АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Справа № 643/7459/15-п Головуючий у 1 інстанції:
Провадження № 33/790/361/15 Поліщук Т.В.
Категорія : ч.1 ст.130 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 липня 2015 року м. Харків

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Харківської області Яковлева В.С., за участю притягнутого до адміністративної відповідальності ОСОБА_3, розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на постанову судді Московського районного суду м. Харкова від 05 червня 2015 року

ВСТАНОВИВ:

Постановою судді Московського районного суду м. Харкова від 05 червня 2015 року ОСОБА_3 визнано винним у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, та піддано адміністративному стягненню у виді позбавлення права керування транспортними засобами на строк два роки.

Як встановлено судом, 22 квітня 2015 року близько 16 год. 10 хв. ОСОБА_3 керував автомобілем ВАЗ держномер НОМЕР_1 на 12 км. а/д Харків-Щербаківка в стані алкогольного сп'яніння, різкий запах алкогольного сп*яніння, в присутності свідків відмовився від проходження медичного огляду на стан сп*яніння. Крім цього, в постанові зазначено, що своїми діями ОСОБА_3 порушив вимоги п.п. 2.5, 2.9 «а» ПДР України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП.

Не погодившись з винесеним процесуальним рішенням судді, ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, просить скасувати постанову судді та закрити провадження у справі. На думку апелянта, судом не встановлені докази на підтвердження того, що він керував автомобілем у стані алкогольного сп*яніння. Пояснення в протоколі зроблені ним під диктовку інспектора у зв*язку з погрозою притягнення до кримінальної відповідальності. Апелянт посилається на те, що під час розгляду справи не допитані свідки, які зазначені понятими в протоколі та яких на місці зупинки він не бачив. Продути прибор «Драгер» інспектор йому не пропонував, а від медичного дослідження він відмовився, оскільки спиртне не вживав. Відеозапис, яку оглядав суд, є неповною.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення ОСОБА_3, який підтримав апеляційну скаргу у повному обсязі, перевіривши доводи апеляційної скарги, вважаю, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного:

Відповідно до вимог ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов'язаний повно, всебічно та об'єктивно з'ясувати всі обставини справи, дослідити в судовому засіданні наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і, в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Однак, як вбачається із матеріалів справи, суддя не в повному обсязі виконав вказані вимоги закону.

Частина 1 ст.130 КУпАП передбачає відповідальність за:

- керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп*яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції ;

- передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп*яніння чи під впливом лікарських препаратів;

- відмову від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного чи іншого сп*яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Як вбачається зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення серії АП1 № 853280 від 22 квітня 2015 року (а.с.1), 22.04.2015 року о 16 годині 15 хвилин ОСОБА_3 12 км. а/д Харків-Щербаківка керував автомобілем ВАЗ держномер НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп'яніння (різкий запах алкоголю з порожнини рота). Від проходження медичного огляду на стан сп*ягніння в установленому законом порядку відмовився та продуття прибара «Драгер» відмовився в присутності двох свідків.

Формулюючи фактичні обставини адміністративного правопорушення, як відмову водія від проходження медичного огляду на стан сп*яніння, автор протоколу безпідставно послався на порушення ОСОБА_3 вимог п.2.9 ПДР України, який передбачає заборону керування транспортним засобом в стані алкогольного сп*яніння або перебування під впливом наркотичних чи токсичних речовин, тоді як обов*язок водія на вимогу працівника міліції пройти в установленому порядку медичний огляд для встановлення такого стану передбачений п.2.5 ПДР України. Стан сп*яніння у водія транспортного засобу може бути встановлений лише в порядку, передбаченому Інструкцією від 09.09.2009 року № 400/666 Про виявлення у водіїв транспортного засобу ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп*яніння, або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Але протокол містить вказівку про відмову водія ОСОБА_3 від проходження медичного огляду, що виключає одночасне порушення водієм п.2.5 та п.2.9 ПДР України.

При розгляді справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_3, формулюючи обставини правопорушення, які суд вважав встановленими, суддею також допущені суперечності, які свідчать про невідповідність висновків суду фактичним обставинам.

Так, суд дійшов необґрунтованого висновку про наявність в діях ОСОБА_3 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, - керування автомобілем в стані алкогольного сп*яніння, тоді як наявні в матеріалах справи докази підтверджують лише факт відмови ОСОБА_3 від проходження медичного огляду для встановлення такого стану, тобто порушення водієм вимог п.2.5 ПДР України, відповідальність за що також передбачена ч.1 ст.130 КУпАП.

Таким чином, ОСОБА_3 підлягає притягненню до адміністративної відповідальності саме за відмову від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп*яніння. Вчинення водієм ОСОБА_3 даного адміністративного правопорушення підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення АП1 № 853280 від 22.04.2015 року, письмовими поясненнями свідків ОСОБА_4, ОСОБА_5 та поясненнями самого ОСОБА_3

Відповідно до ст. 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, а також запобігання вчиненню нових правопорушень.

Апеляційний суд приходить до висновку, що накладення на ОСОБА_3 адміністративного стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами на максимальний строк, визначений санкцією ч.1 ст.130 КУпАП, як це вчинив суд першої інстанції, не узгоджується із вимогами ст. 33 КУпАП, яка регламентує загальні правила накладення стягнення за адміністративне правопорушення.

Так, при накладенні стягнення необхідно враховувати характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність.

Постанова судді взагалі не містить обґрунтування накладення одного із найбільш суворого за видом та у максимальному розмірі адміністративного стягнення, передбаченого санкцією ч.1 ст.130 КУАП.

Приймаючи до уваги, що ОСОБА_3 вперше притягується до адміністративної відповідальності; відсутність в матеріалах справи обставин, передбачених ст.35 КУпАП, що обтяжують відповідальність ОСОБА_3 за адміністративне правопорушення, у зв*язку із зменшенням обсягу правопорушення, яке ставиться в провину, апеляційний суд приходить до висновку, що законним та обґрунтованим буде застосування до нього адміністративного стягнення у виді 1 року позбавлення права керування транспортними засобами, у зв*язку з чим постанова суду першої інстанції підлягає зміні в частині застосування адміністративного стягнення. Разом з тим, із мотивувальної частини постанови слід виключити висновок суду про керування ОСОБА_3 автомобілем в стані алкогольного сп*яніння, тобто порушення ним вимог п.2.9 ПДР України. Вважати, що його притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП лише за відмову від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп*яніння, а саме - порушення вимог п.2.5 ПДР України.

Керуючись ст. 294 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 - задовольнити частково.

Постанову судді Московського районного суду м. Харкова від 05 червня 2015 року про притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП - змінити, виключити із мотивувальної частини постанови висновок суду про керування ОСОБА_3 автомобілем в стані алкогольного сп*яніння та про порушення ним вимог п.2.9 ПДР України; вважати, що його притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП лише за відмову від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп*яніння, а саме -порушення вимог п.2.5 ПДР України.

Адміністративне стягнення, накладене на ОСОБА_3 у виді позбавлення права керування транспортними засобами строком на 2 роки замінити на 1 рік позбавлення права керування транспортними засобами.

В іншій частині постанову судді залишити без зміни.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення , є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Харківської області В.С.Яковлева