Провадження № 33/792/83/15
Справа №686/3413/15-п Головуюча в 1 інстанції Дручкова С.П.
Категорія ст.172-8 КУпАП Доповідач Вітюк І.В.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 липня 2015 року м. Хмельницький

Суддя апеляційного суду Хмельницької області Вітюк І.В., при секретарі Кашевській-Колос Т.В., з участю прокурора Мельничука М.І.., особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисника ОСОБА_2, розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Хмельницькому матеріали справи за апеляційною скаргою прокурора, який приймав участь у розгляді справи в суді першої інстанції, на постанову Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 05 березня 2015 року, -

В с т а н о в и л а:

Постановою Хмельницького міськрайонного суду від 05 березня 2015 року щодо

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця та жителя АДРЕСА_1, українця, громадянина України, з вищою освітою, не працюючого, -

закрито провадження по справі у зв'язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.172-8 КУпАП.

Згідно протоколу про адміністративне корупційне правопорушення від 16 лютого 2015 року ОСОБА_1 ставиться в вину те, що він, перебуваючи на посаді оперуповноваженого оперативно-пошукового сектору відділу боротьби з незаконним обігом наркотиків УМВС України в Хмельницькій області, достовірно знаючи про відповідальність за незаконне використання інформації, що стала відома у зв'язку з виконанням службових повноважень, умисно, в своїх інтересах, для підтримання дружніх відносин з ОСОБА_3, 20.10.2014 року близько 11 год. 40 хв. повідомив останньому в телефонній розмові, використовуючи своє право доступу до Інтегрованої інформаційно-пошукової системи органів внутрішніх справ України інформацію відносно ОСОБА_4, зокрема, його дату народження, місце проживання, дані про події, які мали місце у його житті (втрата паспорта, прийняті рішення в порядку кримінального процесуального законодавства).

Закриваючи провадження по справі, місцевий суд виходив із відсутності у ОСОБА_1 корисливого мотиву та мети одержання неправомірної вигоди від ОСОБА_3, тобто суб'єктивної сторони інкримінованого правопорушення, та нерозкритті об'єктивної сторони правопорушення, а саме відсутності даних яким саме чином ОСОБА_1 використав надану інформацію у своїх інтересах.

Не погоджуючись з рішенням суду, прокурор, який приймав участь у розгляді справи в суді першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій просить поновити строк апеляційного оскарження, скасувати оскаржувану постанову, прийняти нову, якою визнати винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.172-8 КУпАП (в редакції від 07.04.2011 року) та закрити провадження по справі у зв'язку із закінченням на момент розгляду справи строків, передбачених ст.38 КУпАП.

Свої вимоги аргументує тим, що диспозиція ст.172-8 КУпАП не містить таку ознаку складу правопорушення як неправомірна вигода, а лише ознаку інтересу, яким у даній справі було підтримання дружніх стосунків правопорушника з ОСОБА_3

Зазначає, що доказами по справі, у відповідності до ст.251 КУпАП, є будь-які фактичні данні, в тому числі і матеріали негласних слідчих (розшукових) дій, які були безпідставно відкинуті місцевим судом.

Крім того, прокурор просить поновити строк на апеляційне оскарження судового рішення, з підстав його пропуску з поважних причин, зокрема, у зв'язку із неправильним застосуванням законодавства щодо можливості оскарження прокурором рішень у справах про адміністративні правопорушення.

Заслухавши пояснення прокурора на підтримку поданої апеляційної скарги з посиланням на зазначені у ній доводи, ОСОБА_1 та його захисника, які вважають постанову місцевого суду законною та обґрунтованою, а апеляційну скаргу безпідставною, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, вважаю її такою, яка підлягає задоволенню в силу наступних підстав.

З врахуванням засад забезпечення апеляційного оскарження рішення суду та роз'яснень, які містяться в листі ВССУ від 30 квітня 2015 року щодо можливості апеляційного оскарження постанови місцевого суду у справах про адміністративні корупційні правопорушення, приходжу до висновку про необхідність поновлення прокурору строку на апеляційне оскарження постанови Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 05 березня 2015 року.

Відповідно до ст.ст. 245, 280 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи і вирішення її у точній відповідності з законом.

Зазначені вимоги закону судом виконані не були, внаслідок чого поза увагою суду залишилися обставини, які мають суттєве значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст.172-8 КУпАП, адміністративна відповідальність за цією статтею виникає у разі незаконного розголошення або використання в іншій спосіб особою у своїх інтересах інформації, яка стала їй відома у зв'язку з виконанням службових повноважень.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 з 03.08.2012 року, перебуваючи на посаді оперуповноваженого оперативно-пошукового сектору відділу боротьби з незаконним обігом наркотиків УМВС України в Хмельницькій області, та відповідно до підпункту «д» пункту «1» частини 1 статті 4 Закону України «Про засади запобігання і протидії корупції» являється суб'єктом відповідальності за корупційні правопорушення, на якого, відповідно до вимог вказаного Закону України «Про захист персональних даних», та зобов'язання яке він давав при оформленні на роботу в органи внутрішніх справ, покладаються обов'язки не допускати розголошення у будь-який спосіб персональних даних, які йому стали відомі у зв'язку з використанням службової діяльності, крім випадків, передбачених законом.

Про заходи щодо запобігання і протидії корупції ОСОБА_1 був проінформований (ознайомлений) виходячи із відомостей про прийняття заліків із знань працівниками відділу БНОН УМВС України в Хмельницькій області вимог Закону України «Про засади запобігання і протидії корупції».

Однак, в рамках проведення негласних слідчих (розшукових) дій у кримінальному провадженні №00000 від 20 червня 2014 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України, було встановлено та зафіксовано у протоколі про хід зняття інформації з транспортних телекомунікаційних мереж від 29.10.2014 року №18/23-478т факт незаконного розголошення ОСОБА_1 інформації, яка стала йому відома у зв'язку з виконанням службових повноважень.

Зокрема, із змісту вказаного протоколу вбачається надання ОСОБА_1 20 жовтня 2014 року близько 11 год. 40 хв. в телефонній розмові ОСОБА_3 інформації відносно ОСОБА_4 щодо дати його народження, місця проживання, даних про події, які мали місце у його житті (втрата паспорта, прийняті рішення в порядку кримінального процесуального законодавства).

Обставини щодо надання ОСОБА_3 вказаної вище інформації не заперечувалися ОСОБА_1 як в судах першої так і апеляційної інстанцій.

Вищевказані обставини справи свідчать про те, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст.172-8 КУпАП.

Позиція місцевого суду про відсутність у інкримінованому ОСОБА_1 діянні неправомірної вигоди (тобто мотиву та мети) як обов'язкової ознаки корупції в розумінні Закону України «Про засади запобігання і протидії корупції» суперечить положенню вказаного закону щодо поняття корупційного правопорушення, яким визнається умисне діяння, що містить ознаки корупції, вчинене особою, зазначеною у частині першій статті 4 цього Закону, за яке законом установлено кримінальну, адміністративну, цивільно-правову та дисциплінарну відповідальність. Зазначене визначення у розрізі аналізованого діяння відсилає до Кодексу України про адміністративні правопорушення, зокрема, до диспозиції статті 172-8, у якій про таку обов'язкову ознаку складу правопорушення як неправомірна вигода не йдеться, натомість, закріплено таку ознаку як інтерес. Тому особа може бути притягнута до відповідальності за вчинення адміністративного корупційного правопорушення лише за певною статтею особливої частини КУпАП, а відповідно лише диспозицією ст. 172-8 особливої частини КУпАП слід керуватися при з'ясуванні питання наявності чи відсутності у діях особи складу вказаного правопорушення.

Таким чином, інтересом ОСОБА_1 було підтримання дружніх стосунків з ОСОБА_3 про наявність яких не заперечував і сам ОСОБА_1

Не ґрунтується на вимогах закону і посилання суду на те, що матеріали негласних слідчих (розшукових) дій не можна використовувати як доказ у справах про адміністративні правопорушення.

Так, відповідно до положень ст.251 КУпАП, доказами у справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, в тому числі, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, речовими доказами, а також іншими документами.

Таким чином, протокол про результати проведення негласних слідчих (розшукових) дій та додатки до нього, являються доказом у даній справі, оскільки містять данні про розголошення ОСОБА_1 інформації, яка стала йому відома у зв'язку з виконанням службових повноважень.

За таких обставин, вважаю, що суд першої інстанції, встановивши фактичні обставини справи, прийшов до помилкового висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного корупційного правопорушення, передбаченого ст.172-8 КУпАП, так як останній, перебуваючи на посаді оперуповноваженого оперативно-пошукового сектору відділу боротьби з незаконним обігом наркотиків УМВС України в Хмельницькій області, незаконно розголосив інформацію, яка стала йому відома у зв'язку з виконанням службових повноважень.

У відповідності до п.7 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у зв'язку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст.38 КУпАП.

Відповідно до ч.4 ст.38 КУпАП у разі закриття кримінального провадження, але за наявності в діях порушника ознак адміністративного правопорушення, адміністративне стягнення може бути накладено не пізніш як через місяць з дня прийняття рішення про закриття кримінального провадження.

Як вбачається із матеріалів справи, постановою заступника начальника слідчого відділу прокуратури Хмельницької області від 16 лютого 2014 року кримінальне провадження №00000 від 20 червня 2014 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України, закрито, за відсутності в діях ОСОБА_1 складу даного кримінального правопорушення.

У зв'язку з наведеним та у відповідності до вимог п.3 ч.8 ст.294 КУпАП, апеляційний суд вважає необхідним за результатами розгляду апеляційної скарги прокурора, скасувати постанову Хмельницького міськрайонного суду від 05 березня 2015 року та постановити нову постанову, якою ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.172-8 КУпАП, та закрити справу з врахуванням вимог п.7 ст.247 КУпАП у зв'язку із закінченням на момент розгляду справи передбачених ст. 38 КУпАП строків накладення на винну особу адміністративного стягнення.

З огляду на викладене, керуючись ст.ст. 293, 294 КУпАП, -

П о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу прокурора задовольнити.

Поновити прокурору строк на оскарження постанови суду.

Постанову Хмельницького міськрайонного суду від 05 березня 2015 року про закриття провадження по справі у зв'язку із відсутністю в діях ОСОБА_1 події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.172-8 КУпАП, скасувати.

Постановити нову постанову, якою ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.172-8 КУпАП.

Адміністративне провадження відносно ОСОБА_1 за ст.172-8 КУпАП по справі закрити у зв'язку із закінченням строку накладення адміністративного стягнення.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя /підпис/

Згідно з оригіналом:

Суддя апеляційного суду

Хмельницької області І.В. Вітюк