Віньковецький районний суд Хмельницької області
Справа № 670/482/15-п
Провадження № 3/670/184/15
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 липня 2015 року смт. Віньківці

Суддя Віньковецького районного суду Хмельницької області

ОСОБА_1

з участю секретаря судового засідання Сікорської В.О.

розглянувши матеріали адміністративної справи про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, жителя ІНФОРМАЦІЯ_2, не працюючого, одруженого, на утриманні одна малолітня дитина,

за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 06 червня 2015 року о 22.30 год. по вулиці Центральна в с. Пилипи Олександрівські керував автомобілем ВАЗ 2107, державний номерний знак НОМЕР_1 в стані алкогольного спяніння, що було зафіксовано на місці зупинки у встановленому порядку з використанням технічного засобу «Драгер Алкотест - 6810» № ARAM 3576 в присутності двох свідків, чим порушив п. 2.9 (а) ПДР України, вчинивши адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

У судовому засіданні ОСОБА_2 свою вину у вчиненому визнав та розкаявся.

Пояснив, що того дня був на хрестинах у ОСОБА_3, які святкували у приміщенні будинку культури с. Пилипи Олександрівські, та випив стакан пива. Ввечері він пішов додому, щоб покласти дитину спати, а його дружина ОСОБА_4 залишилась у будинку культури допомогти прибрати зі столів. Через деякий час до нього зателефонував кум і повідомив, що ОСОБА_4 стало погано, вона впала в оборок, та він завезе її в смт. Віньківці на пункт швидкої допомоги. ОСОБА_2 взяв свій автомобіль «Жигулі», почав рухатись у сторону клубу, проте спочатку вирішив заїхати до сільського фельдшера. По дорозі біля бару він зустрів ОСОБА_3, який ішов з дому до клубу, та зясувавши в останнього, що фельдшера немає вдома, вони разом продовжили рух до будинку культури, але біля ставу їх зупинили працівники ВДАІ. Під час розмови інспектор запідозрив, що ОСОБА_2 перебуває у стані алкогольного спяніння, і запропонував продути трубку. На дану пропозицію ОСОБА_2 погодився, після чого інспектор спинив двох водіїв, і в їх присутності він продув прилад, який зафіксував стан спяніння. Оскільки ОСОБА_2 даного факту не заперечував, тому підписав протокол та під диктовку інспектора написав пояснення, що випив пива. При цьому він пояснював, що його дружині погано і він їде за нею, однак інспектор ВДАІ на це не реагував, і склав два протоколи за керування без ременя безпеки та за керування у стані алкогольного спяніння, які ОСОБА_2 підписав, але їх копій інспектор на руки йому не вручив. Від керування він був відсторонений, і далі автомобілем керував ОСОБА_5, який завіз його з дружиною в райлікарню на пункт швидкої допомоги, де ОСОБА_4 надали медичну допомогу. Разом з тим, не оспорюючи факт керування транспортним засобом у стані алкогольного спяніння, ОСОБА_2 вказував у суді, що він керував вимушено через безвихідну ситуацію, бо вже було пізно, інших транспортних засобів не було, а в дружини стався гіпертонічний криз.

У судове засідання 08.07.2015 року ОСОБА_2, будучи належним чином повідомленим судовою повісткою про дату та час розгляду справи, не зявився, причини своєї неявки суду не повідомив, заяви про неможливість прибуття до суду чи відкладення розгляду справи не подавав.

Однак беручи до уваги вимоги ст. 268 КУпАП, згідно з якою справа про адміністративне правопорушення може бути розглянута без участі особи, щодо якої є дані про своєчасне її оповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи, суд не вбачає перешкод для розгляду справи за відсутності ОСОБА_2

Заслухавши пояснення ОСОБА_2, свідка, дослідивши письмові докази по справі, доходжу висновку, що ОСОБА_2 винний у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Згідно ст. 245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, всебічне, повне й об'єктивне з'ясування обставин справи.

Відповідно до ст. 251 КУпАП фактичні дані, що стосуються справи, зокрема наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність особи в його вчиненні, інші обставини, встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, іншими документами.

Згідно зі ст. 280 КУпАП під час розгляду справи про адміністративне правопорушення підлягає з'ясуванню, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують або обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду.

Пунктом 2.9(а) ПДР України визначено, що водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного спяніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин, а керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції,є підставою притягнення особи до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Порядок огляду на стан спяніння виписаний, зокрема, у ст. 266 КУпАП, постановою Кабінету Міністрів України № 1103 від 17 грудня 2008 року „Про затвердження порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції" та Інструкцією про виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затверджено спільним наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоровя України № 400/666 від 09 вересня 2009 року.

Відповідно до вимог цих нормативних актів оглядові підлягають лише водії транспортних засобів, щодо яких в уповноваженої особи Державтоінспекції є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного чи іншого сп'яніння, згідно з ознаками такого стану, установленими МОЗ і МВС.

Згідно з п.1.2. Інструкції про виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС України та МОЗ України від 09.09.2009 року № 400/666,(зареєстровано в Міністерстві юстиції України 06.10. 2009 року за N 931/16947), (далі Інструкція ) огляду на стан сп'яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких в уповноваженої особи Державтоінспекції МВС є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп'яніння згідно з ознаками такого стану, якими за п. 1.3. є:

а) запах алкоголю з порожнини рота;

б) порушення координації рухів;

в) порушення мови;

г) виражене тремтіння пальців рук;

ґ) різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя;

д) поведінка, що не відповідає обстановці.

Тобто, відсутність вказаних ознак не дає підстав для огляду водія, а ознаки, які не установлені МОЗ і МВС, не можуть бути підставами вважати, що особа перебуває в стані сп'яніння.

У разі наявності ознак, передбачених у пункті 1.3 розділу 1 цієї Інструкції, уповноважена особа Державтоінспекції МВС проводить огляд на стан сп'яніння за допомогою спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом.

Огляд на стан сп'яніння проводиться з дотриманням інструкції з експлуатації спеціального технічного засобу та фіксацією результатів на паперових та електронних носіях, якщо спеціальний технічний засіб має такі функції. Установлення стану алкогольного сп'яніння здійснюється на підставі огляду, який проводиться згідно з вимогами цієї Інструкції уповноваженими особами Державтоінспекції МВС з використанням спеціальних технічних засобів, показники яких після проведення тесту у видихуваному повітрі мають цифровий показник більше 0,2 проміле алкоголю в крові. Результати огляду на стан сп'яніння водія транспортного засобу зазначаються у відповідних графах протоколу про адміністративне правопорушення.

Якщо технічними характеристиками спеціального технічного засобу передбачається роздрукування на папері його показників, ці результати долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Як пояснював ОСОБА_2 у суді, від нього було чути запах, отже в інспектора ВДАІ була підстава провести огляд водія на стан спяніння, та у відповідності до вимог Інструкції працівник міліції правомірно застосував при проведенні огляду технічний засіб.

Допитаний у судовому засіданні інспектор АП ВДАІ з обслуговування Віньковецького району ОСОБА_6 пояснив, що 06.06.2015 року він ніс службу у с. Пилипи Олександрівські та біля ставу зупинив автомобіль ВАЗ під керуванням ОСОБА_2 Під час перевірки документів від водія чувся запах алкоголю, тому у присутності двох свідків йому було запропоновано продути прилад «Драгер», і було встановлено, що водій перебуває у стані алкогольного спяніння. У ході спілкування ОСОБА_2 пояснював, що був на хрестинах, після чого за проханням кума розвозив посуду та інші речі, оскільки не міг відмовити, просив не складати на нього протокол, а про те, що він їде за хворою дружиною, не пояснював нічого. Також ОСОБА_6 вказував, що під час зупинки ОСОБА_2 рухався не в сторону сільського клубу, де були хрестини, а в протилежному напрямку, в сторону с. Великий Олександрів. Після складання протоколів їх копії ОСОБА_6 вручив порушнику, відсторонив його від керування та передав автомобіль ОСОБА_7, що й зазначив у протоколі.

Обєктивно винність ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення підтверджується наступними доказами:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії АВ2 № 305463 від 06.06.2015 року, із якого вбачається, що ОСОБА_2 06.06.2015 року о 22.30 год. в с. Пилипи Олександрівські керував автомобілем ВАЗ 2107 д/н АМ 34-23АА в стані алкогольного спяніння;

- роздруківкою приладу «Драгер Алкотест - 6810» № ARAM - 3576 від 06.06.2015 року, що долучений до протоколу про адміністративне правопорушення, згідно якого 06.06.2015 року о 22.39 год. було протестовано на стан алкогольного спяніння ОСОБА_2, та після проведення тесту показник склав 0,75 %.

Таким чином, проаналізувавши досліджені докази в їх сукупності, та давши їм оцінку, приходжу до висновку про доведеність вини ОСОБА_2 у порушенні вимог п. 2.9 (а) ПДР України та вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Вирішуючи питання про накладення адміністративного стягнення суд бере до уваги, що згідно положень ст. 23 КУпАП України, адміністративні стягнення є мірою відповідальності і застосовуються з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобіганню вчинення нових правопорушень, як самим правопорушником, так і іншими особами.

На виконання вимог ст. 33 КУпАП, при накладенні адміністративного стягнення, судом враховується характер вчиненого правопорушення, ступінь вини правопорушника, майновий стан, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність.

У судовому засіданні ОСОБА_2 стверджував, що в стані алкогольного спяніння він керував вимушено через хворобу дружини та необхідність негайного її доставлення у райлікарню, так як у неї час від часу при жаркій погоді підвищується тиск та виникають приступи.

Відповідно до ст. 21 КУпАП особа, яка вчинила адміністративне правопорушення звільняється від адміністративної відповідальності з передачею матеріалів на розгляд громадської організації або трудового колективу, якщо з урахуванням характеру вчиненого правопорушення і особи правопорушника ,до нього доцільно застосувати захід громадського впливу.

Відповідно до ст. 22 КУпАП при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган (посадова особа), уповноважена вирішувати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженнями. При цьому слід виходити з того, що усне зауваження може бути зроблено лише за малозначне, тобто таке правопорушення, яке не становить великої суспільної шкідливості й не завдають значних збитків державним чи суспільним інтересам або безпосередньо громадянам.

Відповідно до положень ст. 18 КУпАП не є адміністративним правопорушенням дія, яка хоч і передбачена цим Кодексом або іншими законами, що встановлюють відповідальність за адміністративні правопорушеннями, але вчинена в стані крайньої необхідності, тобто для усунення небезпеки, яка загрожує державному або громадському порядку, власності, правам, свободам громадян, установленому порядку управління, якщо ця небезпека за даних обставин не могла бути усунута іншими засобами, і якщо заподіяна шкода є менш значною, ніж відвернена шкода.

Як вбачається із довідки Віньковецької ЦРЛ б/н від 16.06.2015 року, за підписом начмеда ОСОБА_8, ОСОБА_4 зверталась по медичну допомогу на приймальне відділення Віньковецької ЦРЛ 06.06.2015 року о 23.55 год. з діагнозом гіпертонічна хвороба, гіпертонічний криз.

Однак суд зауважує, що в разі погіршення стану здоровя ОСОБА_4 була можливість викликати автомобіль швидкої допомоги на місце, тим більше, що на приймальне відділення вона була доставлена лише близько півночі, приблизно через півтори години після того, як зі слів ОСОБА_2 їй стало погано. Крім того, ОСОБА_2, знаючи про те, що в дружини при жаркій погоді періодично виникають приступи, повинен був передбачити виниклу ситуацію, та убезпечити себе від вчинення правопорушення, а тому суд не вважає, що в даній ситуації ОСОБА_2 діяв у стані крайньої необхідності.

Також суд бере до уваги характер вчиненого правопорушення, ступінь вини, та з врахуванням мети адміністративного стягнення, що полягає у вихованні особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, у дусі додержання законів України, запобігання вчинення нових правопорушень як самим порушником, так і іншою особою, застосування до ОСОБА_2 положень ст. ст. 21, 22 КУпАП вважає неприпустимим.

Разом з тим, із врахуванням усіх обставин вчинення правопорушення вважає за можливе накласти на порушника адміністративне стягнення у виді штрафу у мінімальному розмірі.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Враховуючи вищевикладене, у відповідності до п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» № 3674-VІ із порушника слід стягнути на користь держави судовий збір у розмірі 36,54 грн.

Керуючись ст. ст. 23, 33, 40-1, 130 ч. 1, 283 - 285 КУпАП, Законом України «Про судовий збір» № 3674- VІ від 08.07.2011 р., суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП і накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 3400 (три тисячі чотириста) гривень.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь Державного бюджету судовий збір у розмірі 36 гривень 54 копійки.

Постанова може бути оскаржена протягом 10 днів з дня її винесення, шляхом подання апеляційної скарги до Апеляційного суду Хмельницької області через Віньковецький районний суд.

Суддя О.М. Волкова