухавши доповідача, пояснення особи, яка притягнута до адміністративної відповідальності - ОСОБА_2, та захисника ОСОБА_3, які підтримали апеляційну скаргу з наведених у ній мотивів, вивчивши доводи апеляційної скарги та матеріали справи апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково з таких підстав.

Апеляційний суд вважає, що причини пропуску строку на апеляційне оскарження, є поважними, з урахуванням викладених в апеляційній скарзі обставин, що підтверджується наданими ним документами і поновлює ОСОБА_2 вказаний строк.

Зі змісту протоколу серії АБ 2 № 889308 про адміністративне правопорушення від 12.05.2015 року, складеного інспектором ВДАІ ОСОБА_4, вбачається, що водій ОСОБА_2 12.05.2015 року о 06-50 год. керував автомобілем НОМЕР_3 в с. Тетерівка, Житомирського району, з явними ознаками алкогольного спяніння (запах алкоголю із рота, почервоніле обличчя). Від проходження медичного огляду на стан спяніння відмовився в присутності двох свідків, чим порушив п. 2.5 ПДР України, за що передбачена відповідальність за ст. 130 ч. 1 КУпАП (а.с. 2). Вказані обставини вбачаються також з пояснень свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6 (а.с. 3,4).

Апеляційний перегляд справи відбувається за участю особи, яка притягнута до адміністративної відповідальності - ОСОБА_2, який в судовому засіданні дав пояснення про те, що він підтримує доводи своєї скарги, тим саме скориставшись своїм правом, яке передбачене ст. 268 КУпАП - дати пояснення.

З вище зазначеного протоколу про адміністративне правопорушення слідує, що ОСОБА_2 визнав факт керування ним транспортним засобом у стані алкогольного спяніння та відмови від проходження медичного огляду на стан спяніння.

Таким чином дослідженими в судовому засіданні доказами доведено та не оспорюється в апеляційній скарзі факт керування ОСОБА_2 транспортним засобом в стані алкогольного спяніння та відмови ним від проходження медичного огляду на стан спяніння, тобто порушення ним п. 2.5 Правил дорожнього руху України, а тому суд першої інстанції дійшов вірного висновку про винність ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч. 1 КУпАП.

Посилання в апеляційній скарзі на необхідність скасування вказаної постанови суду щодо нього і звільнення його від адміністративної відповідальності, обмежившись усним зауваженням, є необгрунтованим, оскільки, відповідно до положень ст. 22 КУпАП, таке звільнення можливе лише при малозначності вчиненого правопорушення. Вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч. 1 КУпАП, неможливо визнати малозначним правопорушенням.

Разом з тим, доводи апеляційної скарги про те, що ОСОБА_2 має підсобне господарство в іншому населеному пункті, певні сімейні складнощі, до адміністративної відповідальності притягується вперше, позитивно характеризується, досяг пенсійного віку, що підтверджуються матеріалами справи та доданими до апеляційній скарги копіями відповідних документів, заслуговують на увагу. В засіданні апеляційного суду ОСОБА_2 просив призначити йому адміністративне стягнення у виді штрафу.

Апеляційний суд визнає, що ОСОБА_2 обґрунтовано визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч. 1 КУпАП, та вважає, що, з урахуванням вищенаведеного, до нього можливо застосувати адміністративне стягнення у виді штрафу, але враховуючи наведені у скарзі з додатками доводи, а також того що він вину визнав та розкаявся, вперше притягується до адміністративної відповідальності, у мінімальних межах, встановлених цією статтею.

З урахуванням наведеного постанова суду щодо ОСОБА_2 підлягає зміні.

Керуючись ст. ст. 293, 294 КУпАП, апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в :

Поновити ОСОБА_2 строк на апеляційне оскарження.

Апеляційну скаргу особи, яка притягнута до адміністративної відповідальності - ОСОБА_2, задовольнити частково.

Постанову Богунського районного суду м. Житомира від 08 серпня 2015 року щодо ОСОБА_2 змінити.

Вважати ОСОБА_2 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч. 1 КУпАП, та застосувати до нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі двохсот неоподаткованих мінімумів доходів громадян в розмірі 3400 (трьох тисяч чотирьохсот) гривень.

В решті вказану постанову залишити без зміни.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя судової палати у кримінальних справах

апеляційного суду Житомирської області ОСОБА_1