Справа № 308/7474/15-п
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10.07.2015 р. м. Ужгород

Суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області Сарай А.І., розглянувши справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, мешканця ІНФОРМАЦІЯ_2, за ч. 1 ст. 204-1 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

З протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що ОСОБА_1, 18.06.2015 р., о 13.30 год., предявив для перетину державного кордону України паспорт громадянина ОСОБА_2, тобто вчинив спробу незаконного перетинання державного кордону України в пункті пропуску без відповідного документу, чим порушив вимоги ст. 2 Закону України «Про громадянство України», ст. 12 Закону України «Про державний кордон України».

На розгляд справи ОСОБА_1 не зявився. Його адвокат подав до суду письмове клопотання про закриття провадження у справі за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 204-1 КУпАП. Вказав, що у складеному відносно ОСОБА_1 протоколі про адміністративне правопорушення зазначено, що 18.06.2015 р. він вчинив спробу незаконного перетинання державного кордону України без відповідного документа, а саме предявив паспорт громадянина ОСОБА_2. 18 червня 2015 року ОСОБА_1 мав намір виїхати до ОСОБА_3 Республіки через міжнародний пункт пропуску «Чоп-Загонь» у м. Чоп Закарпатської області за правилами місцевого прикордонного руху. Під час перетинання 18.06.2015 р. державного кордону у ОСОБА_1 були паспорт громадянина України для виїзду за кордон серії ЕК № 956276, виданий 07.05.2010 р. із строком дії до 07.05.20, та дозвіл ОСОБА_3 Республіки на спрощений перетин кордону, виданий 03.02.12 із строком дії до 31.01.17. З невідомих причин працівники Державної прикордонної служби України не взяли до уваги вказані документи, а склали відносно ОСОБА_1 протокол про адміністративне правопорушення лише через те, що у нього були при собі ще і паспорт громадянина ОСОБА_3 Республіки та паспорт громадянина України. Таким чином, у ОСОБА_1 були всі документи, необхідні для виїзду з України і вїзду до ОСОБА_3 Республіки, у звязку з чим в його діях відсутній склад правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 204-1 КУпАП, а відтак і відсутні правові підстави для притягнення його до адміністративної відповідальності. Надав копію паспорта ОСОБА_1 для виїзду за кордон та копія дозволу ОСОБА_1 на спрощений перетин кордону.

Вивчивши матеріали справи вважаю, що провадження в даній справі слід закрити за відсутністю у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 204-1 КУпАП, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративне правопорушення це протиправна, винна дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно положень ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, своєчасно, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інших обставин справи, що мають значення для її правильного вирішення. Ці фактичні дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речовими доказами, а також іншими документами.

Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Стаття 204-1 КУпАП передбачає відповідальність за перетинання або спробу незаконного перетинання державного кордону України.

Згідно диспозиції ч. 1 ст. 204-1 КУпАП, із субєктивної сторони спроба перетинання державного кордону України передбачає прямий умисел. Тобто, особа, яка його вчинила, усвідомлювала, що вона незаконно мала спробу перетнути державний кордон та бажає вчинити такі протиправні дії.

По даній справі не доведено наявність прямого умислу ОСОБА_1 на вчинення цього адміністративного правопорушення. Також відсутні дані, які б спростовували пояснення адвоката.

З наданої адвокатом копії паспорту громадянина України для виїзду за кордон серії ЕК № 956276 вбачається, що такий виданий на імя ОСОБА_1 із строком дії до 07.05.2020 р., та з наданої копії дозволу ОСОБА_3 Республіки на спрощений перетин кордону вбачається, що такий виданий на імя ОСОБА_1 із строком дії до 31.01.2017 р.

Враховуючи наведені пояснення адвоката, а також те, що до матеріалів справи не додано жодних доказів, які б спростовували їх, вважаю, що по даній справі виникає сумнів у винності ОСОБА_1 У відповідності до ст. 62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. Тому провадження в справі слід закрити за відсутністю у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 204-1 КУпАП.

Відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.ст. 247 п. 1, 251, 252, 283 КУпАП,

П О С Т А Н О В Л Я Ю:

Провадження в справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 204-1 КУпАП закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до апеляційного суду Закарпатської області через Ужгородський міськрайонний суд на протязі 10 днів з дня її винесення.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду ОСОБА_4