Справа № 466/3262/15-п Головуючий у 1 інстанції: Свірідова В.В.
Провадження № 33/783/353/15 Доповідач: Гончарук Л. Я.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 серпня 2015 року апеляційний суд Львівської області в складі судді Гончарук Л.Я., з участю ОСОБА_1, розглянувши у судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову судді Шевченківського районного суду м. Львова від 1 липня 2015 року, -

встановив:

цією постановою

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця м. Львова, українця, громадянина України, не одруженого, працюючого у ЛДАІ при президентові України спеціалістом І категорії, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Провадження по справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 1 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення закрито у зв'язку із закінченням на момент розгляду справи строків притягнення до адміністративної відповідальності.

В обґрунтування суддя зазначив, що вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП доведено зібраними по справі доказами, протоколом про адміністративне правопорушення №240619 від 11.02.2015 року, письмовими поясненнями, рапортом працівника міліції, поясненнями ОСОБА_2 та її представника, які долучені до справи.

На дану постанову судді ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу в якій просить оскаржувану постанову скасувати. В обґрунтування вказує, що його вина у скоєнні адміністративного правопорушення не доведена. Вказує, що ні в протоколі, ні в постанові судді не доведено і не встановлено, що він проживає зі ОСОБА_2 та членами її сім'ї, тобто є членом сім'ї, що виключає відповідальність за ст.. 173-2 КУпАП, оскільки членом сім'ї є особа, яка перебуває в шлюбі або проживає однією сім'єю.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 на підтримання апеляційної скарги, вивчивши матеріали адміністративної справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, суд вважає, що апеляційна скарга підлягає до задоволення з таких підстав.

Згідно зі ст. 245 КУпАП, завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне та об'єктивне з'ясування обставин кожної справи.

З постанови судді першої інстанції вбачається, що суддя прийшов до висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП, оскільки останній в лютому місяці 2015 року при спілкуванні із ОСОБА_2 та своєю дитиною ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, у невстановлений судом час та місці, вчиняв відносно них психологічне насильство через засоби мобільного зв'язку, що призводить до постійної нервової напруги, та відчуття страху, образ зі сторони ОСОБА_1, вчинивши такими діями насильство в сім'ї.

Проте з таким висновком погодитися не можна.

Так, диспозицією ч.1 ст. 173-2 КУпАП передбачено, що вчинення насильства в сім'ї, тобто умисне вчинення будь-яких дій фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування фізичного насильства, що не завдало фізичного болю і не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров'ю потерпілого, а так само невиконання захисного припису особою, стосовно якої він винесений, непроходження корекційної програми особою, яка вчинила насильство в сім'ї.

В протоколі про адміністративне правопорушення ЛВ № 240619 (а.с. 25) та в постанові районного суду від 1.07.2015 року (а.с. 51) не в повному обсязі викладені всі обставини, які б вказували на об'єктивну сторону правопорушення, передбаченого згаданою статтею.

Окрім цього, кваліфікуючою ознакою адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП, є вчинення насильства у сім'ї, а у відповідності до ст.3 Сімейного кодексу України, сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки; сім'я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення.

При цьому, ОСОБА_1 в суді апеляційної інстанції пояснив, що спільно не проживає із ОСОБА_2 та ОСОБА_3 з 2012 року, спільного господарства не ведуть, ніяких відносин не підтримують.

Враховуючи те, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2, ОСОБА_3 відповідно до ч. 2 ст. 3 Сімейного кодексу України, спільно не проживають, не пов'язані спільним побутом, у них відсутні взаємні права та обов'язки, тому приходжу до висновку, що у діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КпАП України, тобто вчинення насильства в сім'ї.

Таким чином, в порушення вимог ст.ст. 245, 247, 280 КУпАП, суд першої інстанції не з'ясував всі обставини справи та не надав належної оцінки наявним у справі доказам, що призвело до помилкового висновку місцевого суду.

За таких обставин постанова судді Шевченківського районного суду Львівської області підлягає скасуванню, а провадження у справі закриттю у зв'язку із відсутністю складу саме згаданого адміністративного правопорушення відповідно до п.1 ч.1 ст.247 КУпАП.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суд

постановив:

апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову судді Шевченківського районного суду Львівської області 1 липня 2015 року скасувати, а провадження по справі закрити у зв'язку з відсутністю у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КпАП України.

Постанова остаточна, оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Львівської області Л.Я.Гончарук