Справа № 751/1933/15-п Головуючий у 1 інстанції Кузьмін М. В.
Провадження № 33/795/92/2015
Категорія - ст. 472 МК УКраїни
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 квітня 2015 року місто Чернігів

Суддя судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Чернігівської області Борисенко І.П., з участю представника Чернігівської митниці ДФС Коваленка О.М., представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3, розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду адміністративну справу за апеляційними скаргами в.о. начальника Чернігівської митниці ДФС Шавлака О.В., представника особи яка притягується до адміністративної відповідальності - ОСОБА_2 - ОСОБА_3 на постанову Новозаводського районного суду міста Чернігова від 31 березня 2015 року, -

В С Т А Н О В И В:

Цією постановою провадження по справі про притягнення відносно

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, який проживає за адресою: АДРЕСА_1,

за ст. 472 МК України - закрито в зв'язку з відсутністю в його діях складу правопорушення.

Вантаж: циліндри гальмівні головні - 200 шт., циліндри гальмівні задні - 500 шт., циліндри колісні заднього газу - 500 шт., насос паливний інжекційний маркування «В08Н» - 510 шт. всього 1710 шт.. загальною вартістю 345 294 грн., що зберігаються на Чернігівській митниці конфісковано на користь держави.

Як вбачається з постанови суду першої інстанції, відносно ОСОБА_2 було складено протокол про порушення митних правил, передбачених ст. 472 Митного кодексу України про те, що 22.12.2014 року особою, уповноваженою на декларування товарів, - ФОП ОСОБА_2 була подана митна декларація на товар - автомобільні запчастини, прийнята в ЦБД ЄАІС ДФС, товар переміщується на підставі товаросупровідних документів.

В ході проведеного огляду були виявлені товари, які не задекларовані за митною декларацією від 22.12.2014 року, а саме: циліндр гальмівний головний для автомобіля ВАЗ 21010, 200 шт., торгівельна марка - LADA, виробник ВАТ «Автоваз», Росія; циліндр гальмівний задній для автомобіля ВАЗ 21050, 500 шт., торгівельна марка - LADA, виробник ЗАТ «Вазінтерсервіс», Росія; циліндр колісний заднього гальма для автомобіля ВАЗ 2101(05), 500 шт., торгівельна марка «Бальзат», виробник - ЗАТ «Аксіома», Росія.

Також за результатами огляду на товарі «Насос паливний-1, інжекційний, артикул L-4-97» встановлено наявність маркування «BOSCH» та «Made in Germany».

Згідно митної декларації від 22.12.2014 року задекларовано насоси паливні для поршневих двигунів внутрішнього згоряння: насос паливний-1, інжекційний, арт., L-4-97 - 510 шт., торгівельна марка - немає даних, виробник XIN JIANG XIN YE HANG INTERNATIONAL TRADING CO., LTD, країна виробник - немає даних.

До подачі митної декларації, а саме 18.12.2014 року, ОСОБА_2 було здійснено фізичний огляд вказаного вантажу.

Таким чином, керівництво Чернігівської митниці вважає, що ОСОБА_2 порушено вимоги ст. 257 Митного кодексу України в частині недекларування за встановленою формою точних та достовірних відомостей про товари, які підлягають обов'язковому декларуванню в разі переміщення через митний кордон України.

За даним фактом відносно ОСОБА_2 складено протокол про порушення митних правил за ст. 472 Митного Кодексу України. на підставі якого Чернігівська митниця просила притягнути гр. ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності, наклавши на нього стягнення, передбачене санкцією ст. 472 МК України.

Суд розглянувши зазначені матеріали справи, дійшов висновку, що у діях ОСОБА_2 відсутній склад правопорушення передбаченого ст. 472 Митного Кодексу України. Свої висновки суд вмотивував тим, що під час розгляду справи було встановлено, що частина вантажу, який намагався розмитнити ОСОБА_2, помилково був направлений постачальником з Китаю на адресу ЗТК «Транс-Сервіс Україна». Також суд вирішив, що з врахуванням того, що на територію України були завезені товари з порушенням митних правил України, суд вважає, що даний вантаж підлягає конфіскації на користь держави, в кількості 1710 штук, загальною вартістю 345 294 грн.

Не погоджуючись з висновками суду, тимчасово виконуючим обов'язки заступника начальника Чернігівської митниці ДФС було подано апеляційну скаргу, у порядку ст. 294 КУпАП, в якій порушується питання про скасування постанови районного суду та прийняття нової, якою ОСОБА_2 визнати винним за ст. 472 Митного Кодексу України та накласти відповідне стягнення передбачене санкцією статті. Свої вимоги мотивує тим, що ОСОБА_2 не було вжито всіх необхідних заходів, щодо належного фізичного огляду вантажу, також звертає увагу на те, що відповідно до ст. 458 МК України, порушення митних правил можуть бути вчиненні як умисно так із необережності, тому громадянин ОСОБА_2 несе повну відповідальність за вчинене правопорушення відповідно ч. 5 ст. 266 МК України.

Не погоджуючись з висновками суду, представник ОСОБА_2 - ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, в якій порушує питання про скасування постанови та прийняття нової в частині конфіскації, якою визнати вилучений товар згідно протоколу порушення митних правил №0029/10200/15 від 14.01.2015 року, помилково введеним на митну територію України та просить надати дозвіл для відправлення товару на адресу « PAINT LTD» у встановленому законом порядку. Свої вимоги мотивує ти, що даний товар згідно ст. 86 п. 1 МКУ повинен бути визнаний помилково ввезеним, на підтвердження даного факту надає листи відправника товару, згідно яких товар повинен бути відправлений на адресу «PAINT LTD», ул. Шутова 7 Б, Тирасполь, Молдова. Звертає увагу на те, що повноцінний фізичний огляд у м/п «Славутич» не представлялось можливим у зв'язку з технічними можливостями місця прибуття.

З'явившись у судове засідання апеляційного суду представник митниці - Коваленко О.М. апеляційну скаргу підтримав та просив її задовольнити, вважаючи, що суд першої інстанції безпідставно закрив провадження у справі. Свої доводи представник митниці обґрунтовував тим, що правопорушення, передбачене ст. 472 Митного Кодексу України, характеризується як прямою формою умислу, так і непрямою - з необережності, а тому той факт, що вантаж був ввезений на митну територію України помилково не може бути достатньою підставою для звільнення особи від відповідальності, оскільки ст. 86 Митного Кодексу України визначено, що факт помилкового ввезення вантажу на митну територію України встановлюється до подачі митної декларації. Також пояснив, що митний пост «Енергія» немає технічних можливостей для повноцінного огляду вантажу, але за погодженням з керівництвом митного посту ОСОБА_2 міг би отримати дозвіл на вивантаження та перевірку за допомогою спеціальної техніки та працівників за власний рахунок. На запитання головуючого чому працівники митниці не зверталися з офіційними запитами до відправника фірми в Китаї після того як отримали лист від ОСОБА_2 про помилкове ввезення вантажу, Коваленко О.М. пояснив, що склалася така практика, що фірми відправники з Китаю не відповідають на офіційні запити митниці, а тому дані запити не здійснювались.

В свою чергу, в апеляційному суді представник ОСОБА_3 виступив проти задоволення апеляційної скарги митного органу, вважаючи постанову районного суду законною та обґрунтованою в частині закриття провадження в зв'язку з відсутністю складу правопорушення, а висновки суду такими, що відповідають фактичним обставинам. В частині конфіскацій товару просить скасувати постанову та визнати вилучений товар помилково ввезеним та застосувати режим реекспорту в порядку ст. 86 МКУ.

Суд апеляційної інстанції, вислухавши учасників апеляційного провадження, вивчивши матеріали справи, дослідивши доводи апеляційних скарг, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах апеляційних скарг, дійшов висновку, що у задоволенні апеляційної скарги представника митниці необхідно відмовити, а апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 задовольнити частково з наступних підстав.

У відповідності до вимог ст.ст. 245, 280 КУпАП, суд, розглядаючи справу про адміністративне правопорушення, має з'ясувати усі обставини справи та встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення, винність особи у його вчиненні та усунувши усі можливі сумніви наявними доказами, прийняти закону та обґрунтовану постанову про наявність вини чи її відсутність.

Разом з тим, приймаючи рішення у справі, суд має керуватися презумпцією невинуватості закріпленою у ст. 62 Конституції України, у відповідності до якої тягар доказування вини покладено на орган, який склав відповідний матеріал, тобто митний орган.

Поряд з цим, свої доводи щодо неправомірного закриття провадження у справі сторона обвинувачення обґрунтувала тим, що місцевим судом залишено поза увагою, що ОСОБА_2 згідно з ч. 5 ст. 266 Митного Кодексу України, як уповноважена особа несе повну відповідальність за вчинене порушення митних правил, наділений правом попереднього рішення та фактичної перевірки поставленого товару, при цьому не вжив всіх можливих заходів щодо належного фізичного огляду .

Співставивши доводи сторони обвинувачення із наявними матеріалами справи та поясненнями сторони захисту, апеляційний суду дійшов висновку про їх необґрунтованість виходячи з наступного.

Так дійсно, на декларанта у відповідності до ст. 266 Митного Кодексу України, покладено ряд обов'язків, зокрема декларування товару з дотриманням вимог митного законодавства України. Разом з тим, Митним Кодексом України визначено права декларанта, з метою виконання покладеного на нього обов'язку, зокрема подання попереднього рішення та фізичного огляду товару, що надійшов, даним правом попереднього фізичного огляду ОСОБА_2 скористався не у повному обсязі від незалежних від нього причин, а саме технічних можливостей місця прибуття транспорту до митного поста «Славутич». Повний огляд міг би бути проведений тільки після повного вивантаження вантажу, тому ОСОБА_2 здійснив вибірковий огляд вантажу який відповідав опису вантажу зазначеному у пакувальному листі.

Згідно договору від 02.10.2014 року, укладеного між ОСОБА_2 та ЗТК «Транс-Сервіс Україна», ОСОБА_2 зобов'язаний виконати повний цикл оформлення документів замовника в митних органах України. А замовник зобов'язаний гарантувати дійсність і достовірність всіх наданих документів та відомостей, що відносяться до митного оформлення вантажів.

Таким чином, звинувачуючи особу у тому, що вона не заявила достовірні данні про кількість товару, що був переміщений через митний кордон, тобто у правопорушенні передбаченого ст. 472 Митного Кодексу України, яке характеризується як умисними діями, так і необережністю, та посилаючись на невиконання декларантом передбачених законом прав, сторона обвинувачення має надати прямі докази умисності дій чи необережності, а також довести той факт, що декларанту достовірно було відомо про надлишок товару чи він мав у своєму розпорядженні певні дані, які б свідчили про невідповідність товаросупровідних документів фактичній кількості товару.

З огляду наявних матеріалів справи вбачається, що дійсно на адресу ЗТК «Транс-Сервіс Україна» від постачальником з Китаю «XIN JIANG XIN YE HANG INTERNATIONAL TRADING CO, LTD, CHINA» надійшов товар, декларування, якого здійснено ОСОБА_2, у відповідності до товаросупровідних документів отриманих від замовника послуги декларування. Після чого, у ході проведення огляду товару, що надійшов, працівниками митниці були виявлені товари які не задекларовані за митною декларацією, а саме запчастини для автомобіля «ВАЗ» в кількості 1710 шт., які не були заявлені в товаросупровідних документах.

З приводу виявленого надлишку ОСОБА_2 пояснив, що з цього приводу китайська компанія повідомила, що зазначений вантаж фактично помилково направлений на адресу української компанії ЗТК «Транс-Сервіс Україна» (а.с.40), разом з тим як вбачається з додатку до заперечення з доданими до нього документами до апеляційної скарги представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 вилучений товар помилково був ввезений на митну територію України, тому просять відправити зазначений вантаж на адресу «РAINT LTD», ул. Шутова 7 Б, Тирасполь, Молдова, що підтверджується контрактом № 05-08/14 від 05.08.2014 року, Інвойс № 4285 від 27.10.2014 року, Пакинг - лист від 27.10.2014 року.

З аналізу наведеного вбачається, що ФОП ОСОБА_2 здійснював митне оформлення товару, який надійшов до ЗТК «Транс-Сервіс Україна», на підставі договору. Виконуючи свої обов'язки, ОСОБА_2 оформив митну документацію у відповідності до наданої їй товаросупровідної документації, яка була їй надана «Транс-Сервіс Україна».

Наведене свідчить про те, що ОСОБА_2 не підтримував прямого зв'язку з відправником товару - китайською компанією, не був завчасно повідомлений про можливість поликового направлення товару, або інших будь-яких обставини які б свідчили про те, що особі - декларанту було відомо чи могло бути відомо про невідповідність фактичної кількості товару заявленій, а тому у апеляційного суду відсутні достатні дані вважати, що особі об'єктивно було відомо чи могло бути відомо про факт невідповідності кількості товару.

При відсутності даних, що особі - декларанту об'єктивно було відомо чи могло бути відомо про невідповідність фактичної кількості товару заявленій у товаросупровідних документах, апеляційний суд вважає, що вина особи у вчиненні порушення митних правил, передбачених ст. 472 Митного Кодексу України, у повному обсязі не доведена.

Враховуючи наявну неповноту доведеності вини особи у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 472 Митного Кодексу України, у діях ОСОБА_2, а також дотримуючись вимог ст. 62 Конституції України, апеляційний суд вважає, що судом першої інстанції було досліджено усі обставини справи, наявним доказам дана належна оцінка та при наявності сумнівів щодо винуватості особи суд правильно та з наведенням відповідних мотивів, на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, закрив провадження у справі через відсутність складу адміністративного правопорушення.

Одночасно з цим не можна не погодитись з доводами апеляційної скарги представника ОСОБА_2, щодо визнання товару помилково ввезеним та застосування до нього режиму реекспорту виходячи з наступного.

Частина 4 статті 190 МКУ передбачає, що товари, помилково ввезені на митну територію України, які були пропущені на митну територію України і які зберігають статус іноземних товарів, вивозяться за межі цієї території у митному режимі реекспорту на підставі товаросупровідних документів, згідно з якими ці товари були ввезені.

Стаття 86 МК України передбачає, що митний режим реекспорту може бути застосований до товарів, які при ввезенні на митну територію України мали статус іноземних та визнані помилково ввезеними на митну територію України.

Данні обставини повністю підтверджуються контрактом № 05-08/14 від 05.08.2014 року, Інвойс № 4285 від 27.10.2014 року, Пакинг - лист від 27.10.2014 року наданими ЗТК «Транс-Сервіс Україна» які надійшли від постачальника з Китаю, а тому ці товари повинні бути вивезені за митну територію України у порядку, передбаченому ст. 190 МК України.

Однак, приймаючи рішення про конфіскацію вилучених у ОСОБА_2 товарів суддя не дотримався вимоги ст. 86, 190 МК України, в зв'язку з чим постанова підлягає зміні в частині конфіскації вантажу.

За таких обставин, суд апеляційної інстанції вважає необхідним апеляційну скаргу представника митниці залишити без задоволення, апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 задовольнити частково, а постанову місцевого суду - змінити в частині конфіскації.

Оскільки у постанові місцевого суду не вказано і в матеріалах справи не наведено об'єктивних даних, які б свідчили про умисне недекларування товарів, що переміщуються через митний кордон України зі сторони ОСОБА_2, то відповідно місцевий суд дійшов до правильного та законного висновку про відсутність в діях ОСОБА_2 складу правопорушення, передбаченого ст. 472 МК України.

На підставі викладеного та керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу виконуючого обов'язки начальника Чернігівської митниці ДФС - Шавлак О.В. - залишити без задоволення.

Апеляційну скаргу представника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 - ОСОБА_3 - задовольнити частково.

Постанову Новозаводського районного суду міста Чернігова від 31 березня 2015 року, якою провадження відносно ОСОБА_2 за ст. 472 Митного Кодексу України, закрито, на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, через відсутність складу адміністративного правопорушення - змінити в частині конфіскації вантажу.

Повернути ТОВ «ЗТК» ТРАНС-СЕРВІС Україна» або його представнику товари вилучені в порядку ст. 511 МКУ на підставі протоколу № 0029/10200/15 від 14.01.2015 року, що зберігаються на Чернігівській митниці для здійснення їх зворотного вивезення за межі митної території України у митному режимі реекспорту на підставі товаросупровідних документів, згідно яких цей товар був ввезений

Постанова набирає законної сили негайно, остаточна і оскарженню не підлягає.

Суддя І. П. Борисенко