МАКАРІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"16" червня 2015 р. Справа № 370/1400/15-п

Суддя Макарівського районного суду Київської області Тандир О.В., за участю старшого прокурора прокуратури Макарівського району Київської області ОСОБА_1, розглянувши матеріали, які надійшли від прокуратури Макарівського району, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, українця, громадянина України, одруженого, ІНФОРМАЦІЯ_3, депутата Мотижинської сільської ради Макарівського району шостого скликання, тимчасово не працюючого, зареєстрованого та проживаючого ІНФОРМАЦІЯ_4, за ознаками адміністративного правопорушення, повязаного з корупцією, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_2, будучи депутатом Мотижинської сільської ради Макарівського району Київської області 6-го скликання (депутатом місцевої ради), а тому субєктом відповідальності за корупційні правопорушення відповідно до підпункту «б» пункту 1 частини першої статті 4 Закону України «Про засади запобігання і протидії корупції», діючи всупереч вимог ч. 1 ст. 12 вказаного Закону, за відсутності поважних на те причин несвоєчасно подав до Мотижинської сільської ради Макарівського району Київської області декларацію про майно, доходи, витрати і зобовязання фінансового характеру за 2014 рік, передбаченої Законом України «Про засади запобігання і протидії корупції», чим допустив порушення вимог фінансового контролю.

Так, згідно з рішенням сесії Мотижинської сільської ради Макарівського району VI скликання № 01-01-VI від 12.11.2010 «Про результати виборів Мотижинського сільського голови та депутатів сільської ради» та додатку до вказаного рішення ОСОБА_2 обрано депутатом Мотижинської сільської ради шостого скликання.

Виходячи з положень ст. 2 Закону України «Про статус депутатів місцевих рад», депутат сільської, селищної, міської, районної у місті, районної, обласної ради є депутатом місцевої ради.

Згідно з ч.3 ст. 8 Закону України «Про статус депутатів місцевих рад» на депутатів місцевих рад поширюються вимоги та обмеження, встановлені Законом України «Про засади запобігання і протидії корупції».

Підпунктом «б» пункту 1 частини першої статті 4 Закону України «Про засади запобігання і протидії корупції» визначено, що депутати місцевих рад є субєктами відповідальності за корупційні правопорушення.

Відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону України «Про засади запобігання і протидії корупції» субєкти декларування, якими є також депутати місцевих рад згідно з положеннями ст. 1 цього Закону, зобов'язані щорічно до 1 квітня подавати за місцем роботи (служби) декларацію про майно, доходи, витрати і зобов'язання фінансового характеру за минулий рік за формою, що додається до цього Закону.

Згідно з ч. 4 ст. 12 цього Закону порядок зберігання документів і використання відомостей, зазначених у декларації про майно, доходи, витрати і зобов'язання фінансового характеру, та відомостей, передбачених частиною третьою цієї статті, затверджується Кабінетом Міністрів України відповідно до вимог, встановлених законом.

Порядок зберігання документів і використання відомостей, зазначених у декларації про майно, доходи, витрати і зобов'язання фінансового характеру, та відомостей щодо відкриття валютного рахунка в установі банку-нерезидента, затверджено постановою Кабінету Міністрів України № 16 від 11.01.2012 (далі - Порядок).

Цей Порядок визначає механізм зберігання документів і використання відомостей, зазначених у декларації про майно, доходи, витрати і зобовязання фінансового характеру осіб, зазначених у пункті 1 та підпункті «а» пункту 2 частини першої статті 4 Закону України «Про засади запобігання і протидії корупції» (в тому числі депутатів місцевих рад), та відомостей щодо відкриття такими особами валютного рахунка в установі банку-нерезидента (пункт 1 Порядку).

Згідно з п. 2 вказаного Порядку декларації про майно, доходи, витрати і зобов'язання фінансового характеру зберігаються у кадрових підрозділах відповідних органів державної влади або органів місцевого самоврядування, юридичних осіб публічного права в особових справах осіб, зазначених у пункті 1 цього Порядку (в тому числі депутатів місцевих рад).

Виходячи із вищевказаних норм, депутати місцевих рад, які не працюють на постійній основі у відповідній раді, повинні подавати декларацію про майно, доходи, витрати і зобовязання фінансового характеру за минулий рік до кадрових підрозділів державних органів, підприємств, установ, організацій за місцем основної роботи.

Депутати місцевих рад, які працюють в раді на постійній основі, є самозайнятими особами, тимчасово непрацюючими або пенсіонерами подають декларацію про майно, доходи, витрати і зобовязання фінансового характеру за минулий рік до апаратів відповідних рад або апаратів їх виконавчих комітетів.

Разом з тим встановлено, що ОСОБА_2, будучи депутатом Мотижинської сільської ради Макарівського району Київської області шостого скликання, тобто будучи субєктом відповідальності за корупційні правопорушення відповідно до підпункту «б» пункту 1 частини першої статті 4 Закону України «Про засади запобігання і протидії корупції», який з початку 2015 року до 14.04.2015 включно був зареєстрований фізичною особою підприємцем, тимчасово не здійснюючи підприємницьку діяльність, не працюючи у вказаний період на постійній основі на підприємствах, в установах, організаціях та в Мотижинській сільській раді, тобто будучи фактично тимчасово непрацюючим, подав до відповідної сільської ради Макарівського району декларацію про майно, доходи, витрати і зобовязання фінансового характеру за 2014 рік несвоєчасно, а саме 14.04.2015, хоча повинен був подати вказану декларацію у термін до 01.04.2015, як це визначено ч. 1 ст. 12 Закону України «Про засади запобігання і протидії корупції» (згідно з вимогами Закону на час вчинення правопорушення).

При цьому, ОСОБА_2 був ознайомлений з обмеженнями та вимогами, встановленими Законом України «Про засади запобігання і протидії корупції», в тому числі щодо вимог фінансового контролю, про що особисто розписався 15.01.2014 у відповідному письмовому попередженні. Факт усвідомлення ОСОБА_2 обовязку подання відповідних декларацій щорічно до 1 квітня також підтверджується поясненнями Мотижинського сільського голови ОСОБА_3, секретаря Мотижинської сільської ради ОСОБА_4 та депутата вказаної місцевої ради ОСОБА_2

Крім того, згідно з довідкою Мотижинської сільської ради Макарівського району від 08.06.2015, поясненнями Мотижинського сільського голови ОСОБА_3, секретаря Мотижинської сільської ради ОСОБА_4 та депутата вказаної місцевої ради ОСОБА_2, останній з початку 2015 року до 14.04.2015 включно (до дати подання декларації) не перебував у відпустці по догляду за дитиною, не був тимчасово непрацездатним, не перебував за межами України та не перебував під вартою, а тому він не мав поважних причин для неподання декларації про майно, доходи, витрати та зобовязання фінансового характеру за 2014 рік у встановлений законом строк, тобто до 01.04.2015.

Отже, ОСОБА_2, будучи депутатом Мотижинської сільської ради Макарівського району Київської області шостого скликання (депутатом місцевої ради), тобто будучи субєктом відповідальності за корупційні правопорушення відповідно до підпункту «б» пункту 1 частини першої статті 4 Закону України «Про засади запобігання і протидії корупції», який з початку 2015 року до 14.04.2015 включно був зареєстрований фізичною особою підприємцем, тимчасово не здійснюючи підприємницьку діяльність, не працюючи у вказаний період на постійній основі на підприємствах, в установах, організаціях та в Мотижинській сільській раді, тобто будучи фактично тимчасово непрацюючим, діючи всупереч вимог ч.1 ст. 12 вказаного Закону, за відсутності поважних на те причин подав до Мотижинської сільської ради Макарівського району декларацію про майно, доходи, витрати і зобовязання фінансового характеру за 2014 рік несвоєчасно, а саме 14.04.2015, хоча повинен був подати вказану декларацію у термін до 01.04.2015, як це визначено ч. 1 ст. 12 Закону України «Про засади запобігання і протидії корупції», чим допустив порушення вимог фінансового контролю.

При розгляді справи про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 свою вину визнав повністю, щиро розкаявся у скоєному та пояснив, що допустив вказане порушення з власної вини у звязку з відсутністю часу для складання та подачі відповідної декларації.

Вина ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, підтверджується також протоколом № 4 про адміністративне корупційне правопорушення від 11.06.2015 року та іншими документами, наявними у матеріалах справи про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності.

Дії ОСОБА_2 суд кваліфікує за ч. 1 ст. 172-6 КУпАП як порушення вимог фінансового контролю (в редакції статті станом на час вчинення правопорушення 14.04.2015 року).

Обставиною, яка помякшує відповідальність, є щире розкаяння винного.

Обставин, які обтяжують відповідальність, не встановлено.

Враховуючи особу правопорушника, а саме те, що ОСОБА_2 позитивно характеризується за місцем проживання, до адміністративної відповідальності притягується вперше, а також враховуючи помякшуючу відповідальність обставину у вигляді щирого розкаяння винного, суд вважає, що ОСОБА_2 необхідно призначити адміністративне стягнення в межах санкції ч. 1 ст. 172-6 КУпАП у вигляді штрафу в мінімальному розмірі, передбаченому даною санкцією.

Відповідно до ст. 8 КУпАП особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення. Закони, які пом'якшують або скасовують відповідальність за адміністративні правопорушення, мають зворотну силу, тобто поширюються і на правопорушення, вчинені до видання цих законів. Закони, які встановлюють або посилюють відповідальність за адміністративні правопорушення, зворотної сили не мають. Провадження в справах про адміністративні правопорушення ведеться на підставі закону, що діє під час і за місцем розгляду справи про правопорушення.

Остання редакція статті 172-6 КУпАП визначає більші розміри штрафу за вчинене ОСОБА_2 правопорушення в порівнянні з тими, які були визначені на час його вчинення, тобто нова редакція даної статті посилює адміністративну відповідальність за вчинене ОСОБА_2 діяння.

Враховуючи викладене, адміністративне стягнення ОСОБА_2 повинне бути призначене в межах санкції ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, яка діяла в редакції закону станом на час вчинення адміністративного корупційного правопорушення, тобто в редакції від 10.04.2015 року.

Згідно ст. 40-1 Закону України «Про судовий збір», судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення сплачується у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення особою, на яку накладено стягнення.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 401, ч. 1 ст. 172-6, 221, 283, 284 КУпАП,-

п о с т а н о в и в :

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, повязаного з корупцією, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, і призначити йому адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі десяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 170 (сто сімдесят) гривень.

Стягнути з ОСОБА_2 судовий збір в дохід держави (УДКСУ Макарівський район 22030001, код отримувача 38007165, на рахунок 0385, банк отримувача ГУ ДКСУ у Київській області м. Київ, код банку отримувача 821018 ) в сумі 36 гривень 54 копійки.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови через Макарівський районний суд Київської області.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, за винятком постанов про застосування стягнення, передбаченого статтею 32 КУпАП.

Суддя О.В. Тандир