Справа № 602/548/15-п
Провадження № 3/602/226/2015
ЛАНОВЕЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД
Тернопільської області
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"02" липня 2015 р. м. Ланівці

Суддя Лановецького районного суду Тернопільської області Костів Л.І., розглянувши матеріали, які надійшли з Територіальної державної інспекції з питань праці у Тернопільській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, гр-ки. України, зареєстрована ІНФОРМАЦІЯ_2, фактично проживає: м.Ланівці. вул.Поповича, 5, фізична особа підприємець,

за ч.3 ст.41 КУпАП, -

В С Т А Н О В И Л А:

Територіальної державної інспекції з питань праці у Тернопільській області направлено в суд матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.3 ст.41 КУпАП.

З протоколу про адміністративне правопорушення № 19-06-005/0013 від 13 травня 2015 року вбачається наступне:

«під час здійснення підприємницької діяльності у 2014 році ОСОБА_1 вчинила адміністративне правопорушення за ознаками частини 3 статті 41 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а саме:

1. ФОП ОСОБА_1 у різні періоди 2014 року використовувала працю найманих працівників ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, які працювали в магазині «Продукти» та барі «Калина» та виконували роботу продавця та бармена-офіціанта.

Однак, в порушення п.6 ч.1 ст.24 КЗпП України, трудові договори із працівниками в письмовій формі на цей період роботи не укладалися і внаслідок цього в місцевому центрі зайнятості не реєструвалися.

2. В підприємця відсутні табелі обліку використання робочого часу та бухгалтерські і касові документи по нарахуванню і виплаті заробітної плати найманим працівникам ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 на різні періоди роботи упродовж 2014 року. Підприємець ОСОБА_1 не забезпечила достовірний облік виконуваної працівниками роботи та бухгалтерський облік витрат на оплату праці, чим порушила вимоги 4.2 ст.30 Закону України «Про оплату праці».

3. У звязку з відсутністю належно оформлених трудових договорів із працівниками ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 на різні періоди роботи упродовж 2014 року та документів із нарахування і виплати їм за ці періоди заробітної плати, ФОП ОСОБА_1 порушила конституційне право працівників на загальнообовязкове державне соціальне страхування та вимоги ст.253 КЗпП України (особи, які працюють за трудовим договором у фізичної особи підлягають загальнообовязковому державному соціальному страхуванню), так як підприємцем не зареєстровано найманого працівника у робочих органах фондів загальнообовязкового державного соціального страхування та з їх заробітної плати не відраховано внески до цих фондів.

4. У звязку з відсутністю належно оформлених трудових договорів із працівниками ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 на різні періоди роботи упродовж 2014 року та документів із нарахування і виплати їм за ці періоди заробітної плати, ФОП ОСОБА_1 порушила вимоги ст.255 КЗпП України та ст.ст.2,5, п.1 ст.8, ст.10, ч.4 ст.34 Закону України «Про загальнообовязкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності» та не забезпечила гарантії реалізації працівниками своїх прав на виплати за загальнообовязковим державним соціальним страхуванням від нещасного випадку на виробництві.

5. У звязку з відсутністю належно оформлених трудових договорів із працівниками ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 на різні періоди роботи упродовж 2014 року та документів із нарахування і виплати їм за ці періоди заробітної плати, ФОП ОСОБА_1 порушила вимоги ч.1 ст.4, ст.6, п.3 ч.2 ст.27 Закону України «Про загальнообовязкове державне соціальне страхування у звязку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими похованням» та не забезпечила гарантії реалізації працівникам своїх прав на виплати за загальнообовязковим державним соціальним страхуванням у звязку з тимчасовою втратою працездатності».

Вказані дії правопорушника, згідно протоколу про вчинення адміністративного правопорушення, мали місце протягом 2014 року та кваліфіковано за ознаками ч.3 ст.41 КУпАП, у відповідності до якої передбачено відповідальність за фактичний допуск працівника до роботи без оформлення трудового договору (контракту), допуск до роботи іноземця або особи без громадянства та осіб, стосовно яких прийнято рішення про оформлення документів для вирішення питання щодо надання статусу біженця, на умовах трудового договору (контракту) без дозволу на застосування праці іноземця або особи без громадянства.

Санкція вказаної норми передбачає стягнення у виді штрафу в розмірі від пятисот до однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Однак, вказана редакція ч.3 ст.41 КУпАП набрала чинності лише 01 січня 2015 року у відповідності до Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо реформування загальнообовязкового державного соціального страхування та легалізації фонду оплати праці» від 28 грудня 2014 року №77-VIII.

У відповідності до ч.1 ст.8 КУпАП особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення.

Правопорушення, вчинення яких інкримінують ОСОБА_1, мали місце протягом 2014 року.

Таким чином, дії ОСОБА_1 слід кваліфікувати за нормами законодавства, які діяли під час вчинення правопорушень.

До 01 січня 2015 року ч.3 т.41 КУпАП передбачала відповідальність за порушення встановленого порядку повідомлення (надання інформації) спеціально уповноваженому центральному органу виконавчої влади з нагляду за охороною праці про нещасний випадок на виробництві, за що передбачалася відповідальність у виді штрафу від двадцяти до пятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Жодних дій, які зазначено в диспозиції ч.3 ст.41 КУпАП в редакції, яка діяла до 01 січня 2015 року, ОСОБА_1 не вчинялося.

Крім цього, згідно ч.1 ст.58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи.

У відповідності до ч.2 ст.8 КУпАП закони, які пом'якшують або скасовують відповідальність за адміністративні правопорушення, мають зворотну силу, тобто поширюються і на правопорушення, вчинені до видання цих законів. Закони, які встановлюють або посилюють відповідальність за адміністративні правопорушення, зворотної сили не мають.

Таким чином, норми ч.3 ст.41 КУпАП в редакції, яка встановлена Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо реформування загальнообовязкового державного соціального страхування та легалізації фонду оплати праці» від 28 грудня 2014 року №77-VIII та діє з 01 січня 2015 року, не мають зворотної дії в часі, оскільки встановлюють адміністративну відповідальність за правопорушення, а тому за вказаною статтею не можна кваліфікувати дії осіб, які були вчинені до набрання вказаною нормою законної сили (тобто, до 01 січня 2015 року).

Враховуючи наведене, вважаю, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.41 КУпАП в редакції, яка діяла на час вчинення інкримінованих діянь, а тому дану справу у відповідності до п.1 ст.247 КУпАП слід провадженням закрити.

Керуючись п.1 ст.247 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Адміністративну справу про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.3 ст.41 КУпАП провадженням закрити в зв»язку із відсутністю в діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до апеляційного суду Тернопільської області через Лановецький районний суд прокурором у випадках, передбачених частиною пятою статті 7 КУпАП, особою, щодо якої її винесено, а також потерпілим протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя: ОСОБА_5