Справа № 362/2717/15-п Головуючий у І інстанції Марчук О.Л.
Провадження № 33/780/528/15 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_1
Категорія 138 27.07.2015
ПОСТАНОВА

Іменем України

27 липня 2015 року м. Київ

Апеляційний суд Київської області у складі:

судді судової палати з розгляду кримінальних справ ОСОБА_1, з участю особи, щодо якої складено протокол про адміністративне правопорушення: ОСОБА_2, іншого учасника ДТП: ОСОБА_3, її представника: ОСОБА_4, розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на постанову судді Васильківського міськрайонного суду Київської області від 25 червня 2015 року; -

ВСТАНОВИВ:

Постановою судді Васильківського міськрайонного суду Київської області від 25 червня 2015 року провадження у справі про притягнення

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянина України, працюючого водієм в КП «Васильківпастранс», зареєстрованого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3, проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4,

до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП закрито у звязку з відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення, ОСОБА_2 20.05.2015 року о 08 год. 00 хв. по вул. Тракторній в м. Василькові Київської області, керуючи автобусом марки «ПАЗ 4234», д.н.з. НОМЕР_1, при виникненні небезпеки в русі у вигляді автомобіля НОМЕР_2, не вжив заходів для безпечного обїзду або повної зупинки свого транспортного засобу, що призвело до зіткнення, в результаті якого автомобілі отримали механічні пошкодження, чим порушив вимоги п. 12.3 ПДР України, тобто скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП.

Постановою Васильківського міськрайонного суду Київської області від 25.06.2015 року провадження в справі про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП закрито у звязку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Своє рішення суд першої інстанції обґрунтував тим, що з матеріалів справи про адміністративне правопорушення вбачається, що дійсно, внаслідок зіткнення автобуса марки «ПАЗ 4234», д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_2 і автомобіля НОМЕР_2, під керуванням водія ОСОБА_3, вказані транспортні засоби було пошкоджено.

На думку суду, в момент коли автомобіль «ВАЗ-21013» всупереч вимогам пунктів 10.1 і 10.4 ПДР України почав виконувати маневр повороту перед автобусом з правої частини проїзної частини, ОСОБА_2 відповідно до п. 12.3 ПДР України негайно вжив заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу, відразу коли виявив перешкоду у вигляді автомобіля виконуючого перед ним поворот ліворуч. Проте, враховуючи відстань між транспортними засобами та спосіб і характер руху автомобіля, суд прийшов до висновку, що уникнути зіткнення не вдалося з причин, що не залежали від дій водія автобуса. Тобто зіткнення транспортних засобів сталося не з вини водія автобуса, а водій ОСОБА_2 не порушив та повністю дотримався ПДР України, виконавши усі дії, що обєктивно залежали від нього.

На зазначену постанову потерпіла ОСОБА_3 подала апеляційну скаргу, в якій зазначила, що суд першої інстанції розглянув справу без всебічного, повного та обєктивного зясування всіх її обставин. Так, в ході судового розгляду судом першої інстанції, незважаючи на її клопотання, вона не була допитана у якості свідка, а свідок ОСОБА_5 перед допитом не попереджалася про кримінальну відповідальність за завідомо неправдиві показання. Також судом були відхилені її клопотання про виклик інспекторів ДАІ, які складали протокол та про проведення автотехнічної експертизи.

В звязку з цим, вона звернулася з заявою до ТОВ «Експертна компанія «Індекс» про надання консультаційного висновку за результатами дослідження обставин даного ДТП. Згідно даного висновку, в момент контакту транспортних засобів, її автомобіль повністю знаходився на смузі зустрічного руху, а тому пояснення ОСОБА_2, що її автомобіль своїми діями при здійсненні повороту ліворуч створив перешкоду в русі автобусу, є технічно неспроможними, як і покази свідка ОСОБА_5 В даному випадку у водія автобуса була вільна вся його полоса руху, і його намагання обїхати її автомобіль зліва було порушенням п. 11.1 та п. 12.3 ПДР, а їх невиконання знаходяться в причинному звязку з наслідками даної ДТП.

Тобто, на думку апелянта, суд першої інстанції дав оцінку доказам без їх належного дослідження, і безпідставно переклав вину з одного учасника ДТП на іншого, а тому вона просить постанову суду скасувати і прийняти нову постанову, якою визнати ОСОБА_2 винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та піддати його адміністративному стягненню в межах санкції даної статті.

Крім того, ОСОБА_3 заявлено клопотання про поновлення строку на подачу даної апеляційної скарги, з посиланням на те, що консультаційний висновок, яким обґрунтовується її апеляційна скарга був отриманий лише 03.07.2015 року, а останній день оскарження постанови припав на вихідний день 05.07.2015 року, що позбавило її можливості здати скаргу до канцелярії суду вчасно.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи клопотання, суд приходить до висновку, що клопотання про поновлення строку на подачу апеляційної скарги підлягає задоволенню, оскільки наведені ОСОБА_3 причини пропуску строку на подачу апеляційної скарги визнаються судом поважними, у звязку із чим суд вважає за необхідне цей строк поновити.

У судовому засіданні ОСОБА_3 та її представник апеляційну скаргу підтримали, підтвердили її доводи та просили задовольнити. ОСОБА_3 пояснила, що вона рухалася на автомобілі «ВАЗ», по тій же полосі за нею рухався автобус. За тридцять метрів перед поворотом вона увімкнула сигнал повороту, стала повертати ліворуч та відчула удар у заднє ліве крило її автомобіля вдарив автобус. На її думку водій ОСОБА_2 є винуватим в скоєній ДТП.

Водій ОСОБА_2 в судовому засіданні пояснив, що 20.05.2015 року о 08 год. 00 хв. по вул. Тракторній в м. Василькові Київської області він керував автобусом, попереду нього рухався автомобіль «ВАЗ», який без увімкнутого сигналу повороту зайняв крайню праву частину проїзної частини, через це він почав обїжджати його з лівої сторони та коли два транспортні засоби майже зрівнялися один з одним, автомобіль «ВАЗ» раптово почав повертати ліворуч, пересікаючи йому шлях руху. При цьому лівий поворот водій автомобіля «Ваз» не вмикав. ОСОБА_2 почав екстрено гальмувати, однак уникнути зіткнення йому не вдалося, в результаті чого сталося зіткнення лівою передньою частиною бампера автобуса в лівий бік заднього лівого крила автомобіля. Себе винуватим у даній ДТП не визнає.

Вислухавши пояснення учасників ДТП, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, суд приходить до наступного висновку.

Згідно вимог ст. ст. 245, 252, 280, 283 КпАП України при розгляді справи про адміністративні правопорушення забезпечується всебічне, повне та обєктивне зясування обставин справи, підлягають для зясування питання про те, чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа в його вчинені, рішення приймається на підставі доказів долучених у суді і оцінених суддею за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному дослідженню всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Цих вимог закону при прийняті рішення щодо ОСОБА_2 суддею дотримано не було.

Як вбачається з матеріалів справи, суддя дійшов до висновку про відсутність в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, пославшись при цьому на те, що в момент коли автомобіль «ВАЗ-21013» всупереч вимогам пунктів 10.1 і 10.4 ПДР України почав виконувати маневр повороту перед автобусом з правої частини проїзної частини, ОСОБА_2 відповідно до п. 12.3 ПДР України негайно вжив заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу, відразу коли виявив перешкоду у вигляді автомобіля виконуючого перед ним поворот ліворуч. Проте, враховуючи відстань між транспортними засобами та спосіб і характер руху автомобіля, суд прийшов до висновку, що уникнути зіткнення не вдалося з причин, що не залежали від дій водія автобуса. Тобто зіткнення транспортних засобів сталося не з вини водія автобуса, а водій ОСОБА_2 не порушив та повністю дотримався ПДР України, виконавши усі дії, що обєктивно залежали від нього.

Проте, даний висновок суду зроблений без належного аналізу зібраних у справі доказів, не відповідає фактичним обставинам справи та спростовується наступним.

Як вбачається з консультативного висновку за результатами дослідження ДТП, що мала місце 20.05.2015 року у м. Васильків по вул. Тракторній, від 03.07.2015 року, зробленого ТОВ «Експертна компанія «ІНДЕКС» на підставі заяви ОСОБА_3, аварійний комісар прийшов до висновку, що при ширині смуги в 3,2 м. для відповідного напрямку руху місце зіткнення знаходиться на зустрічній смузі руху на відстані 1 м., від умовної осьової лінії.

Водій автобуса «ПАЗ 4234» р.н. НОМЕР_1, повинен був діяти у відповідності до вимог п. 11.1 ПДР України та 12.3 ПДР України.

Технічна можливість уникнути зіткнення з автомобілем НОМЕР_3 для водія автобуса «ПАЗ 4234» р.н. НОМЕР_1 полягала у виконанні вимог п. 11.1 та 12.3 ПДР України. Не виконання водієм автобуса «ПАЗ 4234» р.н. НОМЕР_1 вимог п.11.1 та 12.3 ПДР України знаходиться в причинному звязку з настанням даної ДТП (а.с. 25-29).

В судовому засіданні аварійний комісар ОСОБА_6 підтвердив зроблений ним консультативний висновок від 03.07.2015 року.

Крім того, вина ОСОБА_2 підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення Серії АП1 №113297 від 20.05.2015 року, схемою ДТП до нього від 20.05.2015 року, поясненнями учасників ДТП та іншими матеріалами адміністративної справи.

В той же час, посилання суду в постанові на порушення водієм ОСОБА_3 вимог п.п. 10.1, 10.4 ПДР України є безпідставним та не підтверджується жодним доказом, оскільки протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_3 не складався, а аварійний комісар за результатами дослідження обставин ДТП у діях водія ОСОБА_3 порушень ПДР України також не виявив.

Враховуючи зазначене, приходжу до висновку, що в діях ОСОБА_2 вбачається склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Із урахуванням обставин вчинення адміністративного правопорушення та даних про особу ОСОБА_2, сприяти досягненню, визначеній у ст 23 КУпАП меті адміністративного стягнення буде стягнення у виді штрафу. У звязку із цим суд вважає за необхідне накласти на ОСОБА_2 дане стягнення.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд; -

П О С Т А Н О В И В :

Поновити строк ОСОБА_3 на подачу апеляційної скарги на постанову судді Васильківського міськрайонного суду Київської області від 25 червня 2015 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити.

Постанову судді Васильківського міськрайонного суду Київської області від 25 червня 2015 року про закриття провадження у справі щодо ОСОБА_2 у звязку з відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення скасувати.

Постановити у справі нову постанову.

ОСОБА_2 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накласти адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 20 (двадцяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340 (триста сорок) грн.

Стягнути з ОСОБА_2 36 грн. 54 коп. судового збору.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя: