Справа №: 452/5/15-п
П О С Т А Н О В А

Іменем України

03 лютого 2015 року м.Самбір

суддя Самбірського міськрайонного суду Львівської області Казан І.С., розглянувши матеріали, які надійшли від начальника ВДАІ з обслуговування міста Самбір і Самбірського району ГУМВС України у Львівській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, непрацюючого, розлученого, українця, громадянина України, проживаючого в ІНФОРМАЦІЯ_2, -

- за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 12.12.2014 року о 01.30 годині на хуторі Рудня Самбірського району Львівської області керував транспортним засобом марки Сітроен Берлінго із реєстраційним номером ВС3592СО у стані алкогольного спяніння, чим порушив вимоги п. 2.9а Правил дорожнього руху України, що передбачено ч. 1 ст. 130 КУпАП.

У суді ОСОБА_1 винним себе не визнав та ствердив, що автомашиною в час зупинки її працівниками ДАІ не керував, а лише знаходився у ній за кермом; що транспортним засобом перед тим керував його товариш ОСОБА_2, котрий у той момент відійшов у туалет; що при цьому були присутні ще двоє очевидців цієї події, які можуть підтвердити не керування машиною, а її стоянку; також у суді не заперечив, що він фактично перебував у стані спяніння, оскільки вживав одну пляшку пива увечері день напередодні та знаходився у власній автомашині з товаришами, - вони всі проводили час на власний розсуд.

Під час розгляду 22.01.2015 року протоколу про адміністративний проступок разом із матеріалами, які надійшли від ВДАІ Самбірського МВ вислуховуючи пояснення ОСОБА_1 та на даний час дослідивши ці ж матеріали та представлені додаткові документи учасниками дорожнього руху в сукупності з їх поясненнями, аналізуючи показання правопорушника, його представника ОСОБА_3, особи, що складала протокол інспектора ДАІ ОСОБА_4, чотирьох свідків очевидців події та обставин складання протоколу про адміністративне правопорушення, приходжу до висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного проступку, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки він своїми діями вчинив керування транспортним засобом особою в стані алкогольного спяніння; кваліфікація дій за вказаною нормою Закону є вірною і правопорушник повинен за це понести відповідальність у встановленому порядку.

На підтвердження встановлених у суді обставин винність особи вбачається із допитаного безпосередньо в судовому засіданні ОСОБА_1, який свою винність у скоєнні правопорушення хоча не визнав, але підтвердив факт перебування в стані спяніння; з пояснень опитаного судом інспектора ВДАІ ОСОБА_4 та свідка ОСОБА_5, які однаково підтвердили факт керування правопорушником автомашиною, що особа саме керувала транспортним засобом, а не просто сиділа за кермом машини, котра здійснила перед тим зупинку.

Крім наведеного винність у вчиненому правопорушенні ОСОБА_1 стверджується виходячи із наступних підстав:

Ч. 1 ст. 130 КУпАП регламентовано, - керування транспортним засобом в стані алкогольного спяніння, а також відмова особи від проходження огляду на стан алкогольного спяніння, - у діях ОСОБА_1 не вбачається кваліфікуючої ознаки як відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (п. 2.5 ПДР України), - про що наголосив представник правопорушника ОСОБА_3 і воно не знайшло свого підтвердження під час розгляду адміністративних матеріалів у суді, а лише керування особою транспортним засобом у стані спяніння, тобто порушення вимоги п. 2.9а Правил дорожнього руху України.

Згідно до п. 2.5 Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001р. №1306 водій повинен на вимогу працівника міліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп'яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин. У відповідності до п. 2.9 водієві забороняється: а) керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп'яніння або перебувати під впливом наркотичних чи токсичних речовин;

Отже, з обєктивної сторони зазначеного правопорушення, яке інкримінується ОСОБА_1, є керування водієм транспортним засобом, тобто активні дії по відношенню до автомашини, а не сидіння за її кермом у час, коли транспортний засіб зупинено; субєктивна сторона правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП передбачає навмисну форму провини.

Відповідно до ст. 266 КУпАП визначено порядок проходження медичного огляду особами. Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним. Наведене не заслуговує на увагу у покликанні представника правопорушника ОСОБА_3, котрий надавав правову допомогу особі, на те, що було порушено працівником ДАІ цю процедуру проходження огляду на стан спяніння і висновок лікаря медичної установи не може бути взятим до уваги, оскільки зазначену норму Закону слід тлумачити та розуміти вцілому, а не брати в контексті тих подій, що інкримінуються особі ОСОБА_1, що спершу слід було це здійснити в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до п. п. 1.6 Інструкції про виявлення у водіїв транспортного засобу ознак алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерством охорони здоровя України від 09.09.2009 року №400/666 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України від 06.10.2009 року за №931/16947 Огляд проводиться уповноваженою особою Державтоінспекції МВС на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом. У разі відмови (п. п. 1.7) водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп'яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного уповноваженою особою Державтоінспекції МВС, огляд на стан сп'яніння проводиться в найближчому закладі охорони здоров'я, якому надано право на проведення такого огляду відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Однакове є регламентованим у постанові Кабінету Міністрів України №1103 від 17.12.2008 року Про затвердження Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, якою затверджено Порядок направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, де указано, що водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється уповноваженою особою Державтоінспекції для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоровя. Огляд може також проводитися в спеціально обладнаних пересувних пунктах (автомобілях), що належать закладам охорони здоров'я і відповідають установленим МОЗ вимогам. Уповноважена особа Державтоінспекції забезпечує проведення огляду водія транспортного засобу в закладі охорони здоров'я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення відповідних підстав. У разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров'я уповноважена особа Державтоінспекції в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп'яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Ураховуючи наведені норми законних актів та пояснення особи, що складала протокол про адміністративне правопорушення, показання порушника ОСОБА_1, свідків, приходжу до переконання, що посадовою особою вірно зазначено кваліфікуючу ознаку, а саме п. 2.9а ПДР України, відтак в діях ОСОБА_1 міститься склад адміністративного проступку, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та він повинен за це нести відповідальність.

Разом з тим при розгляді справи про адміністративне правопорушення та прийнятті судового рішення береться до уваги наступне:

Як установлено у суді півтора року тому ОСОБА_1 притягувався до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП та на нього було накладено стягнення у вигляді штрафу; обставини справи були значно подібними і особа не усвідомила протиправності своїх дій, заперечивши свою причетність до скоєного.

На сьогодні заявив клопотання про виклик трьох свідків для підтвердження своєї невинуватості, зокрема ОСОБА_2, ОСОБА_6, ОСОБА_7, із котрими як визначилось перебуває у товариських відносинах та, які при розгляді справи в суді про притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП давали непослідовні пояснення, із суттєвими розбіжностями та неточностями щодо часу, місця зупинки транспорту працівниками ДАІ, а також того, хто саме перебував за кермом транспортного засобу.

На противагу цьому чітко та однозначно дав суду показання допитаний свідок ОСОБА_5 про керування правопорушником ОСОБА_1 власною автомашиною на час зупинки її працівниками ДАІ.

Згідно ч. 1 ст. 252 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Тому, із урахуванням наведеного, характеру вчиненого правопорушення, того, що воно є суспільно небезпечним і разом з тим не спричинило суттєвої шкоди суспільним та державним інтересам, не порушило права і свободи громадян, негативних наслідків не настало; беручи до уваги особу правопорушника, який раніше притягувався до адміністративної відповідальності, заперечення винного, що розцінюється як спосіб захисту особою, беручи до уваги все вище викладене, приходжу до переконання в необхідності накладення адміністративного стягнення на особу на мінімальний строк позбавлення права керувати транспортними засобами, - як указано в санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Керуючись ст. ст. 283, 284 КУпАП,

п о с т а н о в и в:

Визнати винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Накласти стягнення на ОСОБА_1 адміністративне стягнення позбавлення права керування транспортними засобами на строк один рік.

Постанова може бути оскаржена до апеляційного суду Львівської області через місцевий суд протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя підпис ОСОБА_8

Згідно з оригіналом

Суддя Самбірського

міськрайонного суду ОСОБА_8