АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД М. КИЄВА
Справа №33/796/75/2015 Постанова винесена суддею Чередніченко Н.П.
Категорія: ст. 140 ч. 4 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 лютого 2015 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду м. Києва Кепкал Л.І., за участю ОСОБА_3, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1, працюючого першим заступником начальника КП « Київавтошляхміст», проживаючого за адресою: АДРЕСА_1, -

на постанову Голосіївського районного суду м. Києва від 21 листопада 2014 року,-

В С Т А Н О В И В:

Постановою Голосіївського районного суду м. Києва від 21 листопада 2014 року ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 140 КУпАП та провадження у справі закрито у зв'язку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст. 38 КУпАП.

Згідно з постановою суду ОСОБА_3 визнаний винним у тому, що 11.05.2014 року приблизно о 01 год. 35 хв., займаючи посаду першого заступника начальника підприємства «Київавтошляхміст», порушив правила, норми і стандарти, що стосується забезпечення безпеки дорожнього руху при утриманні дорожніх споруд, а саме: Південного мостового переходу в м. Києві, щодо утримання деформаційного шва - його відриву, що призвело до пошкодження автомобіля НОМЕР_1, під керуванням водія ОСОБА_4 та автомобіля НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_5, чим порушив п. 1.5 ПДР України.

Не погоджуючись із вказаною постановою, ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову Голосіївського районного суду м. Києва від 21 листопада 2014 року та провадження у справі закрити за відсутністю в його діях складу правопорушення.

В обґрунтування своїх вимог апелянт посилається на те, що судом першої інстанції постанову винесено з порушенням норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права, при цьому суд не повно з'ясував усі фактичні обставини справи та не дослідив і не надав належної оцінки наявним у матеріалах справи доказам та обставинам, підійшов формально до вивчення обставин справи, не сприяв повному, об'єктивному та неупередженому її розгляду. А тому на думку апелянта постанова суду не відповідає фактичним обставинам справи, є незаконною та необґрунтованою.

Крім того, апелянт зазначає, що суд першої інстанції при винесенні постанови послався на те, що згідно його посадової інструкції, до завдань та обов'язків першого заступника начальника входить підвищення якості робіт по ремонту і утриманню мостів і шляхопроводів, раціонального і економічного витрачання всіх видів ресурсів, здійснення контролю та відповідальність за виконання виробничих планових завдань, якісне та своєчасне виконання робіт по утриманню мостів та шляхопроводів, проте, забезпечення безпеки дорожнього руху на Південному мостовому переході не входить безпосередньо до його службових обов'язків, оскільки відповідно до наказу начальника підприємства «Київавтошляхміст» №02-В/в від 03.01.2014 року Південний мостовий перехід закріплений за старшим майстром Південної МЕД ОСОБА_6 Також, зазначає, що відповідно до п 4.1 Посадової інструкції старшого майстра він несе відповідальність, зокрема за підтримання умов, забезпечуючи безпеку руху транспорту та пішоходів по мостах та шляхопроводах його дільниці.

Заслухавши пояснення ОСОБА_3, який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити, ретельно перевіривши матеріали справи в повному обсязі та обговоривши доводи викладені в апеляційній скарзі, вважаю, що вона підлягає задоволенню з таких підстав.

Завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин справи з дотриманням процесуальної форми її розгляду.

Проте, ці вимоги по справі не виконані.

Так, протокол про адміністративне правопорушення - це офіційний документ і до нього висуваються певні вимоги. Відповідно до ч. 1 ст. 256 КУпП, у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складання, посада, прізвище, ім'я та по батькові особи, яка склала протокол, відомості про особу порушника; місце, час вчинення і суть правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; та інші дані, зокрема, якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, то про це також зазначається у протоколі. Залежно від того, яке саме правопорушення було вчинено, у протоколі можуть зазначатися і інші відомості, які необхідні для більш повного відображення фактів.

Як вбачається з матеріалів адміністративної справи, протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_3 таким вимогам закону не відповідає.

Даний протокол складений щодо ОСОБА_3 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 140 КУпАП. Диспозиція цієї норми закону передбачає відповідальність за порушення правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення дорожнього руху при утриманні автомобільних доріг і вулиць, залізничних переїздів, що спричинили створення аварійної обстановки або пошкодження транспортних засобів, вантажів, автомобільних доріг, вулиць чи іншого майна, - тобто є бланкетною і потребує посилання в протоколі та в постанові судді на конкретні норми і правила, які порушила особа.

При цьому, в протоколі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_3 посилання на конкретні норми, правила та стандарти, які порушив останній відсутні, як і відсутні відомості про те, що дотримання цих норм, правил та стандартів входить в коло службових обов'язків даної особи, таким чином в протоколі не зазначено суть вчиненого правопорушення.

Наведена обставина була однією з підстав скасування постановою Апеляційного суду м. Києва від 25 липня 2014 року постанови Голосіївського районного суду м. Києва від 13 червня 2014 року та повернення матеріалів справи про адміністративне правопорушення до ВДАІ з обслуговування Голосіївського району ГУ МВС України в м. Києві для проведення додаткової перевірки.

Під час виконання в цій частині вказаної постанови апеляційного суду, працівниками ДАІ виявлених судом порушень усунуто не було, адже вони обмежились лише складанням рапорту з зазначенням в ньому загальних положень порушення ОСОБА_3 правил, норм та стандартів, що стосується забезпечення безпеки дорожнього руху при утриманні автомобільних доріг і вулиць, залізничних переїздів, інших дорожніх споруд, не вжиття заходів щодо своєчасної заборони або обмеження руху при виникненні умов, що загрожують безпеці руху, або не прийняття своєчасних заходів до відновлення безпечних умов руху, а саме неналежне утримання деформаційного шва, що призвело до пошкодження транспортних засобів та напівпричепів шляхом його відриву. При цьому, конкретизації того, які ж саме пункти зазначених правил, норм та стандартів були порушені ОСОБА_3 не вказали.

Таким чином, недоліки протоколу про адміністративне правопорушення під час додаткової перевірки усунуті не були.

Після повторного надходження даної справи про адміністративне правопорушення до суду, суддя, в порушення вимог ст. 278 КУпАП, не звернув увагу на те, що протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_3 не відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, розглянув справу, і, більш того, самостійно визначив пункт норм та, стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, який, на його думку, порушив ОСОБА_3, тим самим вийшовши за межі правопорушення, суть та обставини вчинення якого зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення.

Вищезазначені обставини є безумовною підставою для скасування постанови місцевого суду.

Крім того, стаття 14 КУпАП передбачає, що посадові особи підлягають адміністративній відповідальності за адміністративні правопорушення, пов'язані з недодержанням установлених правил у сфері охорони порядку управління, державного і громадського порядку, природи, здоров'я населення та інших правил, забезпечення виконання яких входить до їх службових обов'язків.

Перевіряючи постанову суду, приходжу до висновку, що суд першої інстанції належним чином не з'ясував чи є ОСОБА_3 суб'єктом даного правопорушення. Як вбачається з пояснень ОСОБА_3, дійсно, до його обов'язків входить підвищення якості робіт по ремонту і утриманню мостів і шляхопроводів, раціонального і економічного витрачання всіх видів ресурсів, здійснення контролю та відповідальність за виконання виробничих планових завдань, якісне та своєчасне виконання робіт по утриманню мостів та шляхопроводів, проте, забезпечення безпеки дорожнього руху на кожній із 160 споруд, які нараховує їх підприємство, покладено на конкретних осіб: майстрів та старших майстрів. Зокрема, Південний мостовий перехід закріплений за старшим майстром Південної МЕД ОСОБА_6, який в силу своїх обов'язків несе відповідальність за безпеку дорожнього руху на зазначеному шляхопроводі.

Ці пояснення ОСОБА_3 повністю підтверджуються наданою до апеляційної скарги копією наказу начальника підприємства «Київавтошяхміст» № 02-В/в від 03.01.2014 року «Про закріплення за майстрами дільниць балансових споруд для виконання робіт з технічного нагляду», згідно якого, Південний мостовий перехід закріплений за майстром Південної МЕД ОСОБА_7 Пунктом 12 зазначеного наказу, саме майстру при виявленні дефектів та ушкоджень, що безпосередньо впливають на безпеку руху автотранспорту та пішоходів, необхідно прийняти міри по їх усуненню та забезпечити безпечний режим руху: встановити бар'єрні огородження, конуси, попереджувальні та дорожні знаки для обмеження руху автотранспорту або пішоходів. Крім того, згідно п. 4.1 Посадової інстанції старшого майстра ОСОБА_6, саме він несе відповідальність за підтримання умов, забезпечуючих безпеку руху транспорту та пішоходів по мостах та шляхопроводах його дільниці.

Більш того, наказом начальника підприємства «Київавтошляхміст» № 43-В/в від 12.05.2014 року, у зв'язку з виникненням дорожньо-транспортної пригоди на балансовій споруді підприєстмва, пов'язаної з механічним пошкодженням деформаційного шва на Південному мостовому переході великогабаритними транспортними засобами, старшому майстру ОСОБА_6 за порушення трудової дисципліни оголошено попередження.

Зважаючи на викладене, висновок суду про те, що саме ОСОБА_3 є суб'єктом даного адміністративного правопорушення не є обґрунтованим.

Окрім наведеного, як органом, уповноваженим на складання протоколу про адміністративне правопорушення, так і судом першої інстанції в повній мірі не було з'ясовано коли та внаслідок чого виникло пошкодження деформаційного шва на Південному мостовому переході, адже як вбачається з копії журналу виконання робіт підприємства «Київавтошляхміст» та пояснень ОСОБА_6 на ім»я начальника «Київавтошляхміст», ремонт вищезазначеного деформаційного шва виконувався 10.05.2014 р., разом з іншими деформаційними швами, а після цього близько о 18 годині він об'їжджав закріплені за ним мости в тому числі і Південний мостовий перехід, і проблем з деформаційними швами не було.

Враховуючи наведене, те, що наявними у справі доказами не підтверджується наявність в діях ОСОБА_3 складу правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 140 КУпАП, постанова місцевого суду підлягає скасуванню, а провадження у справі закриттю у зв'язку з відсутністю в діях ОСОБА_3 складу зазначеного правопорушення.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 - задовольнити.

Постанову Голосіївського районного суду м. Києва від 21 листопада 2014 року, якою ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 140 КУпАП та провадження у справі закрито у зв'язку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст. 38 КУпАП - скасувати.

Прийняти нову постанову, якою провадження у справі закрити в зв'язку з відсутністю в діях ОСОБА_3 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 140 КУпАП.

Постанова Апеляційного суду м. Києва набирає законної сили негайно, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя

Апеляційного суду м. Києва Л.І. Кепкал