АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 551/528/15-п Номер провадження 33/786/144/15Головуючий у 1-й інстанції Рябченко В. В. Доповідач ап. інст. Ландар О. В.
Категорія ст.124 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 серпня 2015 року м. Полтава

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Полтавської області Ландар О.В., за участю захисника ОСОБА_2, учасників авто пригоди водіїв ОСОБА_3 та ОСОБА_4, розглянувши справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на постанову судді Шишацького районного суду Полтавської області від 16 липня 2015 року,-

В С Т А Н О В И В :

Цією постановою

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця та жителя АДРЕСА_1, українця, працюючого електриком у відділі освіти, молоді та спорту Шишацької РДА,,-

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та піддано адміністративному стягненню у вигляді штрафу у розмірі 340 грн.

За змістом постанови суду ОСОБА_3 визнано винуватим у тому, що він, 21 травня 2015р. о 08 год. 20хв., керуючи службовим автомобілем ВАЗ 21074 д.н.з. НОМЕР_1, та рухаючись у м. Полтаві по вулиці Фрунзе від вул. Шевченка, при виконанні маневру повороту ліворуч на вулицю Чапаєва, в порушення вимог пунктів 10.1, 16.6 ПДР України не впевнився в безпеці свого маневру, не пропустив зустрічний автомобіль Mitsubishi Lancer, д.н.з. НОМЕР_2, під керуванням водія ОСОБА_4, і скоїв з ним зіткнення, внаслідок чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 просить скасувати постанову судді місцевого суду як незаконну та необґрунтовану. Доводить, що свідки ДТП (пасажири автомобілю ВАЗ) не були занесені до протоколу як свідки, а інші очевидці ДТП, що знаходились у момент зіткнення поза транспортними засобами - ОСОБА_5 та ОСОБА_6 не бачили кольору світлофора на перехресті, коли його перетинали причетні до ДТП автомобілі.

Свої ж дії вважає правомірними посилаючись на п.16.8 ПДР України, згідно якого водій, який виїхав на перехрещення проїзних частин згідно із сигналом світлофора, що дозволяє рух, повинен виїхати у наміченому напрямку незалежно від сигналів світлофора на виїзді.

Заслухавши пояснення ОСОБА_3 та його захисника ОСОБА_2 на підтримання доводів поданої апеляції, заперечення проти апеляції ОСОБА_4, перевіривши справу у межах апеляції, вважаю, що вона не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ст.252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Як вбачається із матеріалів справи суддя місцевого суду повно, всебічно та об'єктивно з'ясував обставини події, допитав усіх можливих свідків автоаварії, зокрема, пасажирів автомобіля ВАЗ, та інших осіб, ретельно перевірив, та із дотриманням положень ст.252 КУпАП належно оцінив письмові докази та ухвалив законне і обґрунтоване рішення.

Зокрема, свій висновок про доведеність винуватості ОСОБА_3 у порушенні правил безпеки дорожнього руху суд зробив на підставі доказів, які він безпосередньо дослідив за участю апелянта і його захисника.

Як видно із наявних у справі схеми місця ДТП, правильність записів у якій ніким не ставиться під сумнів, та протоколу про адміністративне правопорушення, автоаварія сталася в час пік на одній із головних вулиць м.Полтави - вул.Фрунзе, що має по три смуги руху у кожному напрямку. При цьому водій ОСОБА_3 на автомобілі ВАЗ виконував поворот ліворуч, а водій ОСОБА_4 на автомобілі Mitsubishi Lancer рухався у зустрічному напрямку прямо, що також ніким не оспорюється.

За поясненнями водія ОСОБА_4, які він підтвердив та аргументував в апеляційній інстанції, 21 липня 2015 року в ранковий час він з пасажирами повертався з лікарні і виїхавши з вулиці Володарського почав рухатися по вул.Фрунзе у крайній правій смузі у напрямку центру зі швидкістю 40- 45 км/год. Була саме така невелика швидкість, адже відстань від повороту до наступного регульованого перехрестя, де, власне, трапилася аварія, становить кілька десятків метрів, а тому навіть при бажанні набрати велику швидкість, як про це нині доводить ОСОБА_3, він об'єктивно не міг. На регульованому перехресті горіло зелене світло і він продовжив рух прямо. Несподівано з'явився червоний автомобіль ВАЗ та боком перекрив його смугу, внаслідок чого передньою частиною свого авто він зіткнувся з лівою передньою боковою частиною указаного авто.

Про те, що автомобіль ВАЗ- 21074 виконуючи поворот наліво та перетинаючи при цьому три зустрічні смуги руху, не пропустив автомобіль Міцубіші, який рухався у зустрічному напрямку, підтвердили в суді свідки ОСОБА_7 та ОСОБА_8

Допитаний в судовому засіданні працівник ДАІ інспектор ОСОБА_9 пояснив, що прибувши на місце події та виходячи із механізму ДТП він встановив, що саме водій автомобіля ВАЗ ОСОБА_3 при проїзді регульованого перехрестя, повертаючи ліворуч грубо порушив вимоги ПДР, які зобов'язують його дати дорогу транспортним засобам, що рухаються у зустрічному напрямку прямо. Він пропонував надати пояснення і іншим особам, які були на місці події, але бажаючих не виявилося.

Вбачається, що у власноручному поясненні, написаному відразу після події, ОСОБА_3 повідомив, що маневр повороту ліворуч він виконував на зелене світло, коли на крайній лівій та середній зустрічних смугах автомобілі припинили рух і ніяких видимих перешкод до завершення маневру у нього не було. Таким чином у цих первинних поясненнях він опосередковано визнавав, що і водій зустрічного автомобіля рухався на зелене світло.

В судовій інстанції апеляційного суду він дещо змінив начальні свідчення, пояснюючи, що ніби то завершував маневр уже на мигаюче жовте світло, а тому вважає, що зустрічний автомобіль Міцубіші виїхав на перехрестя на червоне світло, що не підтверджується жодним наявним у справі доказом. Пояснити ж суду з яких саме причин у денний час та у ясну погоду він не побачив зустрічного автомобіля ОСОБА_3 не зміг, що свідчить про його неуважність. Окрім того підтверджуючи факт наявності пасажира на передньому сидінні його автомобіля, ОСОБА_3 заперечував, що той при виконанні маневру повороту обмежував йому видимість з місця водія вправо, що є вочевидь нелогічним.

Позаяк, згідно пункту 10.1 правил дорожнього руху перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху. Пунктом 16.6. ПДР передбачено, що повертаючи ліворуч або розвертаючись при зеленому сигналі основного світлофора, водій нерейкового транспортного засобу зобов'язаний дати дорогу трамваю попутного напрямку, а також транспортним засобам, що рухаються в зустрічному напрямку прямо або повертають праворуч.

Отже, зібрані по справі докази, які були належно оцінені місцевим судом, поза межами розумного сумніву викривають водія ОСОБА_3 у недотриманні правил дорожнього руху, створенні аварійної ситуації через неуважність.

З огляду на це дії водія ОСОБА_4, всупереч тверджень апелянта, можуть розглядатися виключно в контексті технічної можливості уникнути ДТП, але це питання стоїть поза межами даної справи і не впливає на правильність висновків суду про винуватість ОСОБА_3 в порушенні правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, тобто у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.

При визначенні виду та розміру стягнення суддя належно врахував характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, ступінь його вини, внаслідок чого застосував щодо ОСОБА_3 справедливе стягнення у виді штрафу.

З урахуванням викладеного, не знаходячи підстав для скасування судового рішення, та керуючись ст. 294 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляцію ОСОБА_3 залишити без задоволення, а постанову судді Шишацького районного суду Полтавської області від 16 липня 2015 року щодо нього - без змін.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя апеляційного суду

Полтавської області (підпис) Ландар О.В.

Згідно з оригіналом

Суддя: Ландар О.В.