Справа № 408/1714/15-п
Провадження № 33/782/55/15
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 липня 2015 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Луганської області ОСОБА_1, за участю прокурора Ляхова Д.О., захисника ОСОБА_2, розглянувши в залі апеляційного суду, розташованому в м.Сєвєродонецьку, у відкритому судовому засіданні, матеріали справи про притягнення ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, який не працює, зареєстрований та мешкає за адресою: Луганська область, Міловський район, с.Мусіївка, вул.Нова, 42, до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.204-1 КУпАП,-

В С Т А Н О В И В:

Постановою Міловського районного суду Луганської області від 04.06.2015 року ОСОБА_3 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.204-1 КУпАП і застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 5000 грн.

Постановлено стягнути з ОСОБА_3 судовий збір в сумі 36 грн. 54 коп.

Згідно із постановою суду 28.05.2015 року приблизно о 06.00 годині ОСОБА_3 спільно з ОСОБА_4 на напрямку руху с.Зелеківка (Україна) с.Карпівка (Російська Федерація), у пішому порядку, намагались перетнути державний кордон України зі стадом великої рогатої худоби у кількості приблизно 40 голів, однак в 30 метрах від лінії державного кордону були затримані прикордонним нарядом. Своїми діями ОСОБА_3 порушив вимоги ст..9 Закону України « Про державний кордон України».

Дії ОСОБА_3 кваліфіковані за ч.2 ст.204-1 КУпАП як спроба перетинання державного кордону України будь-яким способом поза пунктами пропуску через державний кордон України, вчинені групою осіб.

На постанову суду ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу в якій зазначає про те, що судом при розгляді справи були допущені істотні порушення норм матеріального та процесуального права, що збір доказів по справі проходили з явними порушеннями діючого законодавства, а докази надані прикордонною службою України не можуть бути визнані доказами. Вказує на те, що разом з ОСОБА_4 вони були незаконно затримані співробітниками прикордонної служби України за декілька кілометрів від державного кордону, їх було побито прикордонниками та силою доставлено у прикордонний загін де з порушенням законодавства щодо нього було складено протокол про адміністративне правопорушення та сфальсифіковані докази по справі.

Вказує на те, що він був не згодний з формулюваннями у протоколі і відмовився від його підпису, але після застосування до нього сили, коли він був прикутий наручниками до батареї, він поставив підпис де йому сказали, з текстом документа не ознайомився, про що свідчить те, що всі документи та розписки написані ОСОБА_5 від його імені, а не ним самим. Зазначає про те, що йому не запропонували викликати адвоката, відмовили у залученні захисника самостійно, не повідомили Регіональний центр надання безоплатної вторинної правової допомоги у Луганській області, чим порушили його право на захист. Про те, що в матеріалах справи є розписка про те, що він відмовився від захисника йому стало відомо при ознайомлені з матеріалами справи в суді після винесення рішення. В протоколі про адміністративне правопорушення в графі «свідки» є прочерки, але в суді вони вже зявились. Копія протоколу йому не надавалась.

Зазначає про те, що в протоколі не вказано ким, коли і при яких обставинах його було затримано. При складанні протоколу про його затримання було порушено його право на захист, затримання було застосовано з метою приховати відсутність факту адміністративного правопорушення та його побиття. З приводу побиття його прикордонниками він звертався з заявою до Міловського РВ ГУМВС та до Військової прокуратури, однак суддя не зробив відповідних запитів.

Вказує на те, що суддя не взяв до уваги його версію подій про те, що 28.05.2015 року вранці знаходився у себе вдома, коли до нього прибув ОСОБА_4 і пояснив, що його корови, які стояли в загоні, кудись поділись. ОСОБА_4 запропонував поїхати на автомобілі пошукати корів, крім того, сказав, що його рідний брат поїхав у смт.Мілове, щоб написати заяву про пропажу корів. Він погодився і вони поїхали шукати корів. Через декілька кілометрів вони побачили КРХ, який належав ОСОБА_4 Біля стада знаходились співробітники прикордонної служби. До державного кордону було декілька кілометрів та по зазначеній території дозволено перебування людей та худоби. До них підбігли прикордонники, повалили на землю та почали лупцювати. Потім наділи наручники і сказали, що будуть складати протокол про порушення Державного кордону.

Брат ОСОБА_4- ОСОБА_6 не був опитаний судом і не було зроблено запит до Міловського РВ ГУМВСУ про наявність заяви про пропажу корів.

Зазначає про те, що в матеріалах справи відсутні протоколи огляду місця події, фототаблиці, не описано місце де було правопорушення, не привязане це місце до державного кордону України, не має документів про місце і обставини затримання, вилучення крупної рогатої худоби, а тому немає і факту адміністративного правопорушення. Про фальсифікацію документів свідчить пояснення від його імені, яке складав співробітник ОСОБА_5 самостійно, виклав його пояснення слово в слово як у ОСОБА_4, ці пояснення він підписав через побиття тільки на одній сторінці.

В протоколі про адміністративне правопорушення не зазначено часу початку процесуальної дії та її кінця, тому він не може бути доказом по справі. У протоколах затримання його і ОСОБА_4 зазначено час затримання 6.00 годин, однак одна посадова особа не може одночасно складати два процесуальних документи та робити дві різні процесуальні дії.

Вважає, що рапорт інспектора прикордонної служби ОСОБА_7 про затримання двох осіб, не може бути доказом по справі оскільки не має візи керівництва прикордонного загону та вхідного реєстраційного номеру, його зміст не відповідає дійсності, що версії прикордонників суперечить та обставина, що він з ОСОБА_4 на його автомобілі шукали худобу, однак автомобіль не було оглянуто та вилучено.

Також вважає версію прикордонників про те, що 27.05.2015 року вони помітили трьох осіб, які намагались перетнути кордон, такою що не підтверджується доказами, оскільки немає з цього приводу відповідного рапорту або постанови чи рішення щодо третьої особи, немає рішення щодо застосування прикордонниками вогнепальної зброї для того щоб відігнати худобу.

Просить постанову суду скасувати, а провадження по справі закрити, оскільки не було факту адміністративного правопорушення.

В судовому засіданні апеляційного суду Луганської області ОСОБА_3 підтримав доводи апеляції і надав суду пояснення, щодо подій 28.05.2015 року які за своїм змістом аналогічні викладеним в апеляції. Крім того, доповнив що вранці в цей день його та ОСОБА_4 бачила сусідка, а у ОСОБА_8 вони займали 10 л. бензину, щоб заправити автомобіль, що затримані вони були на відстані 2 км від державного кордону. Пояснив, що з протоколом він не знайомився, а підпис поставив, оскільки прикордонники сказали, що у іншому разі не відпустять, що перед цим на нього оказували фізичний вплив, в протоколі були лише його дані, а пояснень не було, їх написали пізніше та він їх прочитав, на схемі до протоколу та на заяві про відмову від захисника підписи не його. Вважає, що свідки у суді першої інстанції були допитані не у повному обсязі.

Заступник начальника відділу прикордонної служби «Біловодськ» з персоналу, ст. лейтенант ОСОБА_5, який складав протокол про адміністративне правопорушення, в судовому засіданні пояснив, що 28.05.2015 року приблизно о 6.15 годині він прибув до інформаційного покажчика № 497 державного кордону, в районі якого були затримані ОСОБА_3 та ОСОБА_4, де склав протокол про адміністративне затримання та пояснення, протокол про адміністративне правопорушення складав в міському відділку Біловодської прикордонної служби. Підтвердив, що ОСОБА_3 особисто ставив підписи на всіх документах, в тому числі на протоколі, схемі, ознайомлений з протоколом та отримав його копію. Місце затримання ОСОБА_3 співпадає з місцем що зазначено на схемі, це місце розташовано в 30 метрах від державного кордону, про що ним зазначено в пояснювальній записці.

Після доповіді судді, були вислухані пояснення ОСОБА_3, заступника начальника відділу прикордонної служби «Біловодськ» з персоналу старшого лейтенанта ОСОБА_5, який складав протокол про адміністративне правопорушення, свідків - працівників прикордонної служби ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_7, ОСОБА_11, свідка - працівника ветеринарної служби ОСОБА_12, свідка ОСОБА_13- старшого о/у СКР Міловського РВ ГУМВС, свідків ОСОБА_14, ОСОБА_6, ОСОБА_15, досліджені матеріали адміністративної справи та матеріали долучені до справи за клопотаннями прокурора та захисника.

Вислухавши пояснення вищевказаних осіб та дослідивши всі матеріали адміністративної справи, суддя апеляційного суду вважає, що апеляційна скарга ОСОБА_3 задоволенню не підлягає з наступних підстав.

При розгляді справи про адміністративне правопорушення суд, відповідно до вимог ст.ст. 245,280 КУпАП, повинен належним чином з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи по суті.

Постанова судді згідно ст.283 КУпАП має ґрунтуватися на обставинах, установлених при розгляді справи, тобто на достатніх і незаперечних доказах.

Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_3 у вчиненні правопорушення передбаченого ч.2 ст.204-1 КУпАП за зазначених у постанові обставин є правильним і таким, що ґрунтується на зібраних у справі та перевірених у судовому засіданні суду першої інстанції доказах, а саме:

- протоколі про адміністративне правопорушення СхРУ № 057329 від 28.05.2015 року, згідно із яким 28.05.2015 року приблизно о 06.00 годині прикордонним нарядом на території Баранівської с/р на напрямку руху с.Зелеківка (Україна) с.Карпівка (Російська Федерація), в районі інформаційного показника № 497 в 30 метрах до лінії державного кордону України поза пунктом пропуску гр..ОСОБА_3 спільно з ОСОБА_4 в пішому порядку намагались перемістити до території РФ близько 40 голів ВРХ ( а.с.1);

- схеми місцевості затримання порушників законодавства України з прикордонних питань згідно із якою громадяни ОСОБА_3 та ОСОБА_4 були затримані в 30 м. до державного кордону України під час намагання перемістити близько 40 голів ВРХ до РФ ( а.с.2-3). Як пояснив заступник начальника відділу прикордонної служби «Біловодськ» з персоналу ст. лейтенант ОСОБА_5, який складав схему, червоною лінією на ній позначено державний кордон України, місце затримання відображено позначкою, а в пояснювальній записці вказана відстань від державного кордону- 30 м, де були затримані ОСОБА_3 та ОСОБА_4;

- поясненнях свідків в суді першої інстанції - прикордонників ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_7, ОСОБА_11, згідно із якими після отримання інформації про можливу контрабанду великої рогатої худоби на їх ділянці державного кордону, 27.05.2015 року близько о 22.00 годині ними було помічено стадо великої рогатої худоби, яке в напрямку державного кордону гнало 3 чоловіка. Вони також побачили у тепловізор з боку Російської Федерації двох чоловік, які повинні були прийняти корів. На попередження про зупинку люди зникли у нульовій смузі, двох з них ОСОБА_4 та ОСОБА_3, розгледіли у світлі освітлювальних ракет. Рогата худоба за допомогою попереджувальних пострілів була відбита від лінії державного кордону, а ними в тому місці була влаштована засідка. Вранці, 28.05.2015 року біля 6.00 годині ОСОБА_4 та ОСОБА_3 знову погнали корів в напрямку державного кордону України, після чого були затримані.

В апеляційному суді свідки ОСОБА_10, ОСОБА_7, ОСОБА_11, ОСОБА_9, дали пояснення які містять аналогічні відомості. Крім того свідки пояснили, що у попередженні перетину державного кордону в районі інформаційних покажчиків 495-498/2, ОСОБА_16 та ОСОБА_4, які гнали корів, приймали участь два прикордонних наряди, один - в тилу, інший - біля державного кордону, що ОСОБА_3 та ОСОБА_4 були без автомобілю, що в місці їх затримання посіви і автотранспорт там не проїде. Після затримання 28.05.2015 року о 6.00 годині ОСОБА_3 та ОСОБА_4 один наряд займався оформленням людей, а інший КРХ.

Свідок ОСОБА_10- начальник відділу прикордонної служби «Біловодськ» Луганського прикордонного загону пояснив також про те, що у затриманих ОСОБА_3 та ОСОБА_4, документів на ВРХ не було, корови були без бірок та різновікової групи. Він складав протокол вилучення у ОСОБА_4 41 голови ВРХ, організував роботу по збереженню скота. В протоколі помилково не зазначив у кого вилучає худобу, та вказав не той час складання протоколу, фактично це було о 8.00 годині. До теперішнього часу корови не ідентефіковані та на них немає документів. Рішенням державної надзвичайної протиепізоотичної комісії при Міловській районній державній адміністрації від 30.05.2015 року 41 голова ВРХ поставлена на профілактичний карантин.

Свідок ОСОБА_7- дільничний інспектор прикордонної служби «Біловодськ» Луганського прикордонного загону також пояснив, що 27.05.2015 року о 22.00 годині біля кордону були помічені люди і стадо корів, він віддав наказ на затримання і постріл із СПШ, за допомогою якого освітлюється територія в радіусі 60-80 м. Коли територію освітило, побачили ОСОБА_3 та ОСОБА_4, які побігли в сторону лісосмуги. 28.05.2015 року о 6.00 годині вони затримали ОСОБА_3 та ОСОБА_4 Він особисто займався відгоном худоби в с. Кірносово.

Із копії книги обліку спеціальних засобів, інженерно-технічного майна, виданих у тимчасове користування, або прийняття на зберігання та із копії книги видачі зброї на боєприпасів на зберігання вбачається, що 27.05.2015 року ОСОБА_7 отримував тепловізор, ліхтар, а ОСОБА_9 відповідно пістолет СПШ та набої (а.с.74, 125-128).

Свідки ОСОБА_9 та ОСОБА_11, інспектори прикордонної служби чергового відділу прикордонної служби «Біловодськ» Луганського прикордонного загону, дали пояснення, які містять аналогічні відомості, а також пояснили, що після застосування сигнального пістолету, територія біля кордону була освітлена і вони побачили обличчя ОСОБА_3 та ОСОБА_4 Свідок ОСОБА_11, крім того пояснив, що знав ОСОБА_3 та ОСОБА_4, як мешканців сусіднього села.

Свідок ОСОБА_12- заступник начальника управління ветеринарної медицини Біловодського району Луганської області пояснив про те, що його як спеціаліста залучали до огляду корів. 20.06.2015 року він виїжджав в с.Кірносово. ОСОБА_4 надав йому паспорти на корів, але ідентифікувати їх не можливо, оскільки на коровах відсутні бірки. Крім того, на таку кількість ВРХ треба відповідний дозвіл.

Таким чином, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції правильно встановив фактичні обставини справи і правильно кваліфікував дії ОСОБА_3 за ч.2 ст.204-1 КУпАП як спробу перетинання державного кордону України будь-яким способом поза пунктами пропуску через державний кордон України, вчинені групою осіб.

Доводи апеляції ОСОБА_3 про те, що протокол про адміністративне правопорушення не може бути доказом по справі, оскільки в ньому не зазначено час початку та кінця процесуальної дії, апеляційний суд вважає необґрунтованими, оскільки статтею 256 КУпАП яка регулює вимоги щодо змісту протоколу про адміністративне правопорушення, це не передбачено.

Апеляційний суд вважає, що протокол про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_3 містить всі зазначені в ст.256 КУпАП відомості і тому відповідно до ст..251 КУпАП є доказом по справі.

Доводи апеляції ОСОБА_3 щодо відсутності доказів які б підтверджували факт адміністративного правопорушення, що він і ОСОБА_4 були затримані за декілька кілометрів від державного кордону, апеляційний суд вважає безпідставними, оскільки ці доводи спростовуються вищенаведеними поясненнями свідків ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_7, ОСОБА_11 щодо місця затримання ОСОБА_3 Крім того, в матеріалах справи про адміністративне правопорушення є схема місцевості затримання порушників законодавства України з прикордонних питань до протоколу адміністративного правопорушення, на якій відображено місце затримання ОСОБА_3, яке знаходиться в 30 метрах від державного кордону України, про що зазначено в пояснювальній записці ( а.с.3). Дана схема підписана ОСОБА_3 без зауважень.

Заяву ОСОБА_3 під час дослідження апеляційним судом схеми до протоколу про адміністративне правопорушення про те, що підпис не його, апеляційний суд вважає надуманою, оскільки ОСОБА_3 не вказував про це ні в суді першої інстанції ні в апеляційній скарзі, і розцінює її критично, як бажання ОСОБА_3 уникнути відповідальності за вчинене адміністративне правопорушення.

Доводи апеляції ОСОБА_3 щодо порушення його права на захист під час складання протоколу про адміністративне правопорушення СхРУ № 057329, апеляційний суд вважає необґрунтованими, оскільки в протоколі про адміністративне правопорушення зазначено, що послуг захисника не потребує і цей запис засвідчений підписом ОСОБА_3 ( а.с.1).

Крім того, в матеріалах справи є заява ОСОБА_3 про відмову від послуг безоплатної вторинної допомоги ( а.с.6)

Пояснення ОСОБА_3 в апеляційному суді про те, що підпис на заяві не його, а в підписі на протоколі про адміністративне правопорушення під графою « послуги захисника не потребує» він невпевнений, апеляційний суд вважає надуманими, оскільки ОСОБА_3 не вказував про це ні в суді першої інстанції ні в апеляційній скарзі, клопотання про призначення почеркознавчої експертизи суду не заявив. Такі пояснення ОСОБА_3 апеляційний суд розцінює критично, як його бажання уникнути відповідальності за вчинене адміністративне правопорушення.

Доводи апеляції ОСОБА_3 щодо відсутності документів про місце, обставини затримання і вилучення рогатої худоби, були перевірені апеляційним судом і не знайшли свого підтвердження. Так, свідки ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_7, ОСОБА_11 підтвердили факт присутності стада ВРХ біля державного кордону в районі інформаційного покажчика № 497. Свідок ОСОБА_10 пояснив в апеляційному суді, що саме він складав протокол вилучення 41 голови ВРХ від 28.05.2015 року і організував роботу по збереженню скота. Свідок ОСОБА_12 пояснив, що проводив огляд вилучених корів. Апеляційним судом за клопотанням прокурора до матеріалів справи долучені копія рішення № 3 від 30.05.2015 року державної надзвичайної протиепізоотичної комісії при Міловській районній державній адміністрації від 30.05.2015 року про те, що 41 голова ВРХ поставлена на профілактичний карантин, терміном 30 днів у пункті його знаходження на даний час, а саме: Міловськой район, с.Кірносове, вул..Центральна, подвіря ОСОБА_17 ( а.с.120-121) Знаходження ВРХ на подвірї ОСОБА_17 підтверджується поясненнями ОСОБА_18, даними адвокату ОСОБА_2, які долучені до справи за його клопотанням ( а.с.41-42).

Доводи апеляції ОСОБА_3 про те, що рапорт дільничного інспектора прикордонної служби 1 категорії відділу прикордонної служби «Біловодськ» ОСОБА_7 від 28.05.2015 року не може бути доказом по справі у звязку із відсутністю на ньому реєстрації та візи керівництва, є необґрунтованими, оскільки суд першої інстанції не посилався на даний рапорт як на доказ по справі. Крім того, при перевірки цих доводів в апеляційній інстанції свідок ОСОБА_7 підтвердив, що саме він складав цей рапорт, чому в рапорті не зазначив всіх працівників прикордонної служби які безпосередньо затримували ОСОБА_3 та ОСОБА_4 пояснити не може. Апеляційним судом була досліджена ксерокопія журналу обліку вхідних та внутрішніх документів відділу прикордонної служби «Біловодськ» де за № 862 від 28.05.2015 року зареєстровано вищезазначений рапорт ( а.с.69).

Апеляційний суд вважає, що відсутність в письмових поясненнях ОСОБА_3 ( а.с.4) одного підпису, який як пояснив ОСОБА_5 ОСОБА_3 не поставив, а він не проконтролював, відсутність на рапорту ОСОБА_7 від 28.05.2015 року резолюції, розбіжності на протоколі вилучення ВРХ від 28.05.2015 року ( а.с.38), в місці та часі фактичного вилучення, є несуттєвими недоліками, які не вплинули на доведеність вини ОСОБА_3 щодо його спроби перетинання державного кордону України будь-яким способом поза пунктами пропуску через державний кордон України, вчинене групою осіб.

Апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції обґрунтовано надав критичну оцінку версії ОСОБА_3 щодо обставин подій 28.05.2015 року, а саме тому, що він із ОСОБА_4 шукали худобу поблизу кордону, оскільки ця версія спростовується матеріалами справи, поясненнями свідків співробітників прикордонної служби, які узгоджуються між собою.

Крім того, в апеляційному суді ОСОБА_3 пояснив, що баз, де знаходилась худоба, зачинявся на петлю, яка вранці 28.05.2015 року була розірвана. Однак, як вбачається із ксерокопії протоколу огляду місця події від 28.05.2015 року деревяний баз, який знаходиться на відстані від 300 метрів від будинку № 1 в с.Кірносово Міловського району, закривається деревяною хвірткою з металевим гачком, пошкоджень немає ( а.с.94).

Таким чином, апеляційний суд вважає, що версія ОСОБА_3 направлена на самозахист і уникнення відповідальності за вчинене адміністративне правопорушення.

В апеляційному суді надали пояснення свідок ОСОБА_6 про час звернення із заявою про крадіжку корів до Міловського РВ ГУМВС, а саме о 7.00 годині та аналогічні пояснення ОСОБА_13- старший оперуповноважений СКР Міловського РВ ГУМВС, який складав 28.05.2015 року протокол про прийняття заяви ОСОБА_6 за фактом зникнення корів. Однак, їх пояснення щодо часу звернення із заявою спростовуються протоколом, в якому зазначено що заява була прийнята о 10.50 годині ( а.с.87).

В апеляційному суді надали пояснення свідки ОСОБА_14 і ОСОБА_15 про те, що 28.05.2015 року о 6.00 годині бачили ОСОБА_3 в с. Мусіївка, який із ОСОБА_4 на автомобілі марки «жигулі» синього кольору поїхали к ОСОБА_8 заправили автомобіль, після чого поїхали в сторону хутора Кірносово. Свідок ОСОБА_14 крім того, пояснював, що ворота на базу, де знаходились корови ОСОБА_4, зачинялись мотузкою.

Апеляційний суд критично оцінює пояснення свідків ОСОБА_14 і ОСОБА_15, оскільки вони відрізняються від їх пояснень в суді першої інстанції, де свідок ОСОБА_14 не міг назвати точну дату коли все відбувалось, свідки ОСОБА_15 і ОСОБА_8 не вказували точного часу, їх пояснення засновувались на припущеннях.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 не вказав ніяких зауважень, щодо неправильності або неповноти викладення пояснень вищезазначених свідків в постанові суду.

Пояснення свідка ОСОБА_14 в суді 1-ї і апеляційної інстанцій суперечать його поясненням наданим 28.05.2015 року на імя начальника СУР Міловського РВ про те, що 28.05.2015 року о 4.30 він побачив, що на базу немає ВРХ ОСОБА_4, після чого бачив представників прикордонної служби, які гнали худобу що належить ОСОБА_4 до силосної ями, де в подальшому охороняли її, а також протоколу огляду місця події від 28.05.2015 року згідно із яким деревяна хвіртка на базу зачиняється металевим гачком ( а.с. 94, 101-102).

Відповідно до ст..ст.260, 262 КУпАП у випадках прямо передбачених законами України з метою припинення адміністративного правопорушення, складання протоколу про адміністративне правопорушення, допускається адміністративне затримання особи. Адміністративне затримання проводиться органами прикордонної служби у разі спроби незаконного перетинання державного кордону України.

Враховуючи, що ОСОБА_3 було затримано органами прикордонної служби за спробу незаконного перетинання державного кордону України, доводи апеляції ОСОБА_3 щодо незаконності його затримання є необґрунтованими.

В той же час, враховуючи додані до апеляційної скарги відомості щодо встановлення 28.05.2015 року у ОСОБА_3 тілесних ушкоджень ( а.с.46), внесення за результатами звернення ОСОБА_3 до Міловського РВ ГУМВСУ 31.05.2015року відомостей до ЄРДР, апеляційний суд вважає, що відповідна оцінка діям посадових осіб при затриманні ОСОБА_3 буде надана компетентними органами, і ці обставини не можуть бути підставою для скасування постанови суду про притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.204-1 КУпАП у звязку із відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Призначене судом ОСОБА_3 адміністративне стягнення мотивовано і відповідає вимогам ст..23 КУпАП.

Підстав для скасування постанови суду про притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.204-1 КУпАП немає.

Керуючись ст.294 КУпАП, суддя апеляційного суду,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишити без задоволення.

Постанову Біловодського районного суду Луганської області від 04 червня 2015 року про притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.204-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення - залишити без змін.

Постанова остаточна і оскарженню не підлягає, набирає законної сили негайно.

Суддя апеляційного суду

Луганської області ОСОБА_1