Справа № 643/9731/15-п
Провадження № 3/643/1683/15
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.06.2015 суддя Московського районного суду м. Харкова Скотар А.Ю., розглянувши матеріали адміністративної справи, яка надійшла від представника Уповноваженого Верховної ради України з прав людини про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 212-3 КУпАП:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянку України, працюючої директором Харківської спеціалізованої школи-інтернат «Ліцей міліції» Харківської обласної ради, мешкає в АДРЕСА_1, -

ВСТАНОВИВ:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення від 03.06.2015 ОСОБА_1, будучи директором Харківської спеціалізованої школи-інтернат «Ліцей міліції» Харківської обласної ради (далі Ліцей), в супереч вимогам Закону України «Про доступ до публічної інформації» на запит ОСОБА_2 від 20.03.2015 про надання публічної інформації щодо використання бюджетних коштів під час закупівлі продуктів харчування, а саме копій договорів, укладених в 2015 році на постачання молока, з додатками у разі їх наявності не надала копії зазначених договорів, а листом від 30.03.2015 повідомила заявника про оприлюднення вказаних вище договорів на сайті навчального закладу.

Дії ОСОБА_1 кваліфіковані за ч. 2 ст. 212-3 КУпАП.

В суді ОСОБА_1 вину у інкримінованому їй правопорушенні не визнала та пояснила, що запитувана ОСОБА_2 інформація розміщена на офіційному сайті.

Суд, заслухавши ОСОБА_1, дослідивши докази, що маються в матеріалах, встановив наступні обставини і відповідні їм правовідносини: очолюваний ОСОБА_1 навчальний заклад є розпорядником певної інформації, яку зобов'язаний оприлюднювати та надавати за запитами згідно Закону України «Про доступ до публічної інформації» (далі Закон).

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення від 03.06.2015, складеного Уповноваженим Верховної ради України з прав людини ОСОБА_3, інформація про зайняття якою даної посади є загальнодоступною, в діях ОСОБА_1 встановлено порушення вимог ч. 5 ст. 6, ч.ч. 1, 2 ст. 22 Закону (а.с. 3-7), згідно яких:

ч. 5 ст. 6 Закону: «Не може бути обмежено доступ до інформації про розпорядження бюджетними коштами, володіння, користування чи розпорядження державним, комунальним майном, у тому числі до копій відповідних документів, умови отримання цих коштів чи майна, прізвища, імена, по батькові фізичних осіб та найменування юридичних осіб, які отримали ці кошти або майно…».

ч. 1 ст. 22 Закону: «Розпорядник інформації має право відмовити в задоволенні запиту в таких випадках: 1) розпорядник інформації не володіє і не зобов'язаний відповідно до його компетенції, передбаченої законодавством, володіти інформацією, щодо якої зроблено запит; 2) інформація, що запитується, належить до категорії інформації з обмеженим доступом відповідно до частини другої статті 6 цього Закону; 3) особа, яка подала запит на інформацію, не оплатила передбачені статтею 21 цього Закону фактичні витрати, пов'язані з копіюванням або друком; 4) не дотримано вимог до запиту на інформацію, передбачених частиною п'ятою статті 19 цього Закону».

ч. 2 ст. 22 Закону: «Відповідь розпорядника інформації про те, що інформація може бути одержана запитувачем із загальнодоступних джерел, або відповідь не по суті запиту вважається неправомірною відмовою в наданні інформації».

Як вбачається з відповіді за підписом ОСОБА_1 від 30.03.2015 на імя ОСОБА_2 останньому повідомлено, що договори стосовно яких він подав запит про надання публічної інформації, оприлюдненні на сайті навчального закладу (а.с. 11).

Така відповідь, згідно ч. 2 ст. 22 Закону, вважається неправомірною відмовою в наданні інформації.

Частина 2 ст. 212-3 КУпАП передбачає відповідальність за порушення Закону України «Про доступ до публічної інформації» які полягають, крім іншого, у неправомірній відмові в наданні інформації.

З погляду на вищевикладене суд приходить до висновку, що дії ОСОБА_1 вірно кваліфіковані за ч. 2 ст. 212-3 КУпАП.

При призначенні адміністративного стягнення суд враховує характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, відсутність обставин, що обтяжують відповідальність, ті факти, що скоєним правопорушенням не завдані тяжкі негативні наслідки іншим особам чи інтересам держави і приходить до висновку про необхідність застосування до правопорушника адміністративного стягнення у вигляді штрафу в доход держави.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 33, 277, 283-285, 287-289 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, і.н. НОМЕР_1, яка мешкає в АДРЕСА_1 визнати винною у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 212-3 КУпАП та накласти на неї адміністративне стягнення у вигляді штрафу в доход держави в розмірі 425 (чотириста двадцять пять) грн.

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, і.н. НОМЕР_1, яка мешкає в АДРЕСА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 36,54грн. (тридцять шість гривень пятдесят чотири копійки).

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів до апеляційного суду Харківської області шляхом подання апеляційної скарги або протесту прокурора.

Суддя Московського районного суду

м. Харкова А.Ю. Скотар