Провадження №3/761/3697/2015
П О С Т А Н О В А

іменем України

03 серпня 2015 року Шевченківського районного суду м.Києва Голуб О.А. з участю особи відносно, якої складено протокол - ОСОБА_2, розглянувши матеріали, які надійшли з Департаменту охорони державної таємниці та ліцензування Служби безпеки України, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, українця, громадянина України, з вищою освітою, працюючого на посаді старшого оперуповноваженого з особливо-важливих справ оперативно-технічного відділу Головного оперативного управління Державної фіскальної служби України, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1, яка раніше до адміністративної відповідальності не притягувалася,

за п. 4 ч.1 ст.212-2 КУпАП,

в с т а н о в и в :

відносно ОСОБА_2 консультантом-аналітиком 2 відділу 1 управління Департаменту охорони державної таємниці та ліцензування Служби безпеки України підполковником Кравець К.О. 21 липня 2015 року складено адміністративний протокол (без номеру) про адміністративне правопорушення за п. 4 ч.1 ст.212-2 КУпАП, згідно якого ОСОБА_2 07 травня 2015 року в м.Києві Львівська площа, 8 прим. 516, як старшим оперуповноваженим в особливо-важливих справах оперативно-технічного відділу Головного оперативного управління Державної фіскальної служби України надано гриф секретності документу, який не становить державної таємниці, чим порушено вимоги ст.ст. 15 Закону України «Про державну таємницю» та п.п. 116, 153, 155 Порядку організації та забезпечення режиму секретності в державних органах, органах місцевого самоврядування, на підприємствах, в установах і організаціях, затвердженого постановою КМ України від 18.12.2013 № 939, за що відповідальність, передбачена п. 4 ч.1 ст.212-2 КУпАП.

Під час проведення тематичної перевірки стану охорони державної таємниці комісією СБ України встановлено, що ОСОБА_2 надав гриф секретності «Таємно» документу № 07-10/63т від 18.03.2015 на підставі ст. 4.12.4 Зводу відомостей, що становлять державну таємницю, затвердженого наказом СБ України від 12.08.2005 № 440 (далі-ЗВДТ).

Проте, зазначений документ не містить відомостей, передбачених ст.4.12.4 ЗВДТ щодо факту або методів проведення негласної слідчої (розшукової) дії, у зв'язку з чим не становить державної таємниці.

Згідно з реквізитами на звороті зазначеного документа його виконавцем є ОСОБА_2

Як на доказ у протоколі міститься посилання на акт огляду від 07.05.2015 року, який на думку посадової особи СБУ, якою складено протокол, підтверджує факт надання грифу секретності документу, який не становить державної таємниці, підписаний співробітниками СБ України та посадовими особами ДФСУ.

Під час оформлення документів, у зв'язку з наданням допуску до державної таємниці, ОСОБА_2 підписав зобов'язання громадянина України, яке передбачає письмову згоду на визначені законом обмеження прав, у зв'язку з допуском до державної таємниці та підтвердження того, що він ознайомлений стосовно відповідальності за порушення вимог законодавства у сфері охорони державної таємниці.

У зв'язку з цим ОСОБА_2 усвідомлював протиправний характер своїх дій та повинен був передбачати настання шкідливих наслідків.

Будучи допитаним під час судового розгляду, ОСОБА_2 свою вину у вчиненні правопорушення, передбаченого п. 4 ч.1 ст.212-2 КУпАП не визнав, та пояснив, що ним при виконанні своїх службових обов'язків було присвоєно гриф «таємно» документу № 07-10/63т від 18.03.2015 року. При цьому він діяв в межах своїх повноважень, впевнений у тому, що правильно присвоїв грив секретності «таємно», діяв згідно п. 153 Порядку організації та забезпечення режиму секретності в державних органах, органах місцевого самоврядування, на підприємствах, в установах і організаціях, затвердженого постановою КМ України від 18.12.2013 № 939, оскільки засекречування матеріальних носіїв інформації здійснюється шляхом надання їм на підставі ЗВДТ грифа секретності посадовою особою, яка готує, створює підписує чи затверджує такий матеріальний носій інформації. Оскільки він фактично був посадовою особою, яка створила вказаний матеріальний носій інформації, він мав право присвоїти йому гриф секретності «таємно», а з огляду на те, що даний документ містив відомості про факт проведення негласної слідчої (розшукової) дії, вважає, що факт порушення п.4 ч.1 ст.212-2 КУпАП відсутній. Окрім того звернув увагу суду на те, що інформація викладена у документі № 07-10/63т від 18.03.2015 року не розглядалась експертною комісією.

Вислухавши пояснення ОСОБА_2, вивчивши адміністративний матеріали, суд не вбачає в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого п. 4 ч.1 ст.212-2 КУпАП, виходячи з наступного.

Так, відповідно до диспозиції п.4 ч.1 ст.212-2 КУпАП відповідальність передбачена за порушення законодавства про державну таємницю, а саме: надання грифа секретності матеріальним носіям конфіденційної або іншої таємної інформації, яка не становить державної таємниці, або ненадання грифа секретності матеріальним носіям інформації, що становить державну таємницю, а також безпідставне скасування чи зниження грифа секретності матеріальних носіїв секретної інформації.

Як було встановлено під час судового розгляду даного протоколу ОСОБА_2 має допуск до державної таємниці, зобов'язується в тому числі виконувати вимоги режиму секретності та проінформований про відповідальність за порушення законодавства у сфері охорони державної таємниці.

Отже, ОСОБА_2 має допуск до державної таємниці, який оформлений у встановленому порядку, що не спростовано в судовому засіданні.

Суть правопорушення, вчинення якого інкримінується ОСОБА_2 фактично полягає в тому, що ним було присвоєно гриф секретності «таємно» документу ним створеному.

Тобто у даному випадку в частині самого факту присвоєння грифу секретності документу, що був створений його виконавцем не суперечить положенню п.153 Порядкуорганізації та забезпечення режиму секретності в державних органах, органах місцевого самоврядування, на підприємствах, в установах і організаціях, затвердженого постановою КМ України від 18.12.2013 № 939 та ст.15 Закону України «Про державну таємницю».

При цьому до адміністративного матеріалу не долучено висновку експертів, який би підтверджував твердження особи, що склала протокол про адміністративне правопорушення та висновки зазначені в ксерокопії витягу з акту перевірки стану охорони державної таємниці у Державній фіскальній службі України від 07.07.2015 № 26/1/2-8875 про те, що ОСОБА_2 документу № 07-10/63т від 18.03.2015 року було надано гриф секретності «Таємно», необґрунтовано, оскільки зазначений документ не містить відомостей про факт або методи проведення негласної слідчої (розшукової) дії.

А тому суд вважає, що такі твердження є необґрунтованими.

Про правильність висновків суду, свідчить акт огляду від 07.05.2015 року, згідно з даними якого, оглядався документ № 07-10/63т від 18.03.2015 року з грифом секретності «Таємно». У даному акті зазначено, що за змістом документ, що оглядається містить інформацію щодо повернення ухвал на проведення НСРД.

Тобто, аналізуючи зазначений акт огляду, суд приходить до висновку, що у документі № 07-10/63т від 18.03.2015 року йде мова про повернення ухвал на проведення негласних слідчий розшукових дій, тобто про факт наявності ухвал, щодо проведення негласних слідчих (розшукових) дій.

З огляду на це суд вимушений не погодитись з таким твердженням, що вказаний документ не містить відомостей про факт проведення негласної слідчої (розшукової) дії.

Крім того, не наведено будь-якої інформації та не долучено жодних даних до матеріалів, про те, які ж шкідливі наслідки настали в результаті надання грифу секретності документу №07-10/63т від 18.03.2015 року, зокрема чи було, в результаті такого засекречування документу звужено зміст і обсяг конституційних прав та свобод людини і громадянина, завдано шкоду здоров'ю та безпеці населення, тощо.

Звертає на себе увагу й те, що фактично посадовою особою, якаю було складено вказаний протокол не було встановлено дати та часу вчинення правопорушення, оскільки в протоколі значиться дата вчинення правопорушення 07 травня 2015 року, що фактично не відповідає даті виготовлення документу.

Згідно вимог, викладених у ст. 245, 252, 280, 283 КУпАП, у справі про адміністративне правопорушення обставини правопорушення повинні бути з'ясовані всебічно, повно й об'єктивно в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Письмові пояснення ОСОБА_2 від 21 липня 2015 року викладені власноручно в протоколі про адміністративне правопорушення та надані ним 31.07.2015 року під час судового розгляду даного матеріалу є послідовними, логічними, узгоджуються з долученими до справи документами та не спростовуються жодними даними, що містяться в матеріалах адміністративної справи.

За наведених обставин, враховуючи, що викладені в протоколі про адміністративне правопорушення відомості не становлять об`єктивної сторони адміністративного правопорушення, передбаченого п.4 ч.1 ст.212-2 КУпАП, а матеріали справи не містять даних на підтвердження наявності в діях ОСОБА_2 складу інкримінованого йому правопорушення, тому суд, розглядаючи адміністративний протокол в межах обставин, в ньому викладених, приходить до висновку про необхідність закриття провадження у справі за відсутністю складу адміністративного правопорушення, передбаченого п.4 ч.1 ст.212-2 КУпАП.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 245, 247; 251; 252; 280; 283; 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд, -

п о с т а н о в и в :

Адміністративне провадження відносно ОСОБА_2 закрити за відсутністю складу адміністративного правопорушення, передбаченого п.4 ч.1 ст.212 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена до Апеляційного суду м.Києва шляхом подачі апеляційної скарги через Шевченківський районний суд м.Києва протягом 10 днів з дня винесення постанови.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подану протягом 10 днів. У разі подання апеляційної скарги, постанова, якщо вона не скасована, набирає законної сили після розгляду справи Апеляційним судом м.Києва.

Суддя