АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Провадження № 33/790/474/14 Суддя районного суду: Сілантьєва Е.С.
Справа № 638/1187/14-п Доповідач Цілюрик В.П.
Категорія: ст.124 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27.01.2015 року м. Харків

Суддя апеляційного суду Харківської області Цілюрик В.П. за участю особи у відношенні якої винесено постанову по справі про адміністративне правопорушення

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянина України, не працюючого, проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3, потерпілої ОСОБА_2, у відкритому судовому засідання розглядаючи апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову судді Фрунзенського районного суду м. Харкова від 31.07.2014 року про закриття провадження по справі про адміністративне правопорушення, передбачена ст. 124 КУпАП у відношенні ОСОБА_1, -

ВСТАНОВИВ:

Вказаною постановою зазначено що справи не містять доказів порушення водієм ОСОБА_1 вимог п. 16.5 Правил дорожнього руху України, тому провадження у справі було закрито у звязку з відсутністю в діях останнього складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Суд першої інстанції вважав, що свідчення учасників дорожньо-транспортної події (ДТП) мають протиречивий характер, а висновки проведеної судової авто-технічної експертизи свідчать про недоведеність вини ОСОБА_1

З таким рішенням не погодилась потерпіла ОСОБА_2, яка подала апеляційну скаргу і обґрунтовує її тим, що судом першої інстанції взагалі були проігноровані письмові пояснення свідка ОСОБА_3, а висновок судової авто-технічної експертизи не можна покласти в основу прийнятого рішення, оскільки експертом не взято до уваги пояснення ОСОБА_2 про обставини ДТП, і експертне дослідження робились лише з урахуванням пояснень водія ОСОБА_4

Заслухавши пояснення ОСОБА_5 та його представника, ОСОБА_2 і її представника, дослідивши матеріали справи, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню виходячи із наступного.

Відповідно до висновку авто-технічної експертизи № 3795 від 26.06.2014 року пояснення водія ОСОБА_6 з технічної точки зору визнані неспроможними, і експертом не досліджувались, а виходячи з пояснень водія автомобіля «Деу-Ланос» ОСОБА_1 експерт не вбачав в його діях невідповідностей вимогам Правил дорожнього руху України, які б знаходилися, з технічної точки зору, в причинному зв'язку з виникненням даної дорожньо-транспортної пригоди.

При розгляді апеляційної скарги, після надання пояснень учасників ДТП про його обставини та допиту свідка ОСОБА_3, представник ОСОБА_2 адвокат ОСОБА_7 заявив клопотання, підтримане ОСОБА_2, про проведення додаткової авто-технічної експертизи, оскільки водій ОСОБА_2 повідомила інформацію, яку затребував експерт у клопотанні від 10.04.23014 року, а її первинні пояснення експертом до уваги прийняті не були, а також у судовому засіданні апеляційного суду була допитана свідок ОСОБА_3, яка судом першої інстанції не допитувалась.

Дане клопотання біло задволено і призначно додаткову автотехнічну експертизу.

Згідно висновку додаткової судової авто-технічної експертизи № 10303 від 25.12.2014 року відповідно до пояснень водія автомобіля Lexus-RХ350 ОСОБА_2 вданій дорожньо-транспортній ситуації технічна можливість уникнути зіткнення транспортних засобів для водія автомобіля Daewoo-Lanos ОСОБА_1 визначалася шляхом виконання ним вимог п. п. 8.7.3 «е», 8.10 та 16.3 Правил дорожнього руху України, для чого у нього не було будь-яких перешкод технічного характеру, і його дії в даній дорожньо-транспортній ситуації не відповідали вимогам п. п. 8.7.3 «е». 8.10 та 16.3 Правил дорожнього руху України та знаходилися, з технічної точки зору, в причинному зв'язку з виникненням даної дорожньо-транспортної пригоди, а в діях водія автомобіля Lexus-RХ350 ОСОБА_2 експерт не вбачав невідповідностей вимогам Правил дорожнього руху України, які б знаходилися, з технічної точки зору в причинному зв'язку з виникненням даної дорожньо-транспортної пригоди.

Таким чином, беручи до уваги пояснення ОСОБА_8 експерт прийшов до висновку, що відповідно до матеріалів справи та враховуючи зміст її пояснень в діях ОСОБА_1 мають місце порушення ПДР, які з технічної точки зору перебувають у причинному звязку з настанням ДТП.

Разом з тим у проколі про адміністративне правопорушення серії АА2 № 534454 від 17.02.2014 року, складеного у відношенні ОСОБА_1 зазначено, що він, керуючи автомобілем Daewoo Lanos д/з 429-21 ХК по Салтівському шосе в районі перехрестя з пр. Тракторобудівників, не надав дороги автомобілю Lexus-RХ350 д/з АХ 2102 СК, та порушив вимоги п.16.5 Правил дорожнього руху України.

Таким чином висновки експертиз, які маються в матеріалах справи не підтверджують того, що ОСОБА_1 було припущено порушення саме вимог п. 16.5 ПДР, про що вказано у протоколі про адміністративне правопорушення.

Враховуючи, що на теперішній час сплинули передбачені ст. 38 КУпАП строки накладення адміністративного стягнення, а у відповідності до вимог п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП у таких випадках суд позбавлений можливості зясовувати інші обставини, ніж ті, які вказані у протоколі про адміністративне правопорушення та вийти за межі встановлених у ньому обставин, тому апеляційний суд погоджується з рішенням суду першої інстанції про необхідність закриття провадження у справі за наведених у постанові від 31.07.2014 року підстав.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд, -

ПОСТАНОВИВ

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а постанову судді Фрунзенського районного суду м. Харкова від 31.07.2014 року у відношенні ОСОБА_1 без змін.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя