Віньковецький районний суд Хмельницької області
Справа № 670/422/15-п
Провадження № 3/670/161/15
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 липня 2015 року смт. Віньківці

Суддя Віньковецького районного суду Хмельницької області Волкова О.М.

з участю секретаря Сікорської В.О.

розглянувши матеріали адміністративної справи про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, жителя ІНФОРМАЦІЯ_2, непрацюючого,

за ч. 1 ст. 130 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 14 травня 2015 року о 17.40 год. в с. Майдан Олександрівській по вул. Садові керував автомобілем ВАЗ 2102, державний номер НОМЕР_1, з явними ознаками алкогольного спяніння (почервоніння очей, різкий запах алкоголю з ротової порожнини). Від проходження огляду на стан спяніння на місці зупинки за допомогою приладу «Драгер» та у Віньковецькій ЦРЛ відмовився в присутності двох свідків, чим порушив п. 2.5 ПДР України, вчинивши адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

У суді ОСОБА_1 свою вину не визнав, вказуючи, що в момент, коли до нього підїхали працівники ДАІ, він стояв у вуличці, та транспортним засобом не керував, а до того автомобілем керував його знайомий ОСОБА_2 При спілкуванні інспектор Віньковецького ВДАІ ОСОБА_3 сказав, що від нього чути алкоголь, та склав на нього протокол. Крім того, склав протокол і постанову за те, що ОСОБА_1 керував без посвідчення водія, із чим він погодився. Разом з тим, у суді ОСОБА_1 вказував, що він пенсіонер-інвалід, коштів на сплату штрафу не має, надав суду посвідчення тракториста-машиніста та талон.

Згідно ст. 245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, всебічне, повне й об'єктивне з'ясування обставин справи.

Відповідно до ст. 251 КУпАП фактичні дані, що стосуються справи, зокрема наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність особи в його вчиненні, інші обставини, встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, іншими документами.

Згідно зі ст. 280 КУпАП під час розгляду справи про адміністративне правопорушення підлягає з'ясуванню, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують або обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1, свідків, дослідивши докази по справі, доходжу висновку, що ОСОБА_1 винний у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1ст. 130 КУпАП.

Так, диспозицією ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність, в тому числі і за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, а сам порядок такого огляду виписаний, зокрема, у ст. 266 КУпАП, постановою Кабінету Міністрів України № 1103 від 17 грудня 2008 року „Про затвердження порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції" та Інструкцією про виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затверджено спільним наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоровя України № 400/666 від 09 вересня 2009 року.

Відповідно до вимог цих нормативних актів оглядові підлягають лише водії транспортних засобів, щодо яких в уповноваженої особи Державтоінспекції є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного чи іншого сп'яніння, згідно з ознаками такого стану, установленими МОЗ і МВС.

Згідно з п. 1.2. Інструкції про виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС України та МОЗ України від 09.09.2009 року № 400/666,(зареєстровано в Міністерстві юстиції України 6 жовтня 2009 р за N 931/16947), (далі Інструкція ) огляду на стан сп'яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких в уповноваженої особи Державтоінспекції МВС є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп'яніння згідно з ознаками такого стану, якими за п. 1.3. є:

а) запах алкоголю з порожнини рота;

б) порушення координації рухів;

в) порушення мови;

г) виражене тремтіння пальців рук;

ґ) різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя;

д) поведінка, що не відповідає обстановці.

Тобто, відсутність вказаних ознак не дає підстав для огляду водія, а ознаки, які не установлені МОЗ і МВС, не можуть бути підставами вважати, що особа перебуває в стані сп'яніння.

А враховуючи особливості правопорушення і виходячи з вимог ст. 280 КУпАП, суддя при розгляді справи, окрім іншого, зобов'язаний з'ясувати, чи вчинено особою порушення ПДР, а якщо вчинено, то в чому саме полягає правопорушення і чи винна особа у цьому.

Як слідує з протоколу про адміністративне правопорушення, у вину ОСОБА_1 поставлено саме відмову від проходження огляду на стан алкогольного спяніння.

З протоколу про адміністративне правопорушення серії АВ2 № 305372 від 14.05.2015 року вбачається, що ОСОБА_1 відмовився від продуття приладу «Драгер» та проїхати для огляду на стан спяніння у Віньковецьку ЦРЛ в присутності двох свідків, від підпису протоколу та дачі пояснень відмовився згідно ст. 63 Конституції України.

Свідки ОСОБА_4 та ОСОБА_5 суді пояснили, що вони бачили, як 14.05.2015 року з обіду по вулиці Садова в с. Майдан Олександрівський, де вони проживають, за кермом свого автомобіля їхав ОСОБА_1 у стані алкогольного спяніння. А тому ОСОБА_4 по телефону викликала ДАІ. Після приїзду працівники міліції пропонували йому дихати в трубку чи їхати на експертизу у лікарню, на що ОСОБА_1 відмовився, а коли інспектор ВДАІ складав протокол, то він закрив свій автомобіль на ключ і пішов.

Таким чином, проаналізувавши досліджені докази в їх сукупності, та давши їм належну оцінку, приходжу до висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у порушенні вимог п. 2.5 ПДР України та вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

При цьому підлягають відхиленню, і жодним чином не скасовують факту вчинення правопорушення, та не впливають на кваліфікацію його дій твердження ОСОБА_1, що він в стані алкогольного сп'яніння не перебував, що виключає в його діях склад правопорушення, оскільки останньому інкримінується відмова від проходження медичного огляду на стан сп'яніння, а не керування транспортним засобом в стані алкогольного сп'яніння, а ОСОБА_1 жодних даних, які б викликали сумніви у належності даних матеріалів справи та об'єктивності органів ДАІ при їх складанні навести не зміг.

Крім того, факт керування транспортним засобом саме ОСОБА_1, а не іншою особою, підтверджується постановою у справі про адміністративне правопорушення серії ПС2 № 051120 від 14.05.2015 року, згідно якої ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126 КУпАП за керування автомобілем ВАЗ 2102, державний номер НОМЕР_1, 14.05.2015 року о 17.40 год. в с. Майдан Олександрівський без посвідчення водія та реєстраційних документів на даний транспортний засіб, яка порушником не оскаржена.

Вирішуючи питання про накладення адміністративного стягнення суд бере до уваги, що згідно положень ст. 23 КУпАП України, адміністративні стягнення є мірою відповідальності і застосовуються з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобіганню вчинення нових правопорушень, як самим правопорушником, так і іншими особами.

На виконання вимог ст. 33 КУпАП, при накладенні адміністративного стягнення, судом враховується характер вчиненого правопорушення, ступінь вини правопорушника, майновий стан, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, та вважаю за необхідне призначити йому покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами строком на один рік, що буде необхідним і достатнім для виправлення особи притягнутої до адміністративної відповідальності та запобігання вчиненню нових адміністративних правопорушень.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Враховуючи вищевикладене, у відповідності до п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» № 3674-VІ із порушника слід стягнути на користь держави судовий збір у розмірі 36,54 грн.

Керуючись ст. ст. 23, 33, 40-1, 130 ч. 1, 283 - 285 КУпАП, Законом України «Про судовий збір» № 3674- VІ від 08.07.2011 р., суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП і накласти на нього адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Державного бюджету судовий збір у розмірі 36 гривень 54 копійки.

Постанова може бути оскаржена протягом 10 днів з дня її винесення, шляхом подання апеляційної скарги до Апеляційного суду Хмельницької області через Віньковецький районний суд.

Суддя О.М. Волкова