Справа № 359/4671/15-п Головуючий у І інстанції Левченко А.В.
Провадження № 33/780/443/15 Доповідач у 2 інстанції Полосенко
Категорія 429 01.07.2015
ПОСТАНОВА

Іменем України

01 липня 2015 року м. Київ

Суддя Апеляційного суду Київської області Полосенко В.С., за участю: представника Київської митниці ДФС ОСОБА_1, особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 та його представника ОСОБА_3 розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою особи, яка притягується до адміністративної відповідальності на постанову судді Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 29 травня 2015 року, якою ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, визнано винним у вчиненні порушення митних правил, передбаченого ст.471 Митного кодексу України та накладено на нього стягнення у виді штрафу в розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1700 гривень, з конфіскацією вилученої валюти в сумі 745 (сімсот сорок п'ять) євро, 510 (п'ятсот десять) доларів США та 550 (п'ятсот п'ятдесят) гривень, -

В С Т А Н О В И В :

За постановою судді, 04 травня 2015 року, о 05 годині 55 хвилин, під час проходження митного контролю в зоні митного контролю залу «Відліт» терміналу «Д» ДП МА «Бориспіль», громадянин України ОСОБА_2, який відлітав з України до Німеччини, м. Мюнхен, своїми діями обрав канал, позначений символами зеленого кольору - «зелений коридор», тим самим, заявив про те, що переміщувані ним через митний кордон України товари не підлягають письмовому декларуванню, оподаткуванню митними платежами, не підпадають під встановлені законодавством заборони та обмеження щодо ввезення на митну територію України та засвідчив про факти, що мають юридичне значення.

Після перетину ОСОБА_2 «білої лінії», яка позначає закінчення зони спрощеного митного контролю «зелений коридор» митниці, йому було задано запитання щодо наявності в нього готівки, на що він відповів, що має при собі близько 10000 євро.

Після цього ОСОБА_2 було запрошено до службового приміщення митниці залу «Відліт» терміналу «Д» ДП МА «Бориспіль», де ним була видана готівка в розмірі 10745 євро, 510 доларів США та 550 гривень.

Зазначена готівка переміщувалась без ознак приховування та зі слів пасажира належить йому особисто.

З виявленої суми громадянину ОСОБА_2 було пропущено 10000 Євро. За протоколом про порушення митних правил вилучено 745 євро, 510 доларів США та 550 гривень.

Таким чином, своїми діями ОСОБА_2 під час проходження митного контролю порушив встановлений ст. 366 МК України порядок проходження митного контролю в зонах (коридорах) спрощеного митного контролю.

Постановою судді Балицького А.П. визнано винним у вчиненні порушення митних правил, передбаченого ст.471 МК України та накладено на нього стягнення у виді штрафу в розмірі 1700 гривень з конфіскацією вилученої відповідно до протоколу про порушення митних правил валюти.

Не погоджуючись з постановою судді, ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу в якій просить постанову суду змінити та виключити вказівку про конфіскацію вилученої валюти. Зобов'язати Київську митницю ДФС повернути ОСОБА_2 вилучену відповідно до протоколу про порушення митних правил валюту.

Зазначає, що до адміністративної відповідальності він притягується вперше, дане правопорушення вчинив з необережності, не маючи наміру приховувати грошові кошти, має на утриманні матір-пенсіонерку.

Вказує, що грошові кошти, він отримав у борг від друзів та мав намір використати їх на операцію колінного суглоба в ортопедичному центрі м. Мюнхен.

Вважає, що при розгляді справи не перевірені фактичні обставини справи, не зясовано дані про особу, що вчинила правопорушення та не прийнято до уваги обставини, що пом'якшують відповідальність.

На думку апелянта, застосування конфіскації, як предмету порушення митних правил в даному випадку є порушенням положень ст.1 Протоколу № 1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, оскільки покладає на ОСОБА_2 індивідуальний надмірний тягар.

Вислухавши доповідь судді, пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності та її представника, в підтримку поданої апеляційної скарги, представника Київської митниці, яка вважає рішення суду законним та обґрунтованим, перевіривши матеріали справи та доводи скарги, приходжу до наступного.

Висновок судді про доведеність вини ОСОБА_2 у вчиненні порушення митних правил повністю знайшов своє підтвердження під час апеляційного розгляду справи і стверджується зібраними у справі доказами, а саме протоколом про порушення митних правил від 04 травня 2015 року № 0298/125120101/15; даними протоколу опитування ОСОБА_2; доповідною запискою головного державного інспектора відділу митного оформлення № 1 щодо обставин складання протоколу про порушення митних правил, переліком купюр та описом готівки, вилученої у ОСОБА_2

На підставі зазначених доказів суддя дійшов обґрунтованого висновку про те, що своїми діями ОСОБА_2 порушив порядок проходження митного контролю у зонах (коридорах) спрощеного контролю та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст.471 Митного кодексу України.

За змістом ст.33 КУпАП при накладенні стягнення враховується характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що помякшують відповідальність.

Як вбачається з матеріалів справи, суддею вимоги вказаної норми закону виконані, в звязку з чим твердження апелянта про необхідність врахування обставин, які помякшують адміністративну відповідальність не заслуговують на увагу.

Доводи апеляційної скарги про неповноту дослідження обставин справи не ґрунтуються на матеріалах справи, із яких вбачається те, що всі істотні для справи обставини зясовані всебічно, повно та обєктивно, встановленим обставинам дана юридична оцінка.

Посилання особи, яка притягується до адміністративної відповідальності на те, що він. вчинив дане правопорушення з необережності, не маючи наміру приховувати грошові кошти від працівників митниці, є безпідставними, оскільки субєктивна сторона даного правопорушення характеризується виною у формі, як умислу так і необережності.

Відповідно до ст. 471 МК України за порушення порядку проходження митного контролю в зонах (коридорах) спрощеного митного контролю, передбачене накладення стягнення у вигляді штрафу, а у разі якщо безпосередніми предметами правопорушення є товари, переміщення яких через митний кордон України заборонено або обмежено, також з конфіскацією цих товарів.

Згідно з постановою НБУ від 27 травня 2008 року № 148 « Про переміщення готівки і банківських металів через митний кордон України» фізична особа-резидент має право ввозити в Україну та вивозити за межі України готівку в сумі, що перевищує в еквіваленті 10 000 євро, за наявності документів, що підтверджують зняття готівки з рахунків банків (фінансових установ), виключно на ту суму, що перевищує в еквіваленті 10 000 євро.

Відповідно до постанови КМУ від 21 травня 2012 року № 436 « Про затвердження переліку товарів, на які встановлено обмеження щодо переміщення через митний кордон України» готівка віднесена до товарів, переміщення яких через митний кордон України обмежено законодавством України. Зазначені нормативні документи дають підстави вважати те, що іноземна валюта є товаром для переміщення через митний кордон України, а тому вона відповідно до санкції ст. 471 МК України, підлягає обовязковій конфіскації.

Доводи апелянта про те, що застосування конфіскації в якості додаткового адміністративного стягнення є порушенням положень ст.1 Протоколу № 1 до Конвенції, тобто є не пропорційним, оскільки покладає на ОСОБА_2 «індивідуальний надмірний тягар» не ґрунтуються на матеріалах справи.

Враховуючи наведене, приходжу до висновку про відсутність підстав для зміни чи скасування постанови судді, в зв'язку з чим апеляційну скаргу особи, яка притягується до адміністративної відповідальності необхідно залишити без задоволення.

Керуючись ст. 294 КУпАП суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу особи, яка притягується до адміністративної відповідальності залишити без задоволення, а постанову судді Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 29 травня 2015 року щодо ОСОБА_2 без змін.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя В.С. Полосенко