АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Провадження № 33/790/360/15 ОСОБА_1
Категорія: ст.124 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 липня 2015 року м. Харків

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Харківської області ОСОБА_2, за участю особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, ОСОБА_3, розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на постанову судді Московського районного суду м. Харкова від 23 жовтня 2014 року про притягнення

ОСОБА_3, що народився 12 травня 1987 року в м.Харкові, мешкає за адресою: АДРЕСА_1,

до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

23 жовтня 2014 року постановою судді Московського районного суду м. Харкова Карапутіна Павла Ігоровича визнано винним в скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, та піддано стягненню у виді позбавлення права керування транспортними засобами на 1 рік.

Як встановлено суддею, 01 серпня 2014 року о 10-35 год., ОСОБА_3, керуючи транспортним засобом «ДЕУ СЕНС» державний номер НОМЕР_1 в м. Дніпропетровську по вул. Криворізьке шосе в районі будинку №24 не витримав безпечну дистанцію та скоїв зіткнення з автомобілем «Шкода», державний номер НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_4, автомобілі механічно пошкоджено, чим заподіяно матеріальної шкоди.

При розгляді справи суддя дійшов висновку, що ОСОБА_3 порушив вимоги п. 13.1 ПДР України, за що передбачена відповідальність за ст.124 КУпАП.

Не погодившись з винесеним процесуальним рішенням судді, особа, яка притягнута до адміністративної відповідальності, ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, просить змінити постанову в частині накладення адміністративного стягнення, а саме застосувати стягнення у вигляді штрафу в межах санкції статті 124 КУпАП у розмірі 20 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. Апелянт посилається на те, що найбільш суворе стягнення було призначено йому судом без врахування помякшуючих обставин, а саме: скоєне правопорушення за своєю природою та розміром завданої шкоди не є грубим, вину в скоєному ДТП визнав в повному обсязі. Апелянт посилається на порушення судом вимог ст.268 КУпАП щодо розгляду справи за його відсутності, що, на думку ОСОБА_3, потягло неповноту і однобічність дослідження доказів, прийняття необґрунтованого рішення в частині визначення виду стягнення.

Одночасно апелянт просить поновити строк апеляційного оскарження постанови суду від 23 жовтня 2014 року, посилається на те, що справа розглянута судом за його відсутності, у встановлений строк він не мав можливості оскаржити постанову суду, оскільки перебував у тривалому відрядженні за межами України, а саме в період з 08 жовтня 2014 року по 03 червня 2015 року, на підтвердження чого надав довідку з місця роботи (а.с.18); про існування оскаржуваної постанови дізнався 11 червня 2015 року, після чого - 19 червня 2015 року подав апеляційну скаргу.

Твердження апелянта щодо поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження матеріалами справи не спростовуються, тому строк на подачу апеляційної скарги підлягає поновленню.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення ОСОБА_3, який підтримав апеляційну скаргу, перевіривши доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а постанова судді зміні, виходячи з наступного:

Фактичні обставини правопорушення та висновок суду про його винуватість не оскаржуються апелянтом, тому апеляційний суд, відповідно до положень ч.7 ст.294 КУпАП, переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Суд першої інстанції з огляду на матеріали справи, дійшов висновку про наявність в діях водія ОСОБА_3 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.

Разом з тим, накладення на ОСОБА_3 адміністративного стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами, як це вчинив суд першої інстанції, не узгоджується із вимогами ст. 33 КУпАП, яка регламентує загальні правила накладення стягнення за адміністративне правопорушення.

Так, при накладенні стягнення необхідно враховувати характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що помякшують і обтяжують відповідальність.

Приймаючи до уваги, що ОСОБА_3 вперше притягується до адміністративної відповідальності, визнав вину, його робота на посаді менеджера з продажу товарів ТОВ «Укрторг МП» пов*язана із керуванням транспортними засобами та необхідністю оперативного пересування в межах області, він є єдиним годувальником у сім*ї, оскільки його дружина не працює у зв*язку із доглядом за півторарічною дитиною, а також враховуючи відсутність в матеріалах справи обставин, передбачених ст.35 КУпАП, що обтяжують його відповідальність за адміністративне правопорушення, апеляційний суд приходить до висновку, що законним та обґрунтованим буде застосування до ОСОБА_3 адміністративного стягнення у виді штрафу в межах санкції ст.124 КУпАП.

Враховуючи викладене, керуючись ст.294 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В :

Поновити ОСОБА_3 строк апеляційного оскарження постанови суду.

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити.

Постанову судді Московського районного суду м. Харкова від 23 жовтня 2014 року по справі про адміністративне правопорушення, передбачене ст.124 КУпАП, відносно ОСОБА_3 змінити в частині накладеного стягнення.

Адміністративне стягнення, накладене на ОСОБА_3 у виді позбавлення права керування транспортними засобами строком на 1 рік замінити на штраф у розмірі 25-ти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, а саме у розмірі 425 (чотирьохсот двадцяти пяти) гривень.

В іншій частині постанову судді залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Харківської області ОСОБА_2