Іванівський районний суд Одеської області
Іванівський районний суд Одеської області
Справа № 499/780/15-п
Провадження № 3/499/377/15
П О С Т А Н О В А

Іменем України

09.07.2015 року смт. Іванівка

Суддя Іванівського районного суду Одеської області Тимчук Р.М., розглянувши матеріали справи відносно ОСОБА_1 про притягнення до адміністративної відповідальності, передбаченої ч.1 ст..173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП),

В С Т А Н О В И В:

Іванівським РВ ГУМВС України в Одеській області направлено в суд матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ознаками вчинення правопорушення передбаченого ч.1 ст..173-2 КУпАП, так як 24.06.2015 року о 20.50 годині в с.Богуново по вул..Леніна,85 ОСОБА_1 висловлювалася в адресу свого чоловіка ОСОБА_2 грубою нецензурною лайкою.

Ознайомившись з матеріалами справи, вважаю, що справа підлягає поверненню до Іванівського РВ ГУМВС України в Одеській області для дооформлення, виходячи з наступного.

Статтею 245 КУпАП визначено завдання провадження в справах про адміністративні правопорушення. Такими, зокрема, є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Особа, яка складає протокол про адміністративне правопорушення повинна ретельно з'ясувати характер правопорушення та правильно кваліфікувати дії винної особи. У протоколі мають бути зазначені обставини, які свідчать про наявність адміністративного проступку та його характер, а також, обставини, що характеризують особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, оскільки протокол є підставою для провадження у справі про адміністративне правопорушення. Від того, чи правильно він складений, залежить своєчасність, правильність розгляду за суттю справи про адміністративне правопорушення та обґрунтованість застосування стягнення.

Частина перша статті 173-2 КУпАП передбачає відповідальність за вчинення насильства в сім'ї, тобто умисне вчинення будь-яких дій фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування фізичного насильства, що не завдало фізичного болю і не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров'ю потерпілого, а так само невиконання захисного припису особою, стосовно якої він винесений, непроходження корекційної програми особою, яка вчинила насильство в сім'ї.

Положеннями ст. 1 Закону України «Про попередження насильства в сім'ї» визначено, що:

-насильство в сім'ї - будь-які умисні дії фізичного, сексуального, психологічного чи економічного спрямування одного члена сім'ї по відношенню до іншого члена сім'ї, якщо ці дії порушують конституційні права і свободи члена сім'ї як людини та громадянина і наносять йому моральну шкоду, шкоду його фізичному чи психічному здоров'ю;

-психологічне насильство в сім'ї - насильство, пов'язане з дією одного члена сім'ї на психіку іншого члена сім'ї шляхом словесних образ або погроз, переслідування, залякування, якими навмисно спричиняється емоційна невпевненість, нездатність захистити себе та може завдаватися або завдається шкода психічному здоров'ю;

-члени сім'ї - особи, які перебувають у шлюбі; проживають однією сім'єю, але не перебувають у шлюбі між собою; їхні діти; особи, які перебувають під опікою чи піклуванням; є родичами прямої або непрямої лінії споріднення за умови спільного проживання.

Слід звернути увагу на наявну в цьому визначенні категорію «член сім'ї». Якщо такі дії будуть вчиненні стосовно іншої особи, то це діяння повинно бути кваліфіковане за іншою статтею КУпАП.

Відповідно до ст. 3 Сімейного кодексу України, сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки.

Однак, матеріали справи не містять жодних відомостей про те, що правопорушниця та потерпіла, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки, тобто є однією сім'єю, що є важливим для правильної кваліфікації дій правопорушниці.

Насильство в сім'ї є порушенням прав людини. У законодавчо закріпленому понятті «насильство в сім'ї» є конкретна вказівка на це: «якщо ці дії порушують конституційні права і свободи члена сім'ї як людини та громадянина». Відповідно, не буде насильством у сім'ї вчинення дій, які за своїм характером мають ознаки цього виду насильства, але не порушують права та свободи особи. А тому, для правильної кваліфікації дій особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, факт порушення вказаних прав повинен відображатися у протоколі про адміністративне правопорушення.

Крім посилання на обов'язковість порушень конституційних прав і свобод члена сім'ї як людини та громадянина і настання шкідливих наслідків для потерпілого, у інкримінованій статті перераховані види насильства (фізичного, сексуального, психологічного чи економічного спрямування), які є невід'ємною частиною об'єктивної сторони даного адміністративного правопорушення.

Також, посадовою особою, яка склала протокол про адміністративне правопорушення не встановлено наслідків у вигляді шкоди психічному здоров'ю потерпілої, яка могла бути чи була завдана та її причинно-наслідкового зв'язку з діями правопорушниці, що є обов'язковими ознаками об'єктивної сторони адміністративного правопорушення, яке ставиться в провину ОСОБА_1

Крім того, суб'єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, визначається ставленням до наслідків і характеризується наявністю вини у формі умислу. Тобто, вчинення насильства в сім'ї, характеризується наміром, коли особа усвідомлює протиправність своїх дій фізичного, психологічного чи економічного характеру, передбачає порушення охоронюваних законом прав потерпілого наслідком чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров'ю потерпілого, бажає цього або свідомо допускає настання таких наслідків.

Разом з тим, суд звертає увагу на те, що відповідно до ч. 2 ст. 277 КУпАП справи про адміністративні правопорушення, передбачені ст. 173-2 КУпАП розглядаються протягом доби. Однак, посадовою особою Іванівського РВ ГУМВС України в Одеській області не забезпечено явку особи, що притягається до адміністративного правопорушення, членів сім'ї, які зазнали з боку останнього відповідного виду насильства, та інших осіб, пояснення яких мали б значення для повного з'ясування обставин події правопорушення (свідків тощо) - з таким розрахунком, щоб суд мав змогу розглянути справу в межах спеціального строку, встановленого законом для окремих видів правопорушення.

Протягом доби з дня надходження даної справи , правопорушниця до Іванівського районного суду Одеської області доставлена не була.

Так як зазначені порушення закону є істотними і не можуть бути усунені в судовому засіданні, то матеріали через неналежне оформлення протоколу про адміністративне правопорушення та неповне з'ясування всіх обставин події правопорушення, підлягають поверненню за місцем складення протоколу для проведення додаткової перевірки та усунення недоліків, в ході яких слід:

- провести інші, в тому числі і процесуальні дії, спрямовані на всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин справи;

- під час направлення матеріалів про адміністративне правопорушення до суду враховувати спеціальні строки для розгляду справ окремих видів правопорушень, визначені ч. 2 ст. 277 КУпАП.

Керуючись ст.277,278, 283КУпАП, суддя,

П О С Т А Н О В И В:

Матеріали справи відносно ОСОБА_1 про притягнення до адміністративної відповідальності, передбаченої ч.1 ст..173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення повернути до Іванівського РВ ГУМВС України в Одеській області для оформлення належним чином.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя:ОСОБА_3