Справа № 157/661/15-п
Провадження №3/157/334/15
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 липня 2015 року місто Камінь-Каширський

Суддя Камінь-Каширського районного суду Волинської області Антонюк О.В., з участю секретаря Фесь Т.І., особи, щодо якої складено протокол про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1, та особи, якій належить пошкоджений транспортний засіб, ОСОБА_2, розглянувши справи про адміністративні правопорушення, що надійшли від ВДАІ з обслуговування Камінь-Каширського, Ратнівського, Старовижівського районів УМВС України у Волинській області, щодо

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, жителя ІНФОРМАЦІЯ_2, Камінь-Каширського, Волинської області, непрацевлаштованого,

за ст. ст. 122-4, 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП),

в с т а н о в и л а :

ОСОБА_1 13 червня 2015 року близько 23 години 00 хвилин, керуючи по вул. Центральна у с. Личини Камінь-Каширського району автомобілем марки «ВАЗ 21051», номерний знак НОМЕР_1, під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху не врахував дорожню обстановку, не справився з керуванням і здійснив перекидання, внаслідок чого транспортний засіб отримав механічні пошкодження, чим порушив підпункт б пункту 2.3, пункт 12.1 Правил дорожнього руху України, тобто вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП.

Окрім того, ОСОБА_1 13 червня 2015 року близько 23 години 00 хвилин, керуючи по вул. Центральна у с. Личини Камінь-Каширського району автомобілем марки «ВАЗ 21051», номерний знак НОМЕР_1, та будучи причетним до дорожньо-транспортної пригоди, залишив місце дорожньо-транспортної пригоди, чим порушив підпункт а пункту 2.10 Правил дорожнього руху України, тобто вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 122-4 КУпАП.

Під час розгляду справи ОСОБА_1 вину визнав частково та пояснив, що 13 червня 2015 року близько 23 години його товариш ОСОБА_3, якому ОСОБА_2 усно дав дозвіл керувати належним останньому транспортним засобом «ВАЗ 21051», дозволив йому покерувати цим автомобілем. Рухаючись по вул. Центральна у с. Личини, у транспортному засобі раптово розірвалася шина (колесо), у звязку з чим автомобіль перевернувся. Про те, що автомобіль належить ОСОБА_2 йому було відомо. Посвідчення водія на право керування транспортними засобами він немає. Про дорожньо-транспортну пригоду органи ДАІ він не повідомляв, місце пригоди залишив.

ОСОБА_2 у судовому засіданні пояснив, що 13 червня 2015 року він дозволив своєму товаришу ОСОБА_3 поїздити належним йому автомобілем «ВАЗ 21051». Через деякий час почав шукати автомобіль і знайшов його перекинутим по вул. Центральна у с. Личини. В автомобілі було спущено три колеса, проте він не бачив, що хоча б одне з них свідчило про розривання шини.

Незважаючи на часткове визнання ОСОБА_1 своє вини у вчиненні злочину, передбаченого ст. ст. 122-4, 124 КУпАП, його винуватість повністю підтверджується дослідженими у судовому засіданні доказами, а саме, протоколами про адміністративне правопорушення серії АП1 № 346637 та серії АП1 № 346636 від 20 червня 2015 року (а.с. 1, 13), зі змісту яких вбачається, що ОСОБА_1 погодився з викладеними у них обставинами; схемою пригоди та протоколом огляду транспортного засобу від 20 червня 2015 року, згідно з якими в автомобілі виявлено деформації та вмятини на правому та лівому крилі, пошкоджена криша, капот, розбите вітрове скло і зламаний задній бампер (а.с. 3); письмовими пояснення ОСОБА_1, в яких він зазначає, що не справився з керуванням транспортним засобом і автомобіль перекинувся на іншу сторону, а органи ДАІ про ДТП не повідомив, оскільки злякався (а.с. 5).

Пояснення ОСОБА_1 про те, що автомобіль перекинувся внаслідок розірвання шини, не знайшли свого підтвердження у судовому засіданні, в матеріалах справи доказів на підтвердження такої обставини немає і ОСОБА_1 таких доказів суду не надав.

За таких обставин, вважаю такі пояснення ОСОБА_1 неправдивими і розцінюю їх як намагання уникнути відповідальності за вчиненні правопорушення.

Таким чином, вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушень, передбачених ст. ст. 122-4, 124 КУпАП, повністю доведена.

Згідно з ч. 2 ст. 36 КУпАП, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

Враховуючи обставини вчинення правопорушення та особу ОСОБА_1, який протягом року адміністративному стягненню не піддавався, частково визнав свою вину, вважаю за достатнє та необхідне накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 25 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 425 грн.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України Про судовий збір з ОСОБА_1 належить стягнути судовий збір у розмірі 36 грн. 54 коп.

Керуючись ст. ст. 30, 40-1, 122-4, 124, п. 1 ч. 1 ст. 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

п о с т а н о в и л а :

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. ст. 122-2, 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 25 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 425 (чотириста двадцять пять) гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 у дохід держави судовий збір у розмірі 36 (тридцять шість) гривень 54 копійки.

Постанова може бути оскаржена до апеляційного суду Волинської області через Камінь-Каширський районний суд протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя: О. В. Антонюк