АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 33/774/196/15 Головуючий у першій інстанції: ОСОБА_1
Категорія: ч. 1 ст. 163-1КУпАП Головуючий у другій інстанції: ОСОБА_2
ПОСТАНОВА

Іменем України

17 квітня 2015 року суддя Апеляційного суду Дніпропетровської області Піскун О.П., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду вм. Дніпропетровську, за участюГуменюк С.В., їїапеляційну скаргуна постанову Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 30 січня 2015 року у справі про адміністративне правопорушення, якою

ОСОБА_3,ІНФОРМАЦІЯ_1, яка працює Головни Бухгалтером ТОВ « Моноліт Кривбас», проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2,

визнано винноюу вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 163-1 КУпАП, з накладенням на неї адміністративного стягнення у вигляді штрафу в сумі 100 гривень, -

ВСТАНОВИЛА:

Постановою Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 30 січня 2015 року ОСОБА_3 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 163-1 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 100 гривень.

Судом першої інстанції встановлено, що при перевірці ТОВ «Моноліт Кривбас» код за , юридична адреса: м. Кривий Ріг, вул. Карла Маркса 1, було виявлено допущення головним бухгалтером ОСОБА_3 порушення встановленого порядку ведення податкового обліку в частині завищення податкового кредиту у липня 2014 року всього в сумі 113 425 гривень та завищення суми податкових зобовязань у липні 2014 року всього у сумі 113 425 гривень. Із акту перевірки №1075/22.01 від 19 листопада 2014 року, слідує, що цими діями було порушено п. 185.1 ст. 185, п. 188.1 ст. 188, п. 187.1 ст. 187, п. 198.1 п. 198.2 п. 198.3 п. 198.6 ст. 198 Податкового кодексу України від 01 грудня 2010 року. В звязку з цим, ОСОБА_3 судом притягнуто до відповідальності за ч.1 ст. 163-1 КУпАП.

Не погоджуючись з вищевказаною постановою ОСОБА_3, 17 березня 2015 року подала апеляційну скаргу, тобто після закінчення, встановленого ч. 2 ст. 294 КУпАП, десятиденного строку на оскарження постанови суду. В апеляційній скарзі ОСОБА_3просить скасувати постанову Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 30 січня 2015 року та закрити провадження по даній справі. Крім того, в апеляційній скарзі ОСОБА_3 подала клопотання про поновлення пропущеного строку для оскарження постанови суду.

В обґрунтуванні клопотання про поновлення пропущеного процесуального строку ОСОБА_3 посилається на те, що строк на апеляційне оскарження постанови суду нею було пропущено з поважної причини, а саме, у звязку з тим, що при розгляді справи в районному суді вона не була присутня, оскільки не отримала будь-якого повідомлення по дату та час розгляду справи.

В обґрунтування апеляційної скарги ОСОБА_3 вказує, що постанова суду першої інстанції є незаконною та необґрунтованою, оскільки суд в своїй постанові не послався на протокол про адміністративне правопорушення, а від так підстав до притягнення її до адміністративної відповідальності відсутні. Також ОСОБА_3 вважає, що протокол не має юридичної сили оскільки не підписаний нею, та в ньому відсутні будь-які пояснення та зауваження щодо змісту протоколу. Крім того, апелянт зазначає,що даний акт перевірки від 19 листопада 2014 року не можна вважати як доказом її вини у вчиненні адміністративного правопорушення оскільки акт перевірки є нічим іншим, як результатом перевірки.

В судовому засіданні апеляційного суду ОСОБА_3 підтримала в повному обсязі подану апеляційну скаргу, підтвердила викладені в її обґрунтування доводи та просила апеляційну скаргу задовольнити.

Суд апеляційної інстанції, вислухавши ОСОБА_3, вивчивши матеріали справи, дослідивши доводи апеляційної скарги та заявленого клопотання про поновлення пропущеного процесуального строку, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах апеляційної скарги, а також причини пропуску строку на її оскарження, дійшов висновку, що клопотання про поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження підлягає задоволенню, при цьому у задоволенні поданої апеляційної скарги необхідно відмовити, виходячи з наступного.

Відповідно ст. 268 КУпАП, справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце та час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Дані вимоги закону при розгляді справи судом першої інстанції не дотримані, оскільки в матеріалах справи відсутні докази як направлення так і отримання ОСОБА_3 судового виклику. Разом з тим, місцевий суд справу розглянув за відсутності ОСОБА_3, чим порушив її права, передбачені ст. 268 КУпАП.

Враховуючи викладене, апеляційний суд приходить до висновку про поважність причини пропуску ОСОБА_3 строку на апеляційне оскарження постанови суду у справі про адміністративне правопорушення і вважає необхідним задовольнити її клопотання про поновлення пропущеного процесуального строку та розглянути подану апеляційну скаргу по суті.

Як встановлено апеляційним переглядом, доводи апеляційної скарги ОСОБА_3 про незаконність та необґрунтованість постанови суду першої інстанції є безпідставними.

Висновок районного суду про доведеність вини ОСОБА_3 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 163-1 КУпАП, відповідає фактичним обставинам справи, є законним та обґрунтованим.

Даний висновок суду в повному обсязі підтверджується доказами, що містяться в матеріалах справи, в їх сукупності, зокрема: протоколом про адміністративне правопорушення №233 від 19 листопада 2014 року; актом перевірки від 19 листопада 2014 року № 1075/22.01/36608120.

З дотриманням вимог ст. ст. 252, 279, 280 КУпАП докази, що містяться в матеріалах справи, судом першої інстанції були перевірені на їх допустимість, належність та достатність, в контексті ст. 251 КУпАП.

Матеріалами справи встановлено, що доводи апеляційної скарги в частині того, що акт перевірки є нічим іншим як результатом перевірки є неспроможними.

Відповідно до ст. 86 Податкового кодексу України у разі встановлення під час перевірки порушень складається акт.

Відповідно до ст. 254 КУпАП про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності.

Доводи апеляційної скарги щодо того, що протокол про адміністративне правопорушення не підписаний та в ньому немає ніяких пояснень особи яка притягується до адміністративної відповідальності, спростовується актом № 270/22.01 від 19 листопада 2014 року про неможливість вручення посадовим особам ТОВ «Моноліт Кривбас» акту №1075/22.01/36608120 та протоколу про адміністративне правопорушення від 19 листопада 2014 року.

Що стосується доводів апеляційної скарги, що суд першої інстанції в своїй постанові не послався на протокол про адміністративне правопорушення не є підставою для скасування постанови суду першої інстанції тому, що вина ОСОБА_3 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 163-1 КУпАП в повному обсязі доведена матеріалами справи.

Неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які б були підставою для скасування постанови суду, апеляційним переглядом не встановлено.

Отже, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 163-1 КУпАП, відносно ОСОБА_3 і дотримавшись при цьому вимог ст. ст. 245, 280 КУпАП, місцевий суд постановив законне і обґрунтоване рішення, а тому суд апеляційної інстанції приходить до висновку про відсутність підстав для скасування оскаржуваної постанови суду і вважає необхідним апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції без змін.

На підставі викладеного та керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишити - без задоволення, а постанову Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 30 січня 2015 року, якою ОСОБА_3 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 163-1 КУпАП, з накладенням на неї адміністративного стягнення у вигляді штрафу в сумі 100 гривень - без змін.

Постанова набирає законної сили негайно, остаточна і оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Дніпропетровської області ОСОБА_2