Справа № 523/4638/15-п
Номер провадження 3/523/1668/15
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"05" червня 2015 р.

Суддя Суворовського районного суду м. Одеси Боднар С.М., розглянувши матеріали адміністративної справи, що надійшли із 2-го взводу РДПС ВДАІ м.Одеси при УДАІ ГУМВС України в Одеській області у відношенні

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, не працюючого, що проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2

про притягнення до адміністративної відповідальності за ст.130 ч.2 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення та матеріалів адміністративної справи, 22.03.2015 року о 02 годині 50 хвилин ОСОБА_1 на вул..Лиманна, 30, в м.Одесі, керував транспортним засобом автомобілем НОМЕР_1, з явними ознаками алкогольного спяніння (різкий запах алкоголю з ротової порожнини, почервоніння очей, не звязна мова), на вимогу працівника міліції відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку медичного огляду на стан алкогольного спяніння в присутності двох понятих, чим порушив п.2.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою КМУ № 1306 від 10 жовтня 2001 року.

Своїми діями ОСОБА_1 скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ст.130 ч.2 КУпАП, відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння, яка протягом року вже притягувалась за ст.130 ч.1 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 зазначив, що того дня він в стані алкогольного спяніння не був, проте свідків, що могли б підтвердити останнє не має. Крім того зазначив, що подія була не о 04 годині ранку, а о 02 годині 30 хвилин. Вночі о 02 годині йому зателефонували та сказали забрати його друга, який був в стані сильного алкогольного спяніння, він поїхав, прав при собі не мав, однак він не був пяний. Також вказав, що при ньому ніяких документів не складали.

Аналізуючи вищевказані пояснення ОСОБА_1 суддя приходить до висновку, що вони є нічим не підтвердженими, та такими, що спростовуються матеріалами справи про адміністративне правопорушення, а саме протоколом про адміністративне правопорушення, письмовими поясненням ОСОБА_2, письмовими поясненнями ОСОБА_3, а додаткових доказів, які не досліджувались в судовому засіданні на підтвердження своїх пояснень ОСОБА_1 не надав, тому до тверджень правопорушника суд відноситься критично та розцінює їх, як спробу уникнути притягнення його до адміністративної відповідальності за скоєння ним правопорушення та відповідних наслідків.

Перевіривши матеріали адміністративної справи, вислухавши пояснення правопорушника, суддя приходить до висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні ним правопорушення, передбаченого ст. 130 ч. 2 КУпАП, підтверджується матеріалами справи, а саме протоколом про адміністративне правопорушення, довідкою за обліковими даними АП ВДАІ м.Одеси від 23.03.2015 року, письмовими поясненнями, та ін. матеріалами адміністративної справи.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосується забезпечення безпеки дорожнього руху.

Згідно п.п.1.2, 1.3 Інструкції про виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС України та МОЗ України №400/666 від 09.09.2009 року, огляду на стан сп'яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких в уповноваженої особи Державтоінспекції МВС є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп'яніння згідно з ознаками такого стану.

Ознаками алкогольного сп'яніння є:

а) запах алкоголю з порожнини рота;

б) порушення координації рухів;

в) порушення мови;

г) виражене тремтіння пальців рук;

ґ) різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя;

д) поведінка, що не відповідає обстановці.

Згідно п.2.7 вищевказаної Інструкції установлення стану алкогольного сп'яніння здійснюється на підставі огляду, який проводиться згідно з вимогами цієї Інструкції уповноваженими особами Державтоінспекції МВС з використанням спеціальних технічних засобів, показники яких після проведення тесту у видихуваному повітрі мають цифровий показник більше 0,2 проміле алкоголю в крові.

Відповідно до п.8 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою КМУ №1103 від 17.12.2008 року у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров'я уповноважена особа Державтоінспекції в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп'яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Аналізуючи зібрані по справі докази, факти, що викладені в матеріалах адміністративної справи, суддя приходить до висновку, що протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ст.130 ч.2 КУпАП був складений згідно вимог чинного законодавства, а сукупність доказів, підтверджує наявність вини в діях ОСОБА_1 в скоєнні вищезазначеного адміністративного правопорушення, наведені докази суд вважає повними, всебічними, достовірними, оскільки вони детальні, обєктивно підтверджуються іншими доказами, узгоджуються з ними в повному обсязі та являються достатніми для винесення судового рішення по справі.

Судом враховується, що ОСОБА_1 будь-яких обставин, щоб помякшували його відповідальність не вказав, відповідних підтверджуючих документів не надав, у звязку з чим обставин, які б відповідно до ст.34 КУпАП, помякшували б відповідальність правопорушника судом не встановлено.

В свою чергу, при прийнятті остаточного судового рішення, суддею враховуються положення ст.23 КУпАП, відповідно до яких адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

За таких обставин, дослідивши матеріали адміністративної справи, давши оцінку всім обставинам по справі, суддя приходить до висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.130 ч.2 КУпАП, та з урахуванням характеру правопорушення, особи правопорушника, який є не працевлаштованим, згідно довідки за обліковими даними АП ВДАІ м.Одеси на протязі року вже притягувався до адміністративної відповідальності, передбаченої ст.130 ч.1 КУпАП, та знову вчинив аналогічне правопорушення, що свідчить про те, що ОСОБА_1 на шлях виправлення не став, належних висновків стосовно скоєного не зробив, у вчиненому не розкаявся, та зневажливо ставиться до загальноприйнятих норм моралі та встановленим законам держави, враховуючи обставини вчиненого адміністративного правопорушення, з метою виправлення правопорушника та попередження скоєння ним нових правопорушень у майбутньому, охорони прав і свобод громадян, власності, збереження життя та здоровя учасників дорожнього руху, встановленого правопорядку, забезпечення зміцнення законності, сприяння запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного та неухильного додержання Конституції та законів України, поваги до прав, свобод, честі й гідності інших громадян, суддя вважає за необхідне застосувати до ОСОБА_1 адміністративне стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами.

Як вбачається з матеріалів адміністративної справи, а саме протоколу про адміністративне правопорушення, автомобіль НОМЕР_1, яким керував ОСОБА_1, належить ОСОБА_4, таким чином застосування санкції ст.130 ч.2 КУпАП в частині оплатного вилучення транспортного засобу не можливо.

Відповідно до ст.40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Згідно ст.9 Закону України «Про судовий збір» №3674-VІ від 08.07.2011 року судовий збір сплачується за місцем розгляду справи та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України.

На підставі вищевикладеного, приймаючи до уваги Інструкцію про виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС України та МОЗ України №400/666 від 09.09.2009 року, Порядок направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою КМУ №1103 від 17.12.2008 року, керуючись ст.ст. 23, 33-35, 130 ч.1, 268, 280, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, визнати винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.130 ч.2 КУпАП.

Накласти на ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, адміністративне стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами на строк три роки без оплатного вилучення транспортного засобу.

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, судовий збір у розмірі 36 грн 54 коп (тридцять шість гривень пятдесят чотири копійки), зарахувавши його до спеціального фонду Державного бюджету України.

Постанова може бути оскаржена протягом 10 днів з дня її винесення.

СУДДЯ : С.М. Боднар