Справа № 266/2669/15-п
Провадження № 3/266/715/15
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
05.08.2015 року м.Маріуполь
Суддя Приморського районного суду м. Маріуполя Дзюба М.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Маріуполі матеріал про притягнення до адміністративної відповідальності
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в с. Мошанець Кельменецького району Чернівецької області, громадянина України, з середньою освітою, працюючого: патрульним третього відділення інспекторів прикордонної служби відділу прикордонної служби " ІНФОРМАЦІЯ_2 ", зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1
за вчинення правопорушення, передбаченого ст.172-20 ч.3 КУпАП,
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_1 , будучи військовослужбовцем, 19 липня 2015 року, о 21 год. 45 хвил. був виявлений у нетверезому стані в розташуванні ІНФОРМАЦІЯ_3 з місцем дислокації по АДРЕСА_2 , вдруге протягом року, чим порушив Статут внутрішньої служби ЗС України.
ОСОБА_1 в судове засідання з`явився, свою провину визнав та підтвердив факт вживання ним 19 липня 2015 року пива. Щиро покаявся, просив призначити штраф, оскільки він демобілізований і має виїхати до родини.
Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про те, що в діях ОСОБА_1 є склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.172-20 КУпАП.
Згідно довідки № 1421 від 19.07. 2015 року, виданої КЛМУ «Міський наркологічний диспансер м. Маріуполя», ОСОБА_1 військовослужбовець в/ч 9937 о 23 год. 20 хвил. відмовився від проходження медичного огляду, в зв`язку із чим винести висновок не надалось можливості.
Згідно вимог статті 26 Статуту внутрішньої служби ЗС України військовослужбовці залежно від характеру вчиненого правопорушення чи провини несуть дисциплінарну, адміністративну, матеріальну, цивільно-правову та кримінальну відповідальність згідно із законом.
05 березня 2015 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення відповідальності військовослужбовців, надання командирам додаткових прав та покладання обов`язків у особливий період» від 05.02.2015 року № 158.
Згідно вимог статті 13 Статуту внутрішньої служби ЗС України військовослужбовець зобов`язаний додержуватися вимог безпеки, вживати заходів до запобігання захворюванню, травматизму, повсякденно підвищувати фізичну загартованість і тренованість, утримуватися від шкідливих для здоров`я звичок.
Згідно вимог статті 241 Статуту внутрішньої служби ЗС України кожний військовослужбовець повинен піклуватися про збереження свого здоров`я, не приховувати хвороб, суворо додержуватися правил особистої, громадської гігієни та утримуватися від шкідливих звичок (куріння і вживання алкоголю).
Частиною 3 ст. 172-20 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачена відповідальність військовослужбовців за розпивання пива (крім безалкогольного), алкогольних, слабоалкогольних напоїв військовослужбовцями, військовозобов`язаними та резервістами під час проходження зборів на території військових частин, військових об`єктів або виконання ними обов`язків військової служби в нетверезому стані, вчинені особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню.
Так, постановою Приморського районного суду м. Маріуполя від 17.06. 2015 року ОСОБА_1 визнано винним та накладено на нього стягнення у вигляді адміністративного штрафу у розмірі 3000 гривень.
Таким чином, ОСОБА_1 , порушив вимоги статей 13, 241 Статуту внутрішньої служби ЗС України, що полягало у неутриманні від шкідливих для здоров`я звичок (вживання алкоголю), а за тих обставин в його діях наявні ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП, що полягало у виконанні обов`язків військової служби в нетверезому стані.
Відповідно до ч. 3 ст. 24 Закону України "Про військовий обов`язок та військову службу" військовослужбовці вважаються такими, що виконують обов`язки військової служби: 1) на території військової частини або в іншому місці роботи (занять) протягом робочого (навчального) часу, включаючи перерви, встановлені розпорядком (розкладом занять); 2) на шляху прямування на службу або зі служби, під час службових поїздок, повернення до місця служби; 3) поза військовою частиною, якщо перебування там відповідає обов`язкам військовослужбовця або його було направлено туди за наказом відповідного командира (начальника); 4) під час виконання державних обов`язків, у тому числі у випадку, якщо ці обов`язки не були пов`язані з військовою службою; 5) під час виконання обов`язку з урятування людського життя, охорони державної власності, підтримання військової дисципліни та охорони правопорядку.
Вирішуючи питання про накладення стягнення, суд, виходячи із мети адміністративного стягнення, характеру вчиненого правопорушення, особи правопорушника, обставин, що пом`якшують відповідальність, а саме щире розкаяння винного, вважає можливим накласти на правопорушника адміністративне стягнення у вигляді штрафу в мінімальних межах санкції ч.3 ст.172-20 КУпАП.
Відповідно до ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 23, 33, 34, 40-1, 283, 280, 284 КУпАП, суд
П О С Т А Н О В И В:
Стягнути з ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 ) судовий збір на користь держави у розмірі 36,54 гривень.
Постанова може бути оскаржена до Апеляційного суду Донецької області в м. Маріуполі протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Дзюба М. В.