Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний № 335/1757/15п Суддя в 1 інстанції Рибалко Н.І.
№ провадження 33/778/187/15 Суддя в 2 інстанції Татарінова А.І.
Категорія ч. 1 ст. 130 КУпАП
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 липня 2015 року місто Запоріжжя

Суддя Апеляційного суду Запорізької області Татарінова А.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні у присутності ОСОБА_1 апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 09 лютого 2015 року, якою

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженець і мешканець АДРЕСА_1, притягнутий до адміністративної відповідальності за правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП з накладенням адміністративного стягнення у виді позбавлення керування транспортними засобами строком на 1 рік.

ВСТАНОВИВ:

Постановою суду від 9 лютого 2015 року, ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП за таких обставин.

05 січня 2015 року о 05-21 год. ОСОБА_1 керував автомобілем НОМЕР_1, по вул. О. Матросова, 24-А в м. Запоріжжі у стані алкогольного спяніння, чим порушив п. 2.9 ПДР України.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 заперечує свою провину, не погоджується з постановою суду, посилається на те, що огляд на стан алкогольного спяніння, на його погляд, був проведений з порушенням ст. 266 КУпАП, а тому висновок щодо результатів огляду на стан спяніння, вважає недійсним.

На підтвердження своїх вимог зазначає, що співробітниками міліції порушений порядок направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного сп'яніння, а саме не був попередньо проведений огляд за допомогою спеціальних технічних засобів, а проведений відразу у медичному закладі, посилається на те, що працівники міліції тиснули на нього при складанні протоколу. Просить скасувати постанову суду та справу направити на новий судовий розгляд. У клопотанні, яке фактично є доповненням до апеляційної скарги, ОСОБА_1 вказує на те що відеоматеріали та висновок медичного огляду, на його погляд, є недопустимими доказами, просить закрити провадження у справі у звязку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши ОСОБА_1, який підтримав апеляційну скаргу та просив закрити провадження у справі за доводами викладеними у апеляційній скарзі, заслухавши пояснення свідків ОСОБА_2, ОСОБА_3С, ОСОБА_4, перевіривши доводи, наведені у апеляційній скарзі, вважаю, що остання не підлягає задоволенню.

Суд обґрунтовано дійшов до висновку, що особа винна у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, тобто є доведеним, що 05 січня 2015 року о 05-21 год. ОСОБА_1 керував автомобілем НОМЕР_1, по вул. О. Матросова, 24-А в м. Запоріжжі у стані алкогольного спяніння, чим порушив п. 2.9 ПДР України та його дії вірно кваліфіковані судом першої інстанції за ч.1 ст. 130 КУпАП, як керування транспортним засобом особою, яка перебуває у стані алкогольного спяніння.

Суд першої інстанції на обґрунтування висновків про винуватість ОСОБА_1 послався на данні протоколу про адміністративне правопорушення, висновки медичного огляду на стан спяніння, відеозапис здійсненим працівниками ДАІ, де зафіксовані обставини правопорушення, які були досліджені в судовому засіданні.

Апеляційна інстанція прийшла до висновку, що матеріали справи та досліджені з метою перевірки доводів апеляційної скарги докази, містять достатні данні про вчинення ОСОБА_1 вказаного правопорушення, що підтверджує висновки суду першої інстанції.

Порядок проведення огляду водіїв транспортних засобів на стан сп'яніння визначено ст. 266 КУпАП та Інструкцією «Про виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженою наказом МВС і МОЗ N 400/666 від 09.09.2009р.

Відповідно до положень ст. 266 КУпАП та п.1.2 Інструкції - огляд водіїв на стан сп'яніння проводиться у випадку, коли є достатні підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння.

. Відповідно до п.1.4. Інструкції - ознаками наркотичного сп'яніння є: наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп'яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота); звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість.

Згідно п. 2.12. Інструкції - у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними у пункті 1.4 розділу 1 цієї Інструкції, уповноважена особа Державтоінспекції МВС направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров'я.

Суттєвих порушень, вказаних положень, які б вплинули на правильність висновків суду першої інстанції при апеляційному розгляді не встановлені.

Із даних протоколу про адміністративне правопорушення серії АП1 № 805181 від 05.01.2015 року, складеного інспектором ДАІ ОСОБА_2 у присутності свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6, вбачається, що ОСОБА_1 керував автомобілем Hyundai Н 200 в стані алкогольного спяніння, від проходження огляду на стан спяніння на місці зупинки відмовився, факт находження водія у стані спяніння, встановлено висновком, щодо результатів медичного огляду у ЗОНД, водій порушив п. 2.9 ПДР України.

Згідно даних протоколу про адміністративне правопорушення, особа була відсторонена від керування транспортним засобом, було видано тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, який отримав ОСОБА_1 та керування передано ОСОБА_1

Відповідно до вказаного протоколу, ОСОБА_1 особисто зазначив, що напередодні випив пляшку пива, а вранці сів за кермо, порушення усвідомив (а.с. 1).

Згідно з висновком щодо результатів медичного огляду № 98 складеного о 5-35 год. 05.01.2015 року, який провів лікар ЗОНД ОСОБА_7 з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння за направленням інспектора ДАІ ОСОБА_3, ОСОБА_1 перебував у стані алкогольного спяніння (а.с.2).

Допитані у якості свідків у засіданні апеляційної інстанції інспектори ДПС взводу супроводження ОСОБА_2 та ОСОБА_3 підтвердили обставини, викладені у протоколі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП та пояснили, що ОСОБА_1 знаходився за кермом з явними ознаками алкогольного спяніння (про що свідчили: запах алкоголю з порожнини рота, його хода, поведінка, мова, колір обличчя) від огляду за допомогою спеціальних технічних засобів на місці зупинки відмовився, а тому для достовірності цього факту він був доставлений до закладу охорони здоровя ЗОНД, де було відповідним висновком встановлено факт перебування у такому стані, що засвідчено свідками ОСОБА_5 та ОСОБА_6

Свідки ОСОБА_2 ОСОБА_3 заперечували здійснення будь-якого впливу та тиску на ОСОБА_1 та пояснили, що ОСОБА_1 добровільно, власноручно зробив запис у протоколі, де вказав про вживання спиртних напоїв напередодні. Крім того, було виявлено, що автомобіль НОМЕР_1, належить ОСОБА_8 та ОСОБА_1 не мав відповідних документів на право керування цим транспортним засобом та не предявив їх для перевірки. З огляду на це, щодо ОСОБА_1 було складено ще протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 126 КУпАП. Проводилась фіксація події, яка була зроблена камерою яка належала інспектору ДАІ ОСОБА_3 та диск відеофіксації був долучений до справи.

Допитаний у якості свідка у суді апеляційної інстанції лікар обласного клінічного наркологічного диспансеру ОСОБА_7, який проводив огляд ОСОБА_1, підтвердив висновки щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного чи іншого спяніння відповідно до якого, було встановлено, що ОСОБА_1 перебуває у стані алкогольного спяніння. Згідно з поясненнями цього свідка, огляд проводився у відповідності до встановленого порядку, на підтвердження цього факту свідком надано акт медичного огляду ОСОБА_1 та копію свідоцтва про повірку робочого засобу вимірювальної техніки, які долучені до матеріалів справи( а.с.41, 42). Висновок щодо результатів огляду ОСОБА_1 було повідомлено та він відмовився від підпису про це.

.

Крім того, винність особи підтверджена даними відеозапису фіксації події, диск із записами, якого після повернення судом першої інстанції матеріалів адміністративного провадження на доопрацювання був долучений до матеріалів справи. Відеозапис був досліджений - переглянутий у судових засіданнях суду першої та апеляційної інстанції, данні відеозапису повністю підтверджуються та узгоджуються з даними протоколу про адміністративне правопорушення, поясненнями свідків, висновку № 98.

Вищевказані докази у сукупності дають достатні підстави вважати, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом у стані алкогольного спяніння.

Зазначені докази, в розумінні 251 КУпАП є належними та допустимими.

Отже, факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом 05.01.2015 року у стані алкогольного сп'яніння є доведеним.

Доводи апелянта про відсутність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП є необґрунтованими та спростовуються сукупністю вищезазначених доказів, які узгоджуються між собою, підстави щодо сумніву в їх достовірності, не встановлені.

При апеляційному розгляді встановлено, що ОСОБА_1 не оскаржив, у встановленому Законом порядку, дії службових осіб та результати медичного огляду, який був проведений з метою виявлення стану алкогольного чи іншого спяніння.

Письмові пояснення ОСОБА_1, викладені останнім власноручно в протоколі про адміністративне правопорушення, свідчать про керування ним автомобіля після вживання спиртних напоїв.

Не заперечував апелянт, що він був відсторонений від керуванням транспортним засобом, та йому було видано тимчасовий дозвіл, після його огляду у ЗОНД, керування автомобілем було передано його батькові ОСОБА_1 Визнав, що в цей день керував автомобілем без документів на право керування.

При судовому розгляді ОСОБА_1 не заперечував, що проводилась інспектором ДАІ відеофіксація саме за його участі.

Твердження апелянта про те, що відеофіксація проведена на камері, яка належала інспектору ДАІ, не спростовують висновки суду першої інстанції щодо встановлення фактичних обставин справи.

Відповідно до даних відеофіксації, інспектором ДАІ ОСОБА_1 було запропоновано пройти огляд на місці зупинки, на що була отримана відмова, після чого він був направлений у медичний заклад де відбувся його огляд (а.с.6).

Твердження апелянта про вплив на нього з боку працівників ДАІ спростовується оглянутим відеозаписом фіксації подій від 05.01. 2015 року показаннями свідків ОСОБА_2 ОСОБА_3

Судом апеляційної інстанції були прийняті заходи щодо явки у судове засідання свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6, які на виклики не з»явилися, з причин невідомих суду та за таких обставин, суд апеляційної інстанції не має можливості застосувати до них заходи впливу.

Разом з тим, досліджені докази, які є достатніми, доводять провину ОСОБА_1В.у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП за обставин, викладених в оскаржуваній постанові, а приведені апелянтом доводи не спростовують висновки суду.

Порушень КУпАП, які б вплинули на правильність висновків суду першої інстанції щодо винуватості особи та які тягнуть скасування судового рішення, при перегляді постанови судді за доводами апеляційної скарги, не встановлено.

Адміністративне стягнення накладено в межах строків, передбачених ст. 38 КУпАП.

При накладенні стягнення відповідно до положень ст. ст. 33-35 КУпАІІ, суддею в повній мірі були враховані обставини, що впливають на відповідальність, а саме: тяжкісгь вчиненого правопорушення, характер правопорушення, яке становить підвищену суспільну небезпеку, особу правопорушника та призначено стягнення у виді позбавлення права керування транспортним засобом. В судовому засіданні суду апеляційної інстанції було встановлено, що ОСОБА_1 самостійного заробітку не має, мешкає з матірю та батьком, який є пенсіонером.

Призначене ОСОБА_1 стягнення, є необхідним і достатнім для досягнення визначеної статтею 23 КУпАП мети виховного впливу та запобіганню вчинення зазначеною особою нових правопорушень.

Виходячи з вищевикладеного вважаю, що підстави для скасування постанови чи зміни призначеного стягнення відсутні.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суддя

П О С Т А Н О В И В:

апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 09 лютого 2015 року, стосовно ОСОБА_1 залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Запорізької області ОСОБА_9