АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 33/774/291/15 Головуючийупершійінстанції: ОСОБА_1
Категорія: ч.1 ст. 173-2КУпАП Головуючийудругійінстанції: ОСОБА_2
ПОСТАНОВА

Іменем України

03 червня 2015 року суддя Апеляційного суду Дніпропетровської області Піскун О.П., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпропетровську, за участю ОСОБА_3, його апеляційну скаргу на постанову Центрально-Міського суду Дніпропетровської області від 30 квітня 2015 року у справі про адміністративне правопорушення, якою

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, не працюючого, мешкаю чого за адресою: Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, вул. Лермонтова 22/65,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 173-2КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді 30 годин громадських робіт,-

ВСТАНОВИЛА:

Постановою Центрально-Міського суду Дніпропетровської області від 30 квітня 2015 року ОСОБА_3визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 173-2КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді 30 годин громадських робіт.

Судом першої інстанції було встановлено, що 10 квітня 2015 року приблизно о 20-00 годині громадянин ОСОБА_3 по вул. Лермонтова, 22/65, висловлювався нецензурною лайкою чим вчиняв психологічне насилля в сімї по відношенню до своєї сестри громадянки ОСОБА_3

Не погоджуючись з висновками суду першої інстанції, ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову районного суду та закрити провадження по справі.

Обґрунтовуючи свою апеляційну скаргу, апелянт зазначає, що постанова суду є неправомірно.При цьому апелянт вказує, щов нього з матірюСоболь Л.А. та сестрою ОСОБА_3виник конфлікт 10.04.2015 року, вказує, що дійсно брав сестру за волосся, але тільки для самозахисту, нецензурні слова в бік матері та сестри не висловлював. Також вказує, що після конфлікту з матірю та сестрою приїхали працівники міліції, яких він викликав спільно з його співмешканкою ОСОБА_4, але всі пояснення, що він пояснив працівники міліції не взяли до уваги, після чого його в телефонному режимі викликали в приміщення міліції та склали відносно нього протокол про адміністративне правопорушення.

В судовому засіданні апеляційного суду ОСОБА_3 підтримав в повному обсязі подану ним апеляційну скаргу, підтвердив викладені в її обґрунтування доводи та просивапеляційну скаргу задовольнити. Крім того вказав, що нецензурною лайкою не висловлювався.

Суд апеляційної інстанції, заслухавши ОСОБА_3, вивчивши матеріали справи, дослідивши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах апеляційної скарги, дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_3 про те, що постанова суду першої інстанції являється неправомірною є надуманими.

Висновок суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_3 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 173-2 КУпАП, відповідає фактичним обставинам справи, є законним та обґрунтованим.

Даний висновок суду підтверджується доказами, що містяться в матеріалах справи в їх сукупності, зокрема: протоколом про адміністративне правопорушення № 123208 від 15 квітня 2015 року, складеним уповноваженою особою з дотриманням вимог, передбаченихст. ст. 254 256 КУпАП; письмовими поясненнями сестри правопорушника ОСОБА_3, її заявою до начальника Центрально-Міського РВ КМУ ГУМВС України в Дніпропетровській області підполковника міліціїШарко В.А. про вчинення насильства в сімї; карткою первинно обліку інформації, яка надійшла по телефону, запитом № 3582 від 10.04.2015 року о 20.45 годині, в якій вказано, що за адресою: вул Лермонтова 22/65 виникло насильство в сімї.

Крім того суд апеляційної інстанції вважає, що надані письмові пояснення ОСОБА_5 є послідовними і повністю узгодженими з даними, що містяться в матеріалах справи. В них вона чітко зазначала, що в ході конфлікту з ОСОБА_3 в день подій, останній висловлювався на її адресу нецензурною лайкою та погрожував.

Доказів того, що вказаний матеріал було сфальсифіковано працівниками міліції, суду не надано.

В апеляційній скарзі не наведено переконливих доводів, які б ґрунтувалися на доказах, що містяться в матеріалах справи та давали б апеляційному суду підстави ставити під сумнів обставини справи, які правильно були встановлені судом першої інстанції.

При розгляді справи районним судом порушень ст. ст. 279, 280 КУпАП не допущено, докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність відповідно до ст. 252 КУпАП, а всі обставини, що мають значення для вирішення справи, суд з наведенням відповідних мотивів встановив та правильно кваліфікував вчинене правопорушення.

Неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які б були підставою для скасування постанови суду, апеляційним переглядом не встановлено.

Таким чином, апеляційний суд вважає необхідним апеляційну скаргу залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишити без задоволення, а постанову Центрально-Міського суду Дніпропетровської області від 30 квітня 2015 року, якою ОСОБА_3, визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 173-2КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді 30 годин громадських робіт без змін.

Постанова набирає законної сили негайно, остаточна і оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду /підпис/

Дніпропетровської області ОСОБА_2