ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 липня 2015 року м. Київ

Суддя Святошинського районного суду міста Києва Дячук С.І., при секретарі Миколаєнко О.О., за участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, прокурора - Апреленко О.А., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, матеріали якої надійшли з прокуратури Святошинського району міста Києва, стосовно

ОСОБА_1, який народився ІНФОРМАЦІЯ_3 року в м. Київ, громадянина України, з вищою освітою, остання займана посада на державній службі - начальник управління у справах сім'ї, молоді та спорту Святошинської районної в місті Києві державної адміністрації (далі - Управління Святошинської РДА) (проходження державної служби припинено 05 червня 2014 року згідно з п. 4 ст. 40 КЗпП України - прогул без поважних причин), працює, не одружений, проживає та зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1, не судимий, -

звинуваченого у вчиненні адміністративного корупційного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП),

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1, будучи суб'єктом декларування та особою, яка припинила діяльність, пов'язану з виконанням функцій держави, всупереч вимогам ч. 1 ст. 12 Закону України «Про засади запобігання і протидії корупції» (в редакції Закону № 224-VІІ від 14 травня 2013 року, яка діяла на момент вчинення правопорушень) не подав декларацію про майно, доходи, витрати і зобов'язання фінансового характеру (далі - Декларація) в порядку, визначеному Законом України «Про засади запобігання і протидії корупції», тобто за період, не охоплений раніше поданими Деклараціями, за таких обставин.

Згідно з розпорядженням голови Святошинської РДА від 16 лютого 2011 року № 76-к ОСОБА_1 було призначено на посаду начальника Управління Святошинської РДА, відповідно до ст. 26 Закону України «Про державну службу» присвоєно 12 ранг державного службовця, а 21 вересня 2011 року його було попереджено про обмеження, встановлені Законами України «Про державну службу» та «Про засади запобігання і протидії корупції».

Згідно з розпорядженням голови Святошинської РДА від 05 червня 2014 року № 244-к ОСОБА_1 з вказаної дати звільнений з посади начальника Управління Святошинської РДА на підставі п. 4 ст. 40 КЗпП України - прогул без поважних причин, відтак з цієї дати припинив діяльність, пов'язану з виконанням функцій держави.

Отже, згідно з приписами ст. 1 Закону України «Про засади запобігання і протидії корупції» (в редакції Закону № 224-VІІ від 14 травня 2013 року) ОСОБА_1 на час звільнення з посади начальника Управління Святошинської РДА, як державний службовець (особа, зазначена в п/п "в", п. 1 ч. 1 ст. 4 цього Закону) являвся суб'єктом декларування, відтак був зобов'язаний подавати Декларацію в порядку, визначеному Законом України «Про засади запобігання і протидії корупції».

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 12 Закону України «Про засади запобігання і протидії корупції» (в редакції Закону № 224-VІІ від 14 травня 2013 року) суб'єкти декларування зобов'язані подавати за місцем роботи Декларацію щорічно до 1 квітня. Суб'єкти декларування, які припиняють діяльність, пов'язану з виконанням функцій держави, подають Декларацію за період, не охоплений раніше поданими Деклараціями. Суб'єкти декларування, які припинили діяльність, пов'язану з виконанням функцій держави, також зобов'язані протягом одного року подавати за своїм останнім місцем роботи Декларацію за минулий рік в порядку, визначеному цим Законом.

Разом з тим, ОСОБА_1, будучи суб'єктом декларування, всупереч вимогам ч. 1 ст. 12 Закону України «Про засади запобігання і протидії корупції» (в редакції Закону № 224-VІІ від 14 травня 2013 року), яка діяла як на день його звільнення (05 червня 2014 року), так і в подальшому включно по визначений Законом останній день (01 квітня 2015 року) подання всіма суб'єктами декларування Декларацій за минулий 2014 рік, таку Декларацію протягом одного року за своїм останнім місцем роботи (Святошинська РДА) за 2014 рік не подав.

ОСОБА_1 свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення за наведених вище обставин не визнав і пояснив, що особисто під час звільнення з посади начальника Управління Святошинського РДА 05 червня 2014 року подав Декларацію кадровому органу, причини її відсутності в архіві установи йому не відомі. Разом з тим, як визнав ОСОБА_1, у 2015 році вказану Декларацію за 2014 рік він дійсно не подавав, оскільки не був на державній службі, а відтак і не був суб'єктом декларування.

Незважаючи на захисну позицію ОСОБА_1, його вина у вчинені адміністративного корупційного правопорушення за наведених вище обставин підтверджується сукупністю інших досліджених в судовому засіданні доказів, які не викликають сумнівів у своїй достовірності і допустимості.

Так, під час судового засідання дослідженням додатків до адміністративного протоколу безспірно встановлено, що згідно з розпорядженнями голови Святошинської РДА від 16 лютого 2011 року № 76-к та від 05 червня 2014 року № 244-к ОСОБА_1 спочатку було призначено на посаду начальника Управління Святошинської РДА з присвоєнням рангу державного службовця, а потім з 05 червня 2014 року звільнено з цієї посади на підставі п. 4 ст. 40 КЗпП України.

Вказаних вище даних ОСОБА_1 в судовому засіданні не оспорював.

Системний аналіз вказаних юридичних фактів в поєднані з положеннями ст. 1, п/п "в", п. 1 ч. 1 ст. 4, ч. 1 ст. 12 Закону України «Про засади запобігання і протидії корупції» (в редакції Закону № 224-VІІ від 14 травня 2013 року) свідчить про те, що ОСОБА_1, як державний службовець являвся суб'єктом декларування, відтак був зобов'язаний подати Декларацію в порядку, визначеному ч. 1 ст. 12 вказаного Закону, зокрема 05 червня 2014 року після припинення діяльності, пов'язаної з виконанням функцій держави, за період з 01 січня по 05 червня 2014 року, не охоплений раніше поданими Деклараціями, після чого до 01 квітня 2015 року подати Декларацію за весь 2014 рік за своїм останнім місцем роботи - Святошинська РДА.

Згідно з дослідженими довідками Святошинської РДА від 22 квітня та 15 травня 2015 року, ОСОБА_1, будучи звільненим у 2014 році з посади, пов'язаної з виконанням функцій держави, Декларацію за період, не охоплений раніше поданими деклараціями, а так само за 2014 рік в цілому не подавав.

Вказані обставини знайшли своє повне підтвердження під час дослідження пояснень свідків ОСОБА_2 - начальника відділу з питань кадрової робот та державної служби Святошинської РДА та ОСОБА_3 - завідувача сектору взаємодії з правоохоронними органами, запобігання та виявлення корупції Святошинської РДА, які, кожний окремо, показали, що ОСОБА_1, будучи звільненим у 05 червня 2014 року з посади начальника Управління Святошинської РДА, Декларацію за період, не охоплений раніше поданими деклараціями, а так само за 2014 рік в цілому не подав станом на 01 квітня 2015 року, крім того, уточнили: ОСОБА_2 - що ОСОБА_1 після свого звільнення на зв'язок не виходив, причини не подання Декларації не пояснював; ОСОБА_3 - що 22 квітня 2015 року листом проінформував прокуратуру про факт неподання ОСОБА_1 як суб'єктом декларування Декларації за 2014 рік.

У судовому засіданні не встановлено будь-яких мотивів, з яких свідки ОСОБА_2 та ОСОБА_3 могли б оговорити ОСОБА_1, не вказав на такі мотиви і сам ОСОБА_1.

За таких обставин, оцінюючи захисну версію ОСОБА_1 в сукупності з іншими доказами, суд показання ОСОБА_1 оцінює критично, натомість показання ОСОБА_2 та ОСОБА_3 визнає допустимими і правдивими і саме тому кладе їх в основу даного рішення, оскільки вони узгоджуються з іншими матеріалами справи, маючи взаємодоповнюючий характер.

Під час судового засідання не встановлено і сторонами не надано будь-яких даних, які вказували б на те, що ОСОБА_1, починаючи з 05 червня 2014 року не мав можливості подати до 1 квітня 2015 року за місцем роботи (служби) Декларацію за 2014 рік через перебування у відпустці у зв'язку з вагітністю та пологами або для догляду за дитиною, через тимчасову непрацездатність, перебування за межами України, під вартою.

Суд вважає надуманими твердженнями ОСОБА_1 про те, що він не мав обов'язку до 01 квітня 2015 року подати Декларацію за 2014 рік, тобто протягом одного року за своїм останнім місцем роботи (служби) за минулий рік, оскільки вони не ґрунтуються на наведених вище приписах ч. 1 ст. 12 Закону України «Про засади запобігання і протидії корупції» (в редакції Закону № 224-VІІ від 14 травня 2013 року).

Отже суд вважає доведеним, що ОСОБА_1, будучи суб'єктом декларування та особою, яка з 05 червня 2014 року припинила діяльність, пов'язану з виконанням функцій держави (звільнення з посади начальника Управління Святошинської РДА), всупереч вимогам ч. 1 ст. 12 Закону України «Про засади запобігання і протидії корупції» (в редакції Закону № 224-VІІ від 14 травня 2013 року) не подав декларацію про майно, доходи, витрати і зобов'язання фінансового характеру за період, не охоплений раніше поданими деклараціями (з 01 січня по 05 червня 2014 року), як безпосередньо під час звільнення (05 червня 2014 року), так і протягом 2015 року у період до 01 квітня, тобто протягом одного року після звільнення за своїм останнім місцем роботи (служби) за минулий 2014 рік

Вказані дії ОСОБА_1 суд кваліфікує як адміністративне корупційне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.

Натомість, вирішуючи питання про відповідальність ОСОБА_1 за неподання Декларації на момент звільнення, суд бере до уваги те, що згідно із п. 7 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, якщо на момент розгляду справи про адміністративне корупційне правопорушення закінчилися строки, передбачені ч. 3 ст. 38 КУпАП.

Враховуючи все викладене, а також приймаючи до уваги те, що з дня вчинення правопорушення (05 червня 2014 року) пройшло більше, як рік, справ в цій частині підлягає закриттю на підставі п. 7 ст. 247 КУпАП в зв'язку з закінченням строків, передбачених ч. 3 ст. 38 КУпАП.

При накладенні на ОСОБА_1 стягнення в іншій частині суд згідно з вимогами ст.33 КУпАП враховує характер вчиненого порушення, дані про його особу, який не має судимостей. Обставин, що пом'якшують чи обтяжують відповідальність, не встановлено. Враховуючи викладене, а також приймаючи до уваги матеріальний стан ОСОБА_1, суд вважає необхідним і достатнім призначити йому стягнення у виді мінімального штрафу.

Крім того, оскільки ОСОБА_1 як суб'єкт декларування не подав декларацію за 2014 рік станом на 01 квітня 2015 року, суд застосовує санкцію ч. 1 ст. 172-6 КУпАП (в редакції Закону № 1261 від 13 травня 2014 року), яка діяла на час вчинення правопорушення - 01 квітня 2015 року, оскільки ч. 1 ст. 172-6 КУпАП (в редакції Закону № 1700 від 14 жовтня 2014 року), яка діє на час розгляду справи, по-перше, почала діяти з 26 квітня 2015 року, по -друге посилює відповідальність, відтак не має зворотної сили.

На підставі викладеного і, керуючись ст. ст. 221, 279, 280, 283, 284, 285 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

Провадження в справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, відносно ОСОБА_1 за епізодом неподання 05 червня 2014 року декларації про майно, доходи, витрати і зобов'язання фінансового характеру закрити на підставі п. 7 ст. 247 КУпАП в зв'язку з закінченням строків, передбачених ч. 3 ст. 38 КУпАП.

ОСОБА_1 за епізодом неподання до 01 квітня 2015 року декларації про майно, доходи, витрати і зобов'язання фінансового характеру визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП (в редакції Закону № 1261 від 13 травня 2014 року), за якою накласти на нього стягнення у виді штрафу в розмірі десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто у розмірі 170 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір за ухвалення судом постанови про накладення адмінстягнення в розмірі 0,03 розміру мінімальної зарплати, тобто в сумі 36 грн 54 коп.

Строк пред'явлення постанови до виконання - три місяці.

Постанова може бути оскаржена або на неї може бути внесено протест прокурора до апеляційного суду міста Києва через Святошинський районний суд міста Києва протягом десяти днів з дня винесення постанови.

СУДДЯ С.І. ДЯЧУК