Справа 303/433/15-п
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 лютого 2015 року м. Мукачево

Суддя Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області Заболотний А.М. розглянувши матеріали, які надійшли з ВДАІ Мукачівського МВ УМВС України в Закарпатській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, не працюючого, проживаючого за адресою ІНФОРМАЦІЯ_2

- за ч. 1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

в с т а н о в и в:

До Мукачівського міськрайонного суду надійшов адміністративний матеріал про притягнення до адміністративної відповідальності громадянина ОСОБА_1 З протоколу про адміністративне правопорушення АП1 № 440608 від 25.12.2014 року вбачається, що ОСОБА_1 25.12.2014 року о 00 год. 15 хв. в м. Києві на вул. Стеценка 1, керував автомобілем НОМЕР_1 в стані алкогольного спяніння, чим порушив п. 2.9 Правил дорожнього руху.

Правопорушник на судовий розгляд справи про адміністративне правопорушення не зявився, подав заяву про розгляд справи в його відсутності, свою вину не визнав та письмово пояснив про те, що ніяких спиртних напоїв не вживав. Також зазначив, що на місці події, вказаному у протоколі про адміністративне правопорушення, крім нього та працівника ДАІ більше нікого не було. Крім того, інспектор ДАІ не пропонував йому місці зупинки пройти тест на вживання алкоголю у присутності свідків, не відібрав у нього жодних пояснень та не забезпечив участь захисника. При складанні даного протоколу свідків не було та жодних пояснень у них не відбиралося. Також інспектором не було розяснено йому, за що саме відносно нього складено адміністративний протокол. Також наголосив на тому, що під час керування транспортним засобом був тверезим.

Дослідивши матеріали адміністративної справи, суд прийшов до висновку, що у діянні ОСОБА_1 відсутня сукупність обовязкових ознак складу правопорушення, вчинення якого поставлено йому у вину.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно з ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в звязку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом, а провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно з вимогами ст.ст. 278, 280 КУпАП суд першої інстанції при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення має вирішити питання про правильність складання протоколу та інших матеріалів справи, чи є необхідність у витребуванні додаткових матеріалів, а при розгляді справи зобовязаний зясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що помякшують і обтяжують відповідальність, а також зясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є протокол про адміністративне правопорушення, пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих , свідків, висновки експерта, речові докази, показання технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, тощо.

Диспозицією ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, …. а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до ст. 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади, їх посадові особи зобовязанні діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України та законами України.

Відповідно до п. 2.5. Правил дорожнього руху, водій повинен на вимогу працівника міліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного спяніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин. Згідно з п. 2.9. Правил дорожнього руху водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного спяніння.

Процедура направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду визначається ст. 266 КУпАП та Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.12.2008 року № 1103 (далі-Порядок).

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 266 КУпАП, п. 2-5 Порядку, а також п. 1.2 Інструкції про виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебуванням під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним наказом Міністра внутрішніх справ України та Міністра охорони здоровя України № 400/666 від 09.09.2009 року, огляду на стан спяніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких в уповноваженої особи Державтоінспекції МВС є підстави вважати, що вони перебувають у стані спяніння згідно з ознаками такого стану, визначеними в п. 1.3 Інструкції. Сам огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться працівником міліції на місці зупинки транспортного засобу у присутності двох свідків з використанням спеціальних технічних засобів. Результати огляду, проведеного уповноваженою особою Державтоінспекції, зазначаються у протоколі про адміністративне правопорушення. І тільки у разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, працівником міліції з використанням спеціальних технічних засобів, огляд проводиться в закладах охорони здоровя. Отже, з протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що вимоги ч. 5 ст. 266 КУпАП уповноваженою особою Державтоінспекції МВС при оформленні адміністративної справи не дотримані.

Одночасно п.п. 4.2 Інструкції з оформлення працівниками Державтоінспекції МВС матеріалів про адміністративні порушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, затвердженої наказом МВС України від 26.02.2009 № 77 передбачено, що до протоколу про адміністративне правопорушення долучаються: письмові пояснення свідків правопорушення. У разі оформлення протоколу про адміністративне правопорушення, передбаченого зокрема ч. 1 ст. 130 КУпАП, наявність свідків є обовязковою.

Як слідує зі змісту протоколу від 25.12.2015 року серії АП1 № 440608, складеного у відношенні ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП, субєктом його складання взагалі не заповнено графи протоколу «Огляд на стан спяніння», що свідчить про те, що інспектором ВДАІ не виявлені ознаки алкогольного спяніння у ОСОБА_1, які давали підстави для огляду цієї особи на стан алкогольного спяніння. Аналогічно при складанні протоколу про адміністративне правопорушення були відсутні свідки.

В свою чергу огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним (ст. 266 КУпАП).

Відповідно до ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Наведене свідчить, що працівники ДАІ при здійсненні щодо ОСОБА_1 провадження в справі про адміністративне правопорушення діяли не у відповідності до своїх повноважень та способу, що передбачені чинним законодавством, що дає суду підстави дійти висновку, що огляд ОСОБА_1 на стан алкогольного спяніння, проведений з порушенням вимог закону.

Також, відповідно до вимог ст.ст. 265-2, 266 КУпАП у разі виявлення особи, яка керує транспортним засобом у стані алкогольного спяніння, працівники ДАІ зобовязані вчинити дії, які унеможливлюють подальше керування цією особою транспортним засобом, а саме затримати автомобіль, чи передати керування ним іншій особі. Між тим, матеріали справи не містять будь-яких даних, які б указували на вчинення працівником ДАІ указаних дій.

Згідно з п. 4 Рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010 року 23-рп/2010, конституційний принцип правової держави передбачає встановлення правопорядку, який повинен гарантувати кожному утвердження і забезпечення прав і свобод людини (ст. 1, 3, ч. 2 ст. 19 Основного Закону України). Конституція України визначає основні права і свободи людини і громадянина та гарантії їх дотримання і захисту, зокрема: юридична відповідальність особи має індивідуальний характер (ч. 2 ст. 61); обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях; усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь (ч. 3 ст. 62); конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України (ч. 1 ст. 64).

Відповідно до п. 4.1 вказаного Рішення, Конституційний Суд України на підставі наведеного дійшов висновку, що адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах та правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні.

Як передбачено ст. 284 КУпАП по справі про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить одну з таких постанов; про накладення адміністративного стягнення; про застосування заходів впливу, передбачених статтею 24 1 цього Кодексу; про закриття справи. Згідно з ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у випадку відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі вищевстановленого, оцінивши встановлені фактичні обставини по справі та наявні докази у їх сукупності, а також те, що працівник ДАІ діяв з порушенням встановленої нормативно-правовими актами процедури направлення водія на огляд, під час складання протоколу не дотримався встановлених нормативно-правовими актами вимог до процедури складання та вимог до змісту протоколу, в тому числі не забезпечив реалізацію процесуальних прав особи, що притягається до адміністративної відповідальності, висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного спяніння у ОСОБА_1 у звязку з допущеними порушеннями процедури медичного огляду не може бути визнаний дійсним, а тому суд прийшов до висновку, що за таких обставин в силу ст. 7 КУпАП притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за керування транспортним засобом в стані алкогольного спяніння виключається та суд переконався, що у діянні ОСОБА_1 відсутні обовязкові ознаки складу правопорушення, вчинення якого поставлено йому у вину, а тому провадження по справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП підлягає закриттю за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст. ст. 7, 9, 33, 130, 245, п. 1 ст. 247, 283, 284, 285 КУпАП, суд, -

п о с т а н о в и в:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо притягнення ОСОБА_1, 04.01.1971 до адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 1 ст. 130 КУпАП, закрити у звязку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до апеляційного суду Закарпатської області протягом десяти днів з дня винесення постанови через Мукачівський міськрайонний суд Закарпатської області.

Постанову може бути опротестовано прокурором протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя А.М.Заболотний