Кодимський районний суд Одеської області
____________________________________________________________________________________
Справа №503/1315/15-п
Провадження №3/503/628/15
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04.08.2015 року м.Кодима Одеської області

Суддя Кодимського районного суду Одеської області Сопільняк О.М., розглянувши справу про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, українця, громадянина України, жителя ІНФОРМАЦІЯ_2, протягом року до адміністративної відповідальності не притягувався,

за ч.1 ст.164 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

16 липня 2015 року до Кодимського районного суду надійшов протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.164 КУпАП, складений відносно ОСОБА_1 про те, що він в період 15 травня 2015 по 14 липня 2015 р.р. здійснював підприємницьку діяльність з перевезення пасажирів без наявності дозвільних документів, чим порушив вимоги ст.9 Закону України «Про ліцензування видів господарської діяльності».

В судовому засідання ОСОБА_1 винним себе не визнав та вказав, що перевезенням пасажирів він не займається. Вказав, також, що протягом травня-липня місяців 2015 р.р. він декілька разів привозив своїх знайомих на залізничний вокзал м.Кодима.

Відповідно до ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) є протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Адміністративна відповідальність за ч.1 ст.164 КУпАП України настає у випадку провадження господарської діяльності без державної реєстрації як суб'єкта господарювання або без одержання ліцензії на провадження певного виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню відповідно до закону, чи здійснення таких видів господарської діяльності з порушенням умов ліцензування, а так само без одержання дозволу, іншого документа дозвільного характеру, якщо його одержання передбачене законом (крім випадків застосування принципу мовчазної згоди).

Поняття господарської діяльності міститься у ст.3 Господарського кодексу України, відповідно до частини 1 якої під господарською діяльністю розуміється діяльність суб'єктів господарювання у сфері суспільного виробництва, спрямована на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність. Господарська діяльність, що здійснюється для досягнення економічних і соціальних результатів та з метою одержання прибутку, є підприємництвом, а суб'єкти підприємництва - підприємцями.

Згідно з п.25 ст.9 Закону України „Про ліцензування певних видів господарської діяльності №1755-ІІІ від 01 червня 2000 року (який з 28 червня 2015 року втратив чинність у звязку набранням законної сили Законом України «Про ліцензування видів господарської діяльності» №222-VIII від 02 березня 2015 року) діяльність з надання послуг з перевезення пасажирів підлягає ліцензуванню.

Отримання ліцензії для перевезення пасажирів передбачено і п.24 ст.7 Закону України «Про ліцензування видів господарської діяльності» №222-VIII від 02 березня 2015 року, який набрав чинності з 28 червня 2015 року.

В абз.2 п.2 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства про відповідальність за окремі злочини у сфері господарської діяльності» від 25 квітня 2003 року №3 зазначено, що господарська діяльність це діяльність фізичних і юридичних осіб, повязана з виробництвом чи реалізацією продукції (товарів), виконанням робіт чи наданням послуг з метою одержання прибутку (комерційна господарська діяльність) або без такої мети (некомерційна господарська діяльність). Підприємницька діяльність є одним із видів господарської діяльності, обовязкові ознаки якої безпосередність, системність її здійснення з метою отримання прибутку.

Згідно з розясненнями, які є в п.4 даної постанови, під здійсненням фізичною особою, не зареєстрованою як субєкт підприємництва, будь-якого виду підприємницької діяльності з числа тих, що підлягають ліцензуванню, слід розуміти діяльність фізичної особи, повязану із виробництвом чи реалізацією продукції, виконанням робіт, наданням послуг з метою отримання прибутку, яка містить ознаки підприємницької, тобто провадиться зазначеною особою безпосередньо самостійно, систематично (не менше ніж три рази протягом одного календарного року) і на власний ризик.

Однак відомості про системність (три і більше разів протягом року) зайняття ОСОБА_1 даним видом діяльності в наданих до суду матеріалах відсутні, хоча наявність таких відомостей є обовязковим, оскільки основною умовою настання відповідальності за ч.1 ст.164 КУпАП є провадження особою такого виду діяльності три і більше разів протягом року.

При цьому, зважаючи на принципи змагальності та диспозитивності даного виду судочинства, обовязок довести вказані обставини покладено на орган, який ініціює притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Не встановлені такі відомості і судом під час розгляду справи.

Викладені обставини приводять суд до висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 ознак системності зайняття даним видом господарської діяльності, як того вимагає закон, що, в свою чергу, свідчить про відсутність в його діях ознак складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.164 КпАП України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.9, 164, 283-284, 247 п.1, 287 КУпАП, суддя-

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 визнати невинним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.164 КпАП України, та провадження у справі відповідно до п.1 ст.247 КУпАП закрити в звязку з відсутністю в його діях ознак складу даного адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до апеляційного суду Одеської області через Кодимський районний протягом десяти днів з дня її проголошення.

Суддя Сопільняк О.М.