Справа № 758/75/15-п
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 квітня 2015 року cуддя Подільського районного суду м.Києва Декаленко В. С., розглянувши матеріали, які надійшли від Відділу ДАІ з обслуговування Подільського району ГУ МВС України в м. Києві про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1, уродженця Рівненської області, гр-на України, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1,

за ст. 124 КУпАП,-

В С Т А Н О В И В:

05.01.2015 року до Подільського районного суду м. Києва від Відділу ДАІ з обслуговування Подільського району ГУМВС України в м. Києві надійшли матеріали про адміністративне правопорушення за ст. 124 КУпАП відносно ОСОБА_1, згідно яких останній 20.12.2014 року о 00 годині 02 хвилин, керуючи автомобілем Мазда 5, д/н НОМЕР_2 в м. Києві на перехресті вул. Межигірська - вул. Хорива, перед поворотом ліворуч завчасно не зайняв відповідне крайнє положення на проїзній частині, перед перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху не переконався, що це буде безпечним та не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам дорожнього руху і здійснив зіткнення з автомобілем Део, д/н НОМЕР_3, в результаті чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження, чим за висновками працівників ДАІ порушив вимоги п.п. 10.1, 10.4 ПДР України.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою винність в порушенні вимог ПДР України, що призвело до пошкодження транспортних засобів, не визнав пояснивши, що дана дорожньо-транспортна пригода сталась саме з вини ОСОБА_2, оскільки останній не дотримався Правил дорожнього руху України, а саме безпечної дистанції, встановленої швидкості руху, та через те, що ОСОБА_2 перебував в сильному алкогольному стані сп'яніння, внаслідок чого не зміг своєчасно зреагувати та оцінити дорожню обстановку, що призвело до дорожньо-транспортної пригоди.

Крім того вказав на те, що перед ДТП він був вимушений рухатися саме в середній смузі по вул. Межигірська та здійснювати з неї поворот ліворуч, оскільки в крайній лівій смузі було припарковано ряд автомобілів, які заважали йому рухатись в ній.

Захисник ОСОБА_1 в судовому засіданні підтримав пояснення останнього вказавши на відсутність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Водій автомобіля Део, д/н НОМЕР_3 ОСОБА_2 в судовому засіданні підтвердив надані ним пояснення працівникам ДАІ та вказав на порушення саме водієм ОСОБА_1 ПДР України, оскільки останній керуючи своїм автомобілем Мазда 5, д/н НОМЕР_2 різко змінив напрямок свого руху повернувши ліворуч із середньої смуги у зв'язку з чим і відбулося зіткнення автомобілів.

Також зазначив, що він не мав технічної можливості уникнути зіткнення так як час з моменту виникнення перешкоди для його руху до зіткнення транспортних засобів з врахуванням погодних умов був за малий щоб відповідно зреагувати.

Захисник ОСОБА_2 в судовому засіданні підтримав вищезазначені пояснення свого підзахисного, доповнивши тим, що є не доведеним посилання водія ОСОБА_1 про те, що ОСОБА_2 на момент виникнення ДТП перебував в стані алкогольного сп'яніння.

Старший інспектор ВДАІ СОМДТП ВДАІ з обслуговування Подільського району ГУ МВС України в місті Кимєві Яковенко С.О., який здійснював 23.12.2014 року складання Протоколу про адміністративне правопорушення Серія АП1 № 449305 відносно ОСОБА_1 за порушення останнім п.п. 10.1, 10.4 ПДР України, за що передбачена відповідальність ст. 124 КУпАП, в судовому засіданні вказав на правомірність своїх дій та на правильність складення зазначеного протоколу. Також пояснив, що він особисто не був присутнім на місці пригоди 20.12.2014 року, а складання ним протоколу здійснювалось на підставі наданих йому матеріалів зібраних працівниками ДАІ, які несли службу 20.12.2014 року в складі АП 867 та виїжджали на місце пригоди.

Допитай в судовому засіданні свідок ОСОБА_4 який був пасажиром в автомобілі Мазда 5, д/н НОМЕР_2 під час ДТП зокрема показав, що він не пам'ятає самого механізму дорожньо-транспортної пригоди, в той же час пояснивши, що після пригоди водій автомобіля Део, д/н НОМЕР_3 поводив себе неадекватно, що на його думку свідчить, що він перебував в стані алкогольного сп'яніння.

Заслухавши пояснення водія ОСОБА_1 та його захисника, водія ОСОБА_2 і його захисника, старшого інспектора ВДАІ СОМДТП ВДАІ з обслуговування Подільського району ГУ МВС України в місті Києві Яковенка С.О., допитавши свідка, дослідивши в сукупності матеріали справи, приходжу до висновку про наявність події, а в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст. 124 КУпАП, виходячи з наступних підстав.

Як вже зазначалося вище, 05.01.2015 року до Подільського районного суду м. Києва від Відділу ДАІ з обслуговування Подільського району ГУМВС України в м. Києві надійшли матеріали про адміністративне правопорушення за ст. 124 КУпАП відносно ОСОБА_1

Як вбачається з даних які містяться в протоколі про адміністративне правопорушення Серії АП1 № 449305, ОСОБА_1 20.12.2014 року о 00 годині 02 хвилин, керуючи автомобілем Мазда 5, д/н НОМЕР_2 в м. Києві на перехресті вул. Межигірська - вул. Хорива, перед поворотом ліворуч завчасно не зайняв відповідне крайнє положення на проїзній частині, перед перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху не переконався, що це буде безпечним та не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам дорожнього руху і здійснив зіткнення з автомобілем Део, д/н НОМЕР_3 в результаті чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження, чим за висновками працівників ДАІ порушив вимоги п.п. 10.1, 10.4 ПДР України (а.с. 1).

Відповідно до п. 10.1 ПДР України, перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.

Крім того, згідно п. 10.4 ПДР України, перед поворотом праворуч та ліворуч, у тому числі в напрямку головної дороги, або розворотом водій повинен завчасно зайняти відповідне крайнє положення на проїзній частині, призначеній для руху в цьому напрямку, крім випадків, коли здійснюється поворот у разі в'їзду на перехрестя, де організовано круговий рух, напрямок руху визначено дорожніми знаками чи дорожньою розміткою або рух можливий лише в одному напрямку, установленому конфігурацією проїзної частини, дорожніми знаками чи розміткою.

Аналізуючи зазначені пункти ПДР України в сукупності із нормами КУпАП приходжу до висновку, що вирішальним для встановлення винуватості водія ОСОБА_1 в порушенні їх вимог є встановлення того, чи дійсно він перед поворотом ліворуч завчасно не зайняв відповідне крайнє положення на проїзній частині, перед перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху не переконався, що це буде безпечним та не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам дорожнього руху. Факт же перебування чи не перебування водія ОСОБА_2 в станні алкогольного сп'яніння, а також швидкість руху його транспортного засобу, не впливає на обов'язок водія ОСОБА_1 виконати вимоги зазначених пунктів ПДР України.

В судовому засіданні встановлено та не заперечується самим водієм ОСОБА_1, що перед зіткненням він дійсно рухався по вул. Межигірська в середній смузі руху, а також здійснював з неї поворот ліворуч мотивуючи такі свої дії тим, що в крайній лівій смузі було припарковано ряд автомобілів.

Як вбачається із Схеми місця ДТП, яка підписана обома учасниками пригоди і ніким не оскаржена, а тому вважається такою, що відповідає фактичним обставинам події (а.с. 7), місце зіткнення транспортних засобів знаходиться на перехресті вул. Межигірська, яка є головною та вул. Хорива, яка є другорядною по відношенню до вул. Межигірська. Відстань від точки зіткнення до крайньої лівої проїзної частини вул. Межигірська складає 4,6 м., а до крайньої правої частини - 6,6 м., що свідчить про те, що в момент зіткнення автомобіль Мазда 5, д/н НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_1 дійсно знаходився фактично по середині проїзної частини вул. Межигірська, а не в крайній лівій смузі руху. Також на зазначеній схемі відсутні будь-які відомості про перешкоди для руху в крайній лівій смузі по вул. Межигірській.

Згідно зворотної сторони Схеми місця ДТП, транспортні засоби отримали наступні механічні пошкодження, а саме: автомобіль Мазда 5, д/н НОМЕР_2 - заднє ліве крило, задній бампер, заднє ліве колесо, кришка багажника, подушки безпеки; автомобіль Део, д/н НОМЕР_3 - капот, передній бампер, праве переднє крило, права передня блок-фара, решітка радіатора, лобове скло.

Проаналізувавши характер отриманих транспортними засобами пошкоджень приходжу до висновку, що вони відповідають наданим поясненням учасниками пригоди про те, що водій автомобіля Мазда 5, д/н НОМЕР_2 ОСОБА_1 здійснював поворот ліворуч із вул. Межигірська, по якій як вже зазначалося вище він рухався в середній смузі, на вул. Хорива.

Крім того, як вбачається з Висновку № 21581 про результати розгляду повідомлення про ДТП, яке зареєстроване в Журналі єдиного обліку Подільського РУ ГУМВС України, інспектором СОМДТП ВДАІ з обслуговування Подільського району ГУМВС України в м. Києві Вершиленко П.І. за дорученням керівництва районного управління було розглянуто матеріали зареєстровані в Журналі єдиного обліку Подільського РУ ГУМВС України від 20.12.2014 року № 34306, в результаті чого встановлено, що 20.12.2014 року приблизно о 00 год. 02 хв. в м. Києві, на перехресті вулиць Межигірська - Хорива, сталась дорожньо-транспортна пригода, а саме: зіткнення автомобіля Мазда н.з. НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, з автомобілем ЗАЗ, н.з. НОМЕР_3 під керуванням водія ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4. В наслідок даної пригоди транспортні засоби зазнали механічних пошкоджень, на місце пригоди викликалась швидка (77 бригада, лікар ОСОБА_8), якою було оглянуто пасажира автомобіля ЗАЗ, н.з. НОМЕР_3 - ОСОБА_6, останньому поставлено діагноз: «ЗЧМТ, струс головного мозку, садна та забої голови». Від госпіталізації останній відмовився. В ході проведеної перевірки встановлено, що дана пригода сталась по причині дій водія ОСОБА_1, які суперечать вимогам: п. 10.1, 10.4 ГІДР України.

Мною встановлено та не заперечується самим ОСОБА_1, що зазначений висновок останнім не оскаржувався.

Кодексом України про адміністративні правопорушення закріплено низку гарантій забезпечення прав суб'єктів, які притягаються до адміністративної відповідальності. В сукупності ці гарантії створюють систему процесуальних механізмів захисту вказаних осіб.

За змістом статті 9 Кодексу саме винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність суб'єкта адміністративної відповідальності є однією з ознак адміністративного правопорушення (проступку).

Орган (посадова особа) при розгляді справи, зокрема, зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність; повинен своєчасно, всебічно, повно і об'єктивно з'ясувати обставини справи, вирішити її в точній відповідності до закону тощо (статті 245, 280 Кодексу).

Згідно з Кодексом провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю через відсутність події і складу адміністративного правопорушення (пункт 1 статті 247); справа про адміністративне правопорушення розглядається відкрито, крім випадків, коли це суперечить інтересам охорони державної таємниці (частина перша статті 249); оцінка доказів ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності (стаття 252) тощо.

Положення зазначених статей визначають систему процесуальних механізмів, які в сукупності з конституційними нормами унеможливлюють притягнення до адміністративної відповідальності особи, яка не вчиняла правопорушення.

При системному аналізі норм КУпАП вбачається, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. При цьому, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законів. Підтвердженням вчинення адміністративного проступку є докази. Докази мають бути належними та допустимими. Допустимими є ті докази, які зібрані у відповідності до закону, компетентними органами та в установленому порядку, а належними - якщо вони підтверджують факт даного адміністративного проступку.

Згідно ст. 251 КпАП України, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи,яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст. 252 КпАП України орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Оцінивши в сукупності надані докази та врахувавши встановлені в судовому засіданні обставини, приходжу до висновку про доведеність порушення водієм ОСОБА_1 вимог п.п. 10.1, 10.4 ПДР України, та вважаю, що дані порушення є у причинно-наслідковому зв'язку із зіткненням транспортних засобів, у зв'язку з чим в його діях наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Я не приймаю до уваги пояснення останнього про те, що він був змушений рухатись в середній смузі руху по вул. Межигірській та здійснювати з неї поворот ліворуч, так як крайній лівій смузі було припарковано ряд автомобілів, оскільки зазначені обставини об'єктивно спростовуються Схемою місця ДТП на якій відсутні будь-які відомості про перешкоди для руху в крайній лівій смузі по вул. Межигірській, наданими адвокатом ОСОБА_2 скріншотами матеріалів фото-фіксації обстановки пригоди кореспондента інтернет-сайту «ДТП KIEV.UA», а також наданим адвокатом ОСОБА_1 диском TDK DVD-R з відеозаписами № 455_0890, № 455_0912, № 455_0920, яких вбачається, що крайня ліва смуга руху по вул. Межигірській в оглядовій перспективі в напрямку з якого до місця зіткнення рухався автомобіль Мазда 5, д/н НОМЕР_2, є вільною для руху і будь-які автомобілі не припарковано (а.с. 62-64, 65-74).

Також не можуть бути взяті мною до уваги посилання ОСОБА_1 про те, що дорожньо-транспортна пригода сталась саме з вини ОСОБА_2, оскільки останній не дотримався Правил дорожнього руху України, а саме безпечної дистанції, встановленої швидкості руху, та через те, що ОСОБА_2 перебував в сильному алкогольному стані сп'яніння, внаслідок чого не зміг своєчасно зреагувати та оцінити дорожню обстановку, що призвело до ДТП, оскільки як вже зазначалося вище, факт перебування чи не перебування водія ОСОБА_2 в стані алкогольного сп'яніння, а також швидкість руху його транспортного засобу, не впливали на обов'язок водія ОСОБА_1 виконати вимоги пунктів 10.1, 10.4 ПДР України.

Крім того, стаття 9 КУпАП визначає, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно ст. 254 КУпАП, про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності.

Відповідно до ст.ст. 283, 284 КУпАП, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі. Постанова виконавчого органу сільської, селищної, міської ради по справі про адміністративне правопорушення приймається у формі рішення. Постанова повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення.

По справі про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить одну з таких постанов: 1) про накладення адміністративного стягнення; 2) про застосування заходів впливу, передбачених статтею 241 цього Кодексу; 3) про закриття справи.

З системного аналізу зазначених статей КУпАП в сукупності з нормами іншого чинного законодавства України, можна зробити висновок, що лише рішення суду (постанова) ухвалене у встановленому законом порядку та яке набрало законної сили може беззаперечно підтверджувати факт вчинення особою адміністративного правопорушення та наявності її вини в цьому.

В той же час як вбачається з отриманої на запит суду відповіді Оболонського районного суду м. Києва № 14362/15-Вих/Д-10/2015 від 18.03.2015 року до якого згідно пояснень учасників процесу було направлено протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП відносно ОСОБА_2, останні повідомили, що згідно даних автоматизованої системи документообігу суду КП «Д-3», до Оболонського районного суду м. Києва у період часу з 23.12.2014 року до 18.03.2015 року не надходила справа про адміністративне правопорушення стовно ОСОБА_2 за ч. 1 ст. 130 КУпАП (а.с. 75).

Враховуючи вищевикладене, а також той факт, що на даний час відсутнє будь-яке рішення про визнання ОСОБА_2 винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, приходжу до висновку, про безпідставність посилань водія ОСОБА_1 про перебування ОСОБА_2 на момент виникнення дорожньо-транспортної пригоди в стані алкогольного сп'яніння, неможливості останнім вчасного реагувати та оцінити дорожню обстановку, що в свою чергу виключає причинно-наслідковий зв'язок між його діями та зіткненням транспортних засобів.

Крім того суд ставиться критично до показів свідка ОСОБА_4 та не бере їх до уваги, оскільки вони носять суперечливий характер та ґрунтуються на особистих припущеннях останнього про стан сп'яніння водія ОСОБА_7, не будучи фахівцем в галузі медицини.

Будь-яких інших доказів, які б спростовували винність ОСОБА_1 в порушенні ПДР України та які б суд міг покласти в основу рішення про закриття провадження у справі у зв'язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, до суду не надано.

В той же час встановивши наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст. 124 КУпАП, вважаю за необхідне закрити провадження у справі у зв'язку із закінченням строку накладення адміністративного стягнення, виходячи з наступних підстав.

Так стаття 38 КУпАП визначає, що адміністративне стягнення може бути накладено не пізніш як через два місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - два місяці з дня його виявлення, за винятком випадків, коли справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу підвідомчі суду (судді).

Якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через три місяці з дня його виявлення.

У разі відмови в порушенні кримінальної справи або закриття кримінальної справи, але при наявності в діях порушника ознак адміністративного правопорушення адміністративне стягнення може бути накладено не пізніш як через місяць з дня прийняття рішення про відмову в порушенні кримінальної справи або про її закриття.

Як встановлено в судовому засіданні, правопорушення ОСОБА_1 було вчинено 20.12.2014 року, а тому на момент розгляду справи, а саме 03.04.2015 року закінчився строк накладення адміністративного стягнення, передбачений вищезазначеною нормою Закону.

Відповідно до ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю зокрема у зв'язку з закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу.

Згідно ст. 284 КУпАП, по справі про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить одну з таких постанов: 1) про накладення адміністративного стягнення; 2) про застосування заходів впливу, передбачених статтею 24-1 цього Кодексу; 3) про закриття справи.

Постанова про закриття справи виноситься при оголошенні усного зауваження, передачі матеріалів на розгляд громадської організації чи трудового колективу або передачі їх прокурору, органу досудового слідства чи дізнання, а також при наявності обставин, передбачених статтею 247 цього Кодексу.

Враховуючи вищевикладене, приходжу до висновку про доведеність необхідності закриття провадження у справі незважаючи на наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст. 124 КУпАП, у зв'язку із закінченням строку накладення адміністративного стягнення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 38, 124, 245, 247, 251, 252, 266, 280, 284 КУпАП,-

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст. 124 КУпАП.

Провадження у адміністративній справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП, у зв'язку з закінченням строку накладення адміністративного стягнення - закрити.

Постанова може бути оскаржена до Апеляційного суду м. Києва через Подільський районний суду м. Києва протягом десяти днів з дня її винесення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя В. С. Декаленко