Справа № 159/7595/14-п
Провадження № 3/159/36/15
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Ковель 12 січня 2015 року

Суддя Ковельського міськрайонного суду Волинської обл. Логвинюк І.М., при секретарі Сацюку В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Ковелі Волинської області матеріали, що надійшли від В ДАІ Ковельського МВ У МВС України у Волинській обл. про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1, 08.09.80 р. н., гр. України, проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1, одруженого, має на утриманні 2 осіб, працюючого електромонтером в Укртелеком, раніше не піддавався адмінстягненню,

за ч. 1 ст. 130 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 11.12.14 р. о 15 год. 30 хв., по вул. Варшавській у м. Ковелі Волинської області, керував автомобілем марки Шевроле, д. н. АС 1398 АТ з явними ознаками алкогольного спяніння (поведінка не відповідає обстановці) та відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, чим порушив п. 2. 5 ПДР України та вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 своєї винуватості у вчиненні вказаного правопорушення не визнав, пояснив, що, дійсно, 11.12.14 р. о 15 год. 30 хв., він по окружній у м. Ковелі Волинської області керував вищевказаним автомобілем. Був зупинений працівниками ДАІ. Вважав, що швидкості руху не перевищував. Дії працівників ДАІ вважав протизаконними. Після пропозиції працівника ДАІ пройти у медустанові огляд на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, він відмовився це зробити і вимагав надання йому трубки контролю тверезості на місці. Він був тверезим. Згодом, вважаючи, що під час спілкування з працівниками ДАІ він дещо погарячкував, так як був схвильований, все ж таки з власної ініціативи пройшов огляд на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, що підтвердив ту обставину, що він був тверезим. Згодом, 19.12.14 р. він все ж таки сплатив штраф за перевищення швидкості руху по першому складеному щодо нього протоколу про адмінправопорушення. Зазначає, що протокол за ч. 1 ст. 130 КУпАП щодо нього було складено безпідставно.

Однак, хоча ОСОБА_1 не визнає своєї винуватості у вчиненні вказаного правопорушення, його винуватість повністю доводиться показаннями свідків ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, матеріалами справи.

Так, свідок ОСОБА_2 в суді пояснив, що 11.12.14 р. вул. Варшавській у м. Ковелі Волинської області під час несення служби ним та іншими працівниками ДАІ, було встановлено перевищення швидкості автомобілем під керуванням ОСОБА_1 за допомогою приладу "Візир". Оскільки ОСОБА_1 на вимогу ДАІ не зупинився, працівники ДАІ, розвернувшись, на службовому автомобілі наздогнали його і через деякий час ОСОБА_1 зупинився. Останній заперечував те, що перевищив швидкісний режим та вимагав доказів цього. Докази порушення ПДР йому надані. Однак, ОСОБА_1 відмовлявся надавати свої дані, надавати документи, які він вимагав предявити, відповідно з положеннями ПДР України. Згодом, надавши відомості про себе, відмовився від підписання про ознайомлення та отримання копії протоколу про адмінправопорушення, передбачене ч. 2 ст. 122 КУпАП, що був складений ним, у присутності свідків. У звязку з тим, що поведінка ОСОБА_1, на його думку, явно не відповідала обстановці, він поставив вимогу про проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Від чого ОСОБА_1 категорично відмовився, вимагаючи надання йому трубки контролю тверезості на місці. Оскільки такої у його розпорядженні на той час не було, трубка ОСОБА_1 не надавалась. Було складено також протокол за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Свідки ОСОБА_3 та ОСОБА_4, кожен зокрема, надали в суді пояснення про те, що 11.12.14 р. вул. Варшавській у м. Ковелі Волинської області вони були зупинені працівниками ДАІ для участі у складанні документів щодо ОСОБА_1 в якості свідків. Бачили, що працівником ДАІ розяснювались ОСОБА_1 права та обовязки. Останній відмовлявся надавати документи працівникові ДАІ, відомості про себе, підписувати протокол. На вимогу працівника ДАІ пройти огляд на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції у мезакладі, ОСОБА_1 також відмовився.

Винуватість ОСОБА_1 у вчиненні вищезазначеного правопорушення стверджується також даними протоколу про адмінправопорушення серії АП1 № 755638 від 11.12.14 р., у якому вказано ті обставини, з яких працівник ДАІ прийшов до висновку про доцільність пропонувати водієві пройти медосвідування, вбачається участь у складанні протоколу вищезазначених свідків.

Дійсно, копією акта медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 11.12.14 р. № 450, наданого суду особою, яка притягається до адмінвідповідальності, медосвідуванням встановлено, що за станом на 16 год. 45 хв. цього ж числа ОСОБА_1 є тверезим. Однак, ця обставина не свідчить про відсутність у його діях складу вищезазначеного адмінправопорушення.

Ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачає адмінвідповіальність водіїв не лише за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції; передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп'яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само і за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

За змістом п. 2.5 ПДР України, водій повинен на вимогу працівника міліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп'яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Вважаю, що відтворені в судовому засіданні та досліджені як речові докази аудіо - відеозаписи спілкування ОСОБА_1 із працівниками ДАІ, у т. ч. і за присутності свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 21.12.14 р., що надані суду ОСОБА_1, не спростовують доводів, зазначених у протоколі про адмінправопорушення та не є такими, що дають змогу судді прийти до висновку про відсутність у діях ОСОБА_1 складу адмінправопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

ОСОБА_1 на вимогу працівника ДАІ, який вважав, що поведінка ОСОБА_1 дає йому підстави ставити перед ОСОБА_1 вимогу про проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, таку вимогу працівника ДАІ, дійсно, не виконав без поважних причин. Як зазначив сам ОСОБА_1, таку вимогу працівника ДАІ не виконав лише з гляду на те, що він знав, що є тверезим; що вважав попередні дії працівників ДАІ, повязані із складенням щодо нього протоколу про адмінправопорушення за ч. 2 ст. 122 КУпАП протиправними.

Враховуючи матеріали справи, те, що ОСОБА_1 раніше не піддавався адмінстягненню, працює та має доход, утриманців, обставин, що помякшують його відповідальність, у справі немає, приходжу до висновку, що достатнім та необхідним буде обрати стягнення у виді штрафу у розмірі, передбаченому санкцією ч. 1 ст. 130 КУпАП. Вважаю недоцільним застосування такого виду стягнення як позбавлення права керування транспортними засобами, так як ОСОБА_1 власний транспортний засіб використовує за призначенням у своїх та його сімї інтересах на даний час.

Із ОСОБА_1 слід стягнути на доход держави судовий збір.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 7, 33, 34, 40 1, 268, 284, 280, 283, ч. 1 ст. 130 КУпАП, суддя

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у виді адміністративного штрафу в розмірі 210 (двісті десять) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 3 570 (три тисячі пятсот сімдесят) грн..

Стягнути з ОСОБА_1 на доход держави судовий збір в сумі 36 (тридцять шість) грн. 54 коп..

Розяснити положення ст. ст. 307, 308 КУпАП, відповідно до яких штраф має бути сплачений не пізніше як через 15 днів з дня отримання копії постанови, а у разі її оскарження або опротестування не пізніше як через 15 днів з дня повідомлення про залишення скарги або протесту без задоволення. У разі несплати штрафу у строк, зазначений вище, у порядку примусового виконання постанови стягується подвійний розмір призначеного штрафу.

Постанова може бути оскаржена та опротестована на протязі 10 (десяти) днів з дня її винесення до Апеляційного суду Волинської області через Ковельський міськрайонний суд Волинської області.

Суддя Ковельського міськрайонного судуОСОБА_5