Справа № 357/90/15-п Головуючий у І інстанції Володько І.С.
Провадження № 33/780/409/15 Доповідач у 2 інстанції Миколюк О.В.
Категорія 192 23.06.2015
ПОСТАНОВА

Іменем України

23 червня 2015 року м. Київ

Суддя Апеляційного суду Київської області Миколюк О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві адміністративну справу за участю - представника ОСОБА_2 за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на постанову Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 16 січня 2015 року, якою його визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 163-1 КУпАП та накладено штраф у розмірі 85 грн., -

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до зазначеної постанови, при перевірці підприємства, було виявлено порушення ведення податкового обліку, а саме: занижено податок на доходи фізичних осіб на загальну суму 74 392 грн. 96 коп. в тому числі за 2012 рік в сумі 15 585 грн. 10 коп., за 2013 рік в сумі 58 807 грн. 86 коп. та податку на додану вартість в сумі 94 430 грн. 05 коп.

Не погоджуючись з постановою суду, ОСОБА_3, подав апеляційну скаргу, в якій просить, скасувати постанову Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 16 січня 2015 року та закрити справу про адміністративне правопорушення. Також, апелянт просить поновити строк на подачу зазначеної апеляційної скарги, посилаючись на те, що про вказану постанову дізнався від свого представника 23 квітня 2015 року, коли той ознайомився з матеріалами справи, про що є відмітка у справі. Зазначає, що судове засідання відбулося без його участі, без належного його повідомлення про день, час і місце слухання справи, чим були порушені його права.

Заслухавши в судовому засіданні апеляційного суду представника ОСОБА_2, який підтримав подану апеляційну скаргу, вивчивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги приходжу до наступного.

Відповідно до ч.2 ст.294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Із матеріалів адміністративної справи вбачається, що справа була розглянута за відсутності ОСОБА_3, в судовому засіданні, без належного його повідомлення про день слухання справи з винесенням постанови 16 січня 2015 року, про яку ОСОБА_3 дізнався від свого представника 23 квітня 2015 року, про що свідчить заява в матеріалах адміністративної справи (а.с. 8).

З огляду на дані обставини причини пропуску строку на подачу апеляційної скарги слід визнати поважними, у зв'язку з чим вказаний строк підлягає поновленню.

У відповідності до ст.268 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Як видно з матеріалів адміністративної справи остання була розглянута 16 січня 2015 року за відсутності ОСОБА_3, без належного його повідомлення про день, час і місце слухання справи.

А тому, доводи апеляційної скарги про те, що суд незаконно розглянув справу за відсутності ОСОБА_3, чим порушив його права є слушними, оскільки не повідомлений належним чином ОСОБА_3, про час та місце розгляду справи та розгляд справи суддею у його відсутність є грубим порушенням вимог закону.

Як вбачається із постанови, суд визнав ОСОБА_3 винним за ч.1 ст.163-1 КУпАП без будь-якого на те обґрунтування в мотивувальній частині рішення.

Проте з таким рішенням погодитись не можливо.

Так за змістом ст. 245, 252, 280, 283 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення забезпечується повне, всебічне та об'єктивне з'ясування обставин справи, підлягають для з'ясування питання про те, чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа в його вчиненні, рішення приймається на підставі доказів долучених у суді і оцінених суддею за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Із об'єктивної сторони, адміністративне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 163-1 КУпАП полягає у відсутності податкового обліку, порушенні керівниками та іншими посадовими особами підприємств, установ, організацій встановленого законом порядку ведення податкового обліку, у тому числі неподання або несвоєчасне подання аудиторських висновків, подання яких передбачено законами України.

На підставі даних акту в частині встановлених порушень щодо неотримання та не перерахування до бюджету податку на доходи фізичних осіб, що призвело до заниження податкового зобов'язання по податку на доходи фізичних осіб в загальній сумі 74 392 грн. 96 коп. в тому числі за 2012 рік в сумі 15 585 грн. 10 коп., за 2013 рік в сумі 58 807 грн. 86 коп. та податку на додану вартість в сумі 94 430 грн. 05 коп., було складено протокол про адміністративне правопорушення передбачене ч.1 ст.163-1 КУпАП.

В суді апеляційної інстанції встановлено, що 16.12.2014 року ОСОБА_3 отримав податкові повідомлення-рішення Білоцерківської об'єднаної Державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Київській області від 08.12.2014 року № 3473//309 про сплату 74 392 грн. 96 коп. податку на доходи фізичних осіб та № 3475/004991703/311 про сплату 94 430 грн. 05 коп. податку на додану вартість. 26.12.2014 року ОСОБА_3 до Головного управління Державної фіскальної служби у Київській області подав скаргу на вказані податкові повідомлення-рішеня, та повідомив Білоцерківську ОДПІ ГУ Міндоходів у Київській області про оскарження податкових повідомлень-рішень.

Згідно рішення ГУ ДФС у Київській області від 15.01.2015 року було продовжено строк розгляду скарги до 27.02.2015 року. На час розгляду в апеляційній інстанції достовірна інформація про результати розгляду не надана.

Таким чином, на час складання протоколу про адміністративне правопорушення та винесення постанови про притягнення до адміністративної відповідальності суми грошового зобов'язання з податку на доходи фізичних осіб (74 392 грн. 96 коп.) та податку на додану вартість ( 94 430 грн. 05 коп.) згідно податкових повідомлень-рішень Білоцерківської ОДПІ від 08.12.2014 №3473//309, № 3475//311, які складені на підставі акта перевірки, оскаржувалися ОСОБА_3 в адміністративному порядку, тобто не були узгоджені.

Оскільки дане рішення має значення для вирішення питання про доведеність події адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.163-1КУпАП та винності ОСОБА_3 у його вчиненні, то до розгляду цієї скарги відсутні підстави для визнання останнього винного у вчиненні даного правопорушення.

У зв'язку із викладеним постанова судді Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 16 січня 2015 року щодо ОСОБА_3 підлягає скасуванню, а провадження у справі закриттю із підстав, передбачених п.1 ст.247 КУпАП.

Керуючись ст.294, п.1 ст.247 КУпАП,-

П О С Т А Н О В И Л А:

Поновити ОСОБА_3 строк на апеляційне оскарження.

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити.

Постанову судді Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 16 січня 2015 року щодо ОСОБА_3 скасувати, а провадження в справі закрити на підставі п.1 ст. 247 КУпАП.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя О.В. Миколюк