П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06.07.2015 року суддя Дніпровського районного суду м. Києва Ластовка Н.Д., розглянувши матеріали, що надійшли з Дніпровського РУГУ МВС України в м. Києві про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, за ч. 3ст. 156 Кодексу України про адміністративне правопорушення, -

в с т а н о в и в :

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 (далі - особа, що притягається до адміністративної відповідальності) 05.05.2015 року о 13 год. 30 хв. за адресою: вул. Райдужна, 8 торгувала горілкою без наявності ліцензії.

У судове засідання, особа, що притягається до адміністративної відповідальності, будучи повідомленою про день, час та місце розгляду справи, згідно положень ст. ст. 268, 277-2 КУпАП, не з'явилася, про причини неявки не повідомила, суд, виходячи з вище зазначених правових норм, беручи до уваги практику Європейського суду з прав людини, відповідно до якої сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов'язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правам та неухильно виконувати процесуальні обов'язки, вважає за можливе провести розгляд справи у її відсутність.

Суд, дослідивши матеріали адміністративної справи, у відповідності до положень ст. 252 КУпАП, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, приходить до наступного.

У відповідності з положеннями ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з ст. 245, 252 КУпАП, висновок про наявність чи відсутність в діях особи адміністративного правопорушення має бути зроблений на підставі всебічного, повного і об'єктивного дослідження всіх обставин справи в їх сукупності.

Статтею 251 КУпАП визначено фактичні дані, на основі яких, у визначеному законом порядку, орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення.

Статтею 256 КУпАП, регламентовано, що у протоколі про адміністративне правопорушення має бути зазначено у тому числі відомості про суть порушення.

Однак, у даному випадку суть порушення викладена не належним чином, оскільки не можливо ідентифікувати місто у якому особа здійснювала вказані дії, що не дає суду можливість з'ясувати питання віднесення даної справи до віддання Дніпровського районного суду м. Києва, тобто дотримання положень ст.ст. 213, 214, 221, 276 КУпАП.

Згідно ч. 1 ст. 156 КУпАП, роздрібна або оптова, включаючи імпорт або експорт, торгівля спиртом етиловим, коньячним або плодовим або роздрібна торгівля алкогольними напоями чи тютюновими виробами без наявності ліцензії або без марок акцизного збору чи з підробленими марками цього збору.

Проте, згідно ч. 3 ст. 156 КУпАП, торгівля пивом (крім безалкогольного), алкогольними, слабоалкогольними напоями або тютюновими виробами з рук.

Однак, з протоколу не убачається того, що особа торгувала алкогольними напоями з рук, а вказано, що вона здійснювала торгівлю без ліценції, що підпадає піддію положень ч. 1 ст. 156 КУпАП, а не ч. 3 даної статті.

За таких умов, на думку суду, викладені інспектором ДІМ у протоколі про адміністративне правопорушення відомості, на цей час, являються сумнівними, однак наявність останніх (сумнівів) не узгоджується із стандартом доказування "поза розумним сумнівом" (див. рішення від 18 січня 1978 року у справі "Ірландія проти Сполученого Королівства" (Ireland v. the United Kingdom), п. 161, Series A заява № 25), який застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть "випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту" (рішення Європейського суду з прав людини, справа "Коробов проти України" № 39598/03 від 21.07.2011 року (стаття 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини"), тож, суд, враховуючи вищезазначене, позбавлений можливості самостійно надати оцінку відомостям в частині доведеності чи недоведеності обставин, відображених у протоколі про адміністративне правопорушення, а тому, приходить до висновку про необхідність повернення справи Дніпровського РУГУ МВС України в м. Києві для виконання даного судового рішення, під час якого необхідно всебічно, повно, і об'єктивно з'ясувати всі обставини, що мають значення для прийняття правильного рішення (відомості про особу порушника, викласти належним чином суть правопорушення, відповідність протоколу нормам ст. 256 КУпАП), після чого, за наявності до того законних підстав, направити до суду.

Підстав для закриття провадження по справі, на даний час, суд, виходячи з норм ст.ст. 38, 247 КУпАП та ст. 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 р. № 475/97-ВР, не вбачає, оскільки дана процесуальна дія не дасть змоги забезпечити виконання норм ст. ст. 1, 6, 7, 23 КУпАП.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 283-285 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

п о с т а н о в и в :

Адміністративний матеріал відносно ОСОБА_1, за ч. 3 ст. 156 Кодексу України про адміністративне правопорушення, - повернути до Дніпровського РУГУ МВС України в м. Києві для усунення вищевиявлених судом недоліків та виконання вимог Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Постанова, відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 31.03.2015 року в справі № 2-рп/2015, оскарженню не підлягає.

С у д д я : Н.Д. Ластовка