Справа № 395/510/15-п
Провадження № 3/395/237/2015
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 червня 2015 року м. Новомиргород

Новомиргородський районний суд Кіровоградської області у складі:

Головуючого судді - Лещенко О.В.,

із секретарем судового засідання - Орендовською О.В.,

за участю: прокурорів прокуратури Новомиргородського району Кіровоградської області- Черевко В.О, ОСОБА_1, ОСОБА_2 (далі прокурор), особи, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи про адміністративне корупційне правопорушення, передбачене ст. 172-7 КУпАП, що надійшли від прокурора Новомиргородського району Кіровоградській області, стосовно ОСОБА_3,

ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженки ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянки України, головного бухгалтера районного територіального медичного обєднання «Новомиргородське», неодруженої, на утриманні неповнолітніх дітей не має, раніше до адміністративної та кримінальної відповідальності не притягувалася, яка зареєстрована та проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3,

встановив:

До Новомиргородського районного суду Кіровоградської області 08 квітня 2015 року надійшов від прокурора Новомиргородського району Кіровоградської області протокол від 07 квітня 2015 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_3 за вчинення адміністративного корупційного правопорушення, передбаченого ст. 172-7 КУпАП, та порушення вимог пунктів 1 та 2 ч.1 ст. 14 Закону України «Про засади запобігання і протидії корупції».

Як вбачається зі змісту вказаного протоколу, головний бухгалтер районного територіального медичного обєднання «Новомиргородське» (далі - РТМО «Новомиргородське») ОСОБА_3, будучи субєктом відповідальності за корупційні правопорушення, діючи умисно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, передбачаючи їх шкідливі наслідки та свідомо допускаючи їх настання, не вжила заходів щодо недопущення будь-якої можливості виникнення конфлікту інтересів, невідкладно не повідомила безпосереднього керівника, яким являється начальник РТМО Новомиргородське», про конфлікт інтересів, отже, вчинила адміністративне корупційне правопорушення, передбачене ст. 172-7 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Дата вчинення правопорушення: 20.01.2015. Датою виявлення адміністративного корупційного правопорушення вважається: 06.03.2015 року. Місце вчинення правопорушення: м. Новомиргород Кіровоградської області.

Так в протоколі зазначається, що ОСОБА_3, будучи головним бухгалтером централізованої бухгалтерії РТМО «Новомиргородське», яке відповідно до Статуту, затвердженого рішенням Новомиргородської районної ради №278 від 09.08.2013 року, є юридичною особою публічного права, який наділений повноваженнями подавати начальнику РТМО пропозиції щодо призначення на посаду та звільнення з посади працівників бухгалтерської служби, підписувати звітність та документи, повязані з витрачанням фонду заробітної плати, встановленням посадових окладів і надбавок працівникам:

01.09.2014 року особисто за власним підписом розроблено посадову інструкцію для себе, як головного бухгалтера РТМО «Новомиргородське;

01.09.2014 року особисто за власним підписом розроблено посадову інструкцію для своєї рідної доньки - ОСОБА_4, прийнятої на посаду бухгалтера матеріального відділу РТМО «Новомиргородське» згідно з наказом РТМО «Новомиргородське» від 01.09.2014 року №117-04-06, згідно з положеннями цієї Посадової інструкції бухгалтер матеріального відділу призначається на посаду і звільняється наказом начальника РТМО «Новомиргородське» за погодженням з головним бухгалтером, а також визначено, що бухгалтер матеріального відділу ОСОБА_5 підпорядковується безпосередньо головному бухгалтеру або особі, яка заміняє його;

незважаючи на вимоги Наказу Міністерства праці та соціальної політики України №336 від 29.12.2004 «Про затвердження Випуску 1 Професії працівників, що є загальними для всіх видів економічної діяльності» Довідника кваліфікаційних характеристик професій працівників зі змінами, яким чітко передбачено, що кваліфікаційними вимогами для бухгалтера є повна вища освіта відповідного напряму підготовки, та всупереч зазначених вимог, незважаючи на відсутність відповідної кваліфікації з напрямом підготовки, ОСОБА_5, яка відповідно до диплому спеціаліста СК №47288583 від 27.06.2014 закінчила Одеський національний політехнічний університет і отримала повну вищу освіту за спеціальністю «Електротехнічні системи електроспоживання» та здобула кваліфікацію спеціаліста з електротехнічних систем електроспоживання, призначена на посаду бухгалтера матеріального відділу;

починаючи з 01.09.2014 року і по цей час, головний бухгалтер РТМО «Новомиргородське» ОСОБА_3 підписувала документи бухгалтерського обліку про нарахування та виплату заробітної плати, а також надбавок ОСОБА_5, яка працює на посаді бухгалтера матеріального відділу РТМО «Новомиргородське», достеменно знаючи і усвідомлюючи той факт, що ОСОБА_5 є її рідною донькою та постійно перебуває в її прямому підпорядкуванні. Зокрема, у відповідності до наказу начальника РТМО «Новомиргородське» №16-04-05 від 20.01.2015 «Про створення тарифікаційної комісії в РТМО «Новомиргородське» головний бухгалтер ОСОБА_3 увійшла до складу тарифікаційної комісії закладу. ОСОБА_3 була присутня на засіданнях тарифікаційної комісії, що відбулись 20.01.2015, 23.02.2015, проте про наявність конфлікту інтересів між майновими інтересами своєї доньки ОСОБА_5 та її службовими повноваженнями голову тарифікаційної комісії, яким є начальник РТМО «Новомиргородське» (безпосередній керівник) не повідомила. Наслідком засідань тарифікаційної комісії РТМО «Новомиргородське» 20.01.2015, 23.02.2015 стала видача наказів начальника РТМО «Новомиргородське» №15-04-06 від 23.01.2015 та №31- 04-06 від 23.02.2015, згідно з якими бухгалтеру матеріального відділу РТМО «Новомиргородське» ОСОБА_5 надано надбавку до заробітної плати в розмірі 40% за складність та напруженість праці за січень та лютий поточного року.

Заслухавши пояснення ОСОБА_3, що за її клопотанням долучені в письмовому вигляді до матеріалів справи, думку прокурора, який вважає, що протокол про адміністративне корупційне правопорушення, передбачене ст. 172-7 КУпАП, стосовно ОСОБА_3 є обгрунтованим, показання свідків ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, дослідивши матеріали адміністративної справи, суд прийшов до висновку про відсутність у діях ОСОБА_3 складу адміністративного правопорушення, передбаченого статтею ст. 172-7 КУпАП (в редакції, чинній на момент вчинення адміністративного правопорушення) - неповідомлення особою безпосереднього керівника у випадках, передбачених законом, про наявність конфлікту інтересів) з огляду на наступне.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 280 КУпАП одним із завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

При розгляді справи про адміністративне правопорушення суд повинен з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

За правилами статті 8 КУпАП особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення. Закони, які пом'якшують або скасовують відповідальність за адміністративні правопорушення, мають зворотну силу, тобто поширюються і на правопорушення, вчинені до видання цих законів. Закони, які встановлюють або посилюють відповідальність за адміністративні правопорушення, зворотної сили не мають. Провадження в справах про адміністративні правопорушення ведеться на підставі закону, що діє під час і за місцем розгляду справи про правопорушення.

Згідно з абзацом пятим частини першої статті 1 Закону України «Про засади запобігання і протидії корупції», що діяв 20.01.2015 (згідно протоколу - момент вчинення адміністративного правопорушення), корупційне правопорушення умисне діяння, що містить ознаки корупції, вчинене особою, зазначеною у частині першій статті 4 цього Закону, за яке законом установлено кримінальну, адміністративну, цивільно-правову та дисциплінарну відповідальність.

Статтею 172-7 КУпАП в редакції, чинній на 20.01.2015 (згідно протоколу - момент вчинення адміністративного правопорушення), передбачено адміністративну відповідальність за неповідомлення особою безпосереднього керівника у випадках, передбачених законом, про наявність конфлікту інтересів. У цій статті під конфліктом інтересів слід розуміти суперечність між особистими інтересами особи та її службовими повноваженнями, наявність яких може вплинути на об'єктивність або неупередженість прийняття рішень, а також на вчинення чи невчинення дій під час виконання наданих їй службових повноважень. Суб'єктом правопорушень у цій статті є особи, зазначені у пункті 1, підпунктах "а", "б" пункту 2 частини першої статті 4 Закону України "Про засади запобігання і протидії корупції".

Водночас згідно з пунктом 1 розділу XIII «Прикінцеві положення» Закону України «Про запобігання корупції» від 14 жовтня 2014 року № 1700-VII цей Закон набирає чинності з дня, наступного за днем його опублікування, та вводиться в дію через шість місяців з дня набрання ним чинності. При цьому вперше Закон України «Про запобігання корупції» був офіційно опублікований у виданні «Голос України» 25 жовтня 2014 року. З огляду на зазначене, положення Закону «Про запобігання корупції», пов'язані з регулюванням суспільних відносин в антикорупційній сфері, введені в дію 26 квітня 2015 року, в тому числі й пункт 3 зазначеного розділу Закону щодо застосування законодавчих та інших нормативно-правових актів в частині, що не суперечить цьому Закону; пункт 4 цього ж розділу щодо втрати чинності законами «Про засади запобігання і протидії корупції» та «Про правила етичної поведінки»; на пункт 5 вказаного розділу, яким передбачено низку змін до законодавчих актів.

Згідно абзацу пятого частини першої статті 1 Закону України «Про запобігання корупції» від 14 жовтня 2014 року № 1700-VII, корупційне правопорушення - діяння, що містить ознаки корупції, вчинене особою, зазначеною участині першій статті 3 цього Закону, за яке законом встановлено кримінальну, дисциплінарну та/або цивільно-правову відповідальність. Підпунктом «а» пункту 2 частини першої статті 3 Закону України «Про запобігання корупції» встановлено, що субєктами, на яких поширюються дія цього Закону, є особи, які для цілей цього Закону прирівнюються до осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування: посадові особи юридичних осіб публічного права, які не зазначені у пункті 1 частини першої цієї статті. При цьому пунктами 2, 3 частини першої статті 28 Закону України «Про запобігання корупції» на осіб, зазначених, зокрема у пункті 2 частини першої статті 3 цього Закону покладено обовязок повідомляти не пізніше наступного робочого дня з моменту, коли особа дізналася чи повинна була дізнатися про наявність у неї реального чи потенційного конфлікту інтересів безпосереднього керівника, а у випадку перебування особи на посаді, яка не передбачає наявності у неї безпосереднього керівника, або в колегіальному органі - Національне агентство чи інший визначений законом орган або колегіальний орган, під час виконання повноважень у якому виник конфлікт інтересів, відповідно; не вчиняти дій та не приймати рішень в умовах реального конфлікту інтересів.

Статтею 172-7 КУпАП в редакції Закону України від 14 жовтня 2014 року №1700-VII встановлено, що неповідомлення особою у встановлених законом випадках та порядку про наявність у неї реального конфлікту інтересів - тягне за собою накладення штрафу від ста до двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. Вчинення дій чи прийняття рішень в умовах реального конфлікту інтересів - тягнуть за собою накладення штрафу від двохсот до чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. Дії, передбачені частиною першою або другою, вчинені особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за такі ж порушення, - тягнуть за собою накладення штрафу від чотирьохсот до восьмисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю строком на один рік. Примітка. Субєктом правопорушень у цій статті є особи, зазначені у пунктах 1, 2 частини першої статті 3 Закону України "Про запобігання корупції".У цій статті під реальним конфліктом інтересів слід розуміти суперечність між приватним інтересом особи та її службовими чи представницькими повноваженнями, що впливає на обєктивність або неупередженість прийняття рішень, або на вчинення чи невчинення дій під час виконання вказаних повноважень.

Як вбачається з вищевикладеного, санкція частини першої статті 172-7 КУпАП в редакції Закону України від 14 жовтня 2014 року № 1700-VII посилює відповідальність за адміністративні правопорушення порівняно із санкцією статті 172-7 КУпАП, чинною на 20.01.2015 (згідно протоколу - дата вчинення правопорушення), а тому положення частини першої статті 172-7 КУпАП в редакції Закону України від 14 жовтня 2014 року №1700-VII зворотної сили не мають і не можуть бути застосовані судом при вирішенні питання про притягнення до адміністративної відповідальності за адміністративне корупційне правопорушення, передбачене ст. 172-7 КУпАП, стосовно ОСОБА_3.

За змістом положень ч.1 ст.1 Закону України "Про засади запобігання і протидії корупції" корупція - використання особою, зазначеною в частині першій статті 4 цього Закону, наданих їй службових повноважень та пов'язаних із цим можливостей з метою одержання неправомірної вигоди або прийняття обіцянки/пропозиції такої вигоди для себе чи інших осіб або відповідно обіцянка/пропозиція чи надання неправомірної вигоди особі, зазначеній в частині першій статті 4 цього Закону, або на її вимогу іншим фізичним чи юридичним особам з метою схилити цю особу до протиправного використання наданих їй службових повноважень та пов'язаних із цим можливостей.

Під конфліктом інтересів розуміється суперечність між особистими інтересами особи та її службовими повноваженнями, наявність яких може вплинути на об'єктивність або неупередженість прийняття рішень, а також на вчинення чи не вчинення дій під час виконання наданих їй службових повноважень.

Обов'язковою ознакою, за якою будь-яка неправомірна поведінка державних службовців або інших осіб, уповноважених на виконання функцій держави, може визнаватися корупційною, є корисливий або інший особистий інтерес таких осіб або інтерес третіх осіб.

Особистий інтерес - це користь, вигода яка стосується (або цікавить) особу, і які вона бажає отримати для себе особисто або близьких родичів.

Корупційні правопорушення характеризуються умисною формою вини.

Об'єктивна сторона правопорушення, передбаченого ст. 172-7 КУпАП, полягає в бездіяльності особи, яка знала про наявність особистих інтересів чи обставин, які можуть вплинути на об'єктивність або неупередженість прийняття рішень, привести до невиконання або неналежного виконання своїх посадових обов'язків, тому зобов'язана була повідомити про це своєму керівникові, однак не зробила цього.

Суб'єктивна сторона характеризується прямим умислом.

Так підпунктом «а» пункту 2 частини першої статті 4 Закону України «Про засади запобігання та протидії корупції» встановлено, що суб'єктами відповідальності за корупційні правопорушення є: особи, які для цілей цього Закону прирівнюються до осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування: посадові особи юридичних осіб публічного права, які не зазначені в пункті 1 частини першої цієї статті.

Відповідно доп. 1.2 розділу 1 та п. 4.1 розділу 4 статуту РТМО «Новомиргородське», затвердженого рішенням Новомиргородської районної ради № 278 від 09.08.2013 р., РТМО «Новомиргородське» знаходиться в управлінні Новомиргородської районної державної адміністрації та є юридичною особою публічного права.

Фінансування РТМО «Новомиргородське» в 2015 році проводиться, як видатки районного бюджету, головний розпорядник коштів Новомиргородська районна державна адміністрація, за рахунок коштів медичної субвенції з державного бюджету місцевим бюджетам і власних та скріплених доходів Новомиргородського районного бюджету. Оплата праці працівників даної установи, в тому числі спеціалістів і службовців, доводиться в межах затвердженого кошторису видатків на 2015 рік та штатного розпису.

Наказом № 47 начальника відділу охорони здоровя Новомиргородської районної державної адміністрації від 04.06.2010 ОСОБА_3 переведена на посаду головного бухгалтера централізованої бухгалтерії галузі охорони здоров'я з 03.06.2010 року.

У відповідності до наказу начальника РТМО «Новомиргородське» №1-04-05 від 01.12.2011 «Про продовження (переведення) трудових відносин медичних працівників лікувально - профілактичних закладів району, що ввійшли в РТМО «Новомиргородське» як відділи та працівників централізованої бухгалтерії» трудові відносини з ОСОБА_3 продовжені у якості головного бухгалтера централізованої бухгалтерії.

Таким чином, ОСОБА_3 відповідно до підпункту «а» пункту 2 частини 1 ст. 4 Закону України «Про засади запобігання і протидії корупції» є субєктом відповідальності за корупційні правопорушення, оскільки відноситься до посадових осіб юридичних осіб публічного права, які не зазначені в пункті 1 частини першої цієї статті.

Пунктом 2 частини першої статті 14 Закону України «Про засади запобігання та протидії корупції» встановлено, що особи, зазначені у підпунктах «а», «б» пункту 2 частини першої статті 4 цього Закону, зобов'язані невідкладно у письмовій формі повідомляти безпосереднього керівника про наявність конфлікту інтересів.

Як вбачається з копій Посадових інструкцій головного бухгалтера ОСОБА_3 та бухгалтера матеріального відділу ОСОБА_4 від 01 вересня 2014 року, погоджених Головою профспілкової організації працівників охорони здоровя Новомиргородського району ОСОБА_13Р та затверджених начальником РТМО «Новомиргородське» ОСОБА_8, узгодженої з юрисконсультом ОСОБА_10М, ці посадові інструкції дійсно були розроблені ОСОБА_3 Однак даних про те, що ОСОБА_3, розробляючи вказані посадові інструкції, мала особистий інтерес - користь, вигоду, яка стосувалася (або цікавила) її, і які вона бажала отримати для себе особисто або близьких родичів, і у звязку з цим умисно не повідомила про це безпосереднього керівника, матеріали адміністративної справи не містять і прокурором про це не вказується. А тому прокурором не доведено, що у бездіяльності ОСОБА_3 щодо неповідомлення нею безпосереднього керівника при розробці цих посадових інструкцій про конфлікт інтересів наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст.172-7 КУпАП, оскільки не вказано у чому конкретно полягав конфлікт інтересів і в чому це виразилось, а також не представлено будь-яких даних, які б свідчили про умисний характер такої бездіяльності.

Навпаки, як пояснила ОСОБА_3, посадова інструкція бухгалтера матеріального відділу була розроблена раніше, а нею було змінено тільки прізвище особи у цій посадовій інструкції, докази, які б спростовували цей факт, у матеріалах справи відсутні.

Згідно копії ОСОБА_9 з наказу начальника РТМО «Новомиргородське» №117-04-06 від 01.09.2014 року, погодженого юрисконсультом ОСОБА_10, на підставі заяви ОСОБА_4 від 29.08.2014 р. на вакантну посаду бухгалтера матеріального відділу, на повну ставку з 1 вересня 2014 року з посадовим окладом згідно штатного розпису зараховано ОСОБА_4.

Прокурор вказує, що ОСОБА_4 є близькою родичкою, а саме рідною донькою ОСОБА_3В, що підтверджується заявою ОСОБА_4 про видачу паспорта Ф1, в якій в рядку прізвище, імя по батькові матері вказана ОСОБА_3.

ОСОБА_3 в своїх поясненнях, які вона надала в судовому засіданні, факт родинних відносин з ОСОБА_4 не заперечувала і вказувала, що при прийняті її доньки на посаду бухгалтера матеріального відділу РТМО «Новомиргородське» вона ні від кого не приховувала, що остання є її донькою, а навпаки обговорювала цей факт, як з керівником РТМО «Новомиргородське» ОСОБА_8, так і з юрисконсультом РТМО «Новомиргородське» ОСОБА_10, та іншими працівниками РТМО «Новомиргородське» з метою зясування чи не буде прийняття її доньки на посаду бухгалтера матеріального відділу РТМО «Новомиргородське» порушенням Закону України «Про засади запобігання і протидії корупції». Факт усного повідомлення ОСОБА_3 про її родинні стосунки підтвердили також у своїх поясненнях допитані в судовому засіданні свідки ОСОБА_8, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_12

Як пояснила в судовому засідання ОСОБА_3, вона, знаючи, що згідно пункту 4 частини першої статті 9 Закону України «Про засади запобігання і протидії корупції» обмеження щодо роботи близьких осіб не поширюється на осіб, які працюють , зокрема, в галузі охорони здоровя, а також, що форма повідомлення про конфлікт інтересів законодавством чітко не визначена, на заяві своєї доньки від 29.08.2014 р. про прийняття її на вакантну посаду бухгалтера матеріального відділу повідомила безпосереднього керівника про конфлікт інтересів шляхом проставлення письмового напису з вказівкою, що ОСОБА_4 є її донькою, словосполучення «конфлікт інтересів» не було написано, але вважає, що обовязок повідомлення керівника про конфлікт інтересів вона виконала. При цьому наявність самого конфлікту інтересів вона заперечує.

Оглянутий в судовому засіданні оригінал заяви ОСОБА_4 від 29.08.2014 р. про прийняття її на вакантну посаду бухгалтера матеріального відділу, копія якого прокурором долучена до матеріалів справи, містить письмовий напис ОСОБА_3 з вказівкою, що ОСОБА_4 є її донькою, словосполучень «конфлікт інтересів», «згодна» або «погоджую/погоджено» цей напис не містить, як і не містить вказівки на дату його вчинення.

Прокурор, на підтвердження невиконання ОСОБА_3 встановленого пунктом 2 частини першої статті 14 Закону України «Про засади запобігання і протидії корупції» обовязку невідкладно у письмовій формі повідомляти безпосереднього керівника про наявність конфлікту інтересів в протоколі вказує, що:

- як пояснив свідок ОСОБА_8 (адреса проживання: поштовий індекс 26000, Кіровоградська область, Новомиргородський район, село Костянтинівка, вулиця Вокзальна, 14), в період з 19.02.2014 по 02.09.2014 він, перебуваючи на посаді начальника РТМО «Новомиргородське», приймав на роботу ОСОБА_5 та, зокрема, на момент візування ним заяви ОСОБА_5 про прийом на роботу від 29.08.2014 на ній були відсутні будь - які візи керівників структурних підрозділів РТМО «Новомиргородське», в тому числі віза ОСОБА_3 з повідомленням про те, що ОСОБА_5 є її донькою;

- відповідно до інформації РТМО «Новомиргородське» протягом 2013, 2014 років та з 01.01.2015 по 02.03.2015 на адресу начальника установи та осіб, які виконували обовязки начальника під час його відсутності, письмові заяви (повідомлення) від керівників структурних підрозділів та працівників установи про наявність конфлікту інтересів жодного разу не надходило.

Допитаний в судовому у засіданні ОСОБА_8 пояснив, що він, перебуваючи на посаді начальника РТМО «Новомиргородське», приймав на роботу ОСОБА_5 та, зокрема, на момент візування ним заяви ОСОБА_5 від 29.08.2014 р. про прийом на роботу на ній були відсутні будь - які візи керівників структурних підрозділів РТМО «Новомиргородське», в тому числі віза ОСОБА_3 з повідомленням про те, що ОСОБА_5 є її донькою, оскільки заяву ОСОБА_4 писала в його присутності у його кабінеті на чистому аркуші, а її мати на той момент з кабінету уже вийшла, після накладення ним резолюції ОСОБА_4 заяву віднесла у відділ кадрів.

Водночас ОСОБА_3 в своїх поясненнях вказала, що їй не відомо чи писала її донька заяву про прийняття на роботу у кабінеті ОСОБА_8, оскільки вона зайшла разом з донькою до кабінету вже з написаною донькою заявою, де писала донька цю заяву вона не знає, на якій попередньо в кабінеті ОСОБА_3 остання вчинила письмовий напис з вказівкою, що ОСОБА_4 є її донькою, на момент вчинення ОСОБА_3 цього напису на заяві резолюції начальника РТМО «Новомиргородське» не було. Однак ОСОБА_3 не була присутня в момент накладення ОСОБА_8П резолюції на заяві її доньки, оскільки, познайомивши керівника з донькою, вийшла з його кабінету по роботі. В подальшому ОСОБА_3 свої пояснення щодо обставин написання ОСОБА_8 резолюції на заяві її доньки про прийняття на роботу частково змінила, вказавши, що не памятає чи була присутня в момент написання начальником резолюції.

Від дачі пояснень по справі ОСОБА_4 відповідно до статті 63 Конституції України відмовилась.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_10, який працює юрисконсультом РТМО «Новомиргородське» пояснив, що 29.08.2014 року він за усною вказівкою керівника на час відсутності інспектора відділу кадрів виконував обовязки останнього і під кінець робочого дня до нього надійшла заява ОСОБА_4, яка містила напис, що ОСОБА_4 є дочкою ОСОБА_3 Яким числом датована резолюція головного бухгалтера він не знає, як і не знає коли головний бухгалтер написала резолюцію. Хто саме приніс йому заяву він не памятає.

Свідок ОСОБА_7 пояснила, що ОСОБА_3 говорила, що ОСОБА_4 є її донькою, про що головний бухгалтер і написала в заяві своєї доньки про прийняття її на вакантну посаду. Зміст резолюції ОСОБА_14 не бачила.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_6, яка є заступником головного бухгалтера РТМО «Новомиргородське» та працює з ОСОБА_3 в одному кабінеті, спочатку пояснила, що сама бачила, як ОСОБА_3 писала на заяві ОСОБА_4 про прийняття на роботу, що остання є її донькою, на цей момент на вказаній заяві резолюції начальника ОСОБА_8 не було. В подальшому ОСОБА_6 свої пояснення змінила, вказавши, що зміст заяви і резолюції вона не бачила, а тільки здогадувалась, що писала в заяві ОСОБА_3 Також зазначила, що 29.08.2014 року ОСОБА_4 приходила до їхнього кабінету і писала заяву стоячи біля столу ОСОБА_3

Таким чином ні ОСОБА_10, ні ОСОБА_14 не були безпосередніми свідками вчинення ОСОБА_3 напису на заяві її доньки, пояснення ж ОСОБА_6 не є послідовними та суперечать поясненням самої ОСОБА_3 в частині місця написання ОСОБА_4 заяви про прийняття на роботу, а тому не можуть бути визнані судом належними доказами вчинення ОСОБА_3 напису на заяві її доньки про прийняття на роботу до моменту написання на ній резолюції начальника РТМО .

Пояснення ж самих ОСОБА_3 та ОСОБА_8 також не є безспірними доказами, оскільки вказані особи зацікавлені у результатах розгляду справи, ОСОБА_3, як особа, щодо якої складено протокол про адміністративне корупційне правопорушення, а ОСОБА_8, як посадова особа, яка приймала рішення про прийняття на роботу доньки ОСОБА_3

Проте матеріали справи не містять і прокурором не представлено будь-яких даних, які б з достовірністю свідчили про момент вчинення ОСОБА_3 напису на заяві її доньки про прийняття останньої на роботу до накладення керівником резолюції чи після.

Доказами невиконання ОСОБА_3 обовязку невідкладно повідомити безпосереднього керівника про наявність конфлікту інтересів прокурор вважає: інформацію РТМО «Новомиргородське», викладену в листі від 03.03.15 № 312-11, що протягом 2013, 2014 років та з 01.01.2015 по 02.03.2015 на адресу начальника установи та осіб, які виконували обовязки начальника під час його відсутності, письмові заяви (повідомлення) від керівників структурних підрозділів та працівників установи про наявність конфлікту інтересів жодного разу не надходило;

лист голови Новомиргородської районної ради Кіровоградської області від 03.03.2015 № 29 про те, що упродовж 2013, 2014 років та з 01.01.2015 року по 02.03.2015 року письмові заяви (повідомлення) до голови Новомиргородської районної ради про наявність конфлікту інтересів у порядку, передбаченому ст. 14 Закону України «про засади запобігання і протидії корупції» не надходили;

лист Новомиргородської районної державної адміністрації Кіровоградської області від 03.03.2015 № 01-26/59/1 з додатками, в якому повідомляє, що упродовж 2013, 2014 років та з 01.01.2015 по 02.03.2015 року до Новомиргородської райдержадміністрації надійшло одне письмове повідомлення від РТМО «Новомиргородське» про наявність конфлікту інтересів від 02.12.2013 року № 2667-11 від заступника начальника районного територіального медичного обєднання «Новомиргородське» ОСОБА_15М;

вказану в довідці про проведення службового розслідування від 24.06.2015 року інформацію постійно діючої комісії встановлення та розгляду причин, що сприяють порушення вимог Закону України «Про запобігання корупції», яка створена на підставі наказу заступника начальника РТМО «Новомиргородське» з медичної частини від 23.06.2015 року № 116-04-05, що даною комісією розглянуто умови, які привили до вчинення адміністративного корупційного порушення головним бухгалтером ОСОБА_3

Щодо зазначеного листа РТМО «Новомиргородське» від 03.03.15 № 312-11 допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_12, яка в період з 02.02 по 03,03 2015 року виконувала обовязки начальника РТМО «Новомиргородське», пояснила, що згідно статті 9 Закону України «Про засади запобігання і протидії корупції» у ОСОБА_3 не було конфлікту інтересів, оскільки юрист, який готував цей лист, сказав, що конфлікту інтересів не було. Вважає, що інформація, викладена у листі є достовірною, припускає, що не правильно трактували цей закон.

Допитаний в судовому засіданні юрисконсульт РТМО «Новомиргородське» ОСОБА_10 пояснив, що згідно Закону України «Про засади запобігання і протидії корупції» працівники закладів охорони здоровя не підпадають під конфлікт інтересів. Вважає, що напис ОСОБА_3 на заяві її доньки про прийом на роботу не є повідомленням про конфлікт інтересів, а є просто повідомленням про родинні відносини, а ОСОБА_3, враховуючи вказаний Закон, на той час могла не вказувати про конфлікт інтересів.

Аналогічної позиції притримується і ОСОБА_7 заступник керівника РТМО «Новомиргородське» з економічних питань, яка вважає, що до осіб, в яких може виникнути конфлікт інтересів, не входять працівники сфери охорони здоровя.

Аналіз викладеної позиції щодо неможливості виникнення у працівників сфери охорони здоровя конфлікту інтересів переконує суд у тому, що вказані посадові особи РТМО «Новомиргородське» ототожнюють різні за своїм змістом та обсягом поняття «обмеження щодо роботи близьких осіб» та «конфлікт інтересів».

Так абзацом першим частини першої статті 9 Закону України «Про засади запобігання і протидії корупції» особи, зазначені, зокрема у підпункті «а» пункту 2 частини першої статті 4 цього Закону, не можуть мати у безпосередньому підпорядкуванні близьких їм осіб або бути безпосередньо підпорядкованими у зв'язку з виконанням повноважень близьким їм особам. Проте пунктом 4 частини першої статті 9 вказаного Закону встановлено, що положення абзаців першого та другого цієї частини не поширюються на осіб, які працюють в галузі, зокрема, охорони здоров'я.

А тому, з огляду на відсутність встановлених на законодавчому рівні чітких вимог щодо особливостей письмової форми повідомлення про наявність конфлікту інтересів, суд вважає, що надана у вказаному листі РТМО «Новомиргородське» інформаціє ґрунтувалася на помилковому розумінні положень Закону України «Про засади запобігання і протидії корупції», а тому не може бути безспірним доказом невиконання ОСОБА_3 вимог пунктів 1 та 2 частини першої статті 14 Закону України «Про засади запобігання і протидії корупції».

Проте матеріали справи не містять і прокурором не представлено будь-яких даних, які б з достовірністю свідчили, що вказані листи голови Новомиргородської районної ради Кіровоградської області від 03.03.2015 № 29 та Новомиргородської районної державної адміністрації Кіровоградської області від 03.03.2015 № 01-26/59/1 з додатками також не ґрунтуються на помилковому розумінні положень Закону України «Про засади запобігання і протидії корупції» і аж ніяким чином не підтверджують наявність у діях ОСОБА_16 прямого умислу не повідомити безпосереднього керівника про наявність конфлікту інтересів.

Суд критично ставиться до встановлення в результаті службового розслідування факту вчинення адміністративно корупційного правопорушення головним бухгалтером ОСОБА_3 з огляду на відсутність у довідці про проведення службового розслідування обґрунтування доведеності такого факту.

За таких обставин суд вважає, що усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

В обґрунтування вчинення ОСОБА_3 адміністративного корупційного правопорушення, передбаченого ст. 172-7 КУпАП прокурор вказує, що, незважаючи на вимоги Наказу Міністерства праці та соціальної політики України №336 від 29.12.2004 «Про затвердження Випуску 1 Професії працівників, що є загальними для всіх видів економічної діяльності» Довідника кваліфікаційних характеристик професій працівників зі змінами, яким чітко передбачено, що кваліфікаційними вимогами для бухгалтера є повна вища освіта відповідного напряму підготовки, та всупереч зазначених вимог, незважаючи на відсутність відповідної кваліфікації з напрямом підготовки, ОСОБА_5, яка відповідно до диплому спеціаліста СК №47288583 від 27.06.2014 закінчила Одеський національний політехнічний університет і отримала повну вищу освіту за спеціальністю «Електротехнічні системи електроспоживання» та здобула кваліфікацію спеціаліста з електротехнічних систем електроспоживання, призначена на посаду бухгалтера матеріального відділу.

Однак фактичні обставини справи свідчать, що рішення про прийняття на роботу ОСОБА_4 приймала не ОСОБА_3, а начальник РТМО «Новомиргородське» ОСОБА_8, що підтверджується копією ОСОБА_9 з Наказу начальника РТМО «Новомиргородське» від 1 вересня 2014 року № 114-04-06, а ОСОБА_3 навіть у встановленому порядку не погоджувала цей факт, про що свідчить відсутність на заяві її доньки про прийняття на роботу резолюції «згодна», яку, зазвичай, вчиняє головний бухгалтер при погодженні кадрових питань, що стосуються бухгалтерії, як, наприклад візи ОСОБА_3В, що наявні на наданих ОСОБА_3 в судовому засіданні серед додатків до її письмового пояснення копіях заяв від 29.08.2014, що подавались на розгляд начальника РТМО бухгалтером матеріального відділу ОСОБА_17В про звільнення та касиром ОСОБА_18 про переведення, без вказівки дати вчинення цих віз з резолюціями ОСОБА_3 «згодна».

За змістом ст.ст. 94 та 98 КЗпП заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу. Розмір заробітної плати залежить від складності та умов виконуваної роботи, професійно-ділових якостей працівника, результатів його праці та господарської діяльності підприємства, установи, організації і максимальним розміром не обмежується. Питання державного і договірного регулювання оплати праці, прав працівників на оплату праці та їх захисту визначається цим Кодексом, Законом України "Про оплату праці" та іншими нормативно-правовими актами.

Оплата праці працівників установ і організацій, що фінансуються з бюджету, здійснюється на підставі законів та інших нормативно-правових актів України, генеральної, галузевих, регіональних угод, колективних договорів, у межах бюджетних асигнувань та позабюджетних доходів.

Згідно ст. 2 Закону України "Про оплату праці" до структури заробітної плати входить основна заробітна плата - винагорода за виконану роботу відповідно до встановлених норм праці (норми часу, виробітку, обслуговування, посадові обов'язки), яка встановлюється у вигляді тарифних ставок (окладів) і відрядних розцінок для робітників та посадових окладів для службовців, додаткова заробітна плата - винагорода за працю понад установлені норми, за трудові успіхи та винахідливість і за особливі умови праці, яка включає доплати, надбавки, гарантійні і компенсаційні виплати, передбачені чинним законодавством; премії, пов'язані з виконанням виробничих завдань і функцій.

Відповідно до п.п.1.6, 4.4 спільного наказу Міністерства праці та Міністерства соціальної політики України Міністерства охорони здоров'я України від 05 жовтня 2015 року № 308/519 «Про впорядкування умов оплати праці працівників закладів охорони здоров'я та установ соціального захисту населення» конкретні розміри доплат, надбавок та інших виплат визначаються керівником закладу, установи за рахунок і в межах фонду заробітної плати та відображаються в розрахункових відомостях на виплату заробітної плати.

Працівникам можуть установлюватись надбавки в розмірі до 50 відсотків посадового окладу (тарифної ставки): за високі досягнення у праці; за виконання особливо важливої роботи (на строк її виконання); за складність, напруженість у роботі. Граничний розмір зазначених надбавок для одного працівника не повинен перевищувати 50 відсотків посадового окладу.

У відповідності до наказу начальника РТМО «Новомиргородське» №16-04-05 від 20.01.2015 «Про створення тарифікаційної комісії в РТМО «Новомиргородське» головний бухгалтер ОСОБА_3 увійшла до складу тарифікаційної комісії закладу. ОСОБА_3, була присутня на засіданнях тарифікаційної комісії, що відбулись 20.01.2015, 23.02.2015. Однак, як вбачається з копій Протоколів № 1 та №2 засідань цієї Комісії від 20 січня 2015р. та 23.02.2015 р., відповідно, на розгляд цієї Комісії питання щодо визначення розміру надбавок працівникам РТМО «Новомиргородське» до посадового окладу за виконання особливо важливої роботи, її складність та напруженість праці, в тому числі ОСОБА_4 бухгалтеру матеріального відділу в розмірі 40% посадового окладу за складність напруженість праці, Комісією не розглядалося, а тому доводи прокурора про невжиття ОСОБА_3 заходів для вирішення конфлікту інтересів є безпідставними.

Зазначене також підтверджується поясненнями свідка ОСОБА_11, яка була секретарем Тарифікаційної комісії, і вказала, що в її присутності нарахування надбавок ОСОБА_4 не розглядалося.

Фактичні обставини справи та їх об'єктивна оцінка свідчать про те, що надбавки працівникам РТМО «Новомиргородське» до посадового окладу за складність та напруженість праці, в тому числі ОСОБА_4 бухгалтеру матеріального відділу в розмірі 40% посадового окладу за складність напруженість праці, були надані згідно наказу від 23 січня 2015 року № 15-04-06 з 01.02.15 р. по 28.02.2015 р. та, згідно наказу від 23.02.2015 року № 31-04-06, відповідно з 01.01.15 по 31.01.15 р. на підставі заяви ОСОБА_4 від 08.01.2015 р. та входять до структури заробітної плати.

Даних про те, що бухгалтер матеріального відділу ОСОБА_4 впродовж січня - лютого 2015 року не виконували доручену їй роботу по відповідним напрямкам, матеріали адміністративної справи не містять і прокурором про це не вказується, а тому вона не залежно від участі її матері у засіданнях Тарифікаційної комісії мала право на отримання набавки до посадового окладу, що є гарантією її трудових прав.

Факт участі ОСОБА_3 в засіданнях Тарифікаційної комісії, яка не розглядала питання встановлення розміру надбавки до посадового окладу ОСОБА_4 та ОСОБА_3, виключає наявність в діях ОСОБА_3 ознак умисного, корисливого, корупційного правопорушення, Відтак, прокурором не доведено і матеріали справи не містять конкретних даних про наявність суперечностей між особистими інтересами ОСОБА_3 та ОСОБА_4 та службовими повноваженнями ОСОБА_3 під час входження її до складу Тарифікаційної комісії РТМО «Новомиргородське» та виконання обовязків головного бухгалтера, в чому конкретно полягав конфлікт інтересів і в чому це виразилось, якщо отримання заробітної плати за виконану роботу являється правом ОСОБА_3 та ОСОБА_4, яке гарантується трудовим законодавством та Конституцією України.

Матеріали справи не містять і прокурором не представлено будь-яких даних, які б з достовірністю свідчили про наявність у ОСОБА_3 особистого корисливого інтересу.

Тому, доводи ОСОБА_3 під час розгляду справи в суді про відсутність у її діях обов'язкових, кваліфікуючих ознак адміністративного корупційного правопорушення є небезпідставними.

Прокурор в судовому засіданні просив суд накласти на ОСОБА_3 адміністративне стягнення у виді штрафу в максимальному розмірі, передбаченому санкцією статті 172-7 КУпАП, ста пятдесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян - 2550 (дві тисячі п'ятсот пятдесят) гривен.

З урахуванням вищевикладеного, фактичні обставини справи свідчать про відсутність в діях ОСОБА_3 складу адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 172-7 КУпАП, у зв'язку з чим провадження в справі підлягає закриттю за відсутністю в її діях складу корупційного правопорушення.

Керуючись ст.ст. 245, 247 п.1, 248-252, 276-280, 283-292, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд

ухвалив:

Провадження в справі про адміністративне корупційне правопорушення, передбачене ст. 172-7 КУпАП, стосовно ОСОБА_3 закрити за відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 172-7 КУпАП, та відсутністю порушення нею вимог пунктів 1 та 2 ч.1 ст. 14 Закону України «Про засади запобігання і протидії корупції».

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, прокурором протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Скарга на постанову подається вищезгаданими особами до Апеляційного суду Кіровоградської області через Новомиргородський районний суд Кіровоградської області.

Суддя О. В. Лещенко

копія Справа № 395/510/15-п

Провадження № 3/395/237/2015

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 червня 2015 року м. Новомиргород

Новомиргородський районний суд Кіровоградської області у складі:

Головуючого судді - Лещенко О.В.,

із секретарем судового засідання - Орендовською О.В.,

за участю: прокурорів прокуратури Новомиргородського району Кіровоградської області- Черевко В.О, ОСОБА_1, ОСОБА_2 (далі прокурор), особи, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи про адміністративне корупційне правопорушення, передбачене ст. 172-7 КУпАП, що надійшли від прокурора Новомиргородського району Кіровоградській області, стосовно ОСОБА_3,

ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженки ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянки України, головного бухгалтера районного територіального медичного обєднання «Новомиргородське», неодруженої, на утриманні неповнолітніх дітей не має, раніше до адміністративної та кримінальної відповідальності не притягувалася, яка зареєстрована та проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3,

встановив:

До Новомиргородського районного суду Кіровоградської області 08 квітня 2015 року надійшов від прокурора Новомиргородського району Кіровоградської області протокол від 07 квітня 2015 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_3 за вчинення адміністративного корупційного правопорушення, передбаченого ст. 172-7 КУпАП, та порушення вимог пунктів 1 та 2 ч.1 ст. 14 Закону України «Про засади запобігання і протидії корупції».

Як вбачається зі змісту вказаного протоколу, головний бухгалтер районного територіального медичного обєднання «Новомиргородське» (далі - РТМО «Новомиргородське») ОСОБА_3, будучи субєктом відповідальності за корупційні правопорушення, діючи умисно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, передбачаючи їх шкідливі наслідки та свідомо допускаючи їх настання, не вжила заходів щодо недопущення будь-якої можливості виникнення конфлікту інтересів, невідкладно не повідомила безпосереднього керівника, яким являється начальник РТМО Новомиргородське», про конфлікт інтересів, отже, вчинила адміністративне корупційне правопорушення, передбачене ст. 172-7 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Дата вчинення правопорушення: 20.01.2015. Датою виявлення адміністративного корупційного правопорушення вважається: 06.03.2015 року. Місце вчинення правопорушення: м. Новомиргород Кіровоградської області.

Так в протоколі зазначається, що ОСОБА_3, будучи головним бухгалтером централізованої бухгалтерії РТМО «Новомиргородське», яке відповідно до Статуту, затвердженого рішенням Новомиргородської районної ради №278 від 09.08.2013 року, є юридичною особою публічного права, який наділений повноваженнями подавати начальнику РТМО пропозиції щодо призначення на посаду та звільнення з посади працівників бухгалтерської служби, підписувати звітність та документи, повязані з витрачанням фонду заробітної плати, встановленням посадових окладів і надбавок працівникам:

01.09.2014 року особисто за власним підписом розроблено посадову інструкцію для себе, як головного бухгалтера РТМО «Новомиргородське;

01.09.2014 року особисто за власним підписом розроблено посадову інструкцію для своєї рідної доньки - ОСОБА_4, прийнятої на посаду бухгалтера матеріального відділу РТМО «Новомиргородське» згідно з наказом РТМО «Новомиргородське» від 01.09.2014 року №117-04-06, згідно з положеннями цієї Посадової інструкції бухгалтер матеріального відділу призначається на посаду і звільняється наказом начальника РТМО «Новомиргородське» за погодженням з головним бухгалтером, а також визначено, що бухгалтер матеріального відділу ОСОБА_5 підпорядковується безпосередньо головному бухгалтеру або особі, яка заміняє його;

незважаючи на вимоги Наказу Міністерства праці та соціальної політики України №336 від 29.12.2004 «Про затвердження Випуску 1 Професії працівників, що є загальними для всіх видів економічної діяльності» Довідника кваліфікаційних характеристик професій працівників зі змінами, яким чітко передбачено, що кваліфікаційними вимогами для бухгалтера є повна вища освіта відповідного напряму підготовки, та всупереч зазначених вимог, незважаючи на відсутність відповідної кваліфікації з напрямом підготовки, ОСОБА_5, яка відповідно до диплому спеціаліста СК №47288583 від 27.06.2014 закінчила Одеський національний політехнічний університет і отримала повну вищу освіту за спеціальністю «Електротехнічні системи електроспоживання» та здобула кваліфікацію спеціаліста з електротехнічних систем електроспоживання, призначена на посаду бухгалтера матеріального відділу;

починаючи з 01.09.2014 року і по цей час, головний бухгалтер РТМО «Новомиргородське» ОСОБА_3 підписувала документи бухгалтерського обліку про нарахування та виплату заробітної плати, а також надбавок ОСОБА_5, яка працює на посаді бухгалтера матеріального відділу РТМО «Новомиргородське», достеменно знаючи і усвідомлюючи той факт, що ОСОБА_5 є її рідною донькою та постійно перебуває в її прямому підпорядкуванні. Зокрема, у відповідності до наказу начальника РТМО «Новомиргородське» №16-04-05 від 20.01.2015 «Про створення тарифікаційної комісії в РТМО «Новомиргородське» головний бухгалтер ОСОБА_3 увійшла до складу тарифікаційної комісії закладу. ОСОБА_3 була присутня на засіданнях тарифікаційної комісії, що відбулись 20.01.2015, 23.02.2015, проте про наявність конфлікту інтересів між майновими інтересами своєї доньки ОСОБА_5 та її службовими повноваженнями голову тарифікаційної комісії, яким є начальник РТМО «Новомиргородське» (безпосередній керівник) не повідомила. Наслідком засідань тарифікаційної комісії РТМО «Новомиргородське» 20.01.2015, 23.02.2015 стала видача наказів начальника РТМО «Новомиргородське» №15-04-06 від 23.01.2015 та №31- 04-06 від 23.02.2015, згідно з якими бухгалтеру матеріального відділу РТМО «Новомиргородське» ОСОБА_5 надано надбавку до заробітної плати в розмірі 40% за складність та напруженість праці за січень та лютий поточного року.

Заслухавши пояснення ОСОБА_3, що за її клопотанням долучені в письмовому вигляді до матеріалів справи, думку прокурора, який вважає, що протокол про адміністративне корупційне правопорушення, передбачене ст. 172-7 КУпАП, стосовно ОСОБА_3 є обгрунтованим, показання свідків ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, дослідивши матеріали адміністративної справи, суд прийшов до висновку про відсутність у діях ОСОБА_3 складу адміністративного правопорушення, передбаченого статтею ст. 172-7 КУпАП (в редакції, чинній на момент вчинення адміністративного правопорушення) - неповідомлення особою безпосереднього керівника у випадках, передбачених законом, про наявність конфлікту інтересів) з огляду на наступне.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 280 КУпАП одним із завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

При розгляді справи про адміністративне правопорушення суд повинен з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

За правилами статті 8 КУпАП особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення. Закони, які пом'якшують або скасовують відповідальність за адміністративні правопорушення, мають зворотну силу, тобто поширюються і на правопорушення, вчинені до видання цих законів. Закони, які встановлюють або посилюють відповідальність за адміністративні правопорушення, зворотної сили не мають. Провадження в справах про адміністративні правопорушення ведеться на підставі закону, що діє під час і за місцем розгляду справи про правопорушення.

Згідно з абзацом пятим частини першої статті 1 Закону України «Про засади запобігання і протидії корупції», що діяв 20.01.2015 (згідно протоколу - момент вчинення адміністративного правопорушення), корупційне правопорушення умисне діяння, що містить ознаки корупції, вчинене особою, зазначеною у частині першій статті 4 цього Закону, за яке законом установлено кримінальну, адміністративну, цивільно-правову та дисциплінарну відповідальність.

Статтею 172-7 КУпАП в редакції, чинній на 20.01.2015 (згідно протоколу - момент вчинення адміністративного правопорушення), передбачено адміністративну відповідальність за неповідомлення особою безпосереднього керівника у випадках, передбачених законом, про наявність конфлікту інтересів. У цій статті під конфліктом інтересів слід розуміти суперечність між особистими інтересами особи та її службовими повноваженнями, наявність яких може вплинути на об'єктивність або неупередженість прийняття рішень, а також на вчинення чи невчинення дій під час виконання наданих їй службових повноважень. Суб'єктом правопорушень у цій статті є особи, зазначені у пункті 1, підпунктах "а", "б" пункту 2 частини першої статті 4 Закону України "Про засади запобігання і протидії корупції".

Водночас згідно з пунктом 1 розділу XIII «Прикінцеві положення» Закону України «Про запобігання корупції» від 14 жовтня 2014 року № 1700-VII цей Закон набирає чинності з дня, наступного за днем його опублікування, та вводиться в дію через шість місяців з дня набрання ним чинності. При цьому вперше Закон України «Про запобігання корупції» був офіційно опублікований у виданні «Голос України» 25 жовтня 2014 року. З огляду на зазначене, положення Закону «Про запобігання корупції», пов'язані з регулюванням суспільних відносин в антикорупційній сфері, введені в дію 26 квітня 2015 року, в тому числі й пункт 3 зазначеного розділу Закону щодо застосування законодавчих та інших нормативно-правових актів в частині, що не суперечить цьому Закону; пункт 4 цього ж розділу щодо втрати чинності законами «Про засади запобігання і протидії корупції» та «Про правила етичної поведінки»; на пункт 5 вказаного розділу, яким передбачено низку змін до законодавчих актів.

Згідно абзацу пятого частини першої статті 1 Закону України «Про запобігання корупції» від 14 жовтня 2014 року № 1700-VII, корупційне правопорушення - діяння, що містить ознаки корупції, вчинене особою, зазначеною участині першій статті 3 цього Закону, за яке законом встановлено кримінальну, дисциплінарну та/або цивільно-правову відповідальність. Підпунктом «а» пункту 2 частини першої статті 3 Закону України «Про запобігання корупції» встановлено, що субєктами, на яких поширюються дія цього Закону, є особи, які для цілей цього Закону прирівнюються до осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування: посадові особи юридичних осіб публічного права, які не зазначені у пункті 1 частини першої цієї статті. При цьому пунктами 2, 3 частини першої статті 28 Закону України «Про запобігання корупції» на осіб, зазначених, зокрема у пункті 2 частини першої статті 3 цього Закону покладено обовязок повідомляти не пізніше наступного робочого дня з моменту, коли особа дізналася чи повинна була дізнатися про наявність у неї реального чи потенційного конфлікту інтересів безпосереднього керівника, а у випадку перебування особи на посаді, яка не передбачає наявності у неї безпосереднього керівника, або в колегіальному органі - Національне агентство чи інший визначений законом орган або колегіальний орган, під час виконання повноважень у якому виник конфлікт інтересів, відповідно; не вчиняти дій та не приймати рішень в умовах реального конфлікту інтересів.

Статтею 172-7 КУпАП в редакції Закону України від 14 жовтня 2014 року №1700-VII встановлено, що неповідомлення особою у встановлених законом випадках та порядку про наявність у неї реального конфлікту інтересів - тягне за собою накладення штрафу від ста до двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. Вчинення дій чи прийняття рішень в умовах реального конфлікту інтересів - тягнуть за собою накладення штрафу від двохсот до чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. Дії, передбачені частиною першою або другою, вчинені особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за такі ж порушення, - тягнуть за собою накладення штрафу від чотирьохсот до восьмисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю строком на один рік. Примітка. Субєктом правопорушень у цій статті є особи, зазначені у пунктах 1, 2 частини першої статті 3 Закону України "Про запобігання корупції".У цій статті під реальним конфліктом інтересів слід розуміти суперечність між приватним інтересом особи та її службовими чи представницькими повноваженнями, що впливає на обєктивність або неупередженість прийняття рішень, або на вчинення чи невчинення дій під час виконання вказаних повноважень.

Як вбачається з вищевикладеного, санкція частини першої статті 172-7 КУпАП в редакції Закону України від 14 жовтня 2014 року № 1700-VII посилює відповідальність за адміністративні правопорушення порівняно із санкцією статті 172-7 КУпАП, чинною на 20.01.2015 (згідно протоколу - дата вчинення правопорушення), а тому положення частини першої статті 172-7 КУпАП в редакції Закону України від 14 жовтня 2014 року №1700-VII зворотної сили не мають і не можуть бути застосовані судом при вирішенні питання про притягнення до адміністративної відповідальності за адміністративне корупційне правопорушення, передбачене ст. 172-7 КУпАП, стосовно ОСОБА_3.

За змістом положень ч.1 ст.1 Закону України "Про засади запобігання і протидії корупції" корупція - використання особою, зазначеною в частині першій статті 4 цього Закону, наданих їй службових повноважень та пов'язаних із цим можливостей з метою одержання неправомірної вигоди або прийняття обіцянки/пропозиції такої вигоди для себе чи інших осіб або відповідно обіцянка/пропозиція чи надання неправомірної вигоди особі, зазначеній в частині першій статті 4 цього Закону, або на її вимогу іншим фізичним чи юридичним особам з метою схилити цю особу до протиправного використання наданих їй службових повноважень та пов'язаних із цим можливостей.

Під конфліктом інтересів розуміється суперечність між особистими інтересами особи та її службовими повноваженнями, наявність яких може вплинути на об'єктивність або неупередженість прийняття рішень, а також на вчинення чи не вчинення дій під час виконання наданих їй службових повноважень.

Обов'язковою ознакою, за якою будь-яка неправомірна поведінка державних службовців або інших осіб, уповноважених на виконання функцій держави, може визнаватися корупційною, є корисливий або інший особистий інтерес таких осіб або інтерес третіх осіб.

Особистий інтерес - це користь, вигода яка стосується (або цікавить) особу, і які вона бажає отримати для себе особисто або близьких родичів.

Корупційні правопорушення характеризуються умисною формою вини.

Об'єктивна сторона правопорушення, передбаченого ст. 172-7 КУпАП, полягає в бездіяльності особи, яка знала про наявність особистих інтересів чи обставин, які можуть вплинути на об'єктивність або неупередженість прийняття рішень, привести до невиконання або неналежного виконання своїх посадових обов'язків, тому зобов'язана була повідомити про це своєму керівникові, однак не зробила цього.

Суб'єктивна сторона характеризується прямим умислом.

Так підпунктом «а» пункту 2 частини першої статті 4 Закону України «Про засади запобігання та протидії корупції» встановлено, що суб'єктами відповідальності за корупційні правопорушення є: особи, які для цілей цього Закону прирівнюються до осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування: посадові особи юридичних осіб публічного права, які не зазначені в пункті 1 частини першої цієї статті.

Відповідно доп. 1.2 розділу 1 та п. 4.1 розділу 4 статуту РТМО «Новомиргородське», затвердженого рішенням Новомиргородської районної ради № 278 від 09.08.2013 р., РТМО «Новомиргородське» знаходиться в управлінні Новомиргородської районної державної адміністрації та є юридичною особою публічного права.

Фінансування РТМО «Новомиргородське» в 2015 році проводиться, як видатки районного бюджету, головний розпорядник коштів Новомиргородська районна державна адміністрація, за рахунок коштів медичної субвенції з державного бюджету місцевим бюджетам і власних та скріплених доходів Новомиргородського районного бюджету. Оплата праці працівників даної установи, в тому числі спеціалістів і службовців, доводиться в межах затвердженого кошторису видатків на 2015 рік та штатного розпису.

Наказом № 47 начальника відділу охорони здоровя Новомиргородської районної державної адміністрації від 04.06.2010 ОСОБА_3 переведена на посаду головного бухгалтера централізованої бухгалтерії галузі охорони здоров'я з 03.06.2010 року.

У відповідності до наказу начальника РТМО «Новомиргородське» №1-04-05 від 01.12.2011 «Про продовження (переведення) трудових відносин медичних працівників лікувально - профілактичних закладів району, що ввійшли в РТМО «Новомиргородське» як відділи та працівників централізованої бухгалтерії» трудові відносини з ОСОБА_3 продовжені у якості головного бухгалтера централізованої бухгалтерії.

Таким чином, ОСОБА_3 відповідно до підпункту «а» пункту 2 частини 1 ст. 4 Закону України «Про засади запобігання і протидії корупції» є субєктом відповідальності за корупційні правопорушення, оскільки відноситься до посадових осіб юридичних осіб публічного права, які не зазначені в пункті 1 частини першої цієї статті.

Пунктом 2 частини першої статті 14 Закону України «Про засади запобігання та протидії корупції» встановлено, що особи, зазначені у підпунктах «а», «б» пункту 2 частини першої статті 4 цього Закону, зобов'язані невідкладно у письмовій формі повідомляти безпосереднього керівника про наявність конфлікту інтересів.

Як вбачається з копій Посадових інструкцій головного бухгалтера ОСОБА_3 та бухгалтера матеріального відділу ОСОБА_4 від 01 вересня 2014 року, погоджених Головою профспілкової організації працівників охорони здоровя Новомиргородського району ОСОБА_13Р та затверджених начальником РТМО «Новомиргородське» ОСОБА_8, узгодженої з юрисконсультом ОСОБА_10М, ці посадові інструкції дійсно були розроблені ОСОБА_3 Однак даних про те, що ОСОБА_3, розробляючи вказані посадові інструкції, мала особистий інтерес - користь, вигоду, яка стосувалася (або цікавила) її, і які вона бажала отримати для себе особисто або близьких родичів, і у звязку з цим умисно не повідомила про це безпосереднього керівника, матеріали адміністративної справи не містять і прокурором про це не вказується. А тому прокурором не доведено, що у бездіяльності ОСОБА_3 щодо неповідомлення нею безпосереднього керівника при розробці цих посадових інструкцій про конфлікт інтересів наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст.172-7 КУпАП, оскільки не вказано у чому конкретно полягав конфлікт інтересів і в чому це виразилось, а також не представлено будь-яких даних, які б свідчили про умисний характер такої бездіяльності.

Навпаки, як пояснила ОСОБА_3, посадова інструкція бухгалтера матеріального відділу була розроблена раніше, а нею було змінено тільки прізвище особи у цій посадовій інструкції, докази, які б спростовували цей факт, у матеріалах справи відсутні.

Згідно копії ОСОБА_9 з наказу начальника РТМО «Новомиргородське» №117-04-06 від 01.09.2014 року, погодженого юрисконсультом ОСОБА_10, на підставі заяви ОСОБА_4 від 29.08.2014 р. на вакантну посаду бухгалтера матеріального відділу, на повну ставку з 1 вересня 2014 року з посадовим окладом згідно штатного розпису зараховано ОСОБА_4.

Прокурор вказує, що ОСОБА_4 є близькою родичкою, а саме рідною донькою ОСОБА_3В, що підтверджується заявою ОСОБА_4 про видачу паспорта Ф1, в якій в рядку прізвище, імя по батькові матері вказана ОСОБА_3.

ОСОБА_3 в своїх поясненнях, які вона надала в судовому засіданні, факт родинних відносин з ОСОБА_4 не заперечувала і вказувала, що при прийняті її доньки на посаду бухгалтера матеріального відділу РТМО «Новомиргородське» вона ні від кого не приховувала, що остання є її донькою, а навпаки обговорювала цей факт, як з керівником РТМО «Новомиргородське» ОСОБА_8, так і з юрисконсультом РТМО «Новомиргородське» ОСОБА_10, та іншими працівниками РТМО «Новомиргородське» з метою зясування чи не буде прийняття її доньки на посаду бухгалтера матеріального відділу РТМО «Новомиргородське» порушенням Закону України «Про засади запобігання і протидії корупції». Факт усного повідомлення ОСОБА_3 про її родинні стосунки підтвердили також у своїх поясненнях допитані в судовому засіданні свідки ОСОБА_8, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_12

Як пояснила в судовому засідання ОСОБА_3, вона, знаючи, що згідно пункту 4 частини першої статті 9 Закону України «Про засади запобігання і протидії корупції» обмеження щодо роботи близьких осіб не поширюється на осіб, які працюють , зокрема, в галузі охорони здоровя, а також, що форма повідомлення про конфлікт інтересів законодавством чітко не визначена, на заяві своєї доньки від 29.08.2014 р. про прийняття її на вакантну посаду бухгалтера матеріального відділу повідомила безпосереднього керівника про конфлікт інтересів шляхом проставлення письмового напису з вказівкою, що ОСОБА_4 є її донькою, словосполучення «конфлікт інтересів» не було написано, але вважає, що обовязок повідомлення керівника про конфлікт інтересів вона виконала. При цьому наявність самого конфлікту інтересів вона заперечує.

Оглянутий в судовому засіданні оригінал заяви ОСОБА_4 від 29.08.2014 р. про прийняття її на вакантну посаду бухгалтера матеріального відділу, копія якого прокурором долучена до матеріалів справи, містить письмовий напис ОСОБА_3 з вказівкою, що ОСОБА_4 є її донькою, словосполучень «конфлікт інтересів», «згодна» або «погоджую/погоджено» цей напис не містить, як і не містить вказівки на дату його вчинення.

Прокурор, на підтвердження невиконання ОСОБА_3 встановленого пунктом 2 частини першої статті 14 Закону України «Про засади запобігання і протидії корупції» обовязку невідкладно у письмовій формі повідомляти безпосереднього керівника про наявність конфлікту інтересів в протоколі вказує, що:

- як пояснив свідок ОСОБА_8 (адреса проживання: поштовий індекс 26000, Кіровоградська область, Новомиргородський район, село Костянтинівка, вулиця Вокзальна, 14), в період з 19.02.2014 по 02.09.2014 він, перебуваючи на посаді начальника РТМО «Новомиргородське», приймав на роботу ОСОБА_5 та, зокрема, на момент візування ним заяви ОСОБА_5 про прийом на роботу від 29.08.2014 на ній були відсутні будь - які візи керівників структурних підрозділів РТМО «Новомиргородське», в тому числі віза ОСОБА_3 з повідомленням про те, що ОСОБА_5 є її донькою;

- відповідно до інформації РТМО «Новомиргородське» протягом 2013, 2014 років та з 01.01.2015 по 02.03.2015 на адресу начальника установи та осіб, які виконували обовязки начальника під час його відсутності, письмові заяви (повідомлення) від керівників структурних підрозділів та працівників установи про наявність конфлікту інтересів жодного разу не надходило.

Допитаний в судовому у засіданні ОСОБА_8 пояснив, що він, перебуваючи на посаді начальника РТМО «Новомиргородське», приймав на роботу ОСОБА_5 та, зокрема, на момент візування ним заяви ОСОБА_5 від 29.08.2014 р. про прийом на роботу на ній були відсутні будь - які візи керівників структурних підрозділів РТМО «Новомиргородське», в тому числі віза ОСОБА_3 з повідомленням про те, що ОСОБА_5 є її донькою, оскільки заяву ОСОБА_4 писала в його присутності у його кабінеті на чистому аркуші, а її мати на той момент з кабінету уже вийшла, після накладення ним резолюції ОСОБА_4 заяву віднесла у відділ кадрів.

Водночас ОСОБА_3 в своїх поясненнях вказала, що їй не відомо чи писала її донька заяву про прийняття на роботу у кабінеті ОСОБА_8, оскільки вона зайшла разом з донькою до кабінету вже з написаною донькою заявою, де писала донька цю заяву вона не знає, на якій попередньо в кабінеті ОСОБА_3 остання вчинила письмовий напис з вказівкою, що ОСОБА_4 є її донькою, на момент вчинення ОСОБА_3 цього напису на заяві резолюції начальника РТМО «Новомиргородське» не було. Однак ОСОБА_3 не була присутня в момент накладення ОСОБА_8П резолюції на заяві її доньки, оскільки, познайомивши керівника з донькою, вийшла з його кабінету по роботі. В подальшому ОСОБА_3 свої пояснення щодо обставин написання ОСОБА_8 резолюції на заяві її доньки про прийняття на роботу частково змінила, вказавши, що не памятає чи була присутня в момент написання начальником резолюції.

Від дачі пояснень по справі ОСОБА_4 відповідно до статті 63 Конституції України відмовилась.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_10, який працює юрисконсультом РТМО «Новомиргородське» пояснив, що 29.08.2014 року він за усною вказівкою керівника на час відсутності інспектора відділу кадрів виконував обовязки останнього і під кінець робочого дня до нього надійшла заява ОСОБА_4, яка містила напис, що ОСОБА_4 є дочкою ОСОБА_3 Яким числом датована резолюція головного бухгалтера він не знає, як і не знає коли головний бухгалтер написала резолюцію. Хто саме приніс йому заяву він не памятає.

Свідок ОСОБА_7 пояснила, що ОСОБА_3 говорила, що ОСОБА_4 є її донькою, про що головний бухгалтер і написала в заяві своєї доньки про прийняття її на вакантну посаду. Зміст резолюції ОСОБА_14 не бачила.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_6, яка є заступником головного бухгалтера РТМО «Новомиргородське» та працює з ОСОБА_3 в одному кабінеті, спочатку пояснила, що сама бачила, як ОСОБА_3 писала на заяві ОСОБА_4 про прийняття на роботу, що остання є її донькою, на цей момент на вказаній заяві резолюції начальника ОСОБА_8 не було. В подальшому ОСОБА_6 свої пояснення змінила, вказавши, що зміст заяви і резолюції вона не бачила, а тільки здогадувалась, що писала в заяві ОСОБА_3 Також зазначила, що 29.08.2014 року ОСОБА_4 приходила до їхнього кабінету і писала заяву стоячи біля столу ОСОБА_3

Таким чином ні ОСОБА_10, ні ОСОБА_14 не були безпосередніми свідками вчинення ОСОБА_3 напису на заяві її доньки, пояснення ж ОСОБА_6 не є послідовними та суперечать поясненням самої ОСОБА_3 в частині місця написання ОСОБА_4 заяви про прийняття на роботу, а тому не можуть бути визнані судом належними доказами вчинення ОСОБА_3 напису на заяві її доньки про прийняття на роботу до моменту написання на ній резолюції начальника РТМО .

Пояснення ж самих ОСОБА_3 та ОСОБА_8 також не є безспірними доказами, оскільки вказані особи зацікавлені у результатах розгляду справи, ОСОБА_3, як особа, щодо якої складено протокол про адміністративне корупційне правопорушення, а ОСОБА_8, як посадова особа, яка приймала рішення про прийняття на роботу доньки ОСОБА_3

Проте матеріали справи не містять і прокурором не представлено будь-яких даних, які б з достовірністю свідчили про момент вчинення ОСОБА_3 напису на заяві її доньки про прийняття останньої на роботу до накладення керівником резолюції чи після.

Доказами невиконання ОСОБА_3 обовязку невідкладно повідомити безпосереднього керівника про наявність конфлікту інтересів прокурор вважає: інформацію РТМО «Новомиргородське», викладену в листі від 03.03.15 № 312-11, що протягом 2013, 2014 років та з 01.01.2015 по 02.03.2015 на адресу начальника установи та осіб, які виконували обовязки начальника під час його відсутності, письмові заяви (повідомлення) від керівників структурних підрозділів та працівників установи про наявність конфлікту інтересів жодного разу не надходило;

лист голови Новомиргородської районної ради Кіровоградської області від 03.03.2015 № 29 про те, що упродовж 2013, 2014 років та з 01.01.2015 року по 02.03.2015 року письмові заяви (повідомлення) до голови Новомиргородської районної ради про наявність конфлікту інтересів у порядку, передбаченому ст. 14 Закону України «про засади запобігання і протидії корупції» не надходили;

лист Новомиргородської районної державної адміністрації Кіровоградської області від 03.03.2015 № 01-26/59/1 з додатками, в якому повідомляє, що упродовж 2013, 2014 років та з 01.01.2015 по 02.03.2015 року до Новомиргородської райдержадміністрації надійшло одне письмове повідомлення від РТМО «Новомиргородське» про наявність конфлікту інтересів від 02.12.2013 року № 2667-11 від заступника начальника районного територіального медичного обєднання «Новомиргородське» ОСОБА_15М;

вказану в довідці про проведення службового розслідування від 24.06.2015 року інформацію постійно діючої комісії встановлення та розгляду причин, що сприяють порушення вимог Закону України «Про запобігання корупції», яка створена на підставі наказу заступника начальника РТМО «Новомиргородське» з медичної частини від 23.06.2015 року № 116-04-05, що даною комісією розглянуто умови, які привили до вчинення адміністративного корупційного порушення головним бухгалтером ОСОБА_3

Щодо зазначеного листа РТМО «Новомиргородське» від 03.03.15 № 312-11 допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_12, яка в період з 02.02 по 03,03 2015 року виконувала обовязки начальника РТМО «Новомиргородське», пояснила, що згідно статті 9 Закону України «Про засади запобігання і протидії корупції» у ОСОБА_3 не було конфлікту інтересів, оскільки юрист, який готував цей лист, сказав, що конфлікту інтересів не було. Вважає, що інформація, викладена у листі є достовірною, припускає, що не правильно трактували цей закон.

Допитаний в судовому засіданні юрисконсульт РТМО «Новомиргородське» ОСОБА_10 пояснив, що згідно Закону України «Про засади запобігання і протидії корупції» працівники закладів охорони здоровя не підпадають під конфлікт інтересів. Вважає, що напис ОСОБА_3 на заяві її доньки про прийом на роботу не є повідомленням про конфлікт інтересів, а є просто повідомленням про родинні відносини, а ОСОБА_3, враховуючи вказаний Закон, на той час могла не вказувати про конфлікт інтересів.

Аналогічної позиції притримується і ОСОБА_7 заступник керівника РТМО «Новомиргородське» з економічних питань, яка вважає, що до осіб, в яких може виникнути конфлікт інтересів, не входять працівники сфери охорони здоровя.

Аналіз викладеної позиції щодо неможливості виникнення у працівників сфери охорони здоровя конфлікту інтересів переконує суд у тому, що вказані посадові особи РТМО «Новомиргородське» ототожнюють різні за своїм змістом та обсягом поняття «обмеження щодо роботи близьких осіб» та «конфлікт інтересів».

Так абзацом першим частини першої статті 9 Закону України «Про засади запобігання і протидії корупції» особи, зазначені, зокрема у підпункті «а» пункту 2 частини першої статті 4 цього Закону, не можуть мати у безпосередньому підпорядкуванні близьких їм осіб або бути безпосередньо підпорядкованими у зв'язку з виконанням повноважень близьким їм особам. Проте пунктом 4 частини першої статті 9 вказаного Закону встановлено, що положення абзаців першого та другого цієї частини не поширюються на осіб, які працюють в галузі, зокрема, охорони здоров'я.

А тому, з огляду на відсутність встановлених на законодавчому рівні чітких вимог щодо особливостей письмової форми повідомлення про наявність конфлікту інтересів, суд вважає, що надана у вказаному листі РТМО «Новомиргородське» інформаціє ґрунтувалася на помилковому розумінні положень Закону України «Про засади запобігання і протидії корупції», а тому не може бути безспірним доказом невиконання ОСОБА_3 вимог пунктів 1 та 2 частини першої статті 14 Закону України «Про засади запобігання і протидії корупції».

Проте матеріали справи не містять і прокурором не представлено будь-яких даних, які б з достовірністю свідчили, що вказані листи голови Новомиргородської районної ради Кіровоградської області від 03.03.2015 № 29 та Новомиргородської районної державної адміністрації Кіровоградської області від 03.03.2015 № 01-26/59/1 з додатками також не ґрунтуються на помилковому розумінні положень Закону України «Про засади запобігання і протидії корупції» і аж ніяким чином не підтверджують наявність у діях ОСОБА_16 прямого умислу не повідомити безпосереднього керівника про наявність конфлікту інтересів.

Суд критично ставиться до встановлення в результаті службового розслідування факту вчинення адміністративно корупційного правопорушення головним бухгалтером ОСОБА_3 з огляду на відсутність у довідці про проведення службового розслідування обґрунтування доведеності такого факту.

За таких обставин суд вважає, що усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

В обґрунтування вчинення ОСОБА_3 адміністративного корупційного правопорушення, передбаченого ст. 172-7 КУпАП прокурор вказує, що, незважаючи на вимоги Наказу Міністерства праці та соціальної політики України №336 від 29.12.2004 «Про затвердження Випуску 1 Професії працівників, що є загальними для всіх видів економічної діяльності» Довідника кваліфікаційних характеристик професій працівників зі змінами, яким чітко передбачено, що кваліфікаційними вимогами для бухгалтера є повна вища освіта відповідного напряму підготовки, та всупереч зазначених вимог, незважаючи на відсутність відповідної кваліфікації з напрямом підготовки, ОСОБА_5, яка відповідно до диплому спеціаліста СК №47288583 від 27.06.2014 закінчила Одеський національний політехнічний університет і отримала повну вищу освіту за спеціальністю «Електротехнічні системи електроспоживання» та здобула кваліфікацію спеціаліста з електротехнічних систем електроспоживання, призначена на посаду бухгалтера матеріального відділу.

Однак фактичні обставини справи свідчать, що рішення про прийняття на роботу ОСОБА_4 приймала не ОСОБА_3, а начальник РТМО «Новомиргородське» ОСОБА_8, що підтверджується копією ОСОБА_9 з Наказу начальника РТМО «Новомиргородське» від 1 вересня 2014 року № 114-04-06, а ОСОБА_3 навіть у встановленому порядку не погоджувала цей факт, про що свідчить відсутність на заяві її доньки про прийняття на роботу резолюції «згодна», яку, зазвичай, вчиняє головний бухгалтер при погодженні кадрових питань, що стосуються бухгалтерії, як, наприклад візи ОСОБА_3В, що наявні на наданих ОСОБА_3 в судовому засіданні серед додатків до її письмового пояснення копіях заяв від 29.08.2014, що подавались на розгляд начальника РТМО бухгалтером матеріального відділу ОСОБА_17В про звільнення та касиром ОСОБА_18 про переведення, без вказівки дати вчинення цих віз з резолюціями ОСОБА_3 «згодна».

За змістом ст.ст. 94 та 98 КЗпП заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу. Розмір заробітної плати залежить від складності та умов виконуваної роботи, професійно-ділових якостей працівника, результатів його праці та господарської діяльності підприємства, установи, організації і максимальним розміром не обмежується. Питання державного і договірного регулювання оплати праці, прав працівників на оплату праці та їх захисту визначається цим Кодексом, Законом України "Про оплату праці" та іншими нормативно-правовими актами.

Оплата праці працівників установ і організацій, що фінансуються з бюджету, здійснюється на підставі законів та інших нормативно-правових актів України, генеральної, галузевих, регіональних угод, колективних договорів, у межах бюджетних асигнувань та позабюджетних доходів.

Згідно ст. 2 Закону України "Про оплату праці" до структури заробітної плати входить основна заробітна плата - винагорода за виконану роботу відповідно до встановлених норм праці (норми часу, виробітку, обслуговування, посадові обов'язки), яка встановлюється у вигляді тарифних ставок (окладів) і відрядних розцінок для робітників та посадових окладів для службовців, додаткова заробітна плата - винагорода за працю понад установлені норми, за трудові успіхи та винахідливість і за особливі умови праці, яка включає доплати, надбавки, гарантійні і компенсаційні виплати, передбачені чинним законодавством; премії, пов'язані з виконанням виробничих завдань і функцій.

Відповідно до п.п.1.6, 4.4 спільного наказу Міністерства праці та Міністерства соціальної політики України Міністерства охорони здоров'я України від 05 жовтня 2015 року № 308/519 «Про впорядкування умов оплати праці працівників закладів охорони здоров'я та установ соціального захисту населення» конкретні розміри доплат, надбавок та інших виплат визначаються керівником закладу, установи за рахунок і в межах фонду заробітної плати та відображаються в розрахункових відомостях на виплату заробітної плати.

Працівникам можуть установлюватись надбавки в розмірі до 50 відсотків посадового окладу (тарифної ставки): за високі досягнення у праці; за виконання особливо важливої роботи (на строк її виконання); за складність, напруженість у роботі. Граничний розмір зазначених надбавок для одного працівника не повинен перевищувати 50 відсотків посадового окладу.

У відповідності до наказу начальника РТМО «Новомиргородське» №16-04-05 від 20.01.2015 «Про створення тарифікаційної комісії в РТМО «Новомиргородське» головний бухгалтер ОСОБА_3 увійшла до складу тарифікаційної комісії закладу. ОСОБА_3, була присутня на засіданнях тарифікаційної комісії, що відбулись 20.01.2015, 23.02.2015. Однак, як вбачається з копій Протоколів № 1 та №2 засідань цієї Комісії від 20 січня 2015р. та 23.02.2015 р., відповідно, на розгляд цієї Комісії питання щодо визначення розміру надбавок працівникам РТМО «Новомиргородське» до посадового окладу за виконання особливо важливої роботи, її складність та напруженість праці, в тому числі ОСОБА_4 бухгалтеру матеріального відділу в розмірі 40% посадового окладу за складність напруженість праці, Комісією не розглядалося, а тому доводи прокурора про невжиття ОСОБА_3 заходів для вирішення конфлікту інтересів є безпідставними.

Зазначене також підтверджується поясненнями свідка ОСОБА_11, яка була секретарем Тарифікаційної комісії, і вказала, що в її присутності нарахування надбавок ОСОБА_4 не розглядалося.

Фактичні обставини справи та їх об'єктивна оцінка свідчать про те, що надбавки працівникам РТМО «Новомиргородське» до посадового окладу за складність та напруженість праці, в тому числі ОСОБА_4 бухгалтеру матеріального відділу в розмірі 40% посадового окладу за складність напруженість праці, були надані згідно наказу від 23 січня 2015 року № 15-04-06 з 01.02.15 р. по 28.02.2015 р. та, згідно наказу від 23.02.2015 року № 31-04-06, відповідно з 01.01.15 по 31.01.15 р. на підставі заяви ОСОБА_4 від 08.01.2015 р. та входять до структури заробітної плати.

Даних про те, що бухгалтер матеріального відділу ОСОБА_4 впродовж січня - лютого 2015 року не виконували доручену їй роботу по відповідним напрямкам, матеріали адміністративної справи не містять і прокурором про це не вказується, а тому вона не залежно від участі її матері у засіданнях Тарифікаційної комісії мала право на отримання набавки до посадового окладу, що є гарантією її трудових прав.

Факт участі ОСОБА_3 в засіданнях Тарифікаційної комісії, яка не розглядала питання встановлення розміру надбавки до посадового окладу ОСОБА_4 та ОСОБА_3, виключає наявність в діях ОСОБА_3 ознак умисного, корисливого, корупційного правопорушення, Відтак, прокурором не доведено і матеріали справи не містять конкретних даних про наявність суперечностей між особистими інтересами ОСОБА_3 та ОСОБА_4 та службовими повноваженнями ОСОБА_3 під час входження її до складу Тарифікаційної комісії РТМО «Новомиргородське» та виконання обовязків головного бухгалтера, в чому конкретно полягав конфлікт інтересів і в чому це виразилось, якщо отримання заробітної плати за виконану роботу являється правом ОСОБА_3 та ОСОБА_4, яке гарантується трудовим законодавством та Конституцією України.

Матеріали справи не містять і прокурором не представлено будь-яких даних, які б з достовірністю свідчили про наявність у ОСОБА_3 особистого корисливого інтересу.

Тому, доводи ОСОБА_3 під час розгляду справи в суді про відсутність у її діях обов'язкових, кваліфікуючих ознак адміністративного корупційного правопорушення є небезпідставними.

Прокурор в судовому засіданні просив суд накласти на ОСОБА_3 адміністративне стягнення у виді штрафу в максимальному розмірі, передбаченому санкцією статті 172-7 КУпАП, ста пятдесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян - 2550 (дві тисячі п'ятсот пятдесят) гривен.

З урахуванням вищевикладеного, фактичні обставини справи свідчать про відсутність в діях ОСОБА_3 складу адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 172-7 КУпАП, у зв'язку з чим провадження в справі підлягає закриттю за відсутністю в її діях складу корупційного правопорушення.

Керуючись ст.ст. 245, 247 п.1, 248-252, 276-280, 283-292, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд

ухвалив:

Провадження в справі про адміністративне корупційне правопорушення, передбачене ст. 172-7 КУпАП, стосовно ОСОБА_3 закрити за відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 172-7 КУпАП, та відсутністю порушення нею вимог пунктів 1 та 2 ч.1 ст. 14 Закону України «Про засади запобігання і протидії корупції».

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, прокурором протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Скарга на постанову подається вищезгаданими особами до Апеляційного суду Кіровоградської області через Новомиргородський районний суд Кіровоградської області.

Суддя: підпис

Згідно з оригіналом:

Суддя О. В. Лещенко