П О С Т А Н О В А

13.07.2015 рокуСправа №: 131/1165/15-п

Суддя Іллінецького районного суду Димбіцький Ю.В. розглянувши матеріали ВДАІ з обслуговування Іллінецького району відносно ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, жителя ІНФОРМАЦІЯ_2, українця, громадянина України, не працюючого, по ч.1 ст.130 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії АВ2 № 991497 від 17 червня 2015 року, «17.06.15 р в 23 год. 45 хв. с.Копіївка вул.Чапаєва, водій ОСОБА_1 керував автомобілем НОМЕР_1 з ознаками алкогольного спяніння (запах алкоголю з ротової порожнини рота) в присутності двох свідків від проходження медичного огляду в Іллінецькій ЦРЛ відмовився, чим порушив вимоги п. Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч.1 ст.130 КУпАП».

При розгляді справи про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 своєї вини у скоєнні правопорушення не визнав, пояснивши, що 17 червня 2015 року він керував автомобілем у тверезому стані. Запах алкоголю в салоні автомобіля міг походити від його пасажира, однак працівник ДАІ не зважив на це. Пройти медичний огляд з допомогою приладу алкотестера працівник міліції йому не пропонував, а їхати в лікарню він не мав можливості. При складанні протоколу про адміністративне правопорушення вказаного у ньому свідка, як і будь-яких інших осіб, крім працівника міліції, на місці події не було.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1, дослідивши матеріали адміністративної справи, доходжу висновку, що його вина у скоєнні правопорушення не доведена із наступних мотивів.

В порушення вимог ст.256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 факт керування ним 17 червня 2015 року, о 23 год. 45 хв. автомобілем у стані алкогольного спяніння, чи ухилення його від проходження медичного огляду для встановлення наявності (відсутності) стану алкогольного спяніння, не підтверджений будь-якими обєктивними доказами, тому є не доведеним.

У протоколі про адміністративне правопорушення серії АП1 № 035871 відносно ОСОБА_1 зазначено, що «17.06.15 р в 23 год. 45 хв. с.Копіївка вул.Чапаєва, водій ОСОБА_1 керував автомобілем НОМЕР_1 з ознаками алкогольного спяніння (запах алкоголю з ротової порожнини рота) в присутності двох свідків від проходження медичного огляду в Іллінецькій ЦРЛ відмовився, чим порушив вимоги п. Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч.1 ст.130 КУпАП».

При цьому лінгвістичний зміст опису працівником ДАІ обєктивної сторони правопорушення є в певній мірі абсурдним, адже не піддається розумінню яким саме чином зазначений стан алкогольного спяніння у вираженні «запаху алкоголю з ротової порожнини» у водія ОСОБА_1 міг бути обєктивно виявленим саме під час керування ним автомобілем 17 червня 2015 року о 23 год.45 хв.

При цьому, у вказаному протоколі не зазначено, що працівником ДАІ водієві пропонувалось пройти тестування на стан спяніння на місці відповідним приладом. В цьому разі одна лише відмова водія пройти «медичного огляду в Іллінецькій ЦРЛ» не є повною відмовою від проходження належного огляду на стан спяніння. Також в порушення вимоги ст.265-2 КУпАП, у протоколі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 відсутній запис про тимчасове затримання належного йому транспортного засобу.

Згідно ст.62 Конституції України, усі сумніви щодо обвинуваченої особи мають тлумачитись на її користь. Як визначено у ст.19 Конституції України, посадові особи органів державної влади зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Натомість, попри наявність таких категоричних приписів Основного Закону України, дії інспектора ДАІ щодо оформлення матеріалу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 не відповідають вимогам закону.

Зокрема, в порушення вимоги ст.256 КУпАП та п.4.2 Інструкції з оформлення працівниками Державтоінспекції МВС матеріалів про адміністративні порушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України № 77 від 26 лютого 2009 року, зареєстрованої у Міністерстві юстиції України 24 квітня 2009 року за № 374/16390, до протоколу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 працівником ДАІ долучене письмове пояснення вказаного ним у протоколі, при цьому, лише одного свідка події адміністративного правопорушення, яке було виготовлено на заздалегідь у друкованій формі, що виключає їх вчинення на місці події, відтак знецінює їхнє юридичне доказове значення.

Встановлення усіх складових обєктивної сторони правопорушення та кваліфікації дій особи за приписами КУпАП є прерогативою органу (посадової особи), уповноваженої складати протокол про адміністративне правопорушення, а не органу (посадової особи), уповноваженої розглядати справи про адміністративні правопорушення.

Таким чином вважаю, що в діях ОСОБА_1 обєктивно не встановлений і належним чином не зафіксований склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст.130 ч.1 КУпАП. Відповідно до п.1 ст.247 КУпАП, відсутність складу адміністративного правопорушення виключає провадження в справі про адміністративне правопорушення і зумовлює закриття розпочатого провадження.

Тому провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 слід закрити.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.247 п.1, 283, 284 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

Провадження в адміністративній справі відносно ОСОБА_1 по ст.130 ч.1 КУпАП закрити за відсутністю в його діях обєктивно підтвердженого і належним чином зафіксованого складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником або на неї може бути внесено протест прокурора протягом десяти днів з дня винесення постанови до апеляційного суду Вінницької області через Іллінецький районний суд.

Суддя: Ю.В. Димбіцький