АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 січня 2015 року м. Київ

Суддя Апеляційного суду м. Києва Васильєва М.А.,

за участю

особи, яка притягнута

до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1,

захисника - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві апеляційну скаргу захисника ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3 на постанову Печерського районного суду м. Києва від 18 грудня 2014 року, якою

ОСОБА_3,

ІНФОРМАЦІЯ_1, який проживає за адресою: АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1,

визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП України, та на нього накладено адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами строком на 1 рік,

В С Т А Н О В И Л А:

Відповідно до постанови суду, ОСОБА_3 18 жовтня 2014 року о 19 год. 45 хв. по вул. бульв. Лесі Українки, 25 в м. Києві керував автомобілем «Фольксваген Транспортер» державний номерний знак НОМЕР_2 у стані алкогольного сп'яніння, про те від проходження медичного огляду у встановленому законом порядку відмовився в присутності двох свідків, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР України.

Посилаючись на необґрунтованість та невідповідність рішення суду вимогам закону захисник ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, в якій просить змінити постанову суду в частині накладеного на ОСОБА_3 адміністративного стягнення з позбавлення права керування транспортними засобами на штраф в розмірі 200 неоподаткованих мінімумів доходів громадян.

В обґрунтування своїх апеляційних вимог апелянт зазначає, що при обранні виду та розміру адміністративного стягнення суд першої інстанції не врахував того, що ОСОБА_3 позитивно характеризується за місцем роботи, є особою, яка раніше не притягувалась до адміністративної відповідальності, отримує дохід у розмірі 1500 грн., має хвороби хребта та суглобів, внаслідок чого має труднощі при переміщенні, та у разі неможливості використання транспортного засобу стан його здоров'я може погіршитись.

Заслухавши доповідь судді, пояснення ОСОБА_1 та захисника ОСОБА_2, які змінили апеляційні вимоги та просили закриття провадження у справі у зв'язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, перевіривши матеріали справи та додатково надані документи, вважаю, що апеляційні вимоги підлягають задоволенню, з наступних підстав.

Згідно ч. 2 ст. 36 КУпАП, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

Як вбачається з матеріалів справи, 18 жовтня 2014 року відносно ОСОБА_1 працівниками ДАІ складені два протоколи про адміністративне правопорушення: за ч. 1 ст. 130 КУпАП та за ст. 124 КУпАП.

При апеляційному розгляді справи ОСОБА_1 надані дані, а саме: повістка про виклик до суду, зворотнє повідомлення про отримання ОСОБА_1 судової повістки та копію постанови Печерського районного м. Києва від 18 грудня 2014 року щодо ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП, які свідчать про те, що в провадженні судді місцевого суду одночасно перебували обидва вищезазначені протоколи про адміністративне правопорушення щодо останнього, однак справи по ним не були об'єднанні в одне провадження та рішення по ним в порядку ст. 36 КУпАП не виносилося, що свідчить про порушення місцевим судом норм процесуального закону.

Більше того, відповідно до ст. 245 КУпАП, завданнями в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяну майнову шкоду, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Разом з тим, суд першої інстанції даних вимог закону не дотримався.

Так, в судовому засіданні при апеляційному розгляді справи ОСОБА_3 пояснив, що 18 жовтня 2014 року разом із ОСОБА_5, ОСОБА_4 вживав спиртні напої. Після цього ОСОБА_5 сказав йому, що його транспортний засіб (ОСОБА_3) припаркований таким чином, що наступного дня службовий транспорт не зможе проїхати. Ним - ОСОБА_3 було надано ключі від машини ОСОБА_5 для того, щоб той змінив місце стоянки. Під час виїзду з місця стоянки ОСОБА_5 було здійснено зіткнення із автомобілем ОСОБА_4 Враховуючи те, що транспортний засіб, яким керував ОСОБА_5, належить йому, він добровільно надав ключі ОСОБА_5 для перепаркування, то вирішив відшкодувати завдану автомобілю ОСОБА_4 шкоду за власний рахунок в повному обсязі. ОСОБА_4 наполіг на виклику працівників ДАІ для фіксування факту ДТП та уникнення проблем щодо відшкодування завданої шкоди, вказуючи про те, що працівники ДАІ його знайомі, і після відшкодування шкоди вони знищать протокол про адміністративне правопорушення, який на нього складуть, на що він погодився. При цьому ОСОБА_3 зазначив, що працівники ДАІ не пропонували йому проходити огляд на стан алкогольного сп'яніння, в тому числі за допомогою технічного засобу.

Згідно, ч. 2 ст. 266 КУпАП, огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів працівниками міліції у присутності двох свідків.

Більше того, згідно ч. 3 ст. 266 КУпАП, у разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного чи іншого сп'яніння або щодо

перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкості реакції та швидкість реакції, працівником міліції з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров'я.

Проте, як вбачається з матеріалів справи дані вимоги закону працівниками ДАІ виконанні не були, на що судом першої інстанції належної уваги не звернуто.

Так, в протоколі про адміністративне правопорушення зазначено, що ОСОБА_3 18 жовтня 2014 року о 19 год. 45 хв. по вул. бульв. Лесі Українки, 25 в м. Києві, керуючи автомобілем «Фольксваген» державний номерний знак НОМЕР_2, з явними ознаками алкогольного сп'яніння, а саме: тремтіння рук, різкий запах з ротової порожнини, хидка хода, від проходження медичного огляду відмовився в присутності двох свідків, чим порушив п. 2.5 ПДР України.

Крім того, як вбачається з оскаржуваної постанови, в судовому засіданні при розгляді справи судом першої інстанції опитані свідки ОСОБА_5 та ОСОБА_6, які вказали, що ОСОБА_3, перебуваючи у стані алкогольного сп'яніння, відмовився на вимогу працівників ДАІ від проходження медичного огляду.

Таким чином матеріали справи не містять даних проте, що працівники ДАІ пропонували ОСОБА_3 пройти огляд на стан алкогольного сп'яніння за допомогою технічного приладу, як того вимагають вимоги ч. 3 ст. 266 КУпАП, а останній, в свою чергу, відмовився від такого огляду, що узгоджується з поясненнями ОСОБА_3

Більше того, як вбачається з постанови, суд першої інстанції послався, як на доказ вини ОСОБА_3 у вчиненні адміністративного правопорушення, на письмові пояснення свідка ОСОБА_4, які знаходяться в матеріалах іншої справи про адміністративне правопорушення та не містяться в матеріалах даної справи, що є неприпустимим, чим допустив невідповідність висновків суду, викладених у постанові, фактичним обставин справи.

З огляду на викладене, факт відмови ОСОБА_3 від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стану алкогольного сп'яніння не підтверджений матеріалами справи, а тому в діях останнього відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, у зв'язку з чим провадження по справі підлягає закриттю на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП.

На підставі викладеного,керуючись ст.ст. 293, 294 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3 - задовольнити.

Постанову Печерського районного суду м. Києва від 18 грудня 2014 року, якою ОСОБА_3, визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП України, та на нього накладено адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами строком на 1 рік, - скасувати, закрити провадження по справі у зв'язку з відсутністю в діях останнього складу адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

м. Києва М.А. Васильєва