АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 33/774/407/15 Головуючий у першій інстанції: ОСОБА_1
Категорія:ч.1 ст. 173-2КУпАП Головуючий у другій інстанції: ОСОБА_2
ПОСТАНОВА

Іменем України

29 липня 2015 року суддя апеляційного суду Дніпропетровської області Піскун О.П., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпропетровську, за участюСолдатова А.М. та його захисника-адвоката ОСОБА_3,апеляційну скаргу ОСОБА_4 на постанову Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 26 травня 2015 року у справі про адміністративне правопорушення, якою

ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, пенсіонера, проживаючої за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2,-

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 173-2КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді адміністративного арешту на строк 1 (одна) доба,-

ВСТАНОВИЛА :

Постановою Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 26 травня 2015 року ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 173-2 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді адміністративного арешту на строк 1 (одна) доба.

Судом першої інстанції було встановлено, що ОСОБА_4 15 березня 2015 року, близько 14.00 години, за своїм місцем мешкання, вчинив сварку з племінником ОСОБА_5В, в ході якої виражався в його адресу нецензурною лайкою, чим скоїв насильство в сімї.

Не погоджуючись з вищевказаною постановою ОСОБА_4, 08 липня 2015 року подав апеляційну скаргу, тобто після закінчення, встановленого ч. 2 ст. 294 КУпАП, десятиденного строку на оскарження постанови суду. В апеляційній скарзі ОСОБА_4 просить скасувати постанову суду першої інстанції та закрити провадження по справі. Крім того, разом з апеляційною скаргою ОСОБА_4 подав клопотання про поновлення пропущеного строку для оскарження постанови суду.

В обґрунтування клопотання про поновлення пропущеного строку ОСОБА_4 вказує, що він ним був пропущений з поважної причини, а саме тому, що його не повідомили про час та дату судового засідання в суді першої інстанції, а про постанову суду першої інстанції він дізнався від працівників Баглійського РВ, після чого звернувся до суду для отримання копії постанови та отримав її 02 липня 2015 року.

В обґрунтування апеляційної скарги ОСОБА_4 зазначає, що постанова суду першої інстанції винесена з порушенням норм чинного законодавства. При цьому апелянт вказує, що він не міг вчинити насильство в сімї через свій похилий вік, нецензурною лайкою він не виражався, шкоди потерпілому ніякої не наніс. Просив врахувати, що обовязковою ознакою цього адміністративного правопорушення є наслідки у вигляді обґрунтованої ймовірності завдання (могла бути) чи фактичного завдання (була заподіяна) шкода фізичному або психічному здоровю потерпілого. Докази цьому в матеріалах справи відсутні. На думку апелянта в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення оскільки не було спричинено фізичного, психічного або економічного характеру. Крім того апелянт вказує, що протокол про адміністративне правопорушення складено з порушенням норм КУпАП, сам матеріал був зібраний поверхнево, не були допитані сусіди, отже свідки подій відсутні. Апелянт вважає, що суд наклав на нього найсуворіший вид адміністративного стягнення безпідставно та не звернув уваги, що пройшов строк накладення адміністративного стягнення, передбаченого ст. 38 КУпАП.

В суді апеляційної інстанціїСолдатов А.М. та захисник ОСОБА_3 підтримали в повному обсязі подану ОСОБА_4 апеляційну скаргу, підтвердили викладені в ній доводи та просили апеляційну скаргу задовольнити.

Суд апеляційної інстанції, зясувавши думку учасників процесу, вивчивши матеріали справи, дослідивши доводи апеляційної скарги й клопотання, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах апеляційної скарги й клопотання, дійшов висновку, що заявлене клопотання та подана апеляційна скарга підлягають задоволенню з наступних підстав.

У відповідності до ст. 268 КУпАП, суд наділений правом розглянути справу у відсутність особи лише при наявності достатніх даних, про її неналежне повідомлення про час та місце розгляду справи.

З наявних матеріалів справи вбачається, що особу ніхто належним чином не повідомив про розгляд справи, який відбувся 26 травня 2015 року. Даних про отримання особою виклику до суду у матеріалах справи не має, відсутні також данні про направлення копії постанови, як того вимагає ст. 285 КУпАП.

З врахуванням приведених обставин апеляційний суд дійшов безсумнівного висновку, що строк на оскарження постанови був пропущений з поважної причини і підлягає поновленню.

За змістом ст. ст. 245, 251, 252, 278, 280 КпАП України, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інших обставин справи, що мають значення для її правильного вирішення. Ці фактичні дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речовими доказами, а також іншими документами.

Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Готуючись до розгляду справи про адміністративне правопорушення, зокрема, підлягають вирішенню питання: чи правильно складено протокол та інші матеріали справи, чи сповіщено осіб, які беруть участь у розгляді справи, про час і місце її розгляду, чи витребувано необхідні додаткові матеріали.

При розгляді справи про адміністративне правопорушення необхідно належно з'ясовувати питання: чи було вчинене таке правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Зазначені вимоги КУпАП України при розгляді суддею місцевого суду адміністративної справи щодо ОСОБА_4 належним чином не виконані.

Так ОСОБА_4 пояснив, що ніякого насильства в сімї відносно ОСОБА_5 він не вчиняв, до суду першої інстанції його не викликали в звязку з чим він був позбавлений своїх прав передбачених ст. 268 КУпАП. Крім того пояснив, що в суд не викликали і гр. ОСОБА_5 для зясування обставин справи.

Крім того, як вже раніше було встановлено судом апеляційної інстанції справа суддею місцевого суду розглянута у відсутність ОСОБА_4, який притягався до адміністративної відповідальності, дані про отримання ним своєчасного повідомлення про дату, час і місце її розгляду в матеріалах адміністративної справи відсутні, чим він був позбавлений права: знайомитись з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання, в тому числі в частині встановлення в справі наявності чи відсутності обставин, що виключають адміністративну відповідальність, при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця в галузі права, оскаржити постанову по справі.

Більш того, ОСОБА_5 суддею місцевого суду для дачі пояснень про обставини вчинення ОСОБА_4, зазначені в протоколі ДН № 132044, складеним 19.03.2015 р. ДІМ Баглійського РВ м. Дніпродзержинська ОСОБА_6, в судове засідання також не викликався.

Отже, недотримання суддею місцевого суду вимог ст. ст. 245, 251, 252, 268, 278, 280 КпАП України про необхідність всебічного, повного та об'єктивного з'ясування обставин справи, і вирішення її в точній відповідності із законом, призвело до прийняття щодо ОСОБА_4 незаконного й необґрунтованого рішення.

Докази його вини у вчиненні даного правопорушення відсутні в матеріалах справи. З доводами ОСОБА_4 про складання протоколу про адміністративне правопорушення з порушеннями норм КУпАП, суд апеляційної інстанції також погоджується оскільки в ньому не розписана обєктивна та субєктивна сторона правопорушення.

Більше того, суд першої інстанції при визнанні винним та накладенні на ОСОБА_4 стягнення у виді адміністративного арешту, не звернув уваги на вимоги ст.38 КУпАП, яка передбачає, що стягнення може бути накладено не пізніше як через 2 місяці з дня вчинення. Судом порушено вимоги вказаної статті.

За таких обставин, постанова судді місцевого суду підлягає скасуванню, а провадження в справі щодо ОСОБА_4 на підставі п. 1 ст. 247 КпАП України - закриттю за відсутністюскладу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2КпАП України.

На підставі викладеного та керуючисьп. 1 ст. 247, ст. 294 КУпАП, -

ПОСТАНОВИЛА:

Задовольнити клопотання ОСОБА_4 про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови суду у справі про адміністративне правопорушення.

ОСОБА_7 пропущений строк на апеляційне оскарження постановиБаглійського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 26 травня 2015 року.

Апеляційну скаргуСолдатова ОСОБА_8 задовольнити.

Скасувати постанову Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 26 травня 2015 року, якою ОСОБА_4 Миколайовичавизнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 173-2 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді адміністративного арешту на строк 1 (одна) доба.

Провадження в справі про притягнення ОСОБА_4 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, за відсутністю в його діях складуадміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Постанова набирає законної сили негайно, остаточна і оскарженню не підлягає.

Суддя апеляційного суду

Дніпропетровської області ОСОБА_2