АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 33/774/336/15 Головуючий у першій інстанції: Леонов А.А.
Категорія: ч.1 ст. 172-6 КУпАП Головуючий у другій інстанції: Піскун О.П.
ПОСТАНОВА

Іменем України

10 липня 2015 року суддя апеляційного суду Дніпропетровської області Піскун О.П., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпропетровську, за участю ОСОБА_3, її адвоката-захисника Нікітіна С.П. та прокурора Загной О.Г.,апеляційну скаргу ОСОБА_3 на постанову Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 12 травня 2015 року у справі про адміністративне правопорушення, якою

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, працюючої провідним інженером Служби автомобільних доріг у Дніпропетровській області, паспорт серія НОМЕР_2, виданий Ленінським РВ ДМУ УМВС України в Дніпропетровській області, ІПН НОМЕР_1, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1,

визнано винною у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 172-6 КУпАП та провадження закрито у зв'язку з закінченням на момент розгляду строків, передбачених ст. 38 КУпАП,-

В С Т А Н О В И Л А:

Постановою Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 12 травня 2015 року ОСОБА_3визнано винною у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 172-6 КУпАП та провадження закрито у зв'язку з закінченням на момент розгляду строків, передбачених ст. 38 КУпАП.

Судом першої інстанції було встановлено, що ОСОБА_3, будучи начальником відділу з організації та безпеки дорожнього руху Служби автомобільних доріг у Дніпропетровській області є посадовою особою, яка постійно обіймає посаду в державній організації, пов`язану з виконанням організаційно-розпорядчих функцій, є посадовою особою юридичної особи публічного права та суб`єктом відповідальності за корупційні правопорушення, відповідно до підпункту «а» пункту 2 частини 1 статті 4 Закону України «Про засади запобігання і протидії корупції». Також, відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про засади запобігання і протидії корупції», ОСОБА_3 є суб`єктом декларування та зобов`язана подавати декларацію про майно, доходи, витрати і зобов`язання фінансового характеру за формою, що додається до Закону України «Про засади запобігання та протидії корупції».

Згідно з частиною першою статті 12 Закону України «Про засади запобігання і протидії корупції», суб'єкти декларування зобов'язані щорічно до 1 квітня подавати за місцем роботи (служби) декларацію про майно, доходи, витрати і зобов'язання фінансового характеру за минулий рік.

Як вбачається з документів, які підтверджують здачу працівниками Служби автомобільних доріг у Дніпропетровській області декларацій про майно, доходи, витрати і зобов'язання фінансового характеру за 2013 рік, ОСОБА_3 склала вказану декларацію 20.02.2015 року та подала її за місцем роботи (служби) 23.02.2015 року. За вчинення вказаного адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-6 КУпАП, ОСОБА_3 судом було визнано винною.

Не погоджуючись з вищевказаною постановою, ОСОБА_5 подала апеляційну скаргу в якій просить постанову Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 12 травня 2015 року скасувати та закрити провадження по справі на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування апеляційної скарги апелянт вважає, щопостанова суду першої інстанції є незаконною та необґрунтованою, винесена з порушенням норм матеріального права, а викладені в постанові висновки суду, не відповідають фактичним обставинам справи. При цьому апелянт вважає, що Служба автомобільних доріг у Дніпропетровській області не є юридичною особою публічного права. Сама вона не виконує організаційно розпорядчі функції та її не було офіційно попереджено про необхідність подання декларації про майно, доходи витрати і зобов'язання фінансового характеру. На думку апелянта якщо вона навіть і є суб'єктом за корупційне правопорушення,то вчинила вона його з необережності, а відповідно до чинного законодавства корупційне правопорушення є умисним.

В судовому засіданні апеляційного суду ОСОБА_3 та її адвокат-захисник Нікітін С.П. підтримали в повному обсязі подану апеляційну скаргу, підтвердиливикладені в ній доводи та просили апеляційну скаргу задовольнити.

У судовому засіданні апеляційного суду прокурор Загной О.Г. просив залишити постанову суду першої інстанції без змін, а апеляційну скаргу ОСОБА_3 без задоволення.

Суд апеляційної інстанції, вислухавши учасників судового розгляду, вивчивши матеріали справи, проаналізувавши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах апеляційної скарги, дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 172-6 КУпАПадміністративна відповідальність наступає за неподання або несвоєчасне подання декларації про майно, доходи, витрати і зобов'язання фінансового характеру, передбаченої Законом України «Про засади запобігання і протидії корупції»

Згідно із ст.12 Закону України « Про засади запобігання і протидії корупції» - суб'єкти декларування зобов'язані щорічно до 1 квітня подавати за місцем роботи (служби) декларацію про майно, доходи, витрати і зобов'язання фінансового характеру за минулий рік.

ч.1 ст.12 Закону України «Про засади запобігання і протидії корупції» встановлено, що . особи, зазначені у пункті 1, підпункті "а" пункту 2 частини першої статті 4 цього Закону, зобов'язані щорічно до 1 квітня подавати за місцем роботи декларацію про майно, доходи, витрати і зобов'язання фінансового характеру за минулий рік за формою , що додається до цього Закону.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про засади запобігання і протидії корупції», корупційне правопорушення - умисне діяння, що містить ознаки корупції, вчинене особою, зазначеною у частині першій статті 4 цього Закону, за яке законом установлено кримінальну, адміністративну, цивільно-правову та дисциплінарну відповідальність.

Вивченням матеріалів адміністративної справи встановлено, що в протоколі про адміністративне правопорушення, який був складений відносно ОСОБА_3 зазначено, що будучи посадовою особою юридичної особи публічного права, несвоєчасно надавши до Служби автомобільних доріг у Дніпропетровській області декларацію про майно, доходи, витрати і зобов'язання фінансового характеру за 2013 рік порушила вимоги частини 1 статті 12 Закону України «Про засади запобігання і протидії корупції», вчинила адміністративне корупційне правопорушення за ч.1 ст. 172-6 КУпАП. В той же час в протоколі про корупційне діяння складеному стосовно ОСОБА_3не наведено доказів, які б підтверджували, що остання умисно не подала декларацію.

Згідно ст. 10 КУпАП, адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

В судовому засіданні ОСОБА_3 пояснила, що якогось умислу на неподання декларації про майно, доходи, витрати і зобов'язання фінансового характеру за 2013 рік у неї не було. Повідомили її про необхідність подання декларації лише в лютому 2015 року, після чого вона 23 лютого 2015 року подала декларацію про майно, доходи, витрати і зобов'язання фінансового характеру за 2013 рік.

Суд апеляційної інстанції вважає що знайшли своє підтвердження і доводи апеляційної скарги ОСОБА_3 в частині того, що вона не була належно повідомлена про необхідність у строк до 01 квітня 2014 року подання за своїм останнім місцем роботи (служби) декларацію про майно, доходи, витрати і зобов'язання фінансового характеру за минулий рік, що передбачено ч.1 ст.12 Закону України «Про засади запобігання і протидії корупції».

Таким чином, сукупність наведених доказів та аналіз діючого законодавства по питанню запобігання та виявлення корупції, дає підстави вважати, що доводи ОСОБА_3, про те, що в неї не було умислу на скоєння корупційного правопорушення, є обґрунтованими, оскільки вони не спростовуються наданими суду матеріалами та протоколом про вчинення адміністративного корупційного порушення.

За таких обставин, висновок суду про доведеність вини ОСОБА_3 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6КУпАП, є необґрунтованим, оскільки не підтверджується доказами, які були досліджені в суді першої інстанції.

Враховуючи вищевикладене, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про необхідність скасування постанови районного суду із закриттям провадження у справі про адміністративне правопорушення на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП у зв'язку з відсутністю в діях ОСОБА_3 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.

Приймаючи таке рішення суд апеляційної інстанції керується також вимогами ст. 62 Конституції України, яка закріплює презумпцію невинуватості та передбачає, що усі сумніви щодо доведеності вини особи повинні тлумачитись саме на користь цієї особи.

На підставі викладеного та керуючись п. 1 ст. 247, ст. 294 КУпАП, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 - задовольнити.

Постанову Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 12 травня 2015 року, відносно ОСОБА_3скасувати, а провадження у справі про адміністративне правопорушення закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю в діях ОСОБА_3 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.

Постанова набирає законної сили негайно, остаточна і оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Дніпропетровської області О.П. Піскун