Провадження № 33/792/97/15
Категорія:ст.124 КУпАП Доповідач Ващенко С. Є.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 липня 2015 року м. Хмельницький

Суддя апеляційного суду Хмельницької області Ващенко С.Є. з участю секретаря Крисюк В.С., потерпілого ОСОБА_1, ОСОБА_2, щодо якого провадження в справі закрито, та його захисника ОСОБА_3, розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Хмельницького міськрайонного суду від 11 червня 2014 року,

в с т а н о в и в:

Цією постановою ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, жителя ІНФОРМАЦІЯ_2,

визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.124 Кодексу України про адміністративні правопорушення, але провадження у справі закрито у звязку із закінченням строку притягнення особи до адміністративної відповідальності.

За постановою суду 14 серпня 2014 року, близько 20 год. 00 хв., ОСОБА_2, здійснюючи стоянку автомобілем «Рено», д.н. НОМЕР_1, в м. Хмельницькому по вул. П.Мирного, 32, не переконавшись, що це буде безпечним, відчинив передні ліві двері автомобіля, внаслідок чого на них відбувся наїзд автомобілем «Хонда», д.н. НОМЕР_2. Внаслідок ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження.

В апеляційній скарзі, посилаючись на невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, неповноту судового розгляду, порушення норм матеріального та процесуального права, ОСОБА_2 просить постанову суду першої інстанції скасувати, а провадження у справі закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення. В обґрунтування скарги стверджує, що, коли він, здійснюючи стоянку, переконавшись, що це буде безпечним, відчинив передні ліві двері свого автомобіля і перебував біля них, через короткий проміжок часу на двері його автомобіля відбувся наїзд автомобілем під керуванням ОСОБА_1 Уважає, що ДТП сталася з вини ОСОБА_1, який під час парковки порушив вимоги підпункту б) пункту 2.3. Правил дорожнього руху та пункту 12.3. цих Правил. На думку апелянта, суд першої інстанції в порушення вимог ст.245 КУпАП усіх наведених обставин не зясував і безпідставно зробив висновок про його винуватість у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, при цьому необґрунтовано відхилив пояснення свідка-очевидця події ОСОБА_4, взявши до уваги лише пояснення водія ОСОБА_1 та інспекторів ДПС ОСОБА_5, ОСОБА_6

Заслухавши пояснення ОСОБА_2 та його захисника на підтримку апеляційної скарги з посиланням на зазначені у ній доводи, потерпілого ОСОБА_1, на думку якого апеляційна скарга є необґрунтованою, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, вважаю, що вона не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Висновки суду першої інстанції про вчинення ОСОБА_2 адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, ґрунтуються на досліджених в судовому засіданні та правильно оцінених доказах

Відповідно до вимог п.15.13. Правил дорожнього руху забороняється відчиняти двері транспортного засобу, залишати їх відчиненими і відходити від них, якщо це загрожує безпеці і створює перешкоди іншим учасникам дорожнього руху.

Як видно з протоколу про адміністративне правопорушення, схеми до нього та пояснень потерпілого ОСОБА_1, ОСОБА_2 відкрив двері свого автомобіля саме в той час, коли потерпілий, паркуючись ліворуч, порівнявся з його автомобілем.

Піддавати сумніву достовірність цих доказів підстав немає, оскільки вони узгоджуються між собою, пояснення потерпілого, крім того, є послідовними як під час його опитування працівниками ДАІ, так і в судах першої та апеляційної інстанцій.

На те, що ОСОБА_2 відкрив двері саме у той час, коли автомобіль потерпілого порівнявся з його автомобілем, вказує і місце розташування пошкоджень на автомобілі потерпілого, зафіксоване на досліджених судом фотографіях транспортних засобів після ДТП. Зокрема, з цих фотографій видно, що на автомобілі потерпілого є лише пошкодження правого бокового дзеркала та правих передніх дверей, які характерні механізму їх заподіяння, на який вказує потерпілий. Адже пошкодження на решті передньої правої частини автомобіля потерпілого відсутні.

Наведені докази в сукупності є достатніми для висновку про винуватість ОСОБА_2 у вчинені адміністративного правопорушення.

Натомість пояснення ОСОБА_2 та доводи його апеляційної скарги викликають обґрунтовані сумніви у їх достовірності, оскільки вони є непослідовними та суперечливими як між собою, так і з поясненнями свідка ОСОБА_4

Так, у своїх поясненнях працівникам ДАІ 14.08.2014 ОСОБА_2 повідомив, що, припаркувавши свій автомобіль, він привідкрив водійські двері і, знаходячись на сидінні водія, розмовляв з пасажиром ОСОБА_4; що через деякий час (3 -5 хв.), побачивши, що з лівої сторони від його автомобіля паркується червоний автомобіль, він намагався закрити двері свого автомобіля, але не встиг і червоний автомобіль допустив зіткнення.

В суді першої інстанції в одному судовому засіданні ОСОБА_2 теж говорив, що, припаркувавшись, привідкрив двері водія, а коли побачив, що ліворуч паркується автомобіль, намагався їх закрити, але не встиг. Однак в цьому судовому засіданні ОСОБА_2 не повідомляв, що в цей час розмовляв з пасажиром.

В наступному судовому засіданні ОСОБА_2 вже вказував, що в той час в автомобілі була ОСОБА_4, а він стояв біля автомобіля, двері водія були відкриті.

Про те, що, потерпілий наїхав на відкриті двері його автомобіля в той час, коли він вийшов з автомобіля і перебував біля відкритих дверей, ОСОБА_2 зазначив і в апеляційній скарзі.

Однак, під час апеляційного розгляду справи ОСОБА_2 знову почав стверджувати, що під час ДТП ліві двері його автомобіля були відкриті наполовину, він в цей час сидів в автомобілі, звісивши з нього ноги, і розмовляв з пасажиром ОСОБА_4 При цьому ОСОБА_2 наполягав на тому, що з моменту його зупинки і до ДТП ОСОБА_4 весь час (приблизно упродовж 15 хвилин) перебувала в його автомобілі і нікуди не виходила, а в магазин пішла вже після ДТП і виклику працівників ДАІ.

Як видно ж з протоколу судового засідання, допитана у якості свідка знайома ОСОБА_2 ОСОБА_4 повідомила суду, що ДТП відбулася, коли вона вже повернулася з магазину і сиділа в автомобілі.

Крім того, що пояснення ОСОБА_2 та свідка ОСОБА_4 з цього приводу є суперечливими, достовірність їх показань щодо фактичних обставин ДТП викликають сумніви ще й тому, що вони є знайомими, а тому зацікавленими у вирішенні справи на його користь. До того ж потерпілий в суді першої інстанції та в апеляційному суді послідовно стверджував, що на час ДТП в автомобілі ОСОБА_2 нікого не було, ОСОБА_4 прийшла на місце події лише через 15 хвили після ДТП.

За наведених обставин суд першої інстанції при прийнятті рішення обґрунтовано відхилив пояснення ОСОБА_2 та свідка ОСОБА_4

Доводи ж апелянта про те, що ДТП сталася з вини ОСОБА_1 спростовуються наведеними вище доказами.

Порушень закону судом першої інстанції при розгляді справи не встановлено.

Отже вважаю доводи апеляційної скарги необґрунтованими і підстав для скасування постанови суду першої інстанції не убачаю.

На підставі викладеного, керуючись ч.8 п.1 ст.294 КУпАП,

п о с т а н о в и в:

Постанову Хмельницького міськрайонного суду від 11 червня 2015 року щодо ОСОБА_2 залишити без зміни, а його апеляційну скаргу без задоволення.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення.

Суддя /підпис/

Згідно з оригіналом:

Суддя апеляційного суду

Хмельницької області ОСОБА_7