Провадження №: 3/752/3334/15
ПОСТАНОВА

Іменем України

28.07.2015 року суддя Голосіївського районного суду м. Києва Новак А.В., розглянувши матеріали, які надійшли від МВС України Головне управління в місті Києві Голосіївське районне управління про притягнення до адміністративної відповідальності за частиною 2 статті 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення, ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця м. Київ, офіційно не працюючого, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2,-

ВСТАНОВИВ:

14.07.2015 року о 07 год. 40 хв. в АДРЕСА_1, гр. ОСОБА_1 вчинив насильство в сім'ї, а саме дії психологічного характеру відносно ОСОБА_2 Вказаними діями ОСОБА_1 вчинив правопорушення, передбачене ч.1 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

ОСОБА_2 в судовому засіданні свою вину у вчиненні вказаного правопорушення визнав повністю та підтвердив обставини, викладені в протоколі про адміністративне правопорушення.

Заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, враховуючи характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника та дослідивши матеріали справи, вважаю, що ОСОБА_2 слід визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення, оскільки його вина підтверджується зібраними у справі доказами.

Згідно положень статті 23 Кодексу України про адміністративні правопорушення, адміністративні стягнення є мірою відповідальності і застосовуються з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобіганню вчинення нових правопорушень, як самим правопорушником, так і іншими особами.

На виконання вимог статті 33 Кодексу України про адміністративні правопорушення, при накладенні адміністративного стягнення, судом враховується характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність.

Вирішуючи питання про накладення адміністративного стягнення на порушника за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 173-2 частини 2 Кодексу України про адміністративні правопорушення, враховую характер вчиненого адміністративного правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, наявність пом'якшуючої обставини-щире розкаяння та відсутність обтяжуючих відповідальність обставин, повне визнання ним своєї вини як під час складання протоколу про адміністративне правопорушення так і ході розгляду справи, суд вважає за необхідне та достатнє для виховання особи запобігання вчинення нових правопорушень, застосувати до ОСОБА_2 адміністративне стягнення, в межах санкції статті, у виді адміністративного арешту.

Суд також вважає, що в даному випадку, з урахуванням особи правопорушника, саме стягнення, як адміністративний арешт, буде достатньою мірою відповідальності для його виховання і в повній мірі забезпечить запобігання вчинення ним нових правопорушень, та повністю відповідатиме меті його застосування, у зв'язку з чим, суд не вбачає підстав для накладення більш м'якого виду стягнення.

Враховуючи характер правопорушення, дані про особу ОСОБА_2 та ступінь його вини, вважаю за необхідне визнати останнього винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого частиною 2 статті 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення та застосувати адміністративне стягнення у виді арешту.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Керуючись ст. 283-285 КУпАП, -

п о с т а н о в и в:

Визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накласти адміністративне стягнення у виді адміністративного арешту на строк 10 (десять) діб.

Строк відбування адміністративного арешту відраховувати з моменту затримання ОСОБА_1.

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір у розмірі 0,03 розміру мінімальної заробітної плати, що становить 36 (тридцять шість) гривень 54 копійку.

Постанова може бути оскаржена до Апеляційного суду через Голосіївський районний суд м. Києва протягом десяти днів з моменту винесення.

Суддя А.Новак