АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 33/774/133/15 Головуючий у першій інстанції: ОСОБА_1
Категорія: ст. 124 КУпАП Головуючий у другій інстанції: ОСОБА_2
ПОСТАНОВА

Іменем України

27 лютого 2015 року суддя апеляційного суду Дніпропетровської області Піскун О.П., у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпропетровську, за участю представникаТарасевича С.В. діючого в інтересах ОСОБА_3,потерпілого ОСОБА_3,правопорушникаКондратьєва І.В.,розглянулаапеляційну скаргу ОСОБА_3 на постанову Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 28 січня 2015 року у справі про адміністративне правопорушення, щодо

ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1,який виконує функції технічного персоналу на КЗО СЗШ №48, мешкає за адресою: АДРЕСА_1,

провадження по адміністративній справі відносно якого за ст. 124 КУпАП закрито за відсутністю складу адміністративного правопорушення, -

ВСТАНОВИЛА: :

Постановою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 28 січня 2015 року, провадження по адміністративній справі відносноКондратьєва І.В. за ст. 124 КУпАП закрито за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії АВ2 № 412114 від 12 січня 2015 року, 07 жовтня 2014 року о 20.00 год., в м. Дніпропетровську на вул. ОСОБА_5 в районі перехрестя з пр. ОСОБА_6 водій ОСОБА_4В, керуючи автомобілем НОМЕР_1 при зміні напрямку руху не переконався, що це буде безпечним для інших учасників дорожнього руху, змінив напрямок руху ліворуч, у разі чого допустив зіткнення з автомобілем «Тойота» н/з НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_3, який слідував з лівого боку в попутному з ним напрямку. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди автомобілям спричиненні механічні пошкодження, чим завдана матеріальна шкода, постраждалих немає.

Не погоджуючись з вищевказаною постановою, ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову районного суду та винести нову постанову,якою визнати ОСОБА_4 винним у скоєні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

В обґрунтуванні апеляційної скарги ОСОБА_3 посилається на те, що постанова суду першої інстанції є незаконною та необґрунтованою, винесеною з порушенням норм процесуального закону, а викладені в постанові висновки суду, не відповідають фактичним обставинам справи. На переконання апелянта, районний суд не обґрунтував своє рішеннядостатніми доказами у справі. ОСОБА_3 стверджує, що висновок експертного дослідження від 26.01.2015 року не міг бути прийнятий судом як доказ оскільки експертиза повинна була призначена ухвалою суду, а сам висновок має бути виконаний особою, яка відповідає вимогам закону України «Про судову експертизу».

Представник ОСОБА_6 діючий в інтересах потерпілого ОСОБА_7 підтримав в повному обсязі подану апеляційну скаргу потерпілого, підтвердив викладені в ній доводи та просив апеляцію задовольнитискасувавши постанову Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 28 січня 2015 року та прийняти нову постанову, якою визнати ОСОБА_4 винним у скоєнні адміністративного правопорушення, що передбачено ст. 124 КУпАП. При цьому представник зазначив, що висновок експерта є незаконним та повинен призначатися тільки ухвалою суду тому подав клопотання про проведення судової авто технічної експертизи та клопотання про відкладення розгляду справи.

В судовому засіданні апеляційного суду потерпілий ОСОБА_3 підтримав в повному обсязі доводи свого представника та просив апеляційну скаргу задовольнити скасувавши постанову Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 28 січня 2015 року та прийняти нову постанову, якою визнати ОСОБА_4 винним у скоєнні адміністративного правопорушення, що передбачено ст. 124 КУпАП.

ОСОБА_4, стосовно якого провадження закрито,подав заперечення на апеляційну скаргу в якій просив апеляційну скаргу ОСОБА_8 залишити без задоволення, а постанову Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 28 січня 2015 року без змін.

В обґрунтуванні свого заперечення ОСОБА_4 посилався на те, що він дотримався вимог Правил дорожнього руху України і перед тим як робити маневр в ліво переконався в тому, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху. При тому апелянт вказав, що згідно ст. 251 КУпАПвисновок експерта є доказом і тому суд правильно на нього послався.Саме вказаний висновок експерта підтверджує, що він не порушував вимоги п. 10.1 Правил дорожнього руху України.

Суд апеляційної інстанції, вислухавши учасників судового розгляду, вивчивши матеріали адміністративної справи, дослідивши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах апеляційної скарги, дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги, виходячи з наступного.

Доводи апеляційної скарги стосовно незаконності та необґрунтованості постанови районного суду є безпідставними.

Висновок суду першої інстанції про відсутність складу адміністративного правопорушення,передбаченого ст. 124 КУпАП, в діях ОСОБА_4, відповідає фактичним обставинам справи, є законним та обґрунтованим.

Даний висновок суду підтверджується доказами, що містяться в матеріалах справи, в їх сукупності, зокрема: протоколом огляду місця ДТП; схемою місця ДТП, підписаною уповноваженою особою та учасниками ДТП без будь-яких зауважень, фото з місця ДТП, які використовувалися експертом, іншими фактичними даними, які були предметом дослідження в суді першої інстанції.

Доводи представника потерпілого та самого потерпілого ОСОБА_3 що даний висновок експерта є незаконним не відповідає дійсності оскільки у відповідності до Інструкції з оформлення працівниками Державтоінспекції МВС матеріалів про адміністративні порушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, глави 6, п.6.5, якщо для об'єктивного розгляду матеріалів ДТП необхідне залучення експерта, інспектором з дізнання підрозділу Державтоінспекції МВС або особою, яка виконує його обов'язки готується відповідний лист до регіонального підрозділу Науково-дослідного експертно-криміналістичного центру при МВС з переліком питань, які треба з'ясувати для прийняття об'єктивного рішення в справі, що як витікає з матеріалів справи було зроблено. А саме, був надісланий відповідний лист відначальника ВДАІ з обслуговування м. Дніпропетровська ГУМВС України в Дніпропетровської області до НДЕКЦ при ГУМВС України в Дніпропетровській області на проведення автотехнічної експертизи, чим було дотримано всіх норм закону.

Крім того, до НДЕКЦ звернувся і сам ОСОБА_4, який просив також провести експертизу. Проведення експертного дослідження було доручено експертові сектору авто технічної експертизи ОСОБА_9, який має вищу технічну освіту, кваліфікацію судового експерта з правом проведення експертиз по дослідженню обставин і механізму дорожньо-транспортних пригод, стаж експертної роботи з 2008 року.

Отже доводи потерпілого про невідповідність експерта, вимогам Закону України «Про судову експертизу» є необґрунтованими. Твердження про те, що вказаний висновок експерта не може бути доказом по справі також є хибним.

При дачі вказаного висновку експерту були надані копії рапорту інспектора, схеми ДТП, фотографії з місця ДТП. Згідно висновку експерта від 26 січня 2015 року, вбачається, що в діях водія автомобіля «КИА Соул» ОСОБА_4В не вбачається невідповідностей вимог п. 10.1 Правил дорожнього руху України.

ОСОБА_1, з вищевказаного висновку експерта слідує, що у заданій експерту дорожній обстановці, дії водія автомобіля марки «ТОЙОТА Венза» ОСОБА_3 не відповідали вимогам п. 12.3 Правил дорожнього руху України, що з технічної точки зору знаходилось в причинному звязку з настанням події даної ДТП.

Приймаючи за належний та обґрунтований висновок експерта, суд апеляційної інстанції враховує, що обставини події та вихідні дані для проведення експертизи були взяті з листа на проведення автотехнічної експертизи від начальника ВДАІ з обслуговування м. Дніпропетровська ГУМВС України в Дніпропетровської області ОСОБА_10 так і з заяви ОСОБА_4, а також, в розпорядженні експерта були основні матеріали справи про адміністративне правопорушення, тому клопотання представника ОСОБА_6 про проведення судової автотехнічної експертизи є необґрунтованим та суддею апеляційного суду не приймається до уваги, так само, як і клопотання про відкладення розгляду справи. Наявність адміністративної справи щодо ОСОБА_3 в суді першої інстанції, не є перешкодою для розгляду вказаного провадження в апеляційній інстанції.

На думку апеляційного суду, суд першої інстанції прийшов до правильного висновку, про необхідність закриття провадження відносно ОСОБА_4, оскільки апеляційним переглядом встановлено, що ДТП сталася саме через порушення водієм ОСОБА_3 вимог п. 12.3. Правил дорожнього руху України.

При розгляді справи районним судом порушень ст. ст. 279, 280 КУпАП не допущено, докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність відповідно до ст. 252 КУпАП, а всі обставини, що мають значення для вирішення справи, суд з наведенням відповідних мотивів встановив.

Неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які б були підставою для скасування постанови суду, апеляційним переглядом не встановлено.

Таким чином, апеляційний суд вважає необхідним апеляційну скаргу залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції без змін.

На підставі викладеного та керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишити без задоволення.

Постанову Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 28 січня 2015 року, якою провадження по адміністративній справі відносно ОСОБА_4 за ст. 124 КУпАП закрито за відсутністю складу адміністративного правопорушення залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно, остаточна і оскарженню не підлягає.

Суддя апеляційного суду

Дніпропетровської області ОСОБА_2