Справа № 162/1178/15-п
Провадження № 3/162/277/2015
ЛЮБЕШІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 серпня 2015 року селище Любешів.

Суддя Любешівського районного суду Волинської області Глинянчук В.Д., з участю секретаря судових засідань ОСОБА_1, захисника ОСОБА_2, розглянувши справу, яка надійшла з Любешівського РВ УМВС України у Волинській області, відносно громадянина України

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця і жителя ІНФОРМАЦІЯ_2, непрацюючого, РНОКПП НОМЕР_1,

у вчиненні правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 51 КУпАП,

встановив:

Згідно з протоколом про адмінстративне правопорушення ОСОБА_3 близько 14 години 30 хвилин 28 травня 2015 року у магазині «Наш Край», що по вулиці Бондаренка селища Любешів, викрав товарно-матеріальних цінностей на суму 102 гривні, чим вчинив дрібну крадіжку.

ОСОБА_3 у судовому засіданні свою винуватість у вчиненні проступку не визнав, вказав, що за викладених у протоколі обставин щодо часу та місця він дійсно знаходився у магазині «Наш Край» у селищі Любешів. Після розрахунку на касі за чотири плавлені сирки, два пакета сметани та поповнення рахунку мобільного телефону до нього підійшов охоронник магазину ОСОБА_4 та запросив його до окремої кімнати, де запропоновував йому викласти неоплачений товар. Він відповів, що весь придбаний товар оплатив та у свою чергу запропонував ОСОБА_4 його обшукати, на що той відмовився. Після цього він вийшов з магазину та поїхав додому. Ввечері цього ж дня одна з працівниць магазину, яка проживає у Великому Курені, прийшла до нього додому та повідомила, що він має приїхати у «Наш Край» та оплатити викрадений ним товар.

Свідок ОСОБА_4 у судовому засіданні пояснив, що працює охоронником у магазині «Наш Край» у селищі Любешів. 28 травня 2015 року він знаходився на роботі. Спостерігаючи за ОСОБА_3 у камери спостереження в охоронній кімнаті, він побачив як останній, перебуваючи у торговому залі, клав товар у кишеню. Вийшовши у зал, він уже безпосередньо на власні очі побачив як ОСОБА_3 кладе у кишеню приправу. Після розрахунку на касі він запросив ОСОБА_3 пройти в охоронну кімнату та запропонував викласти неоплачений товар. На що той почав кричати та вчиняти скандал. Натомість він вирішив по телефону викликати міліцію, однак не додзвонився. Про випадок він повідомив керівництво магазину. Звернув увагу, що на його пропозицію ОСОБА_3 так і не показав вміст своїх кишень.

Свідки ОСОБА_5, ОСОБА_6, робітники магазину «Наш край», підтвердили пояснення ОСОБА_4 щодо обставин бесіди останнього з ОСОБА_3 При цьому на пропозицію охоронника магазину викласти неоплачений товар ОСОБА_3 вчинив скандал: кричав «я не брав», «знімайте штани», «ріжте мене», «ріжте куртку». ОСОБА_3 вийшов з охоронної кімнати сам і пішов з магазину. ОСОБА_4 про випадок повідомив керівництво.

Свідок ОСОБА_7, керуючий магазином «Наш край» у селищі Любешів, пояснила, що 28 травня 2015 року охоронник ОСОБА_4 повідомив їй, що у магазині вчинено крадіжку. Переглядаючи записи камер спостереження, упізнали ОСОБА_3 Через працівницю магазину ОСОБА_8 запропонували йому оплатити товар. Ввечері цього дня ОСОБА_3 на її телефон дзвонив разів двадцять. При цьому говорив, що нічого не крав. Коли вона перестала відповідати на його дзвінки, він надіслав їй SMS-повідомлення «з прокльонами». На другий день вона усно звернулась до дільничного інспектора Поліщука В.І. Однак письмову заяву у міліцію написала через декілька днів.

Свідок ОСОБА_9, адміністратор магазину «Наш край», у суді пояснила, що близько 15 години 28 травня 2015 року до неї підійшов ОСОБА_4 та повідомив про крадіжку у магазині. Здійснивши прийом товару, приблизно через 30-40 хвилин, вона разом з ОСОБА_7 вийшли у торговий зал та переглянули відео. Ближче до закінчення робочого дня зробили ревізію та виявили нестачу. Через працівника магазину ОСОБА_8Є переказали ОСОБА_3 про необхідність з'явитися у магазин та оплатити товар. Разом з тим, зазначила, що проводячи ревізію протягом часу роботи магазину, може скластись ситуація коли певний товар знаходиться на руках покупців у торговому залі, які ще не здійснили його оплату через касу.

Свідок ОСОБА_10, дільничний інспектор Любешівського РВ УМВС України у Волинській області, у суді пояснив, що 28 травня 2015 року до нього на мобільний телефон подзвонила ОСОБА_7 та повідомила про крадіжку ОСОБА_3 товарно-матеріальних цінностей. На його пропозицію написати у міліцію заяву з цього приводу вона відмовилась та повідомила про бажання розв'язати цю ситуацію самостійно. На наступний день ОСОБА_3 сам прийшов в райвідділ міліції з приводу звинувачень працівниками «Нашого краю» у вчиненні ним крадіжки, будь-яких письмових заяв чи скарг також не подавав. Відповідна письмова заява від магазину «Наш край» надійшла у міліцію приблизно через тиждень.

З відеозапису камер спостереження неможливо однозначно констатувати про вчинення ОСОБА_3 крадіжки, встановити при цьому асортимент товару тощо.

З акту ревізії магазину «Наш край» слідує, що 28 травня 2015 року виявлено нестачу двох упаковок сиру «Звенигора» вартістю 38 гривень кожна, приправи «Наш край куряча» вартістю 17 гривень, крему «Домашній доктор» за ціною 9 гривень.

Таким чином, оцінюючи наведені вище докази у їх сукупності, приходжу до переконання про недоведеність винуватості ОСОБА_3 у вчиненні проступку, передбаченого частиною 1 статті 51 КУпАП, з наступних міркувань.

У протоколі про адміністративне правопорушення не зазначено які саме товари викрадено ОСОБА_3, вказано лише «вчинив крадіжку ТМЦ» на суму 102 гривні.

З оглянутого у судовому засіданні запису з камер відеоспостереження магазину «Наш край» неможливо ствердити або спростувати будь-яку з озвучених у судовому засіданні версій подій.

Беручи до уваги пояснення свідка ОСОБА_9, за відсутності інших документальних відомостей бухгалтерського обліку товарно-матеріальних цінностей магазину «Наш край» до і після робочого дня 28 травня 2015 року щодо кількості товару певної категорії, наявності-відсутності інформації реєстраторів розрахункових операцій щодо продажу того чи іншого товару тощо, долучений до протоколу акт ревізії не можна розцінювати як доказ винуватості ОСОБА_3

ОСОБА_4 у судовому засіданні вказав, що бачив як ОСОБА_3 кладе приправу у кишеню. Разом з тим, в ході досудової підготовки матеріалів та судового розгляду справи не здобуто будь-яких доказів, що ця приправа була виявлена у ОСОБА_3 після проведення ним розрахунку у касі магазину.

Відповідно до статті 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Враховуючи наведене, керуючись пунктом 3 частини 1 статті 284 КУпАП,

постановив:

Провадження у справі за частиною 1 статті 51 КУпАП відносно ОСОБА_3 закрити на підставі пункту 1 статті 247 КУпАП.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

На постанову протягом десяти днів з дня її винесення може бути подано апеляційну скаргу до Апеляційного суду Волинської області через Любешівський районний суд Волинської області.

Суддя Любешівського районного суду

Волинської області ОСОБА_11