Справа № 464/342/15-п Головуючий у 1 інстанції: Бойко О.М.
Провадження № 33/783/87/15 Доповідач: Яременко О. Д.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 лютого 2015 року м. Львів

Апеляційний суд Львівської області у складі :

Головуючого судді Яременка О.Д.,

за участю захисника адвоката ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника адвоката ОСОБА_1, який виступає в інтересах ОСОБА_2, на постанову судді Сихівського районного суду м. Львова від 16 січня 2015 року,

встановив:

Постановою судді Сихівського районного суду м. Львова від 16 січня 2015 року

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1,

проживаючого у ІНФОРМАЦІЯ_2,

який притягався до адміністративної відповідальності 23 жовтня

2014 року за ч.2 ст. 187 КУпАП і на нього було накладено

адміністративне стягнення,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 187 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді адміністративного арешту на строк десять діб.

Строк відбуття адміністративного арешту рахується з часу фактичного доставлення

ОСОБА_2 для відбуття стягнення.

Згідно матеріалів справи ОСОБА_2 ухвалою Сихівського районного суду м. Львова від 18.04.2014 року встановлено адміністративний нагляд строком на один рік із застосуванням обмежень, зокрема не відлучатись з місця проживання в період з 22.00 до 06.00 години.

Проте ОСОБА_2 14.11.2014 року о 22.40 год. під час перевірки дотримання ним встановлених судом правил адміністративного нагляду був відсутній за місцем свого проживання у ІНФОРМАЦІЯ_3, чим порушив встановлені судом відносно нього обмеження адміністративного нагляду, повторно протягом року, після накладення адміністративного стягнення за аналогічне правопорушення.

Крім того, ОСОБА_2 15.11.2014 року о 22.45 год. під час перевірки дотримання встановлених судом правил адміністративного нагляду був відсутній за місцем свого проживання у ІНФОРМАЦІЯ_3, чим порушив встановлені судом відносно нього обмеження адміністративного нагляду, повторно протягом року, після накладення адміністративного стягнення за аналогічне правопорушення.

Крім того, ОСОБА_2 17.11.2014 року о 23 год. під час перевірки дотримання встановлених судом правил адміністративного нагляду був відсутній за місцем свого проживання у ІНФОРМАЦІЯ_3, чим порушив встановлені судом відносно нього обмеження адміністративного нагляду, повторно протягом року, після накладення адміністративного стягнення за аналогічне правопорушення.

Крім того, ОСОБА_2 12.01.2015 року о 22.30 год. під час перевірки дотримання встановлених судом правил адміністративного нагляду був відсутній за місцем свого проживання у ІНФОРМАЦІЯ_3, чим порушив встановлені судом відносно нього обмеження адміністративного нагляду, повторно протягом року, після накладення адміністративного стягнення за аналогічне правопорушення

На постанову судді захисник ОСОБА_2 адвокат ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій вважає дану постанову незаконною, винесеною всупереч вимог Європейської Конвенції з прав людини. Покликається на те, що судом не були встановлені та не допитані свідки подій, в той час як суд прийняв рішення лише на підставі формальних протоколів про адміністративне правопорушення, та на підставі визнання ОСОБА_2 своєї вини. Звертає увагу на три описки в адресах з чотирьох вказаних у постанові щодо місця перебування ОСОБА_2 Просить дану постанову скасувати та закрити провадження у справі.

Заслухавши в судовому засіданні пояснення захисника, який підтримав апеляційну скаргу, перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_2, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення, виходячи із наступного.

Висновок судді про винуватість ОСОБА_2 у вчиненні правопорушень, передбачених ч.2 ст. 187 КУпАП, є обґрунтованим і відповідає фактичним обставинам справи.

Вина ОСОБА_2 підтверджується протоколами про адміністративне правопорушення № 246693, № 248317, № 248306, № 248374, складеними щодо ОСОБА_2, поясненнями самого ОСОБА_2 в цих протоколах, згідно яких він визнав свою у вину у даних правопорушеннях.

З огляду на викладене апеляційний суд вважає, що суддею суду першої інстанції в судовому засіданні вірно встановлено фактичні обставини справи, та правильно їх викладено в постанові від 16 січня 2015 року . Дії ОСОБА_2 вірно кваліфіковано за ч.2 ст. 187 КУпАП, стягнення у вигляді адміністративного арешту строком на десять діб накладене на ОСОБА_2 з дотриманням вимог ст. 33 КУпАП, воно відповідає характеру вчинених правопорушень, які носять систематичний характер, особі порушника, ступеню його вини, іншим обставинам, що впливають на вид стягнення.

Щодо того, що суд у постанові допустив три описки в адресах щодо місця перебування ОСОБА_2, то як видно із матеріалів справи ( а.с. 52) постановою від 16 січня 2015 року суд виправив дані описки.

Покликання в апеляційній скарзі на порушення вимог КУпАП при розгляді справи судом першої інстанції, які могли вплинути на остаточне рішення по справі, нічим не обґрунтовані і свого підтвердження під час апеляційного розгляду справи не знайшли.

В звязку з наведеним апеляційний суд вважає за необхідне відмовити захиснику ОСОБА_1 в задоволенні його апеляційної скарги а рішення суду першої інстанції щодо ОСОБА_2 залишити без зміни.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд

постановив :

Апеляційну скаргу захисника - адвоката ОСОБА_1 залишити без задоволення а постанову судді Сихівського районного суду м. Львова від 16 січня 2015 року щодо ОСОБА_2 без зміни.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий :