Справа № 161/7431/15-п Провадження №33/773/175/15 Суддя в 1 інстанції: Квятковський М.С.
Категорія:ч. 2 ст. 130 КУпАП Доповідач: Міліщук С. Л.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 липня 2015 року місто Луцьк

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Волинської області Міліщук С.Л., з участю ОСОБА_2, розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду апеляційну скаргу ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, жителя АДРЕСА_1, одруженого, працюючого водієм у ВОД «Райффайзен Банк Аваль», будучи раніше притягнутим до адміністративної відповідальності постановою Луцького міськрайонного суду від 11.07.2015 року за ч. 1 ст. 130 КУпАП, на постанову судді Луцького міськрайонного суду від 29 травня 2015 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 130 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2 притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 130 КУпАП з накладенням стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами на строк 2 роки без оплатного вилучення транспортного засобу за те, що він, 24 квітня 2015 року о 04 год. 00 хв. у м. Луцьку по вул. Гнідавській, Волинської області, повторно протягом року, передав керування транспортним засобом марки «ВАЗ 2107», реєстраційний номерний знак НОМЕР_1, особі, яка перебувала у стані алкогольного сп'яніння, чим порушив вимоги п. 2.9 (г) ПДР України.

Постановою стягнуто також з ОСОБА_2 в дохід держави судовий збір в розмірі 36 грн. 54. коп.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2, не оспорюючи доведеності вини та правильності кваліфікації своїх дій, в той же час зазначає, що суд в порушення вимог ч. 1 ст. 268 КУпАП не повідомив його про час, дату та місце розгляду справи, а про винесену постанову він дізнався лише 04.06.2015 року, коли отримав її по пошті. Також вважає, що адміністративне стягнення судом на нього було накладене без врахування всіх обставин, що пом'якшують відповідальність та даних, які характеризують його особу, зокрема, що на його утриманні перебуває малолітня дитина - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, а також, що позбавлення права керування транспортним засобом позбавить його сім'ю єдиного джерела доходу, а отже і засобів до існування, оскільки він працює водієм в банку.

На підставі наведеного просить поновити йому строк на апеляційне оскарження постанови судді, скасувати останню, й накласти на нього стягнення у виді адміністративного арешту на строк, передбачений санкцією ч. 2 ст. 130 КУпАП.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, заслухавши скаржника, який підтримав останню з мотивів викладених в ній та просив її задовольнити, приходжу до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається із матеріалів справи, протокол про адміністративне правопорушення був розглянутий за відсутності ОСОБА_2, а копію постанови судді від 29.05.2015 року про притягнення скаржника до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 130 КУпАП останній отримав лише 04 червня 2015 року, а тому строк на її оскарження слід поновити, так як він був пропущений ним з поважних причин.

Посилання ОСОБА_2 в апеляційній скарзі на порушення при розгляді справи про адміністративне правопорушення вимог ч. 1 ст. 268 КУпАП є обгрунтованими.

Так, згідно ч. 1 ст. 268 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи, і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Як вбачається із матеріалів справи (а.с. 11) повідомлення про місце, час і дату розгляду протоколу про адміністративне правопорушення було направлено ОСОБА_2 за адресою його проживання 18.05.2015 року й будь-якого підтвердження про отримання останнім даного повідомлення в матеріалах справи відсутнє.

З огляду на вищенаведене, слід прийти до висновку, що ОСОБА_2 про місце, час та дату розгляду справи не був повідомлений належним чином, а тому розгляд за його відсутності суддею справи про адміністративне правопорушення був проведений з порушенням вимог ч. 1 ст. 268 КУпАП, що є підставою для скасування постанови судді від 29 травня 2015 року та прийняття нової постанови, як це передбачено п. 3 ч. 8 ст. 294 КУпАП.

Висновки суду про доведеність вини ОСОБА_2 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП, відповідають фактичним обставинам справи, підтверджуються зібраними у передбаченому законом порядку та належно дослідженими і оціненими судом доказами у їх сукупності, і ніким не оспорюються.

Відповідно до ст. 33 КУпАП, стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України. При накладенні стягнення враховується характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують та обтяжують відповідальність.

Як вбачається з додаткових матеріалів справи, які були долучені до апеляційної скарги, і які не досліджувались суддею при вирішенні питання про накладення на ОСОБА_2 адміністративного стягнення, а також пояснень самого скаржника даних під час апеляційного розгляду справи, останній має на своєму утриманні малолітню дитину - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, вину свою в інкримінованому йому правопорушенні визнав повністю, щиро розкаявся у вчиненому, працює водієм у ВОД «Райффайзен Банк Аваль» й позбавлення права керування транспортними засобами фактично позбавить його сім'ю єдиного джерела доходу, а отже і засобів до існування.

Приймаючи до уваги, що позбавлення ОСОБА_2 права керувати транспортними засобами залишить останнього і його сім'ю без єдиного джерела доходу, а отже і можливості мати засоби для існування, а також враховуючи прохання самого правопорушника про накладення на нього стягнення у виді адміністративного арешту, вважаю, що у відповідності до ст. ст. 33, ч. 2 ст. 130 КУпАП застосування щодо ОСОБА_2 такого стягнення, як адміністративний арешт буде необхідним й достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових адміністративних правопорушень.

Враховуючи вищенаведене, та керуючись ст. 294 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В:

Поновити ОСОБА_2 строк на апеляційне оскарження постанови.

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Постанову судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 29 травня 2015 року скасувати та прийняти нову постанову.

Визнати винним ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП й накласти на останнього адміністративне стягнення у виді адміністративного арешту на строк 10 (десять) діб без оплатного вилучення транспортного засобу.

Дана постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя апеляційного суду

Волинської області С.Л. Міліщук