АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 33/774/143/15 Головуючий у першій інстанції: ОСОБА_1Є
Категорія: ч. 1 ст. 130 КУпАП Головуючий у другій інстанції: ОСОБА_2
ПОСТАНОВА

Іменем України

06 березня 2015 року суддя Апеляційного суду Дніпропетровської області Піскун О.П., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпропетровську, апеляційну скаргу ОСОБА_3 на постанову Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 28 серпня 2014 року у справі про адміністративне правопорушення, якою

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, не працюючого, який проживає за адресою: м. Дніпродзержинськ, прос. Аношкіна, б. 20 кв. 86,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, з накладенням на нього адміністративного стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами строком на один рік, -

ВСТАНОВИЛА:

Постановою Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 28 серпня 2014 року ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, з накладенням на нього адміністративного стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами строком на один рік.

При обставинах, зазначених у постанові суду першої інстанції, ОСОБА_3, керував автомобілем НОМЕР_1 по вул. О.Теліги в м. Києві з явними ознаками наркотичного спяніння, що виражалось у поведінці, яка не відповідала обстановці, порушенні координації рухів. Від проходження медичного огляду на стан спяніння відмовився в присутності двох свідків.

Не погоджуючись з вищевказаною постановою суду ОСОБА_3,11 лютого 2015 року подав апеляційну скаргу, тобто після закінчення, встановленого ч. 2 ст. 294 КУпАП, десятиденного строку на апеляційне оскарження постанови суду. В апеляційній скарзі ОСОБА_3 просить поновити строк на апеляційне оскарження вищевказаної постанови, скасувати постанову Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 28 серпня 2014 року, скасувавши стягнення судового збору у розмірі 36 грн. 54 коп. на користь держави з ОСОБА_3, зобовязати керівника відділу Державтоінспекції Дніпродзержинського міського управління ГУМВС України в Дніпропетровській області розташований за адресою: м. Дніпродзержинськ, вул. Магнітогорська 6, повернути водійське посвідчення, на імя ОСОБА_3.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 просить поновити пропущений процесуальний строк, зазначив, що він, будучи особою, яка притягується до адміністративної відповідальності, не отримував будь-якого повідомлення про місце та час розгляду справи про притягнення його до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП і про наявність оскаржуваної постанови дізнався вже після спливу десятиденного строку на апеляційне оскарження постанови суду. Апелянт зазначає, що повістку про виклик до суду направлено йому на адрес якого не існує. Крім того, посилається на те, що постанова районного суду є незаконною та необґрунтованою, винесеною з порушеннями норм процесуального права, а викладені в постанові висновки суду, не відповідають фактичним обставинам справи. На думку апелянта суд не врахував помякшуючі обставини те, що автомобіль використовується ним у робочих цілях і позбавлення права керування транспортним засобом, ставить його у дуже скрутне становише.

В судове засідання апеляційного суду ОСОБА_3 не зявився, заявив клопотання про розгляд справи без його участі, тому у відповідності до ст.ст. 268, 294 КУпАП, апеляційний суд вважає можливим розглянути справу без участі особи, яка подала апеляційну скаргу.

Суд апеляційної інстанції, вивчивши матеріали справи, дослідивши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах апеляційної скарги, дійшов висновку, що заявлене клопотання про поновлення строку підлягає задоволенню, а у задоволенні поданої апеляційної скарги необхідно відмовити з наступних підстав.

Так, судом апеляційної інстанції встановлено, що в матеріалах справи відсутні докази, отримання ОСОБА_3 судового виклику. При цьому, в матеріалах справи знаходиться поштовий конверт з довідкою на ньому в якій вказано, що даного адресу на який відправляли повістку про виклик не існує /а.с.5-6/.

Дослідивши доводи клопотання, а також перевіривши докази, якими воно обґрунтовано, апеляційний суд дійшов висновку, що строк на оскарження був пропущений з поважної причин, зокрема у матеріалах справи відсутні докази належного повідомлення особу про час та місце розгляду справи.

Отже, з урахуванням наведених поважних причин пропуску строку апеляційний суд вважає за необхідне клопотання задовольнити, а пропущений строк поновити.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_3 про незаконність та необґрунтованість постанови районного суду є безпідставними.

Висновок суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_3 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, відповідає фактичним обставинам справи, є законним та обґрунтованим.

Даний висновок суду підтверджується доказами, що містяться в матеріалах справи, в їх сукупності, зокрема: протоколом про адміністративне правопорушення, складеним уповноваженою особою з дотриманням вимог, передбачених ст. ст. 254 256 КУпАП, в якому працівником ДАІ зазначено про те, що водій ОСОБА_3 керував автомобілем з ознаками наркотичного спяніння (порушення координації рухів, сильно розширенні зіниці ока, які не реагують на світло, поведінка, що не відповідає обстановці), від огляду на стан спяніння у встановленому законом порядку у лікаря нарколога у медичному закладі водій ОСОБА_3 відмовився у присутності двох свідків; письмовими поясненнями свідків ОСОБА_4Ю та ОСОБА_5С, з яких вбачається, що в їх присутності водій ОСОБА_3 на вимогу працівника ДАІ відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного спяніння, як відмовився також предявити посвідчення водія інспектору ДАІ; рапортом працівника ДАІ з якого вбачається, що даний водій відмовився від огляду на стан спяніння у встановлений законом порядку у лікаря нарколога у присутності двох свідків. В якому також вказано, що після написання адміністративного протоколу водій ОСОБА_3 залишив транспортний засіб за місцем його зупинки та документування адміністративних матеріалів, закривши автомобіль та пішовши у невідомому напрямку, чим підтверджується факт виконання працівниками ДАІ вимог ст. 266 КУпАП.

Крім того, з протоколу вбачається, що апелянт вказав, що довідку від лікаря зробить на протязі доби, відповідно до ст. 266 КУпАП огляд у закладі охорони здоровя та складання висновку за результатами огляду проводиться в присутності працівника міліції, і дана довідка яку б надав водій ОСОБА_3 була б недійсною.

Даючи оцінку вищевказаним доказам, апеляційний суд приходить до висновку про правильність встановлення місцевим судом фактичних обставин вчинення ОСОБА_3 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, зафіксованих в протоколі про адміністративне правопорушення, складеному відносно ОСОБА_3 уповноваженою особою Державтоінспекції МВС, котре полягає в відмові особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного спяніння.

При розгляді справи районним судом порушень ст. ст. 279, 280 КУпАП не допущено, докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність відповідно до ст. 252 КУпАП, а всі обставини, що мають значення для вирішення справи, суд з наведенням відповідних мотивів встановив та правильно кваліфікував вчинене правопорушення.

Апеляційним переглядом встановлено, що адміністративне стягнення на ОСОБА_3 судом першої інстанції накладено у відповідності з вимогами ст. ст. 30, 33 КУпАП та в межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Разом з тим, апеляційний суд констатує, що в апеляційній скарзі, апелянтом ОСОБА_3 не було наведено будь-яких переконливих доводів, які б давали суду апеляційної інстанції підстави як для скасування постанови районного суду.

Таким чином, суд апеляційної інстанції вважає необхідним апеляційну скаргу залишити без задоволення, а постанову місцевого суду без змін.

На підставі викладеного та керуючись ст. 294КУпАП, -

ПОСТАНОВИЛА:

Клопотання ОСОБА_3 про поновлення строку на апеляційне оскарження -задовольнити.

Поновити ОСОБА_3 пропущений строк на апеляційне оскарження постанову Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 28 серпня 2014 року.

У задоволенні апеляційної скарги ОСОБА_3 - відмовити.

Постанову Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 28 серпня 2014 року винесену відносно ОСОБА_3 за ч.1 ст.130 КУпАП , та накладено на нього адміністративного стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортного засобу строком на один рік залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно, остаточна і оскарженню не підлягає.

Суддя

Апеляційного суду

Дніпропетровської області ОСОБА_2