Справа № 755/9003/15-п
Провадження № 3/755/2553/15
П О С Т А Н О В А

Іменем України

"03" липня 2015 р. суддя Дніпровського районного суду м. Києва Катющенко В.П., розглянувши матеріал, який надійшов від ВДАІ Дніпровського РУ ГУ МВС України в м. Києві, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця Ростовської області Росія, працюючого майстром «ОСББ», проживаючого за адресою: АДРЕСА_1

у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП,-

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до протоколу серії АП1 № 579706 від 25 квітня 2015 року, ОСОБА_1 25 квітня 2015 року о 04 годині 50 хвилин керував автомобілем «ВАЗ 2101», д/н НОМЕР_1 по вул. Алма-Атинська, буд. 37 в м. Києві в стані алкогольного сп'яніння, при цьому огляд проводився за допомогою алкотестера «Драгер 2306» в присутності двох свідків.

Своїми діями ОСОБА_1 порушив пункт 2.9. Правил дорожнього руху України.

В судове засідання ОСОБА_1 не з'явився, про день, час та місце судового розгляду повідомлявся належним чином.

Згідно п. 2.9. Правил дорожнього руху України, водієві забороняється: керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп'яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Як роз'яснено в п. 27 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» від 23 грудня 2005 року № 14, якщо водій ухилявся від огляду, то відповідні його дії та ознаки сп'яніння необхідно зафіксувати в протоколі про адміністративне правопорушення, складеному у присутності двох свідків, що є підставою для притягнення порушника до адміністративної відповідальності. Для притягнення до відповідальності за ст. 130 КпАП не має значення, протягом якого часу особа, яка перебуває у стані сп'яніння чи під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, керувала транспортним засобом. Правопорушення вважають закінченим з того моменту, коли він почав рухатись.

Згідно відомостей приладу алкотестеру «Драгер 2306», ОСОБА_1 під час проходження тесту 25 квітня 2015 року о 05 годині 09 хвилин перебував в стані алкогольного сп'яніння, результат - 2,02 %о.

Як вбачається з матеріалів справи, постановою Дніпровського районного суду м. Києва від 16 травня 2014 року, ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 3400 гривень 00 копійок.

Відповідно до санкції ч. 2 ст. 130 КУпАП, повторне протягом року вчинення будь-якого з порушень, передбачених частиною першою цієї статті, тягне за собою на водіїв позбавлення права керування транспортними засобами на строк від двох до трьох років з оплатним вилученням транспортного засобу чи без такого або адміністративний арешт на строк від десяти до п'ятнадцяти діб з оплатним вилученням транспортного засобу чи без такого і на інших осіб - адміністративний арешт на строк від десяти до п'ятнадцяти діб з оплатним вилученням транспортного засобу чи без такого.

Дослідивши матеріали адміністративної справи, а саме: протокол про адміністративні правопорушення, результати тестування за допомогою алкотестеру «Драгер 2306», пояснення свідків, прихожу до висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП, повністю підтверджується матеріалами справи.

За таких обставин, враховуючи характер вчиненого правопорушення, наявні дані про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, ступінь її вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують та обтяжують відповідальність, суд вважає, що на ОСОБА_1 слід накласти адміністративне стягнення у межах санкції ч. 2 ст. 130 КУпАП.

Як роз'яснено в п. 28 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» від 23 грудня 2005 року № 14, оплатне вилучення транспортного засобу може бути є допустимим тільки як додаткове адміністративне стягнення за вчинення правопорушень, за які встановлена відповідальність ч. 6 ст. 121, ч. 2 та 3 ст. 130 КпАП. Застосування його як основного стягнення законом не передбачено. Не можна накладати це стягнення й на особу, яка вчинила відповідне правопорушення, керуючи транспортним засобом, що належить іншій особі.

Як вбачається з санкції ч. 2 ст. 130 КУпАП, остання передбачає також оплатне вилучення транспортного засобу. В той же час, відповідно до адміністративного матеріалу, автомобіль «ВАЗ 2101», д/н НОМЕР_1 не належить на праві власності ОСОБА_1, що позбавляє суд вилучити даний транспортний засіб, так як це буде порушенням прав власника автомобіля, гарантованих Конституцією України.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

У відповідності до положень ст. 4 Закону України «Про судовий збір», у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення справляється судовий збір у розмірі 0,03 розміру мінімальної заробітної плати, що на день розгляду справи становить 36 гривень 54 копійки.

Керуючись ст. ст. 33, 40-1, ч. 2 ст. 130, ст. ст. 251, 252, 283-285 Кодексу України про адміністративні правопорушення, п. п. 27, 28 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» від 23 грудня 2005 року № 14, ст. 4 Закону України «Про судовий збір», суд-

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 визнати винним в скоєнні правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП та накласти адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами на строк 2 (два) роки без вилучення транспортного засобу.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 36 гривень 54 копійки (отримувач коштів УДКСУ у Дніпровському районі м. Києва, , банк отримувача ГУДКСУ у м. Києві, МФО 820019, р/р 0005, код класифікації доходів бюджету 22030001).

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником протягом десяти днів з дня її винесення.

Апеляційна скарга подаються до Апеляційного суду м. Києва через Дніпровський районний суд м. Києва, який виніс постанову.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Строк пред'явлення до виконання три місяці.

Суддя: