ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 3/753/3512/15
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"24" липня 2015 р.суддя Дарницького районного суду м. Києва Рудюк О.Ю., розглянувши матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця м. Харкова, громадянина України, працюючого комерційним директором ТОВ «Газагропром», проживаючого за адресою: АДРЕСА_1

за ч. 1 ст. 130 КпАП України, -

у с т а н о в и в:

ОСОБА_2 20 березня 2015 року о 02 год. 50 хв. керував автомобілем Ауді д.н.з. НОМЕР_1 в м. Києві по вул. 40 річчя Жовтня, 87, з явними ознаками алкогольного сп'яніння: різкий запах алкоголю з порожнини рота. Від проходження огляду на стан сп'яніння в установленому законом порядку відмовився в присутності свідків, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР України.

У судовому засіданні ОСОБА_2 вину свою не визнав, вказавши, що працівниками ГАІ при складанні зазначеного протоколу були порушенні вимоги закону, оскільки йому не надавали копію протоколу, категорично відмовили на прохання проїхати для освідчення до медичного закладу, крім того прилад для проходження огляду на місці у працівників був відсутній.

Такі пояснення ОСОБА_2 підтримав захисник ОСОБА_3 (а.с. 34,), вказуючи, що працівники міліції, складаючи протокол не дотримались вимог закону, оскільки не вказали в протоколі пропозицію водія пройти освідчення, не зазначили технічний засіб і його реквізити за допомогою якого необхідно пройти освідчення, додавши, що не було зазначено які саме дії вчинив водій для ухилення від проходження перевірки, також зауважив, що ОСОБА_2 не надавалось направлення до медичного закладу.

Суд, вислухавши думку учасників судового розгляду, повно, всебічно та об'єктивно дослідивши всі обставини справи дійшов до висновку, що винуватість ОСОБА_2 підтверджується: протоколом про адміністративне правопорушення серія АП1 № 443812 від 20 березня 2015 року, з якого убачається, що ОСОБА_2 20 березня 2015 року о 02 год. 50 хв. керував автомобілем Ауді д.н.з. НОМЕР_1 в м. Києві по вул. 40 річчя Жовтня, 87, з явними ознаками алкогольного сп'яніння: різкий запах алкоголю з порожнини рота. Від проходження огляду на стан сп'яніння в установленому законом порядку відмовився в присутності свідків, підписаний уповноваженою особою, свідками та самим ОСОБА_2, який зазначив, що від огляду на стан сп'яніння на місті відмовляється (а.с. 1); поясненнями свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5, в яких зазначено, що вони були присутніми, як водій ОСОБА_2 відмовився від огляду на стан сп'яніння (а.с. 3,4).

Стосовно доводів ОСОБА_2 та його захисника про те, що йому не пропонували пройти освідчення спростовуються матеріалами справи, в яких особистим підписом водія засвідчено, що водій ознайомлений з протоколом та копію отримав. Крім того ОСОБА_2 у судовому засіданні підтвердив, що це дійсно його підписи у протоколі, та вже забув оскільки пройшло вже півроку.

Що до тверджень ОСОБА_2 про те, що працівники міліції йому відмовили проїхати на освідчення до медичного закладу, та не надали направлення, не знайшли свого підтвердження в матеріалах справи, оскільки згідно Постанови N 1103 Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року «Про затвердження Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду», а саме п. 8 зауважено, що у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров'я уповноважена особа територіального, у тому числі міжрегіонального органу патрульної служби, в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп'яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Крім того, надати будь-які докази на доводи своїх стверджень щодо відмови працівниками на його прохання пройти освідчення на технічний пристрій в судовому засіданні, ОСОБА_2 не зміг, крім того з урахуванням наведених вище доказів, вони є неспроможними.

Таким чином, суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що ОСОБА_2 вчинено правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КпАП України.

Однак, відповідно до ст. 38 КпАП України строк притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності, встановлений в три місяці закінчився, а тому суд вважає за необхідне закрити провадження в адміністративній справі щодо ОСОБА_2 за ч. 1 ст. 130 КпАП України у зв'язку з закінченням строку притягнення до адміністративної відповідальності.

Керуючись ст.ст. 38, 247, 283, 284 КпАП України, суд

п о с т а н о в и в:

визнати винуватим ОСОБА_2 у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КпАП України.

Провадження у адміністративній справі про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КпАП України закрити у зв'язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення.

Постанова судді може бути оскаржена протягом десяти днів з дня внесення апеляційної скарги до Апеляційного суду м. Києва через Дарницький районний суд м. Києва.

Суддя