АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

«31» липня 2015 р. м. Чернівці

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Чернівецької області ОСОБА_1, за участю апелянта ОСОБА_2, його захисника ОСОБА_3, розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_2. на постанову Герцаївського районного суду Чернівецької області від 30 червня 2015 року, -

ВСТАНОВИВ:

Постановою Герцаївського районного суду Чернівецької області від 30 червня 2015 року

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, мешканця ІНФОРМАЦІЯ_2, непрацюючого,

притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді 30 годин громадських робіт.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в розмірі 36 грн.54 коп.

Як вбачається із постанови районного суду, ОСОБА_2 притягнутий до адміністративної відповідальності за те, що він 01 квітня 2015 року о 07 год.30 хв. за місцем свого проживання в ІНФОРМАЦІЯ_2 вчинив сварку зі своїм батьком ОСОБА_4 під час якої ображав його нецензурною лайкою, внаслідок чого завдав шкоди психічному здоровю ОСОБА_4

На вказану постанову ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, у якій просив скасувати постанову Герцаївського районного суду Чернівецької області від 30 червня 2015 року та закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо нього за ч.1 ст.173-2 КУпАП у звязку з грубим порушенням норм процесуального та невірним застосуванням норм матеріального права, що потягло за собою однобічне та неповне зясування усіх фактичних обставин справи.

Свої апеляційні доводи обґрунтовує тим, що конфлікт, який відбувся між ним та його батьком мав місце не 01 квітня 2015 року, а 28 чи 29 березня 2015року, тобто пройшов трьохмісячний строк накладення адміністративного стягнення.

Вказує, що під час конфлікту з батьком ніхто не висловлювався нецензурною лайкою, ініціатором конфлікту був його батько, а працівників міліції викликала його сестра, яка свідком сварки не була, більш того, цього ж дня він із батьком помирився і жодних претензій один до одного вони не мали.

Справа № 33/794/135/15 Головуючий в І інстанції:Єфтємій С.М.

Категорія: ч.1 ст.173-2 КУпАП Суддя: Потоцький В.П.

Також зазначає, що під час складання протоколу про адміністративне правопорушення він не був присутнім, у ньому не розписувався та копії протоколу не отримував.

Одночасно, в своїй апеляційній скарзі посилається нате, що своєї вини в суді першої інстанції він не визнав, вважає, що суд не зрозумів його, оскільки він нечітко розмовляє українською та російською мовами, оскільки його рідна мова румунська.

Крім того, на думку апелянта, в його діях відсутня обєктивна й субєктивна сторона складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП, оскільки у нього не було ніякого умислу на вчинення неправомірних дій по відношенню до його батька, в одному будинку з батьком він не проживає.

Перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали справи про адміністративне правопорушення, допитавши ОСОБА_2, який підтримав подану апеляційну скаргу та послався на доводи в ній зазначені, його захисника ОСОБА_3, заслухавши пояснення свідка ОСОБА_5, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційну скаргу ОСОБА_2 слід залишити без задоволення, при цьому постанову районного суду без змін, виходячи з наступних підстав.

За змістом ст. ст. 245, 252, 280, 283 КУпАП при розгляді справи про адміністративні правопорушення забезпечується всебічне, повне та обєктивне зясування обставин справи, підлягають для зясування питання про те, чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа в його вчинені, рішення приймається на підставі доказів долучених у суді і оцінених суддею за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному і обєктивному дослідженню всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Зазначені вимоги закону судом першої інстанції дотримані в повній мірі.

Відповідно до положень ч.7 ст.294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. При цьому, він не обмежений її доводами, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права, також апеляційний суд може дослідити нові докази, які не досліджувалися раніше, якщо визнає обґрунтованим ненадання їх до місцевого суду або необґрунтованим відхилення їх місцевим судом.

Згідно диспозиції ст.173-2 КУпАП вчинення насильства в сімї, тобто умисне вчинення будь-яких дій фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування фізичного насильства, що не завдало фізичного болю і не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоровю потерпілого.

Висновок районного суду про доведеність винності у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП, повністю знайшов своє підтвердження під час апеляційного перегляду справи і стверджується зібраними у справі доказами, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ЧВ №006879/185 від 06.04 2015 року, з якого вбачається, що ОСОБА_2 01.04.2015 року о 07 год.30 хв. знаходячись за місцем свого проживання влаштував сварку зі своїм батьком ОСОБА_4, висловлювався нецензурною лайкою чим завдав шкоди психічному здоровю останнього (.а.с.4), рапортом, з якого встановлено, що до чергової частини Герцаївського РВ УМВС України в Чернівецькій області надійшло повідомлення про те, що в міліцію зателефонувала ОСОБА_6 та повідомила, що її брат ОСОБА_2 побив батька ОСОБА_4 (а.с.6), протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 01.04.2015 року, згідно до якого, 01.04.2015 року ОСОБА_2 вчинив словесний конфлікт зі своїми батьками, в ході якого нецензурно виражався, кричав та погрожував розправою (а.с.7), заявою ОСОБА_6 та її поясненнями (а.с.8-9), поясненнями ОСОБА_4, з яких встановлено, що 01.04.2015 року біля 08 години ранку його син вчинив з ним словесний конфлікт, з приводу того, що він просив його допомогти. Під час конфлікту ОСОБА_2 нецензурно виражався, кричав, бив його ногами та ображав., після чого кудись поїхав. Ввечері передзвонила його дочка ОСОБА_6, якій він усе розказав та попросив зателефонувати в міліцію (а.с.10), письмовими поясненнями ОСОБА_2, з яких встановлено, що 01.0.2015 року біля 07 години 30 хвилин між ним та його батьком відбувся словесний конфлікт в ході якого він обізвав батька нецензурною лайкою (а.с.11).

Приведені докази спростовують посилання правопорушника ОСОБА_2 про те, що в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП.

З такими висновками погоджується і апеляційний суд, оскільки вказані обставини вказують на те, що дійсно своїми діями ОСОБА_2 вчинив насильство в сімї, тобто умисні дії психологічного характеру, які виразились у застосуванні образ, що не завдало фізичного болю і не спричинило тілесних ушкоджень щодо члена своєї сім'ї, тобто його батька, внаслідок чого була завдана шкода психічному здоровю потерпілого.

При цьому, слід зазначити, що завдання шкоди фізичному або психологічному здоровю потерпілого є необовязковим для кваліфікації.

Невизнання ОСОБА_2 своєї винуватості в апеляційній скарзі та в суді апеляційної інстанції апеляційний суд розцінює як спосіб уникнення від відповідальності за вчинене правопорушення, оскільки усі доводи апелянта суперечать зібраними та дослідженими по справі доказами.

Доводи ОСОБА_2 про те, що конфлікт мав місце 28 чи 29 березня 2015року не заслуговують на увагу, оскільки спростовуються вищенаведеними доказами, з яких встановлено, що саме 01 квітня 2015 року о 07 год.30 хв. ОСОБА_2 вчинив сварку із своїм батьком ОСОБА_4

Посилання апелянта на відсутність обєктивної сторони складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП, оскільки він з батьком в одному будинку не проживає, а проживає в іншому будинку, апеляційний суд вважає неспроможними, оскільки будь-яких доказів на їх підтвердження ОСОБА_7 не надав, більш того, із довідки Молницької сільської ради Герцаївського району Чернівецької області від 02.04.2015 року вбачається, що ОСОБА_2 постійно прописаний та проживає в ІНФОРМАЦІЯ_3 та його сімя складається з нижчезазначених осіб: батько- Винту Д.Д., мати ОСОБА_8, сестра - ОСОБА_4, племінник ОСОБА_4, племінниця ОСОБА_9

Крім того, із письмових пояснень ОСОБА_6, ОСОБА_4 та самого правопорушника - ОСОБА_2 встановлено, що ОСОБА_2 проживає за вказаною вище адресою разом із своїми батьками.

Доводи ОСОБА_2 про те, що під час складання протоколу про адміністративне правопорушення не був присутнім, у ньому не розписувався та копії протоколу не отримував, апеляційний суд до уваги не бере, оскільки вони спростовуються поясненнями свідка ОСОБА_5, який в судовому засіданні пояснив, що після отримання пояснень від ОСОБА_2 та на підставі наданих йому матеріалів з приводу подій, які мали місце 01.04.2015 року, ним був складений протокол про адміністративне правопорушення серії ЧВ №006879/185 від 06.04 2015 року із якого вбачається, що ОСОБА_2 підписався у всіх графах, де зазначено «підпис особи, що притягається до адміністративної відповідальності», та власноручно вказав, що другий примірник протоколу про адміністративне правопорушення отримав 06.04.2015 року, тобто в день складення протоколу щодо нього.

Усі інші доводи, на які посилається апелянт, не дають підстав для скасування чи зміни постанови районного суду.

Відповідно до ст.23 КУпАП адміністративне стягнення застосовується з метою виховання особи, яка вчинила правопорушення в дусі додержання законів України запобіганню вчинення нових правопорушень.

При розгляді справи, суд врахував характер скоєного правопорушення, особу правопорушника, ступінь його вини та майновий стан.

З огляду на наведене, апеляційний суд приходить до висновку, що стягнення накладене на ОСОБА_2 відповідає меті адміністративного стягнення та підстав для його скасування чи зміни немає.

Враховуючи усе вищенаведене, апеляційна скарга ОСОБА_2 не підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд Чернівецької області,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Постанову Герцаївського районного суду Чернівецької області щодо ОСОБА_2 за ч.1 ст.173-2 КУпАП залишити без змін.

Постанова апеляційного суду є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя апеляційного суду

Чернівецької області ОСОБА_1