П О С Т А Н О В А

Іменем України

31.07.2015 року м. Львів

Суддя Франківського районного суду м. Львова Ванівський Ю.М., розглянувши матеріали справи про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, українця, громадянина України, працюючого лікарем, проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3,

за ч.1 ст. 124 КУпАП,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 05.06.2015 р. о 18 год. 30 хв. у м. Львові по вул. Городоцькій, 163, керуючи автомобілем НОМЕР_1 при перелаштуванні напрямку руху, не врахував дорожньої обстановки, не переконався, що такий маневр буде безпечним для інших учасників дороднього руху, не надав переваги у русі транспортному засобу, який рухався у попутному напрямку на смузі автодороги, на яку ОСОБА_1 здійснював перелаштування, внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_4, завдавши транспортним засобам технічних пошкоджень.

Такими своїми діями ОСОБА_1 порушив п.10.3 ПДР України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 124 КУпАП.

Правопорушник ОСОБА_1 у суді своєї вини у вчиненні інкримінованого йому адміністративного проступку не визнав, з підстав, викладених у письмових поясненнях наданих стосовно обставин справи. Згідно таких пояснень, ОСОБА_1 не визнає себе винним у ДТП, що мала місце 05.06.2015 року у м. Львові, оскільки на проїжджій частині вул. Городоцької у м. Львові у місці настання ДТП відсутня будь-яка горизонтальна дорожня розмітка. Також звертає увагу на те, що проведені працівниками ДАІ заміри кінцевого розташування автомобілів-учасників ДТП, з привязкою до середини дороги (уявної розмітки) не може бути взята до уваги судом , у звязку із відсутністю дорожньої розмітки на ділянці дороги, де відбулася ДТП. Крім того, зазначає, що механізм контактування автомобіля «Сузукі» з його автомобілем свідчить про те, що саме автомобіль «Сузукі» здійснив зіткнення, внаслідок якого транспортні засоби зазнали технічних пошкоджень, швидкість руху автомобіля «Сузукі» перевищувала швидкість руху його автомобіля.

Потерпіла ОСОБА_2 у суді дала покази щодо обставин справи аналогічні викладеним нею у письмових поясненнях, долучених до матеріалів справи. Так, потерпіла пояснила, що ДТП, що мала місце 05.06.2015 р. у м. Львові з участю її автомобіля та автомобіля правопорушника ОСОБА_1 відбулася виключно із вини останнього, оскільки вона, рухаючись по вулиці Городоцькій у м. Львові, у лівій крайній смузі руху, у напрямку центральної частини міста дотримувалась усіх правил дорожнього руху. Водій транспортного засобу марки «ЗАЗ Деу» (номерний знак НОМЕР_3), їдучи у попутному напрямку та перелаштовуючись з правого ряду у крайній лівий ряд не впевнився у безпеці свого маневру, не дотримався безпечної дистанції і не пропустив її автомобіль, внаслідок чого здійснив зіткнення із таким, що призвело до пошкодження правого крила, правої передньої дверки, бампера з правої сторони та правого дзеркала її автомобіля. Під час перелаштування, водій повинен був надати перевагу у русі її транспортному засобу, як такому, що рухається в попутному напрямку по тій смузі, на яку він мав намір перелаштуватися. Вважає, що твердження правопорушника ОСОБА_1 про відсутність дорожньої розмітки на ділянці дороги, на якій відбулася ДТП не виключає його вини у вчиненому, оскільки відповідно до вимог ПДР України, він мав переконатися в безпеці свого маневру, що було ним проігноровано. Твердження правопорушника ОСОБА_1 про факт вмикання нею сигналу лівого повороту є надуманим та не відповідає дійсності. Твердження правопорушника про те, що автомобіль потерпілої рухався зі швидкістю більшою ніж його автомобіль не заслуговують на увагу, оскільки таке є лише припущенням , яке нічим не підтверджено, а причиною даної дорожньо-транспортної пригоди є порушення правопорушником ОСОБА_1 правил ПДР України, яке виразилось у неналежному перелаштуванні напрямку руху. Також необґрунтованими є доводи ОСОБА_1 про те, що спричинені механічні пошкодження зокрема деформація та складання дзеркала утворились внаслідок дії сили яка була прикладена спереду назад по вісі автомобіля, оскільки у такому випадку її автомобіль мав би рухатись у зворотньому напрямку, або по смузі зустрічного руху, що само собою виключається з технічної точки зору. Також, звертає увагу на те, що свою вину у вчиненні ДТП ОСОБА_1 фактично визнав, оскільки ним власними готівковими коштами у день дорожньо-транспортної пригоди було частково проведено оплату вартості ремонтно-відновлювальних робіт її автомобіля, що підтверджується розпискою про отриманнянею таких коштів долученою до матеріалів справи. Враховуючи наведене, просить суд визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накласти стягнення в межах санкції зазначеної статті.

Допитаний у суді в якості свідка інспектор ДАІ ОСОБА_3, надав покази щодо події, яка мала місце 05.06.2015 року у м. Львові з участю автомобілів НОМЕР_4 та «Сузукі» д.н.з. НОМЕР_5, аналогічні викладеному ним у протоколі про адміністративне правопорушення Серії АП1 № 348462, складеному стосовно водія ОСОБА_1 та схемі місця ДТП. Вказав, що прибувши на місце ДТП, здійснив усі необхідні заходи, для визначення винуватця події, зокрема провів відповідні заміри розташування та дистанції автомобілів учасників ДТП відносно один одного, в результаті проведення яких дійшов беззаперечного висновку про винуватість у настанні вказаної ДТП водія автомобіля НОМЕР_1.

Вислухавши пояснення учасників судового розгляду,вивчивши представлені на розгляд адміністративні матеріали у їх сукупності, вважаю, що в діях ОСОБА_1 наявні ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, дії останнього вірно кваліфіковано за ст. 124 КУпАП, оскільки він порушив правила дорожнього руху, що призвело до пошкодження транспортних засобів.

При запереченні своєї вина правопорушником, його вина у вчиненні інкримінованого правопорушення повністю доведена показами учасників судового розгляду та зібраними по справі матеріалами, зокрема протоколом про адміністративне правопорушення, схемою місця ДТП, у достовірності та належності яких немає сумніву. Протокол складено та підписано уповноваженою на це посадовою особою, по формі та змісту такий відповідає вимогам ст.ст. 255, 256 КУпАП.

Відповідно до вимог п. п. 1.5, 10.1, 10.3 Правил дорожнього руху України, дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров'ю громадян, завдавати матеріальних збитків. Особа, яка створила такі умови, зобов'язана негайно вжити заходів до забезпечення безпеки дорожнього руху на цій ділянці дороги та вжити всіх можливих заходів до усунення перешкод, а якщо це неможливо, попередити про них інших учасників дорожнього руху, повідомити підрозділ міліції, власника дороги або уповноважений ним орган. Перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху. У разі перестроювання водій повинен дати дорогу транспортним засобам, що рухаються в попутному напрямку по тій смузі, на яку він має намір перестроїтися. За одночасного перестроювання транспортних засобів, що рухаються в одному напрямку, водій, який знаходиться ліворуч, повинен дати дорогу транспортному засобу, що знаходиться праворуч.

Твердження ОСОБА_1 про відсутність на ділянці дороги на якій відбулася ДТП дорожньої розмітки не приймається до уваги, як підстава виключення його вини, оскільки відсутність такої розмітки не є обставиною за наявності якої ОСОБА_1 мав право не дотримуватися п. 10.1 ПДР України, щодо переконання, що здійснюваний ним маневр буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.

Твердження правопорушника ОСОБА_1 про факт вмикання потерпілою ОСОБА_2 сигналу лівого повороту та твердження про те, що автомобіль потерпілої рухався із швидкістю, яка перевищувала швидкість його автомобіля не беруться до уваги, оскільки

такі не підтверджені жодними доказами.

Ст. 251 КУпАП України визначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами".

Відтак, вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 121 КУпАП повністю та беззаперечно доведена у суді.

Стягнення слід визначити з врахуванням встановлених обставин справи та особи винного, в межах санкції статті, за якою кваліфіковано правопорушення - у виді штрафу, такий вид стягнення буде достатнім для досягнення мети застосування адміністративного стягнення, передбаченої ст. 23 КУпАП.

У відповідності до ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий Збір», з правопорушника у дохід Держави підлягає стягненню сума судового збору у розмірі передбаченому п.5 ч.2 ст.4. цього Закону.

З наведених міркувань, керуючись ст.ст. 23, 33, 283, 284 КУпАП, -

п о с т а н о в и в:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.124 КУпАП та застосувати до нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340 (триста сорок) грн. 00 коп. в дохід держави.

Стягнути з ОСОБА_1 у дохід Держави судовий збір, у розмірі 0,03 розміру мінімальної заробітної плати, що становить 36,54 грн.

Вилучене посвідчення водія повернути ОСОБА_1.

На постанову про адміністративне правопорушення може бути подано скаргу протягом десяти днів з дня її винесення до апеляційного суду Львівської області через районний суд.

Суддя Ванівський Ю.М