Справа № 462/4716/15-п
ПОСТАНОВА

Іменем України

10 липня 2015 року м.Львів

Суддя Залізничного районного суду м. Львова Колодяжний С.Ю., розглянувши матеріали, які надійшли від заступника начальника Залізничного РВ ЛМУ ГУ МВС України у Львівській області, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянки України, непрацюючої, яка зареєстрована ІНФОРМАЦІЯ_2 та проживає ІНФОРМАЦІЯ_3

за ч.1 ст.173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

встановив:

Згідно протоколів про адміністративне правопорушення серії ЛВ № 000338, № 000339, №000340 від 30.06.2015 року, ОСОБА_1 01.06.2015 року о 07.00 год., 02.06.2015 року о 21.50 год. та 05.06.2015 року о 11.50 год., перебуваючи за місцем свого проживання ІНФОРМАЦІЯ_4, вчинила конфлікт зі своїм співмешканцем ОСОБА_2, під час якого висловлювалася нецензурними словами в його сторону.

ОСОБА_1 в суді заперечила факт вчинення нею адміністративного правопорушення, зазначила, що не висловлювалася нецензурними словами до свого співмешканця, а лише звертала увагу на його стан здоровя та недопустимість вживання спиртних напоїв, відмітила, що в її діях немає складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП.

Потерпілий, який належним чином був повідомлений про час, день та місце розгляду справи, не зявився, про причини неявки не повідомив, а тому вважаю за можливе розглядати справу за його відсутності на підставі наявних доказів.

Згідно вимог ч.1 ст.245, ст.280 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Виходячи з системного аналізу положень ст.ст. 7, 254, 279 КУпАП, розгляд справи про адміністративне правопорушення здійснюється лише щодо правопорушника та в межах протоколу про адміністративне правопорушення.

Відповідальність за ч.1 ст.173-2 КУпАП настає у разі вчинення насильства в сім'ї, тобто умисного вчинення будь-яких дій фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування фізичного насильства, що не завдало фізичного болю і не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров'ю потерпілого, а так само невиконання захисного припису особою, стосовно якої він винесений, непроходження корекційної програми особою, яка вчинила насильство в сім'ї.

Статтею 1 Закону України «Про попередження насильства в сім'ї» визначено, що насильство в сім'ї - це будь-які умисні дії фізичного, сексуального, психологічного чи економічного спрямування одного члена сім'ї по відношенню до іншого члена сім'ї, якщо ці дії порушують конституційні права і свободи члена сім'ї як людини та громадянина і наносять йому моральну шкоду, шкоду його фізичному чи психічному здоров'ю; психологічне насильство в сім'ї - насильство, пов'язане з дією одного члена сім'ї на психіку іншого члена сім'ї шляхом словесних образ або погроз, переслідування, залякування, якими навмисно спричиняється емоційна невпевненість, нездатність захистити себе та може завдаватися або завдається шкода психічному здоров'ю.

Насильство в сімї є порушенням прав людини. У законодавчо закріпленому понятті «насильство в сімї» є конкретна вказівка на це: «якщо ці дії порушують конституційні права і свободи члена сімї як людини та громадянина». Відповідно, не буде насильством у сімї вчинення дій, які за своїм характером мають ознаки цього виду насильства, але не порушують права та свободи особи. А тому, для правильної кваліфікації дій особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, факт порушення вказаних прав повинен відображатися у протоколі про адміністративне правопорушення.

Натомість у трьох представлених протоколах про адміністративне правопорушення лише зазначено, що ОСОБА_1 вчинила конфлікт зі своїм співмешканцем ОСОБА_2, під час якого висловлювалась в його сторону нецензурними словами.

Між тим, до протоколу про адміністративне правопорушення, не долучено жодних фактичних даних, які відповідно до ст.251 КУпАП можуть бути доказами в справі та які б спростували доводи ОСОБА_1, що вона вказаного в протоколах не вчиняла, і підтверджували би вчинення нею насильства в сім'ї, що порушило б права і свободи потерпілого.

ОСОБА_1 в суді категорично заперечила, що провокувала конфлікти з ОСОБА_2 і при цьому висловлювалась до нього нецензурно, при цьому пояснила, що конфліктні ситуації дійсно мали місце, але через вживання ОСОБА_2 алкоголю, що йому за станом здоровя категорично заборонено, і саме це вона намагається кожного разу пояснити співмешканцю, оскільки турбується про нього.

Відповідно до ст.62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

За таких обставин, враховуючи даний конституційний принцип, вважаю, що відомості у протоколі про адміністративне правопорушення є неповними, не виключають сумнівів у наявності вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, і не можуть бути визнані обєктивними і достовірними, оскільки фактично ґрунтуються виключно на заяві ОСОБА_2

Між тим, в справі не встановлено жодного належного, обєктивного та обґрунтованого доказу, який би вказував на наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП.

Виходячи з наведеного, з урахуванням вимог ч.1 ст.247 КУпАП, вважаю, що порушене відносно ОСОБА_1 провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю за відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.ст. 247, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

постановив:

Провадження в справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення, відносно ОСОБА_1 - закрити у звязку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до апеляційного суду Львівської області протягом десяти днів з дня її проголошення через Залізничний районний суд м.Львова.

Суддя: (підпис)

З оригіналом згідно.

Суддя: Колодяжний С.Ю.