Справа № 487/3157/15-п 14.07.2015 14.07.2015 14.07.2015
Номер провадження: 33/784/167/15
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 33/784/167/15 Головуючий у суді1-й інстанції: Щербина С.В.
Категорія: ч.4 ст.122 КУпАП Головуючий у 2-й інстанції: Пустовар М.Л.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Апеляційний суд Миколаївської області

у складі:

головуючого судді Пустовара М.Л.,

при секретарі Волинській Я.І.,

за участю особи, притягнутої до

адміністративної відповідальності ОСОБА_2,

14 липня 2015 року, розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Миколаєві матеріали справи за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на постанову судді Заводського районного суду м. Миколаєва від 22 травня 2015 року, якою:

- ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця смт. Єланець Єланецького району Миколаївської області, громадянина України, який проживає у АДРЕСА_1;

- визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.4 ст.122 КУпАП, з накладенням адміністративного стягнення у виді 680 грн. штрафу,

в с т а н о в и в:

Постановою ОСОБА_2 визнано винуватим у тому, що 14 квітня 2015 року, о 15 год. 05 хв., керуючи транспортним засобом «Рено», державний № НОМЕР_1, рухався у м. Миколаєві по вул. Нікольській біля будинку № 80, завчасно не ввімкнув показник лівого повороту та не впевнився, що смуга, на яку він перестоювався, вільна від інших транспортних засобів та змусив автомобіль «Фольксваген», державний № НОМЕР_2, під керуванням водія ОСОБА_3, який рухався по тій смузі, на яку він повертав, різко гальмувати та змінювати напрямок руху, чим створив аварійну ситуацію, порушивши п.п.10.3,9.2 «б» Правил дорожнього руху.

В апеляції ОСОБА_2 просить постанову суду скасувати, провадження у справі закрити.

Вказує, що висновки, викладені в постанові, не відповідають фактичним обставинам справи, а сама постанова винесена з суттєвими процесуальними порушеннями.

Стверджує, що суд, приймаючи рішення по справі, обмежившись лише дослідженням протоколу про адміністративне правопорушення, поясненнями свідка ОСОБА_3 та самого апелянта, протиправно, на думку останнього, не викликав та не допитав у якості свідка ОСОБА_4, який був очевидцем події.

Заслухавши пояснення ОСОБА_2 на підтримку апеляційної скарги, допитавши свідка, дослідивши матеріали справи, апеляційний суд дійшов наступного.

Приймаючи рішення про винуватість ОСОБА_2 у скоєнні адміністративного правопорушення за ч.4 ст.122 КУпАП, суд послався на протокол про адміністративне правопорушення АП1 № 741444 від 14.04.2015 р., за яким водій ОСОБА_2 створив аварійну ситуацію, та на пояснення свідка ОСОБА_3, водія автомобіля «Фольксваген», який ці обставини підтвердив.

Ці докази суд визнав достатніми для доведеності порушення ОСОБА_2 вимог п.п.10.3, 9.2 «б» Правил дорожнього руху.

Разом з тим, ОСОБА_2 себе винуватим, як у суді 1-ї інстанції, так і в апеляційному суді не визнав, надавши пояснення, що Правил дорожнього руху не порушував.

Щодо змісту протоколу пояснив, що його складено в іншому місці, ніж зазначено, а його міст не відповідає дійсності.

Допитаний апеляційним судом свідок ОСОБА_4, відносно якого ОСОБА_2 власноручно зробив запис у вищезазначеному протоколі, як про очевидця події, повідомив, що був пасажиром автомобіля «Рено», під керуванням водія ОСОБА_2, і бачив, що під перестроювання на ліву смугу перед поворотом ліворуч ОСОБА_2 завчасно включив показник повороту і без перешкод здійснив останній. Ніяким транспортним засобам це не завадило та не потягло з їх боку різкої зміни напрямку руху чи аварійного гальмування, у тому числі і автомобілем «Фольксваген».

Також свідок спростував відповідність змісту протоколу про адміністративне правопорушення фактичним обставинам справи, зазначивши що дії водія ОСОБА_2 були зовсім іншими, ніж там вказано.

За наявності викладених доказів, а саме: протоколу про адміністративне правопорушення, складеного зі слів водія ОСОБА_3, пояснень особи, що притягнута до адміністративної відповідальності, свідка ОСОБА_3 у районному суді, свідка ОСОБА_4, допитаного апеляційним судом, суд 2-ї інстанції, зважаючи на суперечливість пояснень зазначених свідків, які є взаємовиключними, невизнання вини ОСОБА_2 та відсутність інших допустимих доказів його винуватості у порушенні Правил дорожнього руху в ситуації, яка перевірялась судом, визнає, що встановленні у справі фактичні дані не можуть беззаперечно свідчити про доведеність обвинувачення ОСОБА_2 в інкримінованому правопорушенні.

Відповідно до ч.3 ст.62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

З огляду на зазначене, у діях водія ОСОБА_2 відсутній склад правопорушення, передбаченого ч.4 ст.122 КУпАП, тому рішення суду 1-ї інстанції про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності є хибним.

Згідно із п.1 ст.247, п.2 ч.8 ст.294 КУпАП постанова районного суду щодо ОСОБА_2 має бути скасована, а провадження у справі закрите.

Керуючись п.2 ч.8 ст.294 КУпАП,

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Постанову судді Заводського районного суду м. Миколаєва від 22 травня 2015 року про притягнення ОСОБА_2 до відповідальності за ч.4 ст.122 КУпАП скасувати.

Провадження у справі закрити за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя