Провадження № 3/311/77/2015
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 лютого 2015 року м. Василівка

Суддя Василівського районного суду Запорізької області Сидоренко Ю.В., при секретарі Яблонській Я.Л., за участю прокурора Сваткова О.В., розглянувши матеріали справи про адміністративне корупційне правопорушення, які надійшли з Управління Служби безпеки України в Запорізькій області у відношенні ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_3, одруженого, неповнолітніх дітей та непрацездатних осіб на утриманні немає, зі слів працюючого з 01.12.2014 року директором Підгірненської загальноосвітньої школи I-III ступенів, зареєстрованого та фактично мешкаючого за адресою: вул.Леніна будинок 87 с.Любимівка Михайлівського району Запорізької області, ідентифікаційний податковий номер -НОМЕР_1,

за ч.1 ст.172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1, будучи посадовою особою, працюючи начальником відділу освіти Василівської районної державної адміністрації Запорізької області,згідно розпорядження Голови Василівської районної державної адміністрації Запорізької області № 36-к від 24.03.2009 року, який маючи 12 ранг державного службовця, та згідно з підпунктом «в» п.1 ч.1 ст.4 Закону України «Про засади запобігання і протидії корупції», будучи субєктом відповідальності за корупційні правопорушення, порушив вимоги щодо фінансового контролю, передбачені ст.12 Закону України «Про засади запобігання і протидії корупції» від 07.04.2011 року та як субєкт декларування, при звільненні не подав до кадрового відділу Василівської районної державної адміністрації Запорізької області декларацію про майно, доходи, витрати і зобовязання фінансовго характеру за період з 01 січня 2014 року по 17 листопада 2014 року, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачена ч.1 ст.172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину у вчиненні інкримінованого адміністративного правопорушення визнав повністю та суду пояснив, що знав про необхідність подання декларації при звільненні з роботи, про що його попереджали працівники відділу кадрової роботи апарату Василівської райдержадміністрації, проте у звязку із завантаженістю та великим обсягом документообігу, повязаного з переходом на іншу роботу та обмаль часу, до теперішнього часу декларацію про доходи не подав. У вчиненому щиро розкаюється та просить суд суворо його не карати.

Таким чином, судом встановлено, що з 24.03.2009 року ОСОБА_1 призначений на посаду начальника відділу освіти Василівської районної державної адміністрації як такий, що пройшов за конкурсом, з випробувальним терміном три місяці, згідно розпорядження голови Василівської районної державної адміністрації Запорізької області № 36-к від 24.03.2009 року. З 17.11.2014 року ОСОБА_1 звільнено з займаної посади, за власним бажанням, відповідно до розпорядження голови Василівської районної державної адміністрації Запорізької області № 177-к від 14.11.14 року. В подальшому, в ході проходження процедури звільнення, згідно ч.1 ст.12 Закону України «Про засади запобігання і протидії корупції», як субєкт декларування, який звільнився тобто припинив діяльність, повязану з виконанням функцій держави, ОСОБА_1 зобовязаний був подати декларацію про майно, доходи, витрати і зобовязання фінансовго характеру за період, не охоплений раніше поданими деклараціями. Однак, без поважних причин, які б перешкоджали цьому, та будучи попередженим співробітниками кадрового забезпечення про обовязок заповнення та подання до кадрового відділу Василівської РДА декларації про майно, доходи, витрати і зобов'язання фінансового характеру, станом на час розгляду судом адміністративного матеріалу, вказану декларацію до кадрового відділу Василівської районної державної адміністрації Запорізької області ОСОБА_1 не надав, чим порушив вимоги ч.1 ст.12 Закону України «Про засади запобігання і протидії корупції».

Вислухавши пояснення ОСОБА_1, думку прокурора, який вважає протокол обґрунтованим і просить притягнути ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.172-6 КУпАП і накласти стягнення у вигляді штрафу в дохід держави в розмірі тринадцяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, дослідивши матеріали справи про адміністративне корупційне правопорушення, суд вважає, що вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення передбаченого ч.1 ст.172-6 Кодексу України про адміністративне правопорушення доведена у повному обсязі та підтверджується: протоколом №3 про вчинення адміністративного корупційного правопорушення від 27 січня 2015 року (а.с.1-4), копіями наказів (розпоряджень) про призначення ОСОБА_1 на посаду начальника відділу освіти Василівської районної державної адміністрації Запорізької області та звільнення з даної посади за власним бажанням (а.с.24-25), присягою державного службовця ОСОБА_1 від 24.03.2009 року, відомостями щодо ознайомлення ОСОБА_1 30.06.2011 року із законом України «Про засади запобігання і протидії корупції», а також письмовими поясненнями ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, усними та письмовими поясненнями ОСОБА_1, з яких вбачається, що останній не заперечував проти фактичних обставин, викладених у протоколі про вчинення адміністративного корупційного правопорушення.

Згідно ст.1 Закону України «Про засади запобігання і протидії корупції» особи, зазначені в підпункті «в» п.1 ч.1 ст. 4 цього Закону, є субєктами декларування і зобовязані подавати декларацію про майно, доходи, витрати і зобовязання фінансового характеру.

Відповідно до положень п.1 «в» ч.1 ст.4 Закону України «Про засади запобігання і протидії корупції» субєктами відповідальності за корупційні правопорушення державні службовці, посадові особи місцевого самоврядування.

Згідно ч.1 ст.12 Закону України «Про засади запобігання і протидії корупції», ооби, зазначені у пункті 1 частини першої статті 4 цього Закону, зобов'язані щорічно до 1 квітня подавати за місцем роботи (служби) декларацію про майно, доходи, витрати і зобов'язання фінансового характеру за минулий рік за формою, що додається до цього Закону.

Відповідно до абз.2 ч.1 ст.12 Закону України «Про засали запобігання і протидії корупції» субєкти декларування, які звільняються або іншим чином припиняють діяльність, повязану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування подають декларацію про майно, доходи, витрати і зобовязання фінансовго характеру за період, не охоплений раніше поданими деклараціями.

У відповідності до п.2 Порядку зберігання документів і використання відомостей, зазначених у деклараціях про майно, доходи, витрати, зобовязання фінансового характеру, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 16 від 11.01.2012 року, декларації зберігаються у кадрових підрозділах відповідних органів державної влади або місцевого самоврядування,юридичних осіб публічного права в особових справах осіб, зазначених у п.1 цього Порядку (осіб, зазначених у п.1 та п.п а п.2 ч.1 ст.4 Закону України Про засади запобігання і протидії корупції).

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що в діях ОСОБА_1 вбачається склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-6 КУпАП, кваліфікуючими ознаками якого є: порушення вимог фінансового контролю, неподання декларації про майно, доходи, витрати і зобовязання фінансового характеру, передбаченої Законом України «Про засади запобігання і протидії корупції».

Приймаючи до уваги характер та обставини вчинення правопорушення, враховуючи особу ОСОБА_1 та його ставлення до скоєного, який свою провину визнав повністю, у вчиненому щиросердечно розкаявся, до адміністративної відповідальності раніше не притягувався, за місцем попередньої роботи зарекомендував себе виключно з позитивної сторони, що суд відносить до обставин, які помякшують його відповідальність. Обставин, що обтяжують відповідальність ОСОБА_1, судом не встановлено та враховуючи відсутність тяжких наслідків від дій ОСОБА_1 та будь-яких збитків державним, суспільним інтересам або безпосередньо громадянам від вчинення даного правопорушення, а також з урахуванням матеріального становища ОСОБА_1, який на даний час працює та має постійне джерело прибутку, суд вважає необхідним та достатнім застосувати до ОСОБА_1 адміністративне стягнення у вигляді штрафу в його мінімальних розмірах, передбачених санкцією ч.1 ст.172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

У відповідності до вимог ст.40-1 КУпАП України судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст. ст. 29, 33, 40-1, 172-6 ч.1, 221, 256, 276, 283, 284 КУпАП, суддя

П О С Т А Н О В И В:

Визнати винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення за ч.1 ст.172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення та піддати ОСОБА_1 адміністративному стягненню у вигляді штрафу в дохід держави в розмірі 10 неоподаткованих мінімумів доходів громадян - в сумі 170,00 (сто сімдесят) гривень.

Адміністративний штраф сплачувати на розрахунковий рахунок № 0044 банк ГУДКСУ в Запорізькій області, одержувач коштів УК у Василівському районі Запорізької області, код платежу - 21081100, , МФО 813015.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в сумі - 36 (тридцять шість) гривень 54 копійки в дохід держави (Отримувач: УК у Василівському районі 22030001 розрахунковий рахунок - 0044, код отримувача 38025519, УДКСУ у Василівському районі, , п. 5, МФО 813015.

Постанова судді може бути оскаржена або на неї може бути внесено протест прокурора протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Апеляційна скарга, протест прокурора подаються до апеляційного суду Запорізької області через Василівський районний суд Запорізької області.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги чи протесту прокурора.

Суддя

Василівського районного суду

Запорізької області ОСОБА_5