Справа № 308/5243/15-п
П О С Т А Н О В А

І м е н е м У к р а ї н и

13.07.2015 м. Ужгород

Апеляційний суд Закарпатської області в особі судді Дворніченка В.І., за участі представника Закарпатської митниці ДФС - Зубенка І.І., особи, що притягається до адмінвідповідальності ОСОБА_2, розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 12.06.2015 року, якою

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця та мешканця АДРЕСА_2, ІНПП НОМЕР_1,

визнано винним у вчиненні правопорушення передбаченого ст..471 МК України та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 1700 гривень із стягненням судового збору в розмірі 36,54 грн.

Згідно встановлених судом першої інстанції обставин, 19.04.2015 року о 21 год. 45 хв. в зону митного контролю на ділянку "В'їзд" митного поста «Тиса» Закарпатської митниці ДФС заїхав легковий автомобіль марки "Opel ", модель " Vivaro" реєстраційний номерний знак України НОМЕР_2, в якому у якості водія слідував громадянин України ОСОБА_2, що прямував в приватних справах із Угорщини в Україну за адресою: АДРЕСА_1. Як форму проходження митного контролю гр. України ОСОБА_2 обрав порядок проходження митного контролю по каналу "зелений коридор".

Відповідно до частини 2 статті статті 374 Митного кодексу України представником органів охорони державного кордону, які здійснюють паспортний контроль у пунктах пропуску через державний кордон України, було проінформовано посадову особу Закарпатської митниці ДФС про громадянина ОСОБА_2, який в'їжджає в Україну частіше одного разу протягом однієї доби.

Керуючись пунктом 6 Типової Технологічної Схеми здійснення митного контролю автомобільних транспортних засобів перевізників і товарів, що переміщуються ними, у пунктах пропуску через державний кордон затвердженої Постановою Кабінету Міністрів України від 21.05.2012 №451, у відповідності до наданих повноважень, на підставі результатів аналізу та оцінки ризиків, транспортний засіб було виведено з загального потоку для проведення митного огляду.

В ході митного контролю зазначеного транспортного засобу було виявлено товар іноземного виробництва, а саме: контейнери для продуктів одноразові з пластмаси торгова марка не визначена, країна виробництва - не визначена, країна походження - невідома в загальній кількості 6000 штук, загальна вага товару згідно Акту зважування від 19.04.2015р становила 46,75 кг.

Виявлений товар знаходився у трьох картонних коробках, які лежали на підлозі багажного відсіку автомобіля. Виявлений товар гр. ОСОБА_2 визнав своєю власністю. Вартість виявленого товару згідно товарного чека РО № 0808191 від 19.04.2015 становить 12500 HUF, що по курсу Національного Банку України станом на 19.04.2015 року складає 954,09 гривень України. Доступ до виявленого товару нічим не утруднювався.

Громадянину України ОСОБА_2 було роз'яснено порядок та норми ввезення товарів громадянами, встановлені частиною першою та частиною другою статті 374 Закону України від 13.03.2012 №4495-VI, запропоновано здійснити митне оформлення вище вказаного товару зі сплатою необхідних митних платежів, передбачених законодавством України. Однак, враховуючи неспроможність сплати митних платежів та волевиявлення гр. України ОСОБА_2 щодо повернення на територію Угорщини, товарів, а саме: контейнерів для продуктів одноразових з пластмаси в загальній кількості 6000 штук., загальною вага 46,75 кг, загальною вартістю 954,09 гривень України, що є об'єктами оподаткування митними платежами (частина друга статті 374 Митного кодексу України), повернуто на суміжну сторону, згідно Картки відмови в пропуску №305020401/2015/00016.

Таким чином, суд дійшов висновку, що ОСОБА_2 допустив порушення митних правил, відповідальність за яке передбачена ст.471 МК України - порушення встановленого порядку проходження митного контролю в зонах (коридорах) спрощеного митного контролю, тобто у гр. України ОСОБА_2, який в'їжджає в Україну частіше одного разу протягом однієї доби під час митного контролю виявлено товари, які перевищують неоподатковану норму переміщення через митний кордон України,

ОСОБА_2, в строки, визначені ст.294 КУпАП, подано апеляційну скаргу, в якій зазначає, що в зв'язку з неповнотою та однобічністю проведеного по справі судового розгляду, судом першої інстанції при обранні йому міри адміністративного стягнення, не враховано всіх обставин, які визначені ст.ст.33-35 КУпАП і необґрунтовано застосовано до нього максимальне стягнення, визначене санкцією ст.471 МК України. Тому просить змінити постанову суду першої інстанції та пом'якшити застосоване до нього адміністративне стягнення, врахувавши при цьому в якості обставин, що пом'якшують його відповідальність щире каяття та вчинення ним порушення митних правил з необережності, в зв'язку з необізнаністю.

Дослідивши доводи апеляційної скарги ОСОБА_2, заслухавши пояснення ОСОБА_2 на підтримання доводів апеляційної скарги, представника Закарпатської митниці ДФС про законність прийнятого у справі судового рішення, перевіривши матеріали адміністративної справи, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає, з наступних підстав.

Статею 280 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи і дане положення перекликається з нормами, викладеними в ст.489 МК України.

Крім того, у відповідності до ст.283 КУпАП постанова суду (судді) про накладення адміністративного стягнення повинна містити вирішення питання про вилучені речі і документи та положення про стягнення з особи, щодо якої її винесено, судового збору.

Дані питання судом першої інстанції під час постановлення оскаржуваної постанови були вирішені у відповідності із законом.

Висновок суду першої інстанції щодо наявності в діях ОСОБА_2 складу правопорушення, передбаченого ст.471 МК України - порушення встановленого порядку проходження митного контролю в зонах (коридорах) спрощеного митного контролю, тобто у гр. України ОСОБА_2, який в'їжджає в Україну частіше одного разу протягом однієї доби під час митного контролю виявлено товари, які перевищують неоподатковану норму переміщення через митний кордон України, є вірним та обґрунтованим.

Так, у відповідності до ч.1 ст.495 МК України доказами у справі про порушення митних правил є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку встановлюються наявність або відсутність порушення митних правил, винність особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Такі дані встановлюються: 1) протоколом про порушення митних правил, протоколами процесуальних дій, додатками до зазначених протоколів; 2) поясненнями свідків; 3) поясненнями особи, яка притягується до відповідальності; 4) висновком експерта; 5) іншими документами (належним чином завіреними їх копіями або витягами з них) та інформацією, у тому числі тими, що перебувають в електронному вигляді, а також товарами - безпосередніми предметами порушення митних правил, товарами із спеціально виготовленими сховищами (тайниками), що використовувалися для приховування безпосередніх предметів порушення митних правил від митного контролю, транспортними засобами, що використовувалися для переміщення безпосередніх предметів порушення митних правил через митний кордон України.

Необережна вина ОСОБА_2 у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 471 МК України доведена матеріалами справи.

Так, протоколом про порушення митних правил № 0672/30502/15 від 19.04.2015 року(а.с.1-5) та даними Диспетчера ЗМК та Пасажирського пункту пропуску(а.с.27) підтверджені зазначені в мотивувальній частині постанови судді місцевого суду час, місце та обставини, за яких ОСОБА_2, обравши формою проходження митного контролю проходження (проїзд) через "зелений коридор", як особа, яка в'їжджає в Україну частіше одного разу протягом однієї доби, намагався перемістити товари, які перевищують неоподатковану норму переміщення через митний кордон України.

Дані обставини підтверджуються також і доповідною запискою державного інспектора відділу митного оформлення(а.с.13-14) та поясненнями ОСОБА_3, який 19.04.2015 року згідно журналу наряду виходу на роботу працював на ділянці «В'їзд» та був присутнім при митному огляді мікроавтобуса, під керуванням ОСОБА_2 та виявленні у нього незаявлених товарів(а.с.15).

З долученого до матеріалів справи акту про проведення огляду(а.с.11-12) вбачається, що в ході митного контролю транспортного засобу під керуванням ОСОБА_2 було виявлено товар іноземного виробництва, а саме: контейнери для продуктів одноразові з пластмаси торгова марка не визначена, країна виробництва - не визначена, країна походження - невідома в загальній кількості 6000 штук, загальна вага товару згідно Акту зважування від 19.04.2015р становила 46,75 кг, що лежали у трьох картонних коробках, на підлозі у багажному відсіку пасажирського мікроавтобуса і доступ до них нічим не утруднювався.

З копії товарного чеку вбачається, що загальна вартість вказаних у справі про порушення митних правил виявлених товарів, складає 12500 HUF, що згідно курсу НБУ станом на 19.04.2015 року становить 954,09 грн.(а.с.19).

З пояснень, наданих ОСОБА_2 під час судового розгляду справи вбачається, що ОСОБА_2 повністю підтвердив обставини вчинення ним правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст.471 МК України, обґрунтувавши вчинення ним такого необізнаністю щодо порядку переміщення та декларування товарів через митний кордон України.

Вищенаведені докази в їх сукупності підтверджують необережну вину ОСОБА_2 в скоєнні порушення митних правил, відповідальність за що передбачена ст.471 МК України, здобуті відповідно до вимог Митного кодексу України та інших нормативних актів України, підстав визнавати їх недопустимими не має.

За таких обставин, суд апеляційної інстанції визнає необґрунтованими твердження апелянта щодо недостовірності письмових пояснень, наявних в матеріалах справи та неналежної їх перевірки судом першої інстанції.

Не заслуговують на увагу і доводи апелянта про те, що накладене на ОСОБА_2 адміністративне стягнення є занадто суворим і рішення суду про накладення такого є належним чином не вмотивованим та прийнятим, без врахування вимог ст.ст.33-35 КУпАП, позаяк, санкцією статті 471 МК України передбачено накладення за даний вид правопорушення штрафу в розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, а у разі якщо безпосередніми предметами правопорушення є товари, переміщення яких через митний кордон України заборонено або обмежено законодавством України, - також конфіскацію цих товарів.

При накладенні на ОСОБА_2 адміністративного стягнення, з врахуванням характеру вчиненого проступку, обставин при яких його вчинено, визнання ним своєї вини, її необережної форми, та обставин, що пом'якшують відповідальність, у відповідності до вимог ст.ст.33-35 КУпАП, судом першої інстанції обґрунтовано піддано ОСОБА_2 адміністративному стягненню в межах санкції ст..471 МК України у вигляді штрафу в розмірі 1700 гривень і таке рішення є законним та обгрунтованим.

Отже, керуючись ст. ст. 293, 294 КУпАП України, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а постанову Ужгородського міськрайонного суду від 12.06.2015 року про притягнення ОСОБА_2 до адмінвідповідальності за ст.471 МК України - без змін.

Постанова набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя: В.І.Дворіченко