АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 33/796/900/2015 Головуючий в 1-й інстанції: Гаврилова О.В.
Категорія: ст. 124 КУпАП Доповідач: Сокуренко Д.М.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 серпня 2015 року суддя Апеляційного суду м. Києва Сокуренко Д.М., за участю ОСОБА_1, іншого учасника ДТП - ОСОБА_2, розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову судді Дніпровського районного суду м. Києва від 16 червня 2015 року відносно ОСОБА_2, -

В С Т А Н О В И В :

Цією постановою провадження у справі про притягнення ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця м. Києва, громадянина України, пенсіонера, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1, до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП, закрито на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП - за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії АП1 № 200645 від 25.02.2015 року, водій ОСОБА_2, о 19 год. 05 хв. 25.02.2015 року, в м. Києві по вул. М.Раскової, 52, керуючи автомобілем марки «Пежо», д.н.з. НОМЕР_1, перед виїздом з житлової зони дворів на головну дорогу, не виконав вимогу дорожнього знаку 2.1. «Дати дорогу», внаслідок чого відбулось зіткнення з автомобілем НОМЕР_2, внаслідок чого останній здійснив наїзд на автобус марки «Богдан», д.н.з. НОМЕР_6, що призвело до пошкодження транспортних засобів, чим порушив п. 2.1 додатку 1 ПДР України.

Під час розгляду справи в суді першої інстанції, було встановлено відсутність складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП у діях водія ОСОБА_2

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду, інший учасник ДТП - ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить поновити йому строк на апеляційне оскарження постанови судді Дніпровського районного суду м. Києва від 16 червня 2015 року, призначити по справі судову-автотехнічну експертизу, виконання якої доручити експертам Київського науково-дослідного інституту судових експертиз, на виконання якої поставити наступні питання:

1. Де розташоване місце зіткнення транспортних засобів:

- «Пежо» д.н.з. НОМЕР_1;

- «Ніссан», д.н.з. НОМЕР_3;

- «Богдан», д.н.з. НОМЕР_4;

2. Чи вбачаються в діях водіїв автомобілів:

- «Пежо» д.н.з. НОМЕР_1;

- «Ніссан», д.н.з. НОМЕР_3;

- «Богдан», д.н.з. НОМЕР_4;

порушення вимог ПДР України і які з них знаходяться в причинному зв`язку з ДТП?

3. Як необхідно було діяти, відповідно до ПДР України, водіям в зазначеній дорожній обстановці?

Апелянт просить провадження по справі зупинити до отримання висновку експерта.

В обґрунтування причин пропуску строку зазначає, що в судовому засіданні суду першої інстанції участі не приймав, а копію постанови отримав лише 30.06.2015 року.

Зазначає, що його автомобіль «Ніссан», не здійснював обгін та не виїжджав на смугу зустрічного руху, оскільки по вул. М.Раскової в м. Києві уздовж всієї ділянки, де сталося ДТП, в периметрі приблизно 500 метрів до і після зіткнення, відсутня розмітка відповідно до ПДР. Вкзаує, що усі докази по справі та пояснення свідків протирічать п.п. 10.1, 10.3, 11.2, 11.3 ПДР України. Вважає, що у поясненнях учасників ДТП містяться протиріччя, а тому, з метою з`ясування усіх обставин ДТП, вважає за необхідне призначити судову-автотехнічну експертизу.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1, який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити в повному обсязі, доводи іншого учасника ДТП ОСОБА_2, який проти задоволення апеляційної скарги заперечував, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_2 та доводи апеляційної скарги, прихожу до висновку про те, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Як вбачається з матеріалів справи та пояснень учасників ДТП та свідків, вказані вимоги закону, судом були дотримані.

Як вважає суд апеляційної інстанції, висновок суду першої інстанції про відсутність вини водія ОСОБА_2 в порушенні ним вимог п.п. 2.1 ПДР України, є законним та обґрунтованим і підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, зокрема, поясненнями учасників ДТП ОСОБА_2, ОСОБА_4, свідків ОСОБА_5, ОСОБА_6, уточненою схемою місця ДТП від 08.05.2015 року, висновком інспектора СОМ ДТП ВДАІ з обслуговування Дніпровського району м. Києва, капітана міліції Жучинського А.Е.

Посилання апелянта на ті обставини, що судовий розгляд проводився не повно, не об'єктивно, з порушенням норм матеріального та процесуального права, а тому суд прийшов до неправильного висновку про відсутність в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, є необґрунтованим, оскільки в суді першої інстанції досліджувався протокол про адміністративне правопорушення АП1 № 200645 від 25.02.2015 року, схема місця ДТП, фотографії місця події, висновок інспектора СОМ ДТП ВДАІ з обслуговування Дніпровського району м. Києва, капітана міліції Жучинського А.Е., а також письмові пояснення свідків ДТП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 підтримав подану ним апеляційну скаргу та додатково зазначив, що автомобіль «Богдан», за яким рухався його автомобіль «Ніссан», перебував у статичному положенні.

Учасник ДТП ОСОБА_2 пояснив, що по вул. М.Раскової з обох сторін проїжджої частини розміщені попереджувальні знаки «Об`їзд заборонено», у той час як автомобіль «Ніссан» рухався в зоні дії цього знаку та знехтував подвійною суцільною смугою. При цьому вказав, що автобус «Богдан» перебував у русі та не здійснював зупинки. Зазначив, що перед зіткненням з автомобілем «Ніссан», після виїзду на головну дорогу, встиг проїхати приблизно 7-10 метрів, про що зазначено у рапорті працівника ДАІ, а тому на час зіткнення, автомобіль «Пежо» ОСОБА_2 знаходився вже поза зоною дії знаку 2.1 ПДР України «Дати дорогу».

Судом встановлено, що посилання апелянта на грубе порушення норм матеріального та процесуального права не можуть бути підставою скасування постанови, оскільки не підтверджуються наявними в матеріалах справи доказами.

Таким чином, переконливих доводів, які б безумовно спростовували висновки суду в постанові постанову судді Дніпровського районного суду м. Києва від 16 червня 2015 року, при розгляді апеляційної скарги не було наведено та додаткових доказів, які б свідчили про необхідність проведення судової-автотехнічної експертизи, в судовому засіданні апеляційної інстанції, не було надано.

Всупереч твердженням апелянта, суд першої інстанції об'єктивно та неупереджено дослідив всі наявні докази, які містяться в матеріалах справи, дав їм належну оцінку в плані достовірності та достатності для висновків суду по суті справи щодо невинуватості ОСОБА_2 в даній ДТП, яка мала місце 25.02.2015 року.

Під час розгляду апеляційної скарги, питання щодо наявності порушення ПДР України з боку ОСОБА_1 та притягнення його до відповідальності за ст. 124 КУпАП не розглядалося, оскільки від іншого учасника ДТП, ОСОБА_2, апеляційної скарги не надходило, а тому суд апеляційної інстанції обмежений вимогами апеляційної скарги ОСОБА_1

При вирішенні питання про закриття провадження у справі про притягнення ОСОБА_2, до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП, за відсутністю складу адміністративного правопорушення у діях останнього, суд взяв до уваги усі матеріали справи про адміністративне правопорушення, пояснення учасників ДТП, свідків, а також інших беззаперечних доказів, які дослідив у їх сукупності та прийняв законне та обґрунтоване рішення. Підстав для проведення судової-автотехнічної експертизи, апелянтом не надано та судом апеляційної інстанції не встановлено.

Таким чином, апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову судді Дніпровського районного суду м. Києва від 16 червня 2015 року відносно ОСОБА_2 слід залишити без задоволення, а постанову суду - без змін.

На підставі викладеного та керуючись ст. 294 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В :

Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови судді Дніпровського районного суду м. Києва від 16 червня 2015 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову судді Дніпровського районного суду м. Києва від 16 червня 2015 року відносно ОСОБА_2 - залишити без задоволення, а постанову судді Дніпровського районного суду м. Києва від 16 червня 2015 року, якою провадження у справі про притягнення ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця м. Києва, громадянина України, пенсіонера, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1, до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП, закрито на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП - за відсутністю складу адміністративного правопорушення - без змін.

Постанова суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя

Апеляційного суду м. Києва СокуренкоД.М.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_8 - ОСОБА_9 просить поновити йому строк на апеляційне оскарження, постанову судді в частині притягнення ОСОБА_8 до адміністративної відповідальності скасувати та закрити відносно нього провадження у справі, у зв'язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Вказує на те, що постанова суду є незаконною та необґрунтованою, винесена з порушенням норм процесуального та матеріального права, судом не повно з`ясовано усі фактичні обставини справи та не досліджено і не надано належної оцінки наявним в матеріалах справи доказам та обставинам.

Апелянт зазначає, що судом залишено поза увагою неявку в судове засідання свідка ДТП - інспектора ДПС ВДАІ з обслуговування Подільського району ГУ МВС України в м. Києві, прапорщика міліції ОСОБА_10, адже зазначений свідок викликався в судове засідання двічі, але жодного разу не явився. На думку апелянта, судом не було перевірено наведені ним в судовому засіданні факти, знехтуваний принцип неупередженості, не надано правової оцінки реальним доказам по справі та логічним розмірковуванням сторони захисту, в результаті чого прийнято рішення, яке суперечить вимогам нормам адміністративного судочинства та грубо порушує права його підзахисного.

Заслухавши пояснення ОСОБА_8 та його захисника, які підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити в повному обсязі, доводи іншого учасника ДТП ОСОБА_11 та його захисника, які проти задоволення апеляційної скарги заперечували, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_8 та доводи апеляційної скарги, прихожу до висновку про те, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Як вбачається з матеріалів справи та пояснень учасників ДТП та свідків, вказані вимоги закону, судом були дотримані.

Як вважає суд апеляційної інстанції, висновок суду першої інстанції про винність водія ОСОБА_8 в порушенні ним вимог п.п. 10.1, 10.4 ПДР України, є законним та обґрунтованим і підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, зокрема, Висновком № 21581 про результати розгляду повідомлення про ДТП, схемою місця ДТП, наданими адвокатом ОСОБА_11 скріншотами матеріалів фото-фіксації обстановки пригоди кореспондента інтернет-сайту «ДТП KIEV.UA», відеозаписами № 455_0890, № 455_0912, № 455_0920

Згідно схеми ДТП, вбачається, що водій ОСОБА_8, порушуючи вимоги п.п. 10.1, 10.4 ПДР України, не був уважним, перед поворотом ліворуч завчасно не зайняв відповідне крайнє положення на проїзній частині, перед перестроюванням не переконався, що це буде безпечним та не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам дорожнього руху, внаслідок чого сталося зіткнення автомобіля ОСОБА_8 з автомобілем ОСОБА_11, від чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження.

Посилання апелянта на ті обставини, що судовий розгляд проводився не повно, не об'єктивно, з порушенням норм матеріального та процесуального права, а тому суд прийшов до неправильного висновку про його винність та притягнення до адміністративної відповідальності, є необґрунтованим, оскільки в суді першої інстанції допитувався ОСОБА_8, інший учасник ДТП ОСОБА_11 свідок ОСОБА_12, досліджувався протокол про адміністративне правопорушення серії АП1 № 449305, схема ДТП.

Як підтвердив в судовому засіданні апеляційної інстанції правопорушник ОСОБА_8, перед зіткненням він дійсно рухався по вул. Межигірській в середній смузі руху, а також здійснював з неї поворот ліворуч, мотивуючи свої дії тим, що у крайній лівій смузі було припарковано автомобіль.

Інший учасник ДТП ОСОБА_11 пояснив в суді апеляційної інстанції, що він керував автомобілем НОМЕР_5, рухаючись по дорозі з одностороннім напрямом по трамвайним коліям зі швидкістю 40 км/год, побачив як попереду в попутному напрямку рухається автомобіль «Мазда», швидкість якого була невеликою. Коли ОСОБА_11 наблизився до нього на корпус свого автомобіля, ОСОБА_8 раптово, без попереджувальних сигналів, повернув вліво, у зв`язку з чим відбулося зіткнення транспортних засобів останніх.

Посилання апелянта на грубе порушення норм матеріального та процесуального права не можуть бути підставою скасування постанови, оскільки не підтверджуються наявними в матеріалах справи доказами.

Таким чином, переконливих доводів, які б безумовно спростовували висновки суду в постанові про винність ОСОБА_8 в порушенні вимог п.п. 10.1, 10.4 ПДР України та у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, при розгляді апеляційної скарги не було наведено та додаткових доказів не було надано.

Всупереч твердженням апелянта, суд першої інстанції об'єктивно та неупереджено дослідив всі наявні докази, які містяться в матеріалах справи, дав їм належну оцінку в плані достовірності та достатності для висновків суду по суті справи щодо винуватості ОСОБА_8 в даній ДТП, яка мала місце 20.12.2014 року, а також спростував дані, які вказували на наявність вини ОСОБА_11 у виникненні даної ДТП.

При накладенні адміністративного стягнення суд врахував характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, ступінь його вини, то обґрунтовано, відповідно до норм чинного законодавства визнав ОСОБА_8 в чиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.. 124 КУпАП та провадження про справі закрив у зв`язку зі спливом строку накладення адміністративного стягнення.

Таким чином, в матеріалах справи достатньо доказів провини ОСОБА_8 у скоєнні даної ДТП, а тому його апеляційну скаргу на постанову Подільського районного суду м. Києва від 03 квітня 2015 року слід залишити без задоволення, а постанову суду - без змін.