Справа №: 452/590/15-п
П О С Т А Н О В А

Іменем України

06 квітня 2015 року м.Самбір

суддя Самбірського міськрайонного суду Львівської області Казан І.С., розглянувши матеріали, які надійшли від начальника відділення ДАІ з обслуговування м. Самбір і Самбірського району ГУМВСУ у Львівській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, непрацюючого, українця, громадянина України, проживаючого в ІНФОРМАЦІЯ_2, -

- за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

В С Т А Н О В И В:

Відносно ОСОБА_1 складено протокол про адміністративне правопорушення про те, що він 12.02.2015 року о 16.00 годині в м. Мостиська по вул. Грушевського Львівської області керував транспортним засобом у стані алкогольного спяніння, тобто відмовився від проходження медичного огляду на встановлення факту вживання алкогольних напоїв - про порушення вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України, що передбачено ч. 1 ст. 130 КУпАП.

ОСОБА_1 у скоєнні даного адміністративного проступку винним себе не визнав і пояснив, що із протоколом про адмінправопорушення не згідний, оскільки транспортним засобом він не керував та в час інкримінованих дій автомобіль знаходився біля автозаправки та очікувалось на іншого водія. У той час він фактично був в автомашині та випивав пиво, придбане у магазині на автозаправки; підїхали працівники ДАІ та на їх вимогу предявити документи ОСОБА_1 пояснив, що у нього немає ні документів, ані ключів від транспортного засобу та чекає на водія цього автомобіля. У свою чергу інспектор Буць І.М. безпричинно примусив сісти в його службовий автомобіль та відвіз у чергову частину міліції м. Мостиська, куди вже потім приїхали обидва працівники таксі, котрі підписали протокол як очевидці. Цього протоколу ОСОБА_1 не підписував і пояснював, що проступку не вчиняв, а його безпричинного було затримано.

Вивчивши представлені адміністративні матеріали, ураховуючи наведене та згідно із ст. ст. 251-252 КУпАП приходжу до висновку про закриття провадження в справі про адміністративне правопорушення, оскільки з надісланих суду матеріалів про вчинення особою адміністративного проступку та з показань допитаних в суді особи та свідка ОСОБА_2, не слід робити однозначного висновку про керування ОСОБА_1 транспортним засобом у стані алкогольного спяніння, - відмові особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

У суді встановлено, що за результатом огляду водія у матеріалах відсутні будь-які дані, що особа саме керувала транспортним засобом у стані спяніння за наявних позитивних пояснень про вживання алкогольного пива, про що маються самостійні пояснення свідка ОСОБА_2 та самого ОСОБА_1; відсутні докази про пропозицію пройти огляд на встановлення алкогольного спяніння з використанням спеціального технічного засобу; у тому числі тричі на виклик до суду свідки як інспектор ДПС для дачі особистих пояснень, не зявились.

Окрім наведеного, у суді із пояснень особи та свідка знайшло своє підтвердження, що протокол про адміністративний проступок складався у приміщенні Мостиського РВ ГУ МВСУ.

Згідно п. 2.5. Правил дорожнього руху України, який ставиться в провину ОСОБА_1, водій повинен на вимогу працівника міліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного спяніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Обєктивна сторона зазначеного правопорушення, яке інкримінується ОСОБА_1, полягає у відмові водія на вимогу працівника міліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного спяніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин, а субєктивна сторона правопорушення, передбаченого ст.130 КУпАП передбачає навмисну форму провини.

Статтею 266 КУпАП регламентовано порядок огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Огляд особи, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Так, з протоколу про адміністративне правопорушення, складеного відносно ОСОБА_1 вбачається, що він складений 12 лютого 2015 року, також з нього вбачається, що інспектор ДПС, який складав протокол про адміністративне правопорушення, зазначив, що ОСОБА_1 керував в стані алкогольного спяніння, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху України, але інспектором не зазначено чим підтверджується такий його стан та яким саме чином інспектор визначив такий стан водія транспортного засобу, що позбавляє при розгляді справи можливості зробити висновок щодо дійсного перебування цієї особи в стані алкогольного спяніння та після цього керування ним автотранспортом, - відповідно використати такий документ як доказ. Більш того, п. 2.5. ПДР України встановлює обовязок водія на вимогу працівника міліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного спяніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин. Однак, в протоколі про адміністративне правопорушення при викладенні обставин справи, взагалі не вбачається, що ОСОБА_1 відмовився пройти такий огляд, що дало інспектору підстави кваліфікувати його дії саме за порушення п. 2.5. Правил дорожнього руху України та ставить під сумнів факт того, чи взагалі пропонувалося йому пройти такий огляд, чи особа перед тим керувала транспортним засобом.

ОСОБА_1 не керував автомашиною, котру було припарковано, що вцілому із відсутністю доказів у матеріалах справи дає підставу бути переконаним у правдивості пояснень особи. Відтак, в його діях відсутня ознака вчинення ним адміністративного проступку, що передбачено п. 2.5 ПДР України, відповідно ч. 1 ст. 130 КУпАП; є обставина, що виключає провадження в справі про адміністративне правопорушення.

Керуючись п. 1 ст. 247, ст. ст. 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

п о с т а н о в и в:

Провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена до апеляційного суду Львівської області через місцевий суд протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя І.С. Казан