АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
№33/796/484/2015 Постанова винесена суддею Тарасюк К.Е.
Категорія: ст. 124 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 червня 2015 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва Горб І.М., за участю особи, щодо якої провадження в справі про адміністративне правопорушення закрито - ОСОБА_2, його захисника ОСОБА_3, другого учасника дорожньо-транспортної пригоди - ОСОБА_4 та його захисника ОСОБА_5, розглянувши апеляційну скаргу захисника ОСОБА_3 на постанову судді Печерського районного суду м. Києва від 11 березня 2015 року відносно

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця м.Києва, громадянина України, з середньою технічноюосвітою, одруженого, приватного підприємця, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, проживаючого та зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 який раніше до адміністративної відповідальності не притягувався,

в с т а н о в и в:

Постановою судді Печерського районного суду м. Києва від 11 березня 2015 року провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 за ст. 124 КУпАП закрито, у зв'язку з закінченням строків накладення адміністративного стягнення.

Згідно з постановою суду, 29 листопада 2014 року о 16 год. 40 хв. по вул. Старонаводницькій, 4 в м. Києві ОСОБА_2, керуючи автомобілем «ДЕУ», державний номерний знак НОМЕР_2, під час зміни напрямку руху, не надав дорогу автомобілю «Форд», державний номерний знак НОМЕР_3, під керуванням водія ОСОБА_4, який рухався по тій же смузі руху, на яку він мав намір перелаштуватися, що призвело до зіткнення транспортних засобів та їх механічного пошкодження, чим порушив п.п. 10.1, 10.3 ПДР України.

Суд у постанові дійшов висновку про те, що в діях ОСОБА_2 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та закрив провадження в справі, у зв'язку із закінченням на момент розгляду справи строків накладення адміністративного стягнення, передбачених ст. 38 КУпАП.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_3, який діє в інтересах ОСОБА_2, вважаючи постанову суду незаконною та необґрунтованою, винесеною без з'ясування обставин справи, просить її скасувати, а провадження в справі закрити за відсутністю в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що ОСОБА_2 не порушував правил дорожнього руху, оскільки не міг передбачити, що водій ОСОБА_4, рухаючись позаду, міг виїхати на зустрічну смугу, перетнувши подвійну осьову лінію, за що на нього також було складено протокол про адміністративне правопорушення.

Проте, працівниками ДАІ дані протоколи роз'єднані в різні провадження, при цьому матеріали адміністративної справи відносно ОСОБА_2 складені неякісно, необґрунтовано, з наданням до суду ксерокопій пояснень та ксерокопії схеми дорожньо-транспортної пригоди, на якій не відображено гальмівний шлях автомобіля «Форд», і те, що після зіткнення він зупинився проїхавши 18 метрів, а також не вказано розмір розриву подвійної осьової лінії, та незрозуміло, хто є інший учасник ДТП Горін чи ОСОБА_4.

Тому, на думку апелянта, з метою з'ясування істини по справі, необхідно допитати всіх учасників дорожньо-транспортної пригоди, свідків та призначити судово-автотехнічну експертизу, клопотання про що судом було відхилено, а без її проведення неможливо довести винність ОСОБА_2

Заслухавши доповідь судді апеляційної інстанції, пояснення особи, щодо якої провадження в справі про адміністративне правопорушення закрито - ОСОБА_2 та його захисника ОСОБА_3 на підтримку доводів апеляційної скарги, другого учасника дорожньо-транспортної пригоди - ОСОБА_4 та його захисника ОСОБА_5, які заперечували проти задоволення апеляційної скарги, а також свідка ОСОБА_6, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення та перевіривши доводи апеляційної скарги, вважаю що апеляційна скарга підлягає задоволенню, з таких підстав.

Відповідно до вимог ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП, при розгляді справи про адміністративне правопорушення, суд повинен вжити всіх передбачених законом заходів для повного, всебічного і об'єктивного дослідження доказів по справі та з'ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Проте, ці вимоги закону судом першої інстанції належним чином не виконані.

Як вбачається з матеріалів справи, по факту дорожньо-транспортної пригоди, що трапилася 29 листопада 2014 року, було складено протоколи про адміністративне правопорушення за ст. 124 КУпАП щодо обох водіїв, а саме: відносно ОСОБА_2 за порушення п.п. 10.1, 10.3 ПДРУкраїни, та відносно ОСОБА_4 за порушення п.п. 2.3 «б», 11.4 ПДР України, які надійшли для розгляду до суду в різних провадженнях та питання щодо їх об'єднання не вирішувалося.

За результатами розгляду матеріалів справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2, суддя дійшов висновку про доведеність винуватості ОСОБА_2 в порушенні п.п. 10.1, 10.3 Правил дорожнього руху, а саме в тому, що ОСОБА_2, керуючи автомобілем «ДЕУ», державний номерний знак НОМЕР_2, під час зміни напрямку руху, не надав дорогу автомобілю «Форд», державний номерний знак НОМЕР_3, під керуванням водія ОСОБА_4, який рухався по тій же смузі руху, на яку він мав намір перелаштуватися, що призвело до зіткнення транспортних засобів та їх механічного пошкодження.

Однак, такі висновки суду першої інстанції є необґрунтованими та не підтверджуються матеріалами справи.

З пояснень ОСОБА_2, наданих ним після дорожньо-транспортної пригоди та при апеляційному розгляді справи, вбачається, що, виїжджаючи автомобілем «Деу Ланос», державний номер НОМЕР_2, з місця паркування по вул. Старонаводницькій, він включив лівий поворот і, не виключаючи його, одразу перестроївся в крайню ліву смугу за 20-30 метрів до розвороту, оскільки в крайньому правому ряду стояв припаркований автомобіль, та продовжив рухатися зі швидкістю 2-3 кілометри на годину. Автомобіль ОСОБА_4 в цей час знаходився в крайній лівій смузі позаду нього на відстані 50-60 метрів і інших автомобілів між ними не було. Проїхавши в крайній лівій смузі 20-25 метрів, він почав здійснювати розворот з крайньої лівої смуги, де немає знаку «розворот заборонений» та, знаходячись передньою частиною автомобіля на зустрічній смузі, відчув удар в ліве переднє крило свого автомобіля. Зіткнення сталося з автомобілем «Форд Мондео», державний номер НОМЕР_3, під керуванням ОСОБА_4, який виїхав та рухався по зустрічній смузі.

При цьому ОСОБА_2 вказав, що сигнал повороту він включив завчасно, приблизно за 20 метрів до розвороту, а автомобіль «Форд», який рухався по зустрічній смузі, до зіткнення не бачив.

Заперечуючи такий механізм дорожньо-транспортної пригоди, другий її учасник водій ОСОБА_4 зазначав, що він рухався автомобілем «Форд Мондео», державний номер НОМЕР_3, по вул. Старонаводницькій з вул. Кутузова у напрямку вул. Панфіловців, в лівому ряду зі швидкістю 40-50 кілометрів на годину, оскільки в правому ряду були припарковані автомобілі, а ОСОБА_3 автомобілем «Деу Ланос» - в правому ряду з включеним лівим поворотом. В той час, коли він наблизився до автомобіля під керуванням ОСОБА_2, останній, не перестроївшись в лівий ряд, почав маневр розвороту на полосу зустрічного руху через другий ряд. Не маючи можливості для гальмування через вагу його автомобіля та особливості проїзної частини, яка має ухил, він, для уникнення з ним зіткнення, почав об'їзд автомобіля «Деу Ланос» зліва, виїхавши на зустрічну смугу, розраховуючи, що водій його бачить, але останній не зміг загальмувати та зачепив його праве переднє колесо, передні і задні двері по правій стороні.

В суді апеляційної інстанції ОСОБА_4також вказав, що ОСОБА_3, виїхавши з місця паркування, рухався паралельно з ним в крайній правій смузі та здійснив рух перед його автомобілем до місця розриву, коли між ними була відстань 3-4 метрів, і такий маневр автомобіля «Деу Ланос» був для нього несподіваним, оскільки ОСОБА_3 не мав права там розвертатись через обмежену оглядовість, а він був впевнений, що ОСОБА_3 після виїзду з місця паркування буде рухатись у правому ряду, так як в лівий ряд для здійснення розвороту він не перестроювався. Тому вважає, що ОСОБА_3 створив ситуацію, в якій він вимушений був виїхати на зустрічну смугу, щоб не вдарити його, але зіткнення все одно відбулося.

Разом з тим, зазначений ОСОБА_4 механізм дорожньо-транспортної пригоди, спростовується як показаннями свідка, так і письмовими доказами по справі.

Зокрема, свідок ОСОБА_6 в суді апеляційної інстанції пояснив, що 29.11.2014 року приблизно о 16 год. 40 хв. він знаходився в припаркованому з правої сторони вул. Старонаводницької в напрямку моста Патона автомобілі і звернув увагу на автомобілі, що рухались по проїзній частині, почувши звуковий сигнал. При цьому він побачив, як автомобіль «Деу Ланос» здійснює розворот з крайньої лівої смуги, а автомобіль «Форд» рухається по зустрічній смузі і між ними сталося зіткнення. Також вказав, що на той момент позаду автомобіля «Деу Ланос» інші автомобілі не рухались.

Вищезазначені пояснення свідка, який є особою, незацікавленою у результатах розгляду справи, узгоджуються і з поясненнями учасника дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_2 щодо руху та розташування автомобілів на проїзній частині під час ДТП та самих обставин ДТП, наслідки якої об'єктивно зафіксовані у схемі дорожньо-транспортної пригоди, котра складена відповідною уповноваженою особою та підписана обома учасниками ДТП без будь-яких заперечень.

Зі схеми дорожньо-транспортної пригоди, в якій зафіксовано місце зіткнення транспортних засобів, їх положення після зіткнення, а також пошкодження, які мали автомобілі в результаті дорожньо-транспортної пригоди, вбачається, що по напрямку руху автомобілів «Деу Ланос» та «Форд Мондео», до їх зіткнення, дві смуги для руху, шириною 3,8 м і 3,3 м, а після зіткнення обидва автомобілі розташовуються на зустрічній смузі руху, та в результаті зіткнення в автомобілі «Деу Ланос» розбито передній бампер, передню ліву фару, деформовано та зірвано з кріплень підсилювач переднього бамперу, деформоване переднє ліве крило та капот з лівої сторони, а в автомобілі «Форд Мондео» - деформація та потертості обох правих крил, обох правих дверей, розрив шини переднього правого колеса, зірвано з кріплень накладки переднього правого крила.

Аналізуючи дані, зафіксовані на цій схемі, зокрема щодо визначеного місця зіткнення транспортних засобів, характеру та локалізації пошкоджень автомобілів у результаті дорожньо-транспортної пригоди, в сукупності з іншими доказами по справі, зокрема поясненнями свідка ОСОБА_6 щодо напрямку руху транспортних засобів безпосередньо перед зіткненням, можна прийти до висновку про безпідставність тверджень ОСОБА_4 про те, що водій ОСОБА_2 безпосередньо перед ДТП здійснював перестроювання в крайню ліву смугу по вул. Старонаводницької в напрямку вул. Панфіловців в м. Києві, тобто створив для нього аварійну ситуацію, змусивши різко змінювати напрямок руху, але в подальшому не змогло відвернути зіткнення автомобілів.

Твердження ОСОБА_4 та його захисника про те, що ОСОБА_2 здійснював маневр розвороту в недозволеному місці, що є порушенням Правил дорожнього руху, не заслуговують на увагу, оскільки відомості щодо організації дорожнього руху на ділянці дороги, де мала місце подія ДТП, які зафіксовані в схемі та наданих захисником ОСОБА_2 фотокартках з місця події, дають підстави для висновку про те, що станом на 29 листопада 2014 року будь-яких обмежень щодо здійснення ОСОБА_2 такого маневру на ділянці дороги, де відбулася ДТП, не було. Встановлення таких обмежень в подальшому не може впливати в даному випадку на оцінку дій водіїв - учасників зазначеної пригоди, котра відбулася до їх встановлення.

Зважаючи на обставини справи та дані схеми дорожньо-транспортної пригоди, а також приймаючи до уваги, що водій автомобіля «Деу Ланос», державний номер НОМЕР_2, ОСОБА_2 мав підстави розраховувати, відповідно до п. 1.4 Правил дорожнього руху України, що водій автомобіля «Форд Мондео», державний номер НОМЕР_3, ОСОБА_4 дотримається вимог п.п. 2.3 «б», 11.4 Правил дорожнього руху України, в його діях не вбачається порушень Правил дорожнього руху, які мали причинний зв'язок з обставинами виникнення ДТП, та відповідно в його діях відсутній склад правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

За викладеним, апеляційна скарга захисника ОСОБА_3, який діє в інтересах ОСОБА_2, підлягає задоволенню, а постанова суду першої інстанції - скасуванню із закриттям провадження у справі на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, за відсутністю в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

На підставі викладеного та керуючись ст. 294 КУпАП,суддя, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_3, який діє в інтересах ОСОБА_2, задовольнити.

Постанову Печерського районного суду м. Києва від 11 березня 2015 року, якою провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 за ст. 124 КУпАП закрито, у зв'язку з закінченням строків накладення адміністративного стягнення, - скасувати, а провадження у справі закритиза відсутністю в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя

Апеляційного суду міста Києва Горб І.М.