Апеляційний суд Кіровоградської області
№ провадження 33/781/120/15 Головуючий у суді І-ї інстанції ОСОБА_1
Категорія - 130 Доповідач у суді ІІ-ї інстанції ОСОБА_2 В. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.07.2015 Суддя апеляційного суду Кіровоградської області Кабанова В.В., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_3 на постанову Ленінського районного суду м. Кіровограда від 02.06.2015 року, якою

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, українця, громадянина України, одруженого, маючого на утриманні сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, працюючого водієм підстанції № 1 Кіровоградської станції екстреної (швидкої) медичної допомоги, зареєстрованого та проживаючого в ІНФОРМАЦІЯ_3

притягнутий до адміністративної відповідальності за ст. 130 ч. 1 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

Постановою Ленінського районного суду м. Кіровограда від 02.06.2015 року ОСОБА_3 визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 5100 грн.

Згідно постанови суду ОСОБА_3 визнаний винним в тому, що 02.05. 2015 року о 15.15 год., в м. Кіровоград по вул.. Кримська керував автомобілем НОМЕР_1 знаходячись в стані алкогольного спяніння, що підтверджується висновком КОНД № 420, чим порушив п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч.1 ст. 130 КУпАП

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 не оспорюючи доведеність своєї вини та кваліфікацію вчиненого ним адміністративного правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП, просить скасувати постанову Ленінського районного суду м. Кіровограда від 02.06.2015 року та призначити більш мяке покарання у вигляді накладення адміністративного стягнення у виді штрафу в межах санкції ч.1 ст. 130 КУпАП в розмірі 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 3400 гривень.

Свої апеляційні вимоги апелянт мотивує тим, що судом порушено норми матеріального та процесуального права, а саме, що судом не взяті до уваги його пояснення, зазначені ним в протоколі про адміністративне правопорушення, при призначенні покарання суд не до кінця врахував всі обставини по справі. Визнає свою вину в повному обсязі та просить врахувати, що він працюю водієм екстреної швидкої допомоги, має єдиний дохід від роботи, позбавлення його права керування призведе до втрати роботи, накладення штрафу в максимальному розмірі, тобто 5100 грн. є занадто великим та суворим і його сплата призведе до того, що він не зможе належним чином утримувати сімю. Просить також врахувати, що вперше притягується до адміністративної відповідальності, щиро розкаюється, те, що відсутні обставини, які обтяжують відповідальність.

Заслухавши доповідача, представника апелянта, який підтримав апеляційну скаргу з викладених у ній підстав, вивчивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, вважаю, що апеляція підлягає до задоволення, виходячи з таких підстав.

Вина та кваліфікація дій ОСОБА_3 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, в апеляційній скарзі не оспорюється та доведена належним чином оціненими та викладеними у постанові суду доказами, а саме протоколом про адміністративне правопорушення від 02.05.2014 року (а.с.2), висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного спяніння № 420 від 02.05.2015 (а.с. 3), поясненнями свідка ОСОБА_5, в яких він вказав, що відмовляється від оформлення ДТП, оскільки значних пошкоджень його авто внаслідок зіткнення з авто ОСОБА_3 не зазнало (а.с.4), поясненням власника автомобіля «ВАЗ 21113» ОСОБА_4 (батько особи, кА притягується до адміністративної відповідальності) від 02.05.2015 року, в яких останній зазначив, що зобовязується взяти на себе керування автомобілем, так як його син ОСОБА_6 знаходиться у стані алкогольного спяніння (а.с.5).

Разом з тим, доводи апеляційної скарги про наявність підстав для зміни накладеного стягнення є обґрунтованими.

Згідно статті 23 КУпАП, метою адміністративного стягнення є виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення та запобіганя вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Санкція ч.1 ст.130 КУпАП передбачає накладення стагнення у виді штрафу в розмірі від 200 до 350 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, тобто від 3400 до 5950 гривень.

Згідно ст.33 Кодексу України про адміністративні правопорушення при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність.

Встановлено, що при визначенні виду стягнення суд першої інстанції не в повній мірі врахував наведені вимоги закону і не мотивував застосування штрафу в розмірі, наближеному до максимального, незважаючи на відсутність у справі обставин, що обтяжують відповідальність.

Також, судом не в повній мірі враховано відомості про особу, яку притягнуто до адмінвідповідальності, і обставини, що пом`якшують відповідальність, а саме що ОСОБА_3 свою вину у вчиненому правопорушенні при складенні відносно нього адмінпротоколу та під час розгляду справи в суді визнав повністю та щиро розкаявся, вчинив дане правопорушення вперше. Також, при накладенні стягнення не було враховано відомості про майновий стан ОСОБА_3, який позитивно характеризується по місцю роботи, має на утриманні неповнолітню дитину та дружину, що не працює, а також те, що його робота є єдиним доходом сімї та те, що його сплата призведе до того, що ОСОБА_3 не зможе належним чином утримувати сімю.

Враховуючи наведені обставини, вважаю, що оскаржувану постанову в частині розміру накладеного стягнення у вигляді штрафу слід змінити зменшивши суму стягнення, а в решті оскаржувану постанову залишити без змін.

Керуючись ст. 294 КУпАП,суддя -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 - задовольнити.

Постанову Ленінського районного суду м. Кіровограда від 2 червня 2015 року в частині призначеного адміністративного стягнення - змінити.

Призначити ОСОБА_3 адміністративне стягнення за ч.1 ст.130 КУпАП у виді штрафу в розмірі 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 3 400 гривень.

В решті постанову залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

З оригіналом згідно:

Суддя апеляційного суду

Кіровоградської області ОСОБА_2