Справа № 359/4863/15-п Головуючий у І інстанції Вознюк С.М.
Провадження № 33/780/484/15 Доповідач у 2 інстанції Данілов
Категорія 429 16.07.2015
ПОСТАНОВА

Іменем України

16 липня 2015 року м. Київ

Суддя Апеляційного суду Київської області Данілов О.М., за участю:

представника митниці: ОСОБА_1;

представника правопорушника: ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу представника Державної фіскальної служби України Київської митниці ДФС ОСОБА_3 на постанову судді Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 05 червня 2015 року, якою:

ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, місце народження: Російська Федерація, місце проживання: Україна, м. Одеса, вул. Ільфа та Петрова, 63/1, кв. 124, працює: інженер на морському судні,

визнано винним у скоєнні правопорушення, передбаченого ст. 471 МК України та накладено штраф у розмірі сто неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1700 грн., вилучену валюту згідно протоколу №0322/125120104/15 про порушення митних правил у розмірі 1455 євро повернуто ОСОБА_4, -

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до зазначеної постанови, 17.05.2015 р. о 10 год. 35 хв. на митний контроль поступив громадянин України ОСОБА_4, який прилетів з Сицилії транзитом через Туреччину, м. Стамбул, літаком а/к «Турецькі Авіалінії», рейсом № 457. Своїми діями обрав канал, позначений символами зеленого кольору - «зелений коридор», тим самим, відповідно до ч. 5 ст. 366 МК України заявив про те, що переміщувані ним через митний кордон України товари не підлягають письмовому декларуванню, оподаткуванню митними платежами, не підпадають під встановлені законодавством заборони та обмеження щодо ввезення на митну територію України та засвідчив про факти, що мають юридичне значення.

Після перетину пасажиром «білої лінії», яка позначає закінчення зони спрощеного митного контролю «зелений коридор» митниці, пасажиру було задано запитання щодо наявності в нього готівки, на що він відповів, що має при собі приблизно 10 000 євро.

Після цього пасажира було запрошено до службового приміщення митниці залу «Приліт» терміналу «D» ДП МА «Бориспіль», де ним була видана готівка в розмірі: 10 000 доларів США та 2695 євро, що знаходились: 10 000 доларів США були загорнуті в аркуш паперу та знаходились в одному з відділень дорожньої сумки чорного кольору (ручна поклажа), 2695 євро знаходились в розкритому паперовому конверті в кишені куртки одягненій на пасажирі. Зазначена готівка переміщувалась без ознак приховування. Зі слів громадянина України ОСОБА_4 вся готівка належить йому особисто.

Пасажир обрав проходження митного контролю «зеленим коридором», де передбачено наявність у громадян готівки у сумі, що не перевищує 10 000 Євро (чи еквівалент цієї суми в іншій валюті).

На момент проходження митного контролю належним чином оформленої митної декларації на суму, що перевищує еквівалент 10 000 євро пасажир не надав, документів банку про зняття готівки не пред'являв, до моменту перетину ним «білої лінії» до інспектора митниці на стійку митної консультації не звертався.

Таким чином, своїми діями громадянин України ОСОБА_4 під час проходження митного контролю в залі «Приліт» терміналу «D» ДП МА «Бориспіль» порушив встановлений ст. 366 МК України порядок проходження митного контролю в зонах (коридорах) спрощеного митного контролю.

Зазначені дії, що полягають у переміщенні через митний кордон України, громадянином України ОСОБА_4, який формою проходження митного контролю обрав проходження через «зелений коридор», готівки в обсязі, що підлягає обов'язковому письмовому декларуванню відповідно до Постанови Правління НБУ № 148 від 27.05.2008 р., та мають ознаки порушення митних правил, передбаченого ст. 471 МК України.

Представник Київської митниці ДФС в апеляційній скарзі просить постанову щодо ОСОБА_4 скасувати в повному обсязі та постановити нову постанову, якою останнього визнати винним у вчиненні порушення митних правил за ст. 471 МК України та застосувати до нього стягнення у виді штрафу в сумі 1700 грн. та конфіскації затриманої по справі валюти у кількості 1455 євро. В обґрунтування вимог апелянт зазначає, що постанова суду першої інстанції є незаконною, винесена без врахування дійсних обставин справи, норм чинного законодавства.

Заслухавши пояснення: представника митниці, яка підтримала апеляційну скаргу, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до наступного.

Апеляційним судом, як і судом першої інстанції було встановлено, що правопорушення, яке вчинив ОСОБА_4 полягало у переміщенні через митний кордон України - ,,зелений коридор не задекларованих митному органу коштів, які перевищують 10 000 євро, що підлягає обовязковому декларуванню.

За вказаних вище даних висновок суду першої інстанції про вчинення ОСОБА_4 правопорушення, передбаченого ст. 471 МК України є правильним.

Також апеляційний суд вважає за можливе, погодитись з рішенням суду першої інстанції, в частині визначення ОСОБА_4 стягнення у вигляді штрафу у розмірі 1700 гривень, а також не застосування до останньої стягнення у вигляді конфіскації вилученої валюти, оскільки, шкода, яку громадянин України ОСОБА_4 потенційно міг завдати державі, була незначною: він не ухилявся від сплати мита та інших зборів і не завдав державі іншої шкоди, якби він ввіз гроші не задекларувавши їх, органи влади лише не отримали б інформацію про те, що ці кошти опинилися на території держави. Таким чином, метою конфіскації було не відшкодування майнової шкоди, завданої державі, оскільки вона не зазнала ніяких збитків внаслідок невнесення заявником відомостей до митної декларації.

Окрім цього, судом встановлено, що ОСОБА_4 та його дружина хворіють і знаходяться у важкому стані. Готівка, яку ввозив ОСОБА_4 являється його заробітною платою, він, пенсіонер, у важкому стані був змушений працювати задля того щоб оплатити своє з дружиною лікування.

З огляду на наведене, застосування конфіскації, предметів порушення митних правил, в даному випадку є порушенням положень ст. 1 Протоколу № 1 до Конвенції «Про захист прав і основних свобод людини», тобто є не пропорційним, оскільки покладає на громадянина України ОСОБА_4 «індивідуальний надмірний тягар».

На підставі статті ст. 33 КУпАП при накладенні стягнення враховується характер вчиненого правопорушення, особа правопорушника, ступінь вини, майновий стан, обставини, що помякшують і обтяжують відповідальність.

Обтяжуючих відповідальність особи обставин судом не встановлено.

Доводи, які зазначені в апеляційній скарзі, апеляційний суд вважає такими, що не впливають на правильність висновків суду першої інстанції та законність прийнятого ним рішення.

На підставі викладеного та керуючись ст. 294 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу представника Київської митниці ДФС ОСОБА_3 залишити без задоволення, а постанову судді Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 05 червня 2015 року щодо ОСОБА_4 - без зміни.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя