Справа №: 486/1974/14-п Провадження № 3/486/1/2015
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 липня 2015 року Южноукраїнський міський суд Миколаївської області

у складі: головуючого- судді - Волкової О. І.

при секретарі - Коршак О.В.

захисника - ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративний матеріал, який надійшов від Южноукраїнського МВ УМВС України в Миколаївській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженку ІНФОРМАЦІЯ_2, не працюючу, мешкаючу за адресою: вул. Робоча,1 с.Панкратове Арбузинського району, зареєстрована за адресою ІНФОРМАЦІЯ_3,

за ч.2 ст. 184 КУпАП

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення від 15.10.2014 року серії МИ №017634 ОСОБА_2 вчинила адміністративне правопорушення за ч. 2 ст. 184 КУпАП та обвинувачується в тому, що вона на початку весни та в травні 2014 року усунулась від влаштування своєї неповнолітньої доньки ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_4 до навчального закладу не приділяє їй ніякої уваги та взагалі майже постійно перебуває окремо від дитини, не приділяє увагу по її вихованню не цікавиться її здоровям та умовами життя, чим порушила ч. 2 ст. 184 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_2 вину у вчиненому не визнала та суду пояснила, що вона є матірю-одиначкою ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_5, яка є ученицею школи №1 м. Южноукраїнська. За станом свого здоров'я вона не може в повній мірі здійснювати контроль за своєю донькою, яка не відвідує школу. Пішла до першого класу її донька до школи №4 м. Южноукраїнська в якій навчалась до 5 класу. Згодом вона перевела доньку до сільської Панкратовської школи Арбузинського району Миколаївської області за місцем мешкання її співмешканця, де донька навчалась дуже короткий час. Школу №1 де навчається зараз її донька вона не відвідувала, ходила до школи та цікавилась її донькою її рідна сестра ОСОБА_4 В судовому засіданні ОСОБА_2 нечітко відповідала на запитання, не в повній мірі усвідомлює свої батьківські обов'язки перед донькою, але не заперечувала факт того, що вона не має можливості в повній мірі контролювати доньку, так як вона її не слухається. В судовому засіданні 04 червня 2015 року ОСОБА_2 категорично відмовлялась їхати на експертизу. На неодноразові виклики суду ОСОБА_2 не з'являється і не здатна в повній мірі усвідомлювати наслідки своєї неявки. 27 липня 2015 року ОСОБА_2 в судове засідання не з'явилась, тому суд завершив розгляд без її участі за наявності її захисника в судовому засіданні.

В судовому засіданні допитана свідок ОСОБА_4 суду пояснила, що вона є рідною сестрою ОСОБА_2 Так як її сестра хворіє тому вона змушена займатись вихованням її доньки ОСОБА_3, яка є ученицею школи №1 м. Южноукраїнська, яка часто її прогулює. Підтвердила факт того, що адміністрація школи неодноразово викликала її сестру до школи, але вона до школи не ходила.

Судом допитувалась неповнолітня ОСОБА_3 яка суду пояснила, що вона виховується матірю, тіткою, бабою та дідом так як не має батька. З Панкратовської сільської школи до школи №1 м. Южноукраїнська її перевела тітка. Не заперечувала факт того, що вона не відвідує школу, пояснювала це тим, що вона хворіє. ОСОБА_5 ОСОБА_3 не могла суду пояснити скільки учнів навчається у її класі та не могла назвати жодного прізвища однокласників. Виправдовує своє невідвідування школи тим, що вона відвідує свою матір у с. Панкратове Арбузинського району Миколаївської області. Посилається на слабку пам'ять. Не заперечувала факт того, що до школи її водили тітка та дідусь, незважаючи на це вона до школи не йшла. Розповідала, що навчаючись у школі №4 над нею глумились діти, тому в неї не було бажання до неї ходити. Підтвердила факт того, що адміністрація школи та вчителі №1 приходили до них додому та з'ясовували у дорослих чому вона не відвідує школу. ОСОБА_5 пояснювала суду, що на даний час вона змінилась, усвідомлює, що треба ходити до школи та навчатися. Також вона повідомила, що її мати хворіє але інколи вживає спиртні напої.

Допитаний судом свідок ОСОБА_6 класний керівник суду пояснила, що ОСОБА_3 навчається в її класі з 06 листопада 2014 року, але відвідала школу лише 5 днів. При відвідуванні учениці вдома матері вдома не було, тому вона спілкувалась з її тіткою, яка кожного разу запевняла її що наступного дня ОСОБА_3 прийде до школи. Також вона про те, що ОСОБА_3 не відвідує школу мала декілька разів бесіду в телефонному режимі з її дідом та бабою, які згодом перестали відповідати на її дзвінки. Крім того пояснила, що нею складались службові записки на адміністрацію школи по даним фактам. В судовому засіданні 27 липня 2015 року суду повідомила, що нічого не змінилося в поведінці ОСОБА_3, вона продовжує не ходити до школи. Повідомила, що ОСОБА_3 має атестацію 1-2 балли. Також вона повідомила, що нею неодноразово складались службові записки із-за неналежної поведінки ОСОБА_3, яка проявляється в тому, що вона не приходе до школи, а якщо і приходе то втікає з уроків. Щодо поведінки ОСОБА_2 стверджувала, що вона не зовсім усвідомлює значення своїх дій.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_7 директор школи №1 м. Южноукраїнська суду повідомив, що 09 вересня 2014 року ОСОБА_3 разом із своєю тіткою ОСОБА_4 звернулись до нього з приводу влаштування її до школи в звязку з вибуттям з Панкратовської сільської школи Арбузинського району Миколаївської області на що він погодився, і надав довідку. Але збіг тривалий час і особова справа ОСОБА_3 до школи не надійшла та і сама ОСОБА_3 до школи не з'являлася, що змусило його проінформувати соціальні служби міста та начальника Южноукраїнського МВ УМВС України в Миколаївській областіза даним фактом. Свідок висловив своє обурення тим, що державні установи спрямували його подання до суду та просять притягнути до відповідальності матір учениці, але його метою було не притягнення її до відповідальності, а він звертався до вищезазначених установ для того, щоб допомогли вирішити проблему та намагався через них змотивувати, щоб ОСОБА_3 відвідувала школу. Щодо поведінки ОСОБА_2 стверджував, що вона не зовсім усвідомлює значення своїх дій.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_8 оперуповноважений СКМО Южноукраїнського МВ УМВС України у Миколаївській області, суду пояснив, що ним було складено протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 за поданням Служби у справах дітей, яке було спрямоване на імя начальника міліції, яке йому передав його безпосередній керівник. Після отримання подання він знайшов матір ОСОБА_3, яка на той час проживала у ІНФОРМАЦІЯ_6 і привіз її до м. Южноукраїнська де склав протокол відносно неї за невиконання батьківських обовязків. Поведінка ОСОБА_2 не викликала у нього ніяких сумнівів щодо її адекватності. На його зауваження щодо невиконання нею батьківських обовязків заперечувала та стверджувала, що вона є гарною матірю. Також пояснив, що згідно наказу він складає протокол та направляє його до суду, оскільки в такій ситуації в усній формі він нічого зробити не може. Також повідомив що він опитував ОСОБА_2 03 червня 2015 року щодо вчинення нею адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 184 КУпАП, але протокол він не складав. Свідок суду пояснив, що він виконував свою роботу і не замислювався над тим, що суд виніс рішення щодо проведення експертизи ОСОБА_2 щодо її дієздатності. Не зміг свідок суду пояснити, що змусило його повторно відбирати пояснення у особи відносно якої ним же складено протокол та відносно якої судом була призначена експертиза щодо її дієздатності. Заперечував факт того, що він впливав на ОСОБА_2 з приводу того, щоб вона відмовилась їхати на експертизу. На його думку нічого спільного немає між тим, що напередодні призначеної до розгляду справи він у ОСОБА_2 відбирав пояснення 03 червня 2015 року. Також заперечував свою причетність до складання протоколу про адміністративне правопорушення оскільки він був складений іншою особою, а відібрані ним у неї пояснення нічого спільного з протоколом не мають.

Допитаний в судовому засіданні директор центру соціальних служб сімї та молоді Южноукраїнської міської ради Миколаївської області ОСОБА_9 суду пояснила, що до центру було надіслано подання директора школи №1 ОСОБА_7 щодо невідвідування ОСОБА_3 школи. Після цього вони декілька раз відвідували сімю ОСОБА_3, яка перебуває у них на обліку з 2012 року, в звязку з складними життєвими обставинами, оскільки їх бабуся є інвалідом та окрім цього з питанням допомоги у працевлаштуванні ОСОБА_4 Щодо невиконання батьківських обовязків ОСОБА_2 в кінці жовтня 2014 року поставили її на облік. Але ОСОБА_2 не проживала за зазначеною адресою, а проживала у ІНФОРМАЦІЯ_6, тому працівники центру та вона особисто не могли її відвідувати у с. Панкратове так як воно підпорядковується смт. Арбузинка і тому їх відвідували фахівці Арбузинського центру. Вона особисто запрошувала матір ОСОБА_10 і саму ОСОБА_3, але на бесіду приходила лише її тітка. а матір не являлась. Пояснила, що сім'ї ОСОБА_2 було запропоновано соціальний супровід, нащо ОСОБА_2 категорично відмовилась, оскільки ні в чому не потребує. Вони ініціювали 24.10.2014 року питання на розгляд комісії з питань захисту прав дітей при виконавчому комітету Южноукраїнської міської ради Миколаївської області щодо неналежного виконання обовязків ОСОБА_2 по вихованню доньки ОСОБА_3, але зазначена комісія розглядає питання один раз на місяць і тому на даний час ще не розглянуто це питання. Також повідомила, що ОСОБА_3 перебуває на обліку у служби у справах дітей з 15.10.2014 року. Не змогла пояснити суду чому нею не прийняті інші заходи щодо допомоги цій сімї. Також пояснила, що повноваження центру - це супроводження сімї, яка проживає на території м. Южноукраїнська, а сімя ОСОБА_2 не проживала на території міста, а в с. Панкратове Арбузинського району. Свідок не вбачає винуватості в діях соціальних служб міста та виправдовує ОСОБА_2 тим, що вона годує та одягає дитину. Свідок не звертає увагу на те, що дитина майже протягом двох років практично не відвідує школу.

Свідок ОСОБА_11 заступник начальника Служби у справах дітей Южноукраїнської міської ради Миколаївської області суду пояснила, що після одержання подання вони відвідували сімю про що свідчать акти обстеження умов проживання дитини від 15.10.2014, 05.11.2014, 22.12.2014, 30.12.2014 року. При складанні актів ОСОБА_2 була присутня лише 2 рази. Після складання акту умов проживання дитини від 05.11.2014 року ОСОБА_3 06.11.2014 року приступила до навчання у школі. Також суду повідомила, що сімю ОСОБА_3 вона відвідувала систематично але без документування.

Свідок ОСОБА_12 начальник управління освіти Южноукраїнської міської ради Миколаївської області суду повідомив, що директором школи №1 м. Южноукраїнська було винесено подання на соціальні служби міста з приводу того, що учениця ОСОБА_3 не приступила до навчання. Після повідомлення директора школи дівчина відвідувала школу 5 днів, а згодом знову зникла. Пояснив, що до комісії з питань захисту прав дітей при виконавчому комітету Южноукраїнської міської ради Миколаївської області він не входить, а входить його заступник ОСОБА_13 Також свідок суду пояснив, що йому невідомо про те, що матір ОСОБА_2 хворіє та дивно себе поводе. Також йому не відомо про те, що вона вживає алкогольні напої. Про факт того, що ОСОБА_3 не відвідує школу йому стало відомо від його заступника. Свідок запевнив суд в тім, що дана ситуація буде взята під контроль та учениця ОСОБА_3 буде відвідувати школу.

Допитаний судом свідок ОСОБА_14 суду пояснив, що ОСОБА_2 є його донькою, яка хворіє має поганий зір, навчалась у школі з обмеженими здібностями на даний час вона проживає зі своїм співмешканцем в с. Панкратове Арбузинського району де ведуть асоціальний спосіб життя, оскільки вживають алкогольні напої, через що його неодноразово викликали до Арбузинської міліції. Він особисто проводив онуку до школи, але вона до неї не йшла. Також повідомив факт того, що коли ОСОБА_3 перебувала на лікуванні в лікарні то вона її залишала. Свідок пояснив, що його донька ОСОБА_2 не має авторитету та не може вплинути на поведінку онуки так як вона сама має вади та не завжди себе правильно поводить. Він вважає, що ні він, ні його дружина, ні матір ОСОБА_10 не здатні з нею справиться так як вона їх не слухає.

Свідок ОСОБА_15 дільничний лікар СМСЧ №2 м. Южноукраїнська суду пояснила, що ОСОБА_2 зверталась до неї у вересні 2005 року з діагнозом «гострий пілонефрит», пролікувалась, а в червні 2006 року вона була викликана для профілактики і більше до неї вона не зверталась. З огляду медичної картки повідомила, що ОСОБА_2 має хворобу очей, та загострення пілонефриту. Згідно записів психіатра вона направлялась на огляд до психіатричної лікарні та перебувала на обліку. Більше повідомити нічого не може.

Свідок ОСОБА_16 директор школи №4 м. Южноукраїнська суду повідомила, що ОСОБА_3 навчалась у школі №4 у період з 1 по 5 клас до 06 травня 2014 року за друге півріччя вона не була атестована, оскільки вона не відвідувала школу з лютого 2014 року, так як була покладена до інфекційної лікарні звідки вона також втікала, а після чого перейшла до іншої школи. Щодо поведінки ОСОБА_2 стверджувала, що вона не зовсім усвідомлює значення своїх дій.

В судове засідання 27 липня 2015 року особа, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 повторно не з'явилася після повернення експертною установою матеріалів в зв'язку з неявкою її на експертизу. В судове засідання з'явилась її захисник ОСОБА_1, яка просила суд, закрити провадження відносно підзахисної ОСОБА_2 на підставі ст. 38 КУпАП зі спливом строку притягнення до адміністративної відповідальності. Також просила суд звернути увагу на те, що ОСОБА_2 не з'являлась до медичного закладу для проведення експертизи та не з'являється до суду так як не усвідомлює в повній мірі наслідки в силу її вад.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_2 перебувала на обліку у лікаря психіатра з 1995 року. (а.с. 86).

Ухвалою Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 17.01.2015 року провадження по справі про адміністративне правопорушення за ч. 2 ст. 184 КУпАП відносно ОСОБА_2 зупинено для проведення комплексної амбулаторної судової психологічно - психіатричної експертизи.

06 травня 2015 року матеріали для проведення комплексної амбулаторної судової психологічно - психіатричної експертизи ОСОБА_2 повернуто до Южноукраїнського міського суду Миколаївської області в звязку з тим, що громадянка ОСОБА_2 не прибула для проведення експертизи.

Судом завершено розгляд справи без участі особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_2, яка на неодноразові виклики не зявляється до суду.

15.10.2014 року оперуповноваженим СКМД Южноукраїнського МВ УМВС України у Миколаївській області ОСОБА_8, складено протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 за ч.2 ст. 184 КУпАП, так як остання ухиляється від виконання батьківських обовязків по вихованню малолітньої дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4 (а.с.1)

У судовому засіданні встановлено, що 25.05.2015 року директор школи №1 повторно звернувся з поданням до директора центру соціальних служб для сімї, дітей та молоді, начальника Южноукраїнського МВ УМВС України в Миколаївській області, начальника служби у справах дітей про не відвідування ОСОБА_3 школи.

Також встановлено, що до Южноукраїнського міського суду Миколаївської області було направлено адміністративний матеріал відносно ОСОБА_2 за вчинення адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 184 КУпАП від 03.06.2015 року за наслідками якого постановою Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 06.07.2015 року ОСОБА_2 притягнута до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 184 КУпАП.

Судом встанолено, що ОСОБА_2 не в повній мірі усвідомлює значення своїх дій щодо невиконання батьківських обов'язків стосовно своєї неповнолітньої доньки, яка не відвідує школу, на яку вона фактично не може вплинути, що негативно впливає на її доньку ОСОБА_3, яка фактично не відвідує школу з 2014 року.

В судовому засіданні встановлено, що сім'я ОСОБА_2 перебуває на обліку в соціальних службах міста, які фактично не виконують свої функції якими їх наділила держава. Посадові особи даних відомств фактично займаються формальним документуванням, а проблема фактично не вирішується роками. Всі їх дії обмежуються спрямуванням їх відомством подань до правоохороних органів для накладення адміністративного стягнення. В такий спосіб вони збільшують кількісний показник по адміністративним протоколам працівникам міліції, які за це одержують чергові звання і премії. При цьому вищезгадані посадові особи залишають за межами той факт, що мати дівчинки неадекватно спримає обов'язки матері за Сімейним кодексом України та напевно й не здатна сприйняти ці обов'язки в силу своїх вад. Адміністрація школи неодноразово ініціює питання про допомогу, але дані служби обмежуються адміністративним стягненням. Соціальні служби фактично бездіють. Протягом двох-трьох років не захищають права дитини, яка не усвідомлює своїх дій в силу свого віку та практично позбавлена батківської опіки.

Працівники міліції на підставі подань соціальних служб міста без належних на те правових підстав за наявності вже відомої їм інформації продовжують в незкаконний спосіб оформляти адміністративні матеріали на особу по якій суд своїм рішенням поставив питання щодо її дієздатності.

При оформленні протоколу ОСОБА_2 визнає себе винною такі факти встановлені в судовому засіданні дають підстави суду ініціювати службову перевірку щодо працівників міліції, а саме ОСОБА_8, який фактично їх оформлює без здорового глузду, що підтверджується тим, що йому достовірно відомо про призначення ОСОБА_2 експертизи щодо її дієздатності. Таким чином суд вбачає в діях ОСОБА_8 зловживання так як саме ним породжено даний адміністративний матеріал.

Також суд вважає за доцільним поставити питання перед службою у справах дітей Южноукраїнської міської ради Миколаївської області щодо надання висновку з приводу дій ОСОБА_2, яка є матір'ю дитини, яка не відвідує школу. Якщо мати в повній мірі усвідомлює значення своїх дій, то - їм слід поставити питання щодо позбавлення її батьківських прав, а якщо ні - то діяти у визначений законом спосіб.

Робота всіх соціальних служб та СКМО Южноукраїнського МВ УМВС України у Миколаївській області полягає в тому, щоб ОСОБА_3 ходила до школи і навчалася та мала опіку, а не полягає в кількості складених відносно її матері протоколів про адміністративне правопорушення, та спрямованих подань, які вказують на формальне ставлення до своїх функціональних обов'язків всіх вищезгаданих посадових осіб.

Відповідно до ч. 1 ст. 38 КпАП України, адміністративне стягнення може бути накладене на правопорушника, не пізніше як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через три місяці з дня його виявлення. Отже, строк накладення на ОСОБА_2 адміністративного стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 184 КУпАП сплив, тому на неї не може бути накладене адміністративне стягнення, а адміністративна справа підлягає закриттю, на підставі п. 7 ст. 247 КУпАП.

Керуючись ст.ст. 38, 247 п. 7,283,284 КУпАП, суд

П О С Т А Н О В И В :

Провадження по адміністративній справі відносно ОСОБА_2 за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 184 КУпАП закрити, у звязку з закінченням на момент розгляду справи строків накладення адміністративного стягнення, передбачених ч. 1 ст. 38 КпАП України.

Постанова може бути оскаржена або на неї може бути внесено протест прокурора до Апеляційного суду Миколаївської області через Южноукраїнський міський суд Миколаївської області, протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя Южноукраїнського міського суду ОСОБА_17