АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 33/793/172/15 Справа № 712/6141/15-п Категорія: ч.1 ст. 172-6 КУпАПГоловуючий у І інстанції ОСОБА_1 Доповідач в апеляційній інстанції ОСОБА_2
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"16" липня 2015 р. м. Черкаси

Суддя апеляційного суду Черкаської області Гончарук І.М. за участю:

прокурора - Остапенко Ю.А.

представника правопорушника ОСОБА_3,

розглянувши апеляцію на постанову судді Соснівського районного суду м. Черкаси від 18 червня 2015 року, якою:

ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродж. ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянка України, ІНФОРМАЦІЯ_3, працюючої центр дитячої та юнацької творчості, прож. ІНФОРМАЦІЯ_4, індивідуальний ідентифікаційний номер НОМЕР_1,

визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 172-6 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу 170 грн. 00 коп., -

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до постанови суду ОСОБА_4 було визнано винною в тому, що вона перебуваючи на посаді головного спеціаліста відділу спорту та молодіжної політики управління у справах сім'ї, молоді та спорту Черкаської обласної державної адміністрації та згідно з п.п. «в» п.1 ч.1 ст. 4 Закону України «Про засади запобігання і протидії корупції», являючись суб'єктом відповідальності за корупційні правопорушення, порушила вимоги ч.1 ст. 12 Закону України «Про засади запобігання та протидії корупції в Україні», а саме: після звільнення з посади головного спеціаліста відділу спорту та молодіжної політики управління у справах сім'ї, молоді та спорту Черкаської обласної державної адміністрації (державна служба) не подала в установлений законом строк декларацію про майно, доходи, витрати і зобов'язання фінансового характеру за 2014 рік, чим вчинила адміністративне корупційне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.1 ст. 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

В апеляційній скарзі, що була подана до апеляційного суду Черкаської області, представник ОСОБА_3 вказує на те, що ОСОБА_4 визнає себе винною у вчиненні адміністративного правопорушення, в частині не подання декларації при звільненні з займаної посади 19.09.2014 року, є добропорядною та законослухняною громадянкою, позитивно характеризується за місцем роботи, до адміністративної відповідальності не притягувалась, станом на 24.06.2015 року декларацію про майно, доходи, витрати і зобов'язання фінансового характеру за липень - вересень 2014 року та за 2014 рік подала до відділу спорту та молодіжної політики управління у справах сім'ї, молоді та спорту Черкаської обласної державної адміністрації. Просить постанову суду першої інстанції скасувати, та звільнити ОСОБА_4 від адміністративної відповідальності, а провадження по справі відносно неї закрити за малозначністю.

Заслухавши думку її представника ОСОБА_3 про задоволення апеляції, з наведених у ній підстав, думку прокурора, який заперечував проти задоволення апеляції, та просив постанову суду першої інстанції залишити без змін, вважаю, що вона не підлягає до задоволення з таких підстав.

Місцевий суд правильно встановив фактичні обставини вчиненого ОСОБА_4, довів її провину в цьому і надав належну оцінку діям винної із застосування відповідного адміністративного стягнення.

По справі зібрано достатньо доказів, які свідчать, що ОСОБА_4 порушила вимоги фінансового контролю, тобто несвоєчасно подала декларацію про майно, доходи, витрати і зобовязання фінансового характеру, передбачені ЗУ «Про засади запобігання і протидії корупції».

Рішення суду про притягнення ОСОБА_4 до адміністративної відповідальності достатньо вмотивоване, обґрунтоване і переконливе. Порушень її процесуальних прав судом не встановлено. Адміністративне стягнення судом накладено з дотриманням правил, передбачених вимогами ст. 33, 34, 35 КУпАП з урахуванням всіх обставин справи та особи правопорушника і є розмірним до вчиненого нею і справедливим.

Посилання представника ОСОБА_3 в своїй апеляції на той факт, що ОСОБА_5 зобов'язана відповідно до вимог аб. 2 ч.1 ст. 12 ЗУ «Про засади запобігання і протидії корупції» подати декларацію за минулий рік протягом одного року, не відповідає дійсності, оскільки відповідно до рішення ВР України від 14 січня 2014 року протокол N 23 «Про роз'яснення порядку подання декларації про майно, доходи, витрати і зобов'язання фінансового характеру» суб'єкти декларування, які звільняються з роботи (служби) у квітні - грудні - подають декларацію за поточний рік. Суб'єкти декларування (за винятком осіб, зазначених у підпункті "а" пункту 2 частини першої статті 4 зазначеного Закону), які припинили діяльність, пов'язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, через рік після її припинення подають декларацію за рік, що минув, за місцем попередньої роботи (служби).

Відповідно до ст. 68 Конституції України кожен зобовязаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей.

Відповідно до вимог ст. 3 ЗУ «Про засади запобігання і протидії корупції» одним із основних принципів діяльності із запобігання і протидії корупції є невідворотність відповідальності за вчинення корупційних правопорушень.

За таких обставин вважаю, що підстав для задоволення апеляційної скарги представника ОСОБА_3 немає, а постанова суду є законною обґрунтованою і скасуванню не підлягає.

Керуючись ст. 294 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_3 залишити без задоволення.

Постанову судді Соснівського районного суду м. Черкаси від 18 червня 2015 року відносно ОСОБА_4 за ч.1 ст. 172-6 КУпАП залишити без змін.

Постанова остаточна і оскарженню не підлягає

Суддя: І. М. Гончарук