Справа № 462/7486/14-п Головуючий у 1 інстанції: Бориславський Ю.Л..
Провадження № 33/783/42/15 Доповідач: Яременко О. Д.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 січня 2015 року м. Львів

Апеляційний суд Львівської області у складі :

Головуючого судді Яременка О.Д.,

за участю правопорушника ОСОБА_1,

захисника адвоката ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу

ОСОБА_1,

ІНФОРМАЦІЯ_1,

проживаючого за адресою : с. Сокільники,

вул. Загірянська, 7, Пустомитівського р-ну

Львівської області

на постанову судді Залізничного районного суду м. Львова від 8 грудня 2014 року,

встановив:

Постановою судді Залізничного районного суду м. Львова від 8 грудня 2014 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення штраф у розмірі 340 гривень.

ОСОБА_1 визнаний винним у тому, що 14 жовтня 2014 року близько 17 год. 15 хв., керуючи автомобілем «Мерседес ML 270 CDI», № НОМЕР_1 , по вул. Виговського, 100 у м. Львові, перед початком руху не переконався, що це буде безпечним, при ввімкненні сигналу світлофора, що дозволяє рух, не надав дорогу транспортному засобу, що завершував рух через перехрестя, внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем «Мерседес Віто» № НОМЕР_2, що призвело до пошкодження транспортних засобів, чим порушив вимоги п.п. 10.1, 16.5 ПДР України.

На постанову судді Хамуляк М.С. подав апеляційну скаргу, в якій не погоджується з винесеною постановою, вважає, що її постановлено при неповному дослідженні всіх обставин справи, з порушенням норм матеріального і процесуального права. Вказує, що суд не надав належної оцінки наявним в матеріалах справи доказам і обставинам. Не погоджується із тим, що справу розглядав Залізничний районний суд, в той час як належним місцем розгляду справи був Пустомитівський районний суд. При цьому стверджує, що в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Не погоджується з тим, що суддею при прийнятті рішення не було взято до уваги його пояснення щодо обставин ДТП, а саме, що він розпочав рух на своєму автомобілі на дозволений сигнал додаткової секції світлофору, коли був включений заборонений (червоний) сигнал основного світлофору для руху зустрічного транспорту. Звертає увагу на відеозйомку дорожньо-транспортної пригоди, з якої вбачається, що в діях водія «Мерседес Віто» ( іншого учасника ДТП ) є порушення ч.2 ст. 122 КУпАП . Одночасно ОСОБА_1 заявив клопотання про поновлення строку на подачу апеляційної скарги, оскільки цей строк він пропустив з поважних причин, а саме через те, що його не було повідомлено про час розгляду справи і в судовому засіданні він участі не приймав, про оскаржувану ним постанову дізнався лише 24.12.2014 року під час візиту до страхової компанії. Наведене позбавило його можливості у встановлений термін оскаржити постанову у визначений законом строк.

На підставі наведеного просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови, дану постанову скасувати а справу провадженням закрити за п.1 ч.1 ст.247 КУПАП, за відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення.

Заслухавши в судовому засіданні пояснення ОСОБА_1 та його захисника, які підтримали клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови та апеляційну скаргу, розглянувши доводи апеляційної скарги та вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження підлягає до задоволення, а апеляційна скарга не підлягає до задоволення, виходячи із наступного.

Матеріалами справи підтверджуються пояснення ОСОБА_1 щодо причин пропуску строку на апеляційне оскарження постанови. Суд вважає, що строк на апеляційне оскарження пропущений з поважних причин, а тому його слід поновити.

Висновок судді про вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, є обґрунтованим і відповідає фактичним обставинам справи.

Такий висновок підтверджується сукупністю зібраних і перевірених в судовому засіданні доказів, яким суддя дав належну оцінку й навів у постанові, а саме: схемою дорожньо-транспортної пригоди, характером пошкоджень транспортних засобів, письмовими поясненнями потерпілого ОСОБА_3, свідків ОСОБА_4, ОСОБА_5

Наведені вище докази, яким суддя відповідно до ст. ст. 251, 252 КУпАП дав належну оцінку й навів у постанові, підтверджують вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення. Всупереч доводам апелянта суд дослідив письмові пояснення ОСОБА_1 щодо обставин ДТП та обґрунтовано розцінив їх як такі, що дані з метою уникнення від відповідальності, оскільки ці пояснення спростовуються рапортом інспектора ДПС ОСОБА_6, у якому вказано, що додаткова секція світлофору по вул. Виговського, 100 у м. Львові включається тільки при дозволеному сигналі основного світлофору, а коли включений заборонений (червоний) сигнал основного світлофору, додаткова секція не працює. Крім того, при перегляді під час апеляційного розгляду наданої ОСОБА_1 відеозйомки ДТП, зафіксованої камерою відеоспостереження, підтверджується, що ОСОБА_1, в порушення п. 16.5 ПДР України, не дав дорогу транспортному засобу «Мерседес Віто», що завершував рух через перехрестя.

На підставі викладеного апеляційний суд вважає, що суддею Залізничного районного суду м. Львова в судовому засіданні вірно встановлено фактичні обставини справи, та правильно їх викладено в постанові від 08 грудня 2014 року. Дії ОСОБА_1 вірно кваліфіковано за ст. 124 КУпАП., оскільки він порушив правила дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, а стягнення у вигляді штрафу накладене на нього з дотриманням вимог ст. 33 КУпАП, відповідає характеру вчиненого правопорушення, особі порушника, ступеню його вини, іншим обставинам справи, що впливають на вид стягнення.

Доводи апелянта про те, що справу про адміністративне правопорушення повинен був розглядати Пустомитівський районний суд Львівської області, оскільки він проживає у Пустомитівському районі, є безпідставними та не ґрунтуються на вимогах ст. 276 КУпАП, відповідно до яких справа про адміністративне правопорушення, зокрема передбачене ст. 124 КУпАП, розглядається за місцем його вчинення, а також може розглядатись за місцем обліку транспортних засобів або за місцем проживання порушників.

Покликання в апеляційній скарзі на порушення вимог законодавства при розгляді справи судом першої інстанції, які могли вплинути на остаточне рішення по справі, нічим не обґрунтовані і свого підтвердження під час апеляційного розгляду справи не знайшли.

Апеляційний суд при розгляді апеляційної скарги приходить до висновку, що оскаржувана постанова суду першої інстанції є законною і обґрунтованою, а тому підстав для її скасування чи зміни немає.

В звязку з наведеним апеляційний суд вважає за необхідне відмовити ОСОБА_1 в задоволенні його апеляційної скарги а рішення суду першої інстанції щодо нього залишити без зміни.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд

постановив :

Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови судді Залізничного районного суду м. Львова від 08 грудня 2014 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення а постанову судді Залізничного районного суду м. Львова від 08 грудня 2014 року щодо ОСОБА_1 без зміни.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий :