АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

Іменем України

09 липня 2015 року суддя Апеляційного суду Дніпропетровської області Деркач Н.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпропетровську, справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 04 червня 2015 року, якою

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, не працюючу, яка проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2,

визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, з накладенням адміністративного стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами на строк 1 рік, -

в с т а н о в и в :

Постановою Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 04 червня 2015 року ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП і накладено на неї адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

При обставинах, викладених в постанові суду першої інстанції, ОСОБА_1 керувала автомобілем з явними ознаками алкогольного спяніння і на вимогу працівника Державтоінспекції МВС в присутності двох свідків відмовилась від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного спяніння, чим порушила вимоги п. 2.5. Правил дорожнього руху України.

Не погоджуючись з вищевказаною постановою суду, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову районного суду та винести нову постанову, якою призначити їй покарання не повязане з позбавленням права керування транспортними засобами.

Провадження № 33/774/381/15 Головуючий у першій інстанції: ОСОБА_2

Категорія: ч. 1 ст. 130 КУпАП Головуючий у другій інстанції: ОСОБА_3

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 зазначила, що вона не згодна з постановою суду першої інстанції, оскільки при накладенні на неї адміністративного стягнення судом не було враховано те, що вона вперше притягується до адміністративної відповідальності, працює на підприємстві менеджером з продажу, а тому їй вкрай необхідне право керування транспортними засобами, що є єдиним джерелом її доходу.

До суду апеляційної інстанції ОСОБА_1 не зявилась, в письмовому клопотанні, яке надійшло до апеляційного суду до початку судового засідання, просила відкласти розгляд справи про адміністративне правопорушення за її апеляційною скаргою у звязку з необхідністю залучення до участі у справі адвоката.

Однак, апеляційний суд не вбачає підстав для задоволення вищезазначеного клопотання з огляду на наступне.

Так, як вбачається з довідки про доставку SMS (а.с. 19), SMS повідомлення з інформацією про місце, дату та час розгляду справи про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 було доставлено 03 липня 2015 року, на номер мобільного телефону, який безпосередньо вказаний в поданій нею апеляційній скарзі, що свідчить про те, що апелянт завчасно та належним чином була повідомлена про розгляд справи за її апеляційною скаргою.

Крім того, з урахуванням того факту, що апеляційна скарга ОСОБА_1 була подана 25 червня 2015 року, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про наявність у апелянта достатнього часу для звернення до адвоката за правовою допомогою в разі її потреби.

Таким чином, апеляційний суд, у відповідності до ч. 6 ст. 294 КУпАП, вважає можливим розглянути справу без участі особи, яка подала апеляційну скаргу, оскільки вона не зявилась в судове засідання суду апеляційної інстанції без поважних причин.

Вивчивши матеріали справи, дослідивши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги і скасування постанови суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Висновок суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, яке виразилося у відмові від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного спяніння, відповідає фактичним обставинам справи, є законним та обґрунтованим, повністю узгодженим із наявними в матеріалах справи доказами в їх сукупності і правопорушником не оспорюється.

Відповідно до ст. 33 КУпАП, при накладенні адміністративного стягнення враховується характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що помякшують та обтяжують відповідальність.

Накладене адміністративне стягнення в кожному конкретному випадку має бути необхідним і достатнім для виправлення правопорушника та попередження вчинення ним нових правопорушень.

Апеляційним переглядом встановлено, що адміністративне стягнення на водія ОСОБА_1 судом першої інстанції накладено у відповідності з вимогами ст. ст. 30, 33 КУпАП та в межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Районним судом правильно враховано характер вчиненого ОСОБА_1 правопорушення, яке стосується безпеки дорожнього руху та полягає в грубому порушенні порядку користування правом керування транспортними засобами, особу порушника, ступінь її вини, а також відсутність обставин, які б помякшували відповідальність апелянта за вчинене правопорушення.

Постанова місцевого суду є належним чином вмотивована в частині вирішення питання про накладення на правопорушника адміністративного стягнення.

Як вбачається із складеного відносно ОСОБА_1 протоколу про адміністративне правопорушення, вона власноручним підписом підтвердила правильність внесених до протоколу відомостей, в тому числі, стосовно того, що вона не працює, а тому доводи її апеляційної скарги про те, що наявність права керування транспортними засобами їй необхідна у звязку із специфікою роботи, не можуть бути прийняті апеляційним судом.

Враховуючи викладене, апеляційний суд приходить до висновку про те, що застосовані до ОСОБА_1 вид та строк адміністративного стягнення є обґрунтованими та в повній мірі будуть сприяти її вихованню в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобіганню вчинення нею нових правопорушень.

Суд апеляційної інстанції констатує відсутність в апеляційній скарзі жодного обґрунтованого доводу, який би давав суду законні підстави для скасування постанови суду першої інстанції.

Таким чином, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, відносно водія ОСОБА_1 і дотримавшись при цьому вимог ст. ст. 245, 279, 280 КУпАП, місцевий суд постановив законне і обґрунтоване рішення, а тому суд апеляційної інстанції вважає необхідним апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції без змін.

На підставі викладеного та керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 04 червня 2015 року, якою ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, з накладенням адміністративного стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами на строк 1 рік, без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя

Апеляційного суду

Дніпропетровської області ОСОБА_3