Апеляційний суд Рівненської області
___________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 липня 2015 року м. Рівне

Суддя апеляційного суду Рівненської області Шимків С.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Рівне матеріали адміністративної справи за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Рівненського міського суду Рівненської області від 12 травня 2015 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,-

в с т а н о в и в :

Постановою Рівненського міського суду Рівненської області від 12 травня 2015 року ОСОБА_1 притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП у виді штрафу в розмірі 3400 гривень.

У поданій апеляційній скарзі ОСОБА_1 покликається на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, оскільки суд підійшов формально до вивчення обставин справи, що потягло за собою необгрунтоване та надто суворе застосування стягнення як вид покарання за вчинене ним адміністративне правопорушення.

Вказує, що він не був повідомлений про час та місце розгляду справи, тому участі у її розгляді не брав.

Пояснює, що 13 квітня 2015 року він не вживав алкоголю, а згідно результатів його медичного огляду, показник алкоголю в його крові дорівнював 0,2 проміле.

Враховуючи те, що максимально допустима доза алкоголю в крові становить 0,2 проміле, висновок лікаря про те, що він перебував у стані алкогольного спяніння є суперечливим, оскільки 0,2 проміле не є навіть станом легкого алкогольного спяніння.

Просить суд поновити строк апеляційного оскарження, скасувати оскаржувану постанову, а провадження у справі закрити у звязку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення в його діях.

ОСОБА_1 в судове засідання не з"явився. Він належним чином повідомлений про день, час та місце розгляду справи. Його неявка не перешкоджає розгляду справи.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, приходжу до висновку, що з метою забезпечення права ОСОБА_1 на апеляційний перегляд оскаржуваної ним постанови місцевого суду, строк на апеляційне оскарження постанови підлягає поновленню, а апеляційна скарга відхиленню з таких підстав.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 № 14 "Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті" звертається увага судів на неприпустимість

_____________________________________________________________________________________________________

Справа № 569/6626/15-п Головуючий у суді І інстанції ОСОБА_2

Провадження № 33/787/108/2015 Суддя апеляційного суду Рівненської області Шимків С.С.

спрощеного підходу до судового розгляду справ про адміністративні правопорушення на транспорті та ігнорування прав осіб, яких притягають до відповідальності, потерпілих, їх законних представників і захисників.

З протоколу про адміністративне правопорушення, серія АП1 № 474759 від 13.04.2015 року, вбачається, що 13 квітня 2015 року о 13 год. 10 хв. ОСОБА_1 на 83 км. а/д Т-1806 Рівне-Млинів-Берестечко-Буськ-Перемишляни керував автомобілем "Фольксваген Пассат", д.н.з. НОМЕР_1, перебуваючи у стані алкогольного спяніння.

Згідно п. 1.2 "Інструкції про виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції", затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров'я України 09.09.2009 року за № 400/666, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 6 жовтня 2009 р. за № 931/16947, огляду на стан сп'яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких в уповноваженої особи Державтоінспекції МВС є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп'яніння згідно з ознаками такого стану.

Відповідно до п. 1.6 зазначеної інструкції огляд проводиться: уповноваженою особою Державтоінспекції МВС на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі - спеціальні технічні засоби); лікарем закладу охорони здоров'я (у сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

Пунктом 1.7 Інструкції передбачено, що у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп'яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного уповноваженою особою Державтоінспекції МВС, огляд на стан сп'яніння проводиться в найближчому закладі охорони здоров'я, якому надано право на проведення такого огляду відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

У відповідності до ст. 266 КУпАП для проведення огляду на стан сп'яніння водія транспортного засобу в закладах охорони здоров'я є дві підстави, а саме:

- у разі незгоди водія на проведення огляду на стан сп'яніння працівником міліції з використанням спеціальних технічних засобів;

- у разі незгоди водія з результатами огляду, проведеного працівником міліції.

Згідно ч. 6 ст. 266 КУпАП, направлення особи для огляду на стан алкогольного сп'яніння чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції і проведення такого огляду здійснюється в порядку визначеному Кабінетом Міністрів України.

Пунктом 6 "Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції і проведення такого огляду", затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.12.2008 року № 1103, (надалі Порядок), встановлено, що водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів або висловив незгоду з його результатами, направляється уповноваженою особою Державтоінспекції для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров'я.

Згідно п. 2.5 Правил дорожнього руху України, водій повинен на вимогу працівника міліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного спяніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

З протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що ОСОБА_1 відмовився від проведення огляду на стан сп'яніння працівником міліції з використанням спеціальних технічних засобів, відмовився також від надання пояснень по суті справи, отримання копії протоколу та тимчасового дозволу на право керування транспортним засобом.

Факт відмови ОСОБА_1 від проходження медичного огляду для визначення стану алкогольного спяніння, підтверджується поясненнями свідків ОСОБА_3, ОСОБА_3.

З медичного висновку від 13 квітня 2015 року вбачається, що ОСОБА_1 перебував у стані алкогольного сп"яніння (а.с. 2).

Відстороняючи ОСОБА_1 від керування транспортним засобом та направляючи його на огляд на стан сп'яніння у заклад охорони здоров'я, працівником міліції дотриманий встановлений Порядок направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції і проведення такого огляду.

Таким чином, приходжу до висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, підтверджується сукупністю доказів, яким суд першої інстанції дав належну оцінку.

Доводи апеллянта про відсутність вини у вчиненні адміністративного правопорушення є необґрунтованими та спростовуються матеріалами адміністративної справи.

Статтею 23 КУпАП передбачено, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Відповідно до ст. 33 КУпАП при накладенні адміністративного стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що помякшують і обтяжують відповідальність.

Накладаючи адміністративне стягнення у виді штрафу місцевий суд вказані вимоги закону дотримав.

На підставі наведеного та керуючись ст. 294 КУпАП, -

п о с т а н о в и в :

Клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на подання апеляційної скарги задовольнити.

Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови Рівненського міського суду Рівненської області від 12 травня 2015 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Постанову Рівненського міського суду Рівненської області від 12 травня 2015 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя апеляційного суду

Рівненської області ОСОБА_4