Справа №560/928/15-п
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 липня 2015 року м.Дубровиця

Суддя Дубровицького районного суду Рівненської області Оборонова І.В., розглянувши матеріали справи, які надійшли від органів ВДАІ з обслуговування Дубровицького району підпорядковуваного УМВС України в Рівненській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, працюючого експертом-криміналістом НДЕКЦ при УМВС України в Рівненській області, проживаючого ІНФОРМАЦІЯ_2, паспорт серії МЮ №093079 виданий 29.11.2006 року Дубровицьким РВ УМВС України в Рівненській області, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, за ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

Права та обовязки передбачені ст.268 КУпАП, ОСОБА_1 розяснені.

В С Т А Н О В И В:

Згідно протоколу серії АП1 №374472 від 14.06.2015 року о 01-15год. по вулиці Нова в м.Дубровиця Рівненської області, ОСОБА_1 керував автомобілем марки ВАЗ 2107 з державним номерним знаком ВК 2956 ВМ, перебуваючи у стані алкогольного спяніння.

Факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом у стані алкогольного сп'яніння стверджується висновком №46 обстеження на наявність парів алкоголю в видихуваному повітрі приладом «Алконт-01 су», з результатом 0,6 %

Ст.245 КУпАП, передбачається, що завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, повне і обєктивне зясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, а також іншими документами.

При оцінці доказів у провадженні в справах про адміністративні правопорушення, уповноважені особи повинні з'ясувати, чи припустиме використання отриманих відомостей як доказів у цій справі, чи стосуються отримані фактичні дані до конкретної справи, чи вірогідний цей доказ і як він взаємопов'язаний з іншими доказами у справі, чи є достатньою вся сукупність отриманих фактичних даних для того, щоб прийняти законне, об'єктивне й обґрунтоване рішення з адміністративної справи.

Посадова особа, яка виносить постанову, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

На розгляді справи у суді ОСОБА_1 свою вину у вчиненому правопорушенні не визнав та пояснив, що даний протокол не відповідає обставинам справи. 13 червня 2015 року він із товаришем ОСОБА_2, відпочивав біля річки «Горинь», що в м.Дубровиця Рівненської області. Спиртних напоїв він не вживав, так як знаходився за кермом та хворіє хронічним бронхітом, на даний час - стадія загострення. З метою лікування приймав назначені лікарем лікарські засоби: «Ереспал» та «Вігор» (які є спиртовмісними препаратами). Проте, на час складання протоколу на лікарняному він не перебував, оскільки стан його здоров'я дозволяв вести звичайний спосіб життя.

Відпочивши та повертаючись додому близько 00-10 год. був зупинений працівники ВДАІ. Не представившись, один із інспекторів ВДАІ пояснив, що проходить відпрацювання району, а тому проводиться перевірка документів водіїв транспортних засобів. Предявивши усі необхідні документи, інспектор ВДАІ ОСОБА_3 запропонував ОСОБА_1 пройти до патрульного автомобіля та дихнути в трубку, при цьому пластикова трубка до нього вже була встановленою. Проте, відмовлятись проходити тест ОСОБА_1 не став, оскільки, спиртних напоїв не вживав і був впевненим, що тест на вживання алкоголю буде негативним. Дихнувши у прилад, на табло відобразився показник в 0,15 % і працівники ВДАІ, повідомили ОСОБА_1, що він вживав алкогольні напої. На що ОСОБА_1 відповів, що алкогольних напоїв не вживав. Після цього, працівники ВДАІ відвезли ОСОБА_1 на освідчення в лікарню. Приїхавши до лікарні, один із працівників ВДАІ пішов до приймального відділення. ОСОБА_1 в цей час, залишився з 2-ма іншими працівниками ВДАІ в патрульному авто. В той же час, інспектор ВДАІ ОСОБА_3 почав складати протокол про адміністративне правопорушення за ч.1 ст. 130 КУАП. Приблизно через 15 хв. у ОСОБА_1 було проведено обстеження на стан алкогольного спяніння, результат якого становив 0,6 %. З таким результатом ОСОБА_1 не погодився та почав наполягати на повторному освідченні в лікувальному закладі, що в с. Орлівка, Сарненського району, на що ОСОБА_1 було відмовлено. Після цього, інспектор ВДАІ ОСОБА_3, завершивши складання протоколу, зупинив два автомобілі таксі, водії яких підписали вказаний протокол, як свідки. Підписувати протокол ОСОБА_1 відмовився, оскільки вважав його незаконним, так як спиртного не вживав.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_2 пояснив, що 13.06.2015 року ОСОБА_1 алкогольних напоїв не вживав. Увечері того ж дня близько 23-ї год. поїхав з ним відпочивати до річки, де пробули близько години. Повертаючись додому, їхній автомобіль працівниками ВДАІ було зупинено, після чого один із інспекторів запропонував ОСОБА_1 на місці зупинки дихнути в трубку. Продувши трубку, результат становив 0,15 проміле. Далі працівники ВДАІ повезли ОСОБА_1 в лікарню, а ОСОБА_2 залишився чекати в автомобілі. Згодом, працівники ВДАІ з ОСОБА_1 повернулись, після чого один із інспекторів зупинив двох місцевих таксистів та дав розписатись у протоколі про адміністративне правопорушення.

Посадова особа, яка виносить постанову, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Як вбачається з матеріалів справи, а саме фабули протоколу серії АП1 №374472 від 14.06.2015 року протокол був складений працівниками ВДАІ саме за керування ОСОБА_1 транспортним засобом, перебуваючи у стані алкогольного спяніння за результатами обстеження на наявність парів алкоголю в видихуваному повітрі приладом «Алконт-01 су» з результатом 0,6 %.

Диспозиція ч.1 ст.130 КУпАП передбачає відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп'яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Порядок огляду водіїв транспортних засобів на стан алкогольного сп'яніння і правові наслідки його недотримання визначенні статтею 256 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП).

З пояснень ОСОБА_1 та свідка ОСОБА_2 в судовому засіданні встановлено, що близько 01-15 год. 14.06.2015 року після зупинки працівниками ВДАІ ОСОБА_1 останній пройшов тест на вміст алкоголю у видихуваному повітрі приладом "Drager", результат якого становив близько 0,15 проміле. Після цього, працівники ВДАІ відвезли ОСОБА_1 в Дубровицьку ЦРЛ, у якій також у ОСОБА_1 було проведено обстеження на вміст алкоголю у видихуваному повітрі, але вже приладом "Алконт-01 су", який показав, результат 0,6 %. Не погодившись з таким висновком, ОСОБА_1 наполягав на повторне освідчення, але вже в лікувальному закладі, що в с. Орлівка, Сарненського району Рівненської області. На що ОСОБА_1 було відмовлено.

Згідно ч.2 ст. 256 КУпАП огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів працівником міліції у присутності двох свідків. Всупереч вимогам вказаної статті, огляд ОСОБА_1 на стан алкогольного спяніння проводився без присутності свідків.

В матеріалах справи містяться пояснення свідків, з яких можна встановити тільки те, що вони були присутні 14 червня 2015 року при складанні відносно ОСОБА_1 протоколу про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП, при цьому огляд ОСОБА_1 на стан алкогольного спяніння, як цього вимагає ст.256 КупАП у їх присутності не проводився.

Крім того, всупереч вимогам ч.3 ст. 256 КУпАП, згідно якої, у разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, працівником міліції з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров'я. Працівники ВДАІ відмовили у законному проханні ОСОБА_1 на повторне освідчення, але вже в лікувальному закладі, що в с. Орлівка, Сарненського району Рівненської області.

Згідно ч.6 ст.256 КУпАП направлення особи для огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції і проведення такого огляду здійснюються в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Частиною 5 статті 256 КУпАП встановлено, що огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 р. № 1103 затверджено Порядок направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду (далі - Порядок).

Згідно п.3 Порядку огляд проводиться: уповноваженою особою Державтоінспекції на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ і Держспоживстандартом; лікарем закладу охорони здоров'я (в сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

Відповідно до п.5 Порядку, результати огляду, проведеного уповноваженою особою Державтоінспекції, зазначаються у протоколі про адміністративне правопорушення. Підтвердження стану сп'яніння в результаті огляду та згода водія транспортного засобу з результатами такого огляду є підставою для його притягнення згідно із законом до відповідальності.

Згідно п.10 Порядку, огляд водія транспортного засобу в закладі охорони здоров'я проводиться в будь-який час доби за методикою та із застосуванням приладів, дозволених для використання МОЗ.

Згідно п.13 Порядку, лікар, що проводив у закладі охорони здоров'я огляд водія транспортного засобу складає за його результатами висновок за формою, яка затверджується МОЗ.

Висновок складається в трьох примірниках: по одному - для уповноваженої особи Державтоінспекції та водія транспортного засобу, а третій залишається в закладі охорони здоров'я.

На реалізацію положень КУпАП та Порядку, спільним наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров'я України від 09.09.2009 р. № 400/666 зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 6 жовтня 2009 р. за № 931/16947 було затверджено Інструкцію про виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі - Інструкція МОЗ), згідно п. 1.1. якої ця інструкція і визначає процедуру проведення огляду водіїв транспортних засобів з метою виявлення ознак стану алкогольного сп'яніння, та оформлення результатів такого огляду.

Процедура такого огляду в закладі охорони здоров'я і оформлення його результатів визначена підпунктами 3.1 .-3.24 пункту 3 Інструкції МОЗ.

Із змісту додатку 2 до Інструкції МОЗ, яким затверджено форму акту медичного огляду слідує, що медичний огляд обстежуваної в закладі охорони здоров'я особи і встановлення заключного діагнозу здійснюється шляхом проведення в сукупності таких складових огляду:

1) зовнішнього вигляду особи; 2) поведінки особи; 3) стану свідомості, орієнтування на місці; 4) мовної здатності; 5) вегетативно-судинних реакцій; 6) рухової сфери; 7) ознак нервово-психічних захворювань, органічного ураження центральної нервової системи, фізичного виснаження; 8) оцінки відомостей про останнє вживання алкоголю, запаху алкоголю із рота; 9) здійснення подвійного вимірювання вмісту етилового спирту у видихуваному повітрі з допомогою вимірювального засобу з інтервалом 20 хв.; 10) застосування лабораторної діагностики з метою уточнення наявних речовин впливу.

Згідно пп.3.10. п.3 Інструкції МОЗ зразки біологічного середовища для лабораторного дослідження відбираються у дві ємності. Вміст однієї ємності використовується для первинного дослідження, вміст другої ємності зберігається протягом 90 днів.

Відповідно до пп.3.12.-3.13. п.3 Інструкції МОЗ предметом дослідження біологічного середовища можуть бути слина, сеча та змиви з поверхні губ, шкірного покриву обличчя і рук. Для дослідження біологічного середовища може використовуватися кров, якщо в обстежуваної особи неможливо взяти зразки біологічних середовищ, вказаних у пункті 3.12 цього розділу.

Згідно пп.3.15. п.З Інструкції МОЗ за результатами огляду на стан сп'яніння та лабораторними дослідженнями встановлюється діагноз, який вноситься до акта медичного огляду.

Відповідно до п.3. 16. Інструкції МОЗ висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі - висновок щодо результатів медичного огляду особи на стан сп'яніння) (додаток 3), видається на підставі акта медичного огляду.

Отже, за Інструкцією МОЗ, яка прийнята відповідно до Порядку і КУпАП, висновок щодо результатів огляду складається лише за наслідками проведення лікарем понад десятка складових частин огляду, а не лише на підставі одного результату одного вимірювального приладу, а заключний діагноз, який саме і вноситься до висновку, виставляється лікарем виключно за наслідками результатів огляду і лабораторних досліджень біологічного середовища особи, яка оглядається.

Згідно пп.3.22. п.3 Інструкції висновки щодо результатів медичного огляду осіб на стан сп'яніння, складені з порушенням вимог цієї Інструкції, вважаються недійсними.

Таким чином, за чіткими приписами ст.256 КУпАП, пунктів 10,13 Порядку та підпунктів 3.15, 3.16 пункту 3 Інструкції МОЗ єдиним і достатнім доказом результату медичного огляду особи в закладі охорони здоров'я із діагнозом про перебування такої особи в стані алкогольного сп'яніння є лише висновок за формою додатку 3 до Інструкції МОЗ, який виданий на підставі акта медичного огляду та заключного діагнозу в ньому, котрий у свою чергу, зроблений на підставі огляду обстежуваної особи і більше ніж 10-ти складових огляду, та за результатами лабораторної діагностики біологічного середовища.

Будь-які огляди та висновки складені та проведені із порушеннями вимог ст.256 КУпАП, Порядку та Інструкції МОЗ на підставі ч.5 ст. 256 КУпАП та пп.3.22. п.З Інструкції МОЗ є недійсними.

Висновок, який міститься в матеріалах справи (а.с.5) не передбачений Інструкцією МОЗ та складений всупереч ст.256 КУпАП, Порядку та Інструкції МОЗ. є неналежним, недопустимим доказом та є недійсним в силу наведених імперативних норм, які врегульовують порядок огляду і оформлення його результатів.

Як зазначалось вище, висновок працівників ВДАІ про те, що ОСОБА_1 перебуває у стані алкогольного спяніння склався на підставі висновку №46 від 14.06.2015 року, обстеження на наявність парів алкоголю в видихуваному повітрі приладом «Алконт-01 су», з результатом 0,6 %.

У своїх поясненнях на розгляді справі в суді ОСОБА_1 вказував, що хворіє на хронічний бронхіт та приймає назначені лікарем спиртовмісні лікарські засоби: «Ераспал» та «Вігор», дана обставина підтверджується наданими ОСОБА_1 копіями виписки із карти амбулаторного (стаціонарного) хворого (а.с.11-13)

Згідно додатку до Технічної документації до приладу «Алконт 01 су», передбачені фактори, які випливають на точність освідування з допомогою приладу «Алконт 01 су»:

Факт вживання алкогольних напоїв (слабка ступінь алкогольного сп'яніння) фіксується за допомогою приладу "Алконт 01 су" при встановленні показників приладу від 0,6 % (включно) і вище з урахуванням його похибки. При цьому, похибка, згідно п. 7.3.3. додатку № X, складає близько 15 - 20 %.

Показники технічних засобів контролю на факт вживання алкогольних напоїв є додатковим методом, який допомагає спеціалісту орієнтуватися в стані випробуваного;

Остаточний висновок про ступінь алкогольного сп'яніння приймає тільки експерт-нарколог, враховуючи реакції на алкоголь, в окремих особах, наявність клінічних синдромів сп'яніння.

Ст. 62 Конституції України передбачає, що обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

За таких обставин, враховуючи даний конституційний принцип, суд приходить до висновку, що відомості у протоколі про адміністративне правопорушення про те, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом, перебуваючи в стані алкогольного сп'яніння, не можуть бути визнані ні достовірними, ні допустимими доказами, оскільки фактично ґрунтуються виключно на обставинах викладених в протоколі працівником міліції та не відповідають дійсним обставинам справи, а тому не можуть бути прийняті судом як достовірні.

Згідно статті 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу адміністративного впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження у справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Таким чином, протокол про адміністративне правопорушення, складений відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП не може бути підставою для притягнення його до адміністративної відповідальності, у зв'язку з недоведеністю та недостатністю належних, об'єктивних та обґрунтованих доказів, що підтверджують його вину, оскільки висновок особи, яка склала протокол не підтверджується сукупністю доказів, а отже не відповідає вимозі їхньої достатності, а тому провадження в даній справі слід закрити за відсутністю в діях ОСОБА_1 події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Керуючись п.1 ст.247, ст.ст. 284, 287, 294 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В:

Закрити провадження в справі щодо ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено особою, щодо якої її винесено, її захисником до апеляційного суду Рівненської області через Дубровицький районний суд протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя: підпис.

З оригіналом згідно

Суддя Дубровицького

районного суду ОСОБА_4