Справа № 359/5148/15-п Головуючий у І інстанції Вознюк С.М.
Провадження № 33/780/481/15 Доповідач у 2 інстанції Данілов
Категорія 429 16.07.2015
ПОСТАНОВА

Іменем України

16 липня 2015 року м. Київ

Суддя Апеляційного суду Київської області Данілов О.М., за участю:

представника митниці: ОСОБА_1;

особа, яка притягується до відповідальності: ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Державної фіксальної служби України Київської митниці ДФС на постанову Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 12 червня 2015 року, якою:

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, працюючого за контрактом в Руспубліці Лівія, лікарем терапевтом, проживаючого: Україна, Київська обл., м. Сквира, вул. 60-річчя Жовтня, буд. 33,

визнано винним у скоєнні правопорушення, передбаченого ст. 471 МК України, накладено штраф у розмірі сто неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1700 (одна тисяча сімсот) гривень 00 коп., вилучену валюту в розмірі 800 (вісімсот) євро повернуто ОСОБА_2, -

В С Т А Н О В И В:

18 травня 2015 року о 08 год. 30 хв. під час проходження митного контролю в зоні митного контролю залу «Приліт» терміналу «D» ДП МА «Бориспіль», громадянин України ОСОБА_2, який прибув до України з Республіки Лівія транзитом через Туреччину, м. Стамбул, літаком авіакомпанії «МАУ», рейсом №716, обрав канал, позначений символами зеленого кольору «зелений коридор», тим самим відповідно до ч. 5 ст. 266 МК України заявив про те, що переміщувані ним через митний коридор України товари не підлягають письмовому декларуванню, оподаткуванню митними платежами, не підпадають під встановлені законодавством заборони та обмеження щодо вивезення з митної території України та засвідчив про факти, які мають юридичне значення. Після перетину пасажиром «білої лінії», яка позначає закінчення зони спрощеного митного контролю «зелений коридор» пасажиру на підставі п. 4 ст. 366 та ст. 342 МК Укрїни було задано запитання щодо наявності у нього готівки, на що останній відповів, що має при собі 8000 доларів США та 3550 євро. Після цього громадянина України ОСОБА_2 було запрошено до службового приміщення залу «Приліт», де ним була видана готівка в розмірі 8200 доларів США та 3550 євро, які знаходились у кишені жилетки одягненої на пасажирі. Зазначена готівка переміщувалась без ознак приховування. Зі слів ОСОБА_2, зазначена готівка належить йому особисто і була виплачена йому заробітна плата за період роботи за контрактом в Лівії. Пасажир обрав проходження митного контролю через зону спрощеного митного контролю «зелений коридор», де передбачено наявність у громадян готівки у сумі, що не перевищує 10000 євро (чи еквівалент цієї суми в іншій валюті) З виявленої суми громадянину України ОСОБА_2, було пропущено 8200 доларів США та 2750 євро (еквівалент 9989 Євро, згідно курсу НБУ на 18.05.2015 року).

Пасажир обрав проходження митного контролю «зеленим коридором», де передбачено наявність у громадян готівки у сумі, що не перевищує 10 000 Євро (чи еквівалент цієї суми в іншій валюті).

На момент проходження митного контролю належним чином оформленої митної декларації на суму, що перевищує еквівалент 10 000 євро пасажир не надав, документів банку про зняття готівки не пред'являв, до моменту перетину ним «білої лінії» до інспектора митниці на стійку митної консультації не звертався.

Таким чином, своїми діями громадянин України ОСОБА_2 під час проходження митного контролю в залі «Приліт» терміналу «D» ДП МА «Бориспіль» порушив встановлений ст. 366 МК України порядок проходження митного контролю в зонах (коридорах) спрощеного митного контролю.

Зазначені дії, що полягають у переміщенні через митний кордон України, громадянином України ОСОБА_2, який формою проходження митного контролю обрав проходження через «зелений коридор», готівки в обсязі, що підлягає обов'язковому письмовому декларуванню відповідно до Постанови Правління НБУ № 148 від 27.05.2008 р., та мають ознаки порушення митних правил, передбаченого ст. 471 МК України.

Представник Київської митниці ДФС в апеляційній скарзі просить постанову щодо ОСОБА_2 скасувати в повному обсязі та постановити нову постанову, якою останнього визнати винним у вчиненні порушення митних правил за ст. 471 МК України та застосувати до нього стягнення у виді штрафу в сумі 1700 грн. та конфіскації затриманої по справі валюти у кількості 800 євро. В обґрунтування вимог апелянт зазначає, що постанова суду першої інстанції є незаконною, винесена без врахування дійсних обставин справи, норм чинного законодавства.

Заслухавши пояснення: представника митниці, яка підтримала апеляційну скаргу, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до наступного.

Апеляційним судом, як і судом першої інстанції було встановлено, що правопорушення, яке вчинив ОСОБА_2 полягало у переміщенні через митний кордон України - ,,зелений коридор не задекларованих митному органу коштів, які перевищують 10 000 євро, що підлягає обовязковому декларуванню.

За вказаних вище даних висновок суду першої інстанції про вчинення ОСОБА_2 правопорушення, передбаченого ст. 471 МК України є правильним.

Також апеляційний суд вважає за можливе, погодитись з рішенням суду першої інстанції, в частині визначення ОСОБА_2 стягнення у вигляді штрафу у розмірі 1700 гривень, а також не застосування до останньої стягнення у вигляді конфіскації вилученої валюти, оскільки, шкода, яку громадянин України ОСОБА_2 потенційно міг завдати державі, була незначною: він не ухилявся від сплати мита та інших зборів і не завдав державі іншої шкоди, якби він ввіз гроші не задекларувавши їх, органи влади лише не отримали б інформацію про те, що ці кошти опинилися на території держави. Таким чином, метою конфіскації було не відшкодування майнової шкоди, завданої державі, оскільки вона не зазнала ніяких збитків внаслідок невнесення заявником відомостей до митної декларації.

З огляду на наведене, застосування конфіскації, предметів порушення митних правил, в даному випадку є порушенням положень ст. 1 Протоколу № 1 до Конвенції «Про захист прав і основних свобод людини», тобто є не пропорційним, оскільки покладає на громадянина України ОСОБА_2 «індивідуальний надмірний тягар».

На підставі статті ст. 33 КУпАП при накладенні стягнення враховується характер вчиненого правопорушення, особа правопорушника, ступінь вини, майновий стан, обставини, що помякшують і обтяжують відповідальність.

Обтяжуючих відповідальність особи обставин судом не встановлено.

Доводи, які зазначені в апеляційній скарзі, апеляційний суд вважає такими, що не впливають на правильність висновків суду першої інстанції та законність прийнятого ним рішення.

На підставі викладеного та керуючись ст. 294 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Державної фіксальної служби України Київської митниці ДФС залишити без задоволення, а постанову судді Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 12 червня 2015 року щодо ОСОБА_2 - без зміни.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя