Справа № 523/8628/15-п
Номер провадження 3/523/2994/15
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"10" липня 2015 р. суддя Суворовського районного суду м. Одеси Пепеляшков О.С., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, що надійшли з Суворовського РВ ОМУ ГУМВС України в Одеській області, про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, не працюючого,

який зареєстрований та проживає за адресою: вул. Отамана Головатого, буд. 103, м. Одеса,

за вчинення правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

01 червня 2015 року відносно було складено протокол про адміністративне правопорушення серії ОД № 106580 за обставинами того, що ОСОБА_1 16.05.2015р. о 14 год.00 хв. за місцем свого проживання - АДРЕСА_1, відносно своєї тітки ОСОБА_2 влаштував скандал, в ході якого висловлювався нецензурною лайкою та погрожував фізичною розправою.

Відповідальність за вчинення насильства в сім'ї, тобто за умисне вчинення будь-яких дій фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування фізичного насильства, що не завдало фізичного болю і не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров'ю потерпілого, а так само невиконання захисного припису особою, стосовно якої він винесений, непроходження корекційної програми особою, яка вчинила насильство в сім'ї передбачена ч.1 ст.173-2 КУпАП.

ОСОБА_1 заперечував свою вину, посилаючись на те, що будь-якого фізичного або психологічного насильства не здійснював, а заява його тітки викликана особистою неприязню та наявністю спору з приводу спадкового майна. Адвокат ОСОБА_1 підтримав позицію останнього, пояснивши, що таким чином заявник має намір відсторонити ОСОБА_1 від користування квартирою або взагалі усунути від права спадкування після смерті бабусі ОСОБА_1.

ОСОБА_2 пояснила, що у вказаний в протоколі час та місце з боку ОСОБА_1 до неї було застосовано фізичне та психологічне насильство, зокрема, ОСОБА_1 заподіяв їй тілесних ушкоджень, а вона звернулась із заявою до правоохоронних органів через пять днів, очікуючи, що конфлікт між нею та ОСОБА_1 буде вичерпаний, але цього не сталось.

Вислухавши пояснення ОСОБА_1, його адвоката, ОСОБА_2, вивчивши матеріали про адміністративне правопорушення, суддя дійшов до висновку про те, що викладені в протоколі про адміністративне правопорушення дії ОСОБА_1 не знайшли свого підтвердження при розгляді справи, оскільки належних доказів матеріали адміністративної справи не містять.

Як зазначено в Рішенні Конституційного Суду України от 22 грудня 2010 року № 23-рп/2010, - адміністративна відповідальність в Україні і процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах і правових презумпціях.

Однією з таких правових презумпцій є закріплена у ст. 62 Конституції України презумпція невинуватості, згідно якої особа вважається невинуватою до тих пір, поки її вина не буде доказана у встановленому законом порядку.

Враховуючи викладене, а також те, що в силу принципу презумпції невинуватості всі сумніви у винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь, а недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості, суддя вважає, що в матеріалах справи відсутні належні докази, що підтверджують факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 173-2 КУпАП, у звязку з чим суддею не можуть бути прийняті до уваги пояснення ОСОБА_2 як єдиний докази вини ОСОБА_1.

Не можуть бути задоволені вимоги адвоката ОСОБА_1 про витребування доказів як такі, що прямого відношення до суті подій, по яких складено протокол про адміністративне правопорушення, не мають, а підстави виникнення конфліктної ситуації (наявність спору про право з приводу нерухомого майна) її учасниками не оспорюються; пояснення допитаної в якості свідка ОСОБА_3 з приводу наявності тілесних ушкоджень деякий час після конфлікту також не можуть бути прийняті до уваги, оскільки з заяви ОСОБА_2 вбачається, що вона відмовилась від проходження відповідного медичного огляду щодо наявності таких ушкоджень.

Статтею 9 КпАП України встановлено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

За п.1 ч.1 ст. 247 КпАП України, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за обставин відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи вищевикладене адміністративна справа у відношенні ОСОБА_1 підлягає закриттю, так як у її діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбачений ч.1 ст. 173-2 КпАП України.

Керуючись ст.ст. 8 ч.2, 22, 24 ч.1 і 2, 61 ч.2, 62, 64 Конституції України, ст.ст. 9, 38, 173-2, 247, 249, 268, 284, 289 КУпАП, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження по адміністративній справі про притягнення ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення - закрити.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником або прокурором протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга подається до відповідного апеляційного суду через місцевий суд, який виніс постанову.

Суддя: