П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16.07.2015 року суддя Дніпровського районного суду м. Києва Бірса О.В. розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві адміністративний матеріал, що надійшов з Дніпровського РУГУ МВС України в м. Києві відносно

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця Вінницької області, громадянина України, не працюючого,проживаючого за адресою: АДРЕСА_1

за ст. 124 Кодексу України про адміністративне правопорушення, -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 (далі - особа, що притягається до адміністративної відповідальності) 25.05.2015 року о 16 годині 00 хвилин, керуючи автомобілем «Hyundai», д.н.з. НОМЕР_1, по пр-ту Визволителів, 3-А в м. Києві, а саме виїжджаючи на дорогу з прилеглої території, не надав перевагу в русі автомобілю «Daewoo Lanos», д.н.з. НОМЕР_2, що призвело до пошкодження транспортних засобів, завдання матеріальних збитків, та порушення вимог п. 10.2 ПДР України.

У судовому засіданні особа, що притягається до адміністративної відповідальності, пояснив суду, що свою вину в порушені ПДР України не визнає та зауважив, що під час руху, дотримувався ПДР, враховуючи інтенсивність руху, стан проїзної частини, та обстановку, що склалася на дорозі, повсяк час переконуючись, що це буде безпечним і не створить перешкод та небезпеки іншим учасникам руху. 25.05.2015 року о 16 годині 00 хвилин, керуючи автомобілем «Hyundai», д.н.з. НОМЕР_1, по пр-ту Визволителів в м. Києві, а саме виїжджаючи з дворової території по пр-ту Визволителів, 3-А в напрямку проїзної частини цього проспекту, де йому було необхідно виконати певний маневр, однак в процесі його виконання, через недотримання водієм автомобіля «Daewoo Lanos», д.н.з. НОМЕР_2, п. 10.9 ПДР України між ними сталося дане ДТП. Зі свого боку він не мав змоги уникнути ДТП з об'єктивних причин.

Захисник/адвокат ОСОБА_1 - ОСОБА_2 у судовому засіданні зауважив, що складений протокол вважає таким, що не відповідає вимогам КУпАП, враховуючи відсутность доказів, які в контексті положень ст. 251 КУпАП, яка регламентує відомості, що можуть бути належними доказами в ході підтвердження тих чи інших обставин, у зв"язку з чим вина ґрунтується на припущеннях, що прямо суперечить ст. 62 Конституції України, а тому справа підлягає закриттю на підставі ст. 247 КУпАП.

Інший учасник ДТП - ОСОБА_3 в присутності свого представника у судовому засіданні, пояснив суду, що дійсно 25.05.2015 року о 16 годині 00 хвилин, керуючи автомобілем «Daewoo Lanos», д.н.з. НОМЕР_2, по пр-ту Визволителів в м. Києві, рухався заднім ходом, однак перед початком такого маневру переконався, що це буде безпечним та не створить перешкод іншим учасникам дорожнього руху, і тільки потім його здійснив, однак через недотримання водієм автомобіля «Hyundai», д.н.з. НОМЕР_1, п. 10.2 ПДР України, між ними сталося дане ДТП. Зі свого боку він не мав змоги уникнути ДТП з об'єктивних причин.

Тож, суд, заслухавши думку осіб, що беруть участь у справі про адміністративне правопорушення, дослідивши матеріали адміністративної справи, у відповідності до положень ст. 252 КУпАП, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, приходить до наступного.

Статтею 124 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Відповідно до загальних положень ПДР, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 р. N 1306, правила відповідно до Закону України "Про дорожній рух" встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Учасники дорожнього руху зобов'язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими. Кожний учасник дорожнього руху має право розраховувати на те, що й інші учасники виконують ці Правила.Дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров'ю громадян, завдавати матеріальних збитків. Особа, яка створила такі умови, зобов'язана негайно вжити заходів до забезпечення безпеки дорожнього руху на цій ділянці дороги та вжити всіх можливих заходів до усунення перешкод, а якщо це неможливо, попередити про них інших учасників дорожнього руху.

Так, п. 10.2 ПДР України регламентовано, що виїжджаючи на дорогу з житлової зони, дворів, місць стоянки, автозаправних станцій та інших прилеглих територій, водій повинен перед проїзною частиною чи тротуаром дати дорогу пішоходам і транспортним засобам, що рухаються по ній, а з'їжджаючи з дороги - велосипедистам і пішоходам, напрямок руху яких він перетинає.

З п. 1.9 ПДР України слідує, що дорожні умови - сукупність факторів, що характеризують (з урахуванням пори року, періоду доби, атмосферних явищ, освітленості дороги) видимість у напрямку руху, стан поверхні проїзної частини (чистота, рівність, шорсткість, зчеплення), а також її ширину, величину похилів на спусках і підйомах, віражів і заокруглень, наявність тротуарів або узбіч, засобів організації дорожнього руху та їх стан; дорожня обстановка - сукупність факторів, що характеризуються дорожніми умовами, наявністю перешкод на певній ділянці дороги, інтенсивністю і рівнем організації дорожнього руху (наявність та стан дорожньої розмітки, дорожніх знаків, дорожнього обладнання, світлофорів), які повинен ураховувати водій під час вибору швидкості, смуги руху та прийомів керування транспортним засобом.

Згідно вимог ст. 245 КУпАП, серед ряду завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є: всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

У відповідності з положеннями ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 252 КУпАП висновок про наявність чи відсутність в діях особи адміністративного правопорушення має бути зроблений на підставі всебічного, повного і обєктивного дослідження всіх обставин справи в їх сукупності.

Згідно ст. 251 КУпАП,доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи

в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Також ст. 62 Конституції Українизазначає, що вина особи, яка притягується до відповідальності, має бути доведена належним чином, а не ґрунтуватися на припущеннях.

В свою чергу, згідно ч. 1 ст. 272 КУпАП, як свідок у справі про адміністративне правопорушення може бути викликана кожна особа, про яку є дані, що їй відомі які-небудь обставини, що підлягають установленню по даній справі.

Тобто, враховуючи положення ст. ст. 251, 272 КУпАП, джерелами доказів є показання, тобто відомості, які надаються в усній або письмовій формі під час допиту свідком, за таких умов суд вважає за можливе врахувати письмові покази свідків, що містяться у справі.

Так, будучи допитаним у судовому засіданні та попередженим про кримінальну відповідальність за завідомо неправдиві показання свідок ОСОБА_4 пояснив суду, що був свідком того, як 25.05.2015 року о 16 годині 00 хвилин, водій керуючи автомобілем «Daewoo Lanos», д.н.з. НОМЕР_2, по пр-ту Визволителів в м. Києві, рухався заднім ходом, однак через недотримання водієм автомобіля «Hyundai», д.н.з. НОМЕР_1, п. 10.2 ПДР України, між ними сталося дане ДТП. Після чого він з місця події поїхав, однак згодом зі ЗМІ, а саме газети він дізнався, що водій автомобіля «Daewoo Lanos», д.н.з. НОМЕР_2 шукає свідків цієї ДТП, та просить відгукнутися тих, хто був на місці. Він вважаючи, що як свідок, зобов'язаний надати показання, зателефонував за вказаним телефоном, та водій попросив його прибути до суду, на що останній погодився.

В свою чергу, будучи допитаним у судовому засіданні та попередженим про кримінальну відповідальність за завідомо неправдиві показання свідок ОСОБА_5 пояснив суду, що був свідком того, як 25.05.2015 року о 16 годині 00 хвилин, водій керуючи автомобілем «Hyundai», д.н.з. НОМЕР_1, по пр-ту Визволителів в м. Києві, а саме виїжджаючи з дворової території по пр-ту Визволителів, 3-А в напрямку проїзної частини цього проспекту виконував даний маневр, однак в процесі його виконання, через недотримання водієм автомобіля «Daewoo Lanos», д.н.з. НОМЕР_2, п. 10.9 ПДР України між ними сталося дане ДТП.

Тож суд, виходячи з положень ст. 251 КУпАП, вважає за можливе визнати належним та допустимим доказом надані у судовому засіданні показання особи, що притягається до адміністративної відповідальності, свідків, іншого учасника ДТП, оскільки вони підтверджують наявність/відсутність фактичних даних, обставини на основі яких, у визначеному законом порядку встановлюється наявність/відсутність даних про склад адміністративного правопорушення.

В свою чергу, з досліджених судом, у порядку Глав 21, 22 КУпАП , у судовому засіданні, документів, тобто спеціально створених з метою збереження інформації матеріальних об'єктів, які містять зафіксовані за допомогою письмових знаків, зображення тощо відомостей, судовим слідством було встановлено наступне.

З протоколу про адміністративне правопорушення, який складений у відповідності з вимогами ст. 256 КУпАП слідує, що особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, 25.05.2015 року о 16 годині 00 хвилин, керуючи автомобілем «Hyundai», д.н.з. НОМЕР_1, по пр-ту Визволителів, 3-А в м. Києві, а саме виїжджаючи на дорогу з прилеглої території, не надав перевагу в русі автомобілю «Daewoo Lanos», д.н.з. НОМЕР_2, що призвело до пошкодження транспортних засобів, завдання матеріальних збитків, та порушення вимог п. 10.2 ПДР України.

Крім того, зі схеми місця ДТП, що складена за місцем пригоди та яка містить графічно зображені та зафіксовані об'єкти про обставини дорожньої пригоди (ділянка дороги, де сталася дорожньо-транспортна пригода, сталі орієнтири, до яких на схемі здійснена прив'язка об'єктів, транспортні засоби, причетні до ДТП, координати їх розміщення відносно елементів проїзної частини та інше), таблицю дорожніх умов, в якій зазначені назви об'єктів, зображених на схемі, на зворотному боці схеми зазначено характеризуючі дані транспортних засобів та відомості про їх пошкодження.

При цьому, зазначена у схемі інформація підтверджена підписами водіїв транспортних засобів, у зв'язку з чим з неї переконливо вбачається, що особа, яка притягається до адміністративної відповідальності дійсно порушив зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення положення ПДР України.

Виходячи з того, що протокол про адміністративне правопорушення, який складений у відповідності з вимогами ст. 256 КУпАП, та схема дорожньо-транспортної пригоди згідно положення Інструкції з оформлення працівниками Державтоінспекції МВС матеріалів про адміністративні порушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 24 квітня 2009 року за № 374/16390), затверджену наказом Міністерства внутрішніх справ України № 77 від 26.02.2009 року, суд вважає дані докази належними та допустимими, у розумінні ст. 251 КУпАП.

При цьому, порушень положень Інструкції з питань діяльності підрозділів дорожньо-патрульної служби Державтоінспекції МВС (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 26 червня 2009 року за N 576/16592) судом встановлено не було.

Також, у судовому засіданні, судом за згодою сторін провадження, було прийнято відмову ОСОБА_1 та його захисника від клопотання про допит свідка ОСОБА_6 та інспектора ОСОБА_7

Надані у судовому засіданні показання ОСОБА_1, іншого учасника ДТП, суд вважає, враховуючи відомості, що містяться у схемі ДТП, сумнівними, адже, що кожний із них прямо зацікавлений у результатах вирішення справи враховуючи, що протоколи про адміністративні правопорушення були складені на обох, однак наявність сумнівів не узгоджується із стандартом доказування "поза розумним сумнівом" (рішення від 18 січня 1978 року у справі "Ірландія проти Сполученого Королівства" (Ireland v. the United Kingdom), п. 161, Series A заява № 25), який застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть "випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту".

Надані у судовому засіданні показання свідків жодним чином не спростовують відомості викладені у схемі ДТП, відносно об'єктів обставини дорожньої пригоди, а саме: ділянки дороги, де сталася дорожньо-транспортна пригода, сталих орієнтирирів, до яких на схемі здійснена прив'язка об'єктів, транспортні засоби, причетні до ДТП, координати їх розміщення відносно елементів проїзної частини, та дій цих водіїв.

Будь-яких інших доказів, у розумінні ст. 251 КУпАП, суду надано не було.

За таких обставин, враховуючи вищевикладене, суд, у відповідності до положень ст. 251 та ст. 252 КУпАП, вважає, що у діях особи, що притягається до адміністративної відповідальності наявний склад адміністративного правопорушення передбачений ст. 124 КУпАП.

При накладенні адміністративного стягнення, на особу, що притягається до адміністративної відповідальності, суд враховує обставини визначені ст. 33 КУпАП, та не убачає, в розумінні ст. ст. 34, 35 КУпАП, обставин, які пом'якшують чи обтяжують відповідальність останнього і вважає за необхідне накласти адміністративне стягнення у межах санкції статті 124 КУпАП, яке за своїм видом і розміром буде справедливим, відповідатиме характеру вчиненого правопорушення, особі порушника та ступеню його вини, необхідним і достатнім для його виховання та запобігання вчиненню нових правопорушень, як самим правопорушником, так й іншими особами.

Судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення підлягає стягнення відповідно до положень ст. 40-1 КУпАП.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 33-35, 124, 251, 252, 283-285 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

п о с т а н о в и в :

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави в розмірі двадцяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що на день розгляду справи становить 340 (триста сорок) гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 0,03 мінімальної заробітної плати, що становить 36 гривень 54 копійки.

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником або прокурором протягом десяти днів з дня її винесення.

Апеляційна скарга подається до Апеляційного суду м. Києва через Дніпровський районний суд м. Києва.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Строк пред'явлення до виконання три місяці.

Відсутність у постанові в справі про адміністративні правопорушення, як виконавчому документі, у розумінні ст. 17 Закону України "Про виконавче провадження" ідентифікаційного номеру боржника, згідно постанови Верховного Суду Україниу від 25 червня 2014 року у справі № 6-62цс14, не являється підставою для відмови державного виконавця у відкритті виконавчого провадження.

С у д д я: О.В. Бірса