АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 33/793/165/15 Справа № 707/1224/15-п Головуючий по 1 інстанції ОСОБА_1
Категорія:ч. 1 ст. 130 КУпАП Доповідач в апеляційній інстанції ОСОБА_2
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"20" липня 2015 р.

Суддя апеляційного суду Черкаської області Охріменко Н.І., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на постанову Черкаського районного суду від 12 червня 2015 року, у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 130 ч.1 КУпАП, відносно ОСОБА_3,-

в с т а н о в и в :

Постановою судді Черкаського районного суду від 12 червня 2015 року ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та застосовано адміністративне стягнення у вигляді позбавлення права керувати транспортним засобом на один рік.

З даної постанови вбачається, що 25 травня 2015 року близько 14 години 30 хвилин на 208 км. автомобільної дороги Радівка-Жажків-Мошни, ОСОБА_3 керував автомобілем ВАЗ 211440, державний номерний знак НОМЕР_1, у стані алкогольного спяніння, чим порушив п. 2.9 Правил дорожнього руху України.

Огляд на стан сп'яніння проводився відповідно до встановленого порядку за допомогою алкотесту «Драгер» тест № 0200.

Своїми діями ОСОБА_3 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 130 ч.1 КУпАП.

Не погоджуючись з вказаною постановою, правопорушник ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу в якій просить поновити строк на апеляційне оскарження, скасувати постанову судді, як винесену з неправильним застосуванням норм матеріального та процесуального права, при цьому суд не повно зясував усі фактичні обставини справи та не дослідив і не надав належної оцінки наявним в матеріалах справи доказам та обставинам, підійшов формально до вивчення обставин справи, що потягло за собою необґрунтоване стягнення як вид покарання за адміністративне правопорушення, не сприяв повному, обєктивному та неупередженому її розгляду, а тому постанова не відповідає фактичним обставинам справи, є незаконною та необґрунтованою та закрити провадження у справі за відсутності події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, скільки вказаного правопорушення він не вчиняв.

В судове засідання апеляційного суду ОСОБА_3 не з'явився, хоча він належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи.

Вивчивши матеріали адміністративної справи та перевіривши апеляційні доводи, суд приходить до висновку про те, що апеляційна скарга апелянта до задоволення не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до положень ч.7 ст. 294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. При цьому, він не обмежений її доводами, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права, також апеляційний суд може дослідити нові докази, які не досліджувалися раніше, якщо визнає обґрунтованим ненадання їх до місцевого суду або необґрунтованим відхилення їх місцевим судом.

Згідно положення ст. 33 КУпАП, при накладенні адміністративного стягнення враховується характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність.

Відповідно до ст.ст. 252, 280 КУпАП України при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд має повно, всебічно та об'єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з'ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Вказані вимоги при розгляді даної справи суддею виконанні в повній мірі.

Висновок судді районного суду про наявність складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП України, в діях ОСОБА_3 ґрунтується на зібраних та досліджених в судовому засіданні доказах, яким суд дав належну правову оцінку.

Обґрунтування невинуватості у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, які містяться в апеляції правопорушника ОСОБА_3, є безпідставними та спростовуються наявними по справі доказами, зокрема:

- протоколом про адміністративне правопорушення від 25 травня 2015 року серії АП1 №687260 (а.с.1), який відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, з якого вбачається, що ОСОБА_3 керував транспортним засобом автомобілем ВАЗ 211440, державний номерний знак НОМЕР_1, з явними ознаками алкогольного сп'яніння. Під час проведеного за допомогою алкотестера «Драгер» огляду ОСОБА_3 у нього, в присутності свідків, було виявлено різкий запах алкоголю з ротової порожнини, почервоніння очей, невразлива мова, за результатами огляду на стан сп'яніння - проба позитивна, 2,08 % проміле (а.с.1, 2); В графі «пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності по суті порушення» вказано ОСОБА_3, що він з фактом алкогольного спяніння згідний, але транспортним засобом не керував.

- письмовими поясненнями свідків ОСОБА_4, ОСОБА_5 та ОСОБА_6, в яких зазначено, що ОСОБА_3 в їх присутності продув алкотестер «Драгер» тест № 0200 на якому була проба позитивна - 2,08 % проміле, пояснення написані ними в протоколі власноручно без примусу (а.с.3-5);

- роздруківкою алкотестера «Драгер» (а.с.2).

Вказані докази жодних сумнівів щодо їх достовірності та допустимості не викликають, оскільки вони оформлені у визначеному процесуальним законом порядку.

З огляду на викладене, вважаю, що фактичні обставини справи суддею з'ясовані повно та об'єктивно. Вина ОСОБА_3 доведена повністю, а його дії за ч.1 ст. 130 КУпАП кваліфіковані вірно. Тому, твердження апелянта про те, що в його діях відсутні ознаки адміністративного правопорушення і його безпідставно притягнуто до адміністративної відповідальності є необґрунтованими, і тому не можуть бути прийняті до уваги.

Адміністративне стягнення, накладене на ОСОБА_3 в межах санкції ч.1 ст.130 КУпАП у виді позбавлення права керувати транспортним засобом на один рік у відповідності до вимог ст.33 КУпАП, з урахуванням характеру вчиненого правопорушення, особи правопорушника, ступеню його вини та інших обставин справи.

Враховуючи вищевикладене, вважаю, що постанова судді є законною та обґрунтованою, а підстави для скасування постанови Черкаського районного суду від 12 червня 2015 року відносно ОСОБА_3 та закриття провадження, як того просить апелянт, - відсутні.

На підставі викладеного та керуючись ст. 294 КУпАП, -

п о с т а н о в и в :

Поновити строк на апеляційне оскарження постанови.

Апеляційну скаргу правопорушника ОСОБА_3 - залишити без задоволення, а постанову Черкаського районного суду від 12 червня 2015 року про притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Н. І. Охріменко