Справа № 157/108/15-п
Провадження №3/157/61/15
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 лютого 2015 року місто Камінь-Каширський

Суддя Камінь-Каширського районного суду Волинської області Антонюк О.В., з участю секретаря Фесь Т.І., адвоката ОСОБА_1, розглянувши справи про адміністративні правопорушення № 157/108/15-п та № 157/109/15-п, що надішли від ВДАІ з обслуговування Камінь-Каширського району УМВС України у Волинській області, щодо ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, жителя ІНФОРМАЦІЯ_2, непрацевлаштованого,

за ст. 122-2 та ч. 4 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП),

встановила:

11 січня 2015 року о 01 годині 30 хвилин ОСОБА_2 у с. Бузаки Камінь-Каширського району, керуючи належним ОСОБА_3 автомобілем марки ВАЗ, державний номерний знак НОМЕР_1, не виконав вимогу працівника міліції про зупинку транспортного засобу, чим порушив п. 2.4 Правил дорожнього руху України, тобто вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 122-2 КУпАП.

У судовому засіданні ОСОБА_2 вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-2 КУпАП не визнав і суду пояснив, що 11 січня 2015 року автомобілем "ВАЗ", державний номерний знак НОМЕР_1, не керував, за кермом автомобіля знаходився його товариш ОСОБА_4, а він перебував у салоні цього автомобіля справа на пасажирському сидінні.

Разом з тим, вина ОСОБА_2 у невиконанні вимоги працівника міліції про зупинку транспортного засобу підтверджується поясненнями допитаних у судовому засіданні свідків ОСОБА_5, ОСОБА_6 і ОСОБА_7 та протоколом про адміністративне правопорушення серії АП1 № 759832 від 11.01.2015 року.

Так, свідок ОСОБА_5 у судовому засіданні пояснив, що під час несення разом з колегою ОСОБА_6 та особою по охороні громадського порядку ОСОБА_7 служби із забезпечення безпеки дорожнього руху, 11.01.2015 року близько 01 години - на початку 2 години ночі, коли вони службовим автомобілем стояли наприкінці с. Раків Ліс, то у сторону смт. Ратне їхав автомобіль чорного кольору, який на його вимогу про зупинку, подану жезлом, не зупинився. Службовим автомобілем з увімкненими проблисковими маяками вони почали переслідувати цей транспортний засіб, який, втікаючи від них, їхав у сторону смт. Ратне, при цьому автомобіль виїжджав на зустрічну смугу руху, створюючи іншим автомобілям перешкоди у русі та аварійну ситуацію. Заїхавши у с. Бузаки, неподалік канави, автомобіль зїхав на обочину, з автомобіля втікали пасажири. У свою чергу він підбіг до цього транспортного засобу зі сторони водія, за кермом автомобіля був ОСОБА_2, який глушив мотор автомобіля і вже хотів виходити з транспортного засобу. Він підвів останнього до службового автомобіля та запропонував йому пройти освідування на стан алкогольного спяніння, оскільки з ротової порожнини водія був чути різкий запах алкоголю. У ОСОБА_2 ніяких документів не було, у звязку з чим його почали перевіряти по базі даних НАІС та виявили, що останній притягувався до адміністративної відповідальності за ст. 130 КУпАП. В цей же момент водій втік. Щодо ОСОБА_2 було складено відповідні протоколи про порушення ним Правил дорожнього руху.

З пояснень у судовому засіданні свідка ОСОБА_6 вбачається, що в один з днів 2015 року, коли він разом з інспектором ДПС посту № 2 УДАІ УМВС України у Волинській області ОСОБА_5 та особою по охороні громадського порядку ОСОБА_7 несли службу по забезпеченню безпеки дорожнього руху, наприкінці с. Раків Ліс його колега намагався за допомогою світящого жезла зупинити автомобіль, проте вимога про зупинку була проігнорована. Службовим автомобілем з увімкненими проблисковими маяками вони поїхали за цим автомобілем, який під час руху, виїхавши на зустрічну смугу руху, їхав по середині дороги, чим створював перешкоди іншим учасникам руху. У подальшому автомобіль, заїхавши у с. Бузаки, звернув праворуч і зупинився, оскільки далі не було дороги. У світлі фар службового автомобіля, яким він керував, побачив за кермом транспортного засобу, який не виконав вимогу про зупинку, ОСОБА_2 Вибігши зі службового автомобіля інспектор ДПС ОСОБА_5 відразу ж побіг до вказаного транспортного засобу, з якого вибігали хлопці. Зі сторони водія з автомобіля вийшов ОСОБА_2, який кричав, що він не їхав, чого вони (працівники ДПС) до нього причепилися і що хочуть. Ніяких документів у водія не було, а тому інспектор ДПС ОСОБА_5 перевірив його по базі даних НАІС і зясував його особу. ОСОБА_2 було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного спяніння, проте останній з місця події втік.

Свідок ОСОБА_7 у судовому засіданні пояснив, що будучи наділений повноваження по охороні громадського порядку і маючи відповідне посвідчення, був залучений до спільного несення служби по забезпеченню безпеки дорожнього руху з інспекторами ДПС посту № 2 УДАІ ОСОБА_5 та ОСОБА_6 Заїхавши у с. Раків Ліс, на зустріч їм їхав автомобіль, працівники міліції зупинились, включили у службовому автомобілі проблискові маяки, і інспектор ДПС ОСОБА_5 вийшов та зупиняв жезлом вказаний транспортний засіб. Цей автомобіль не зупинився, а тому службовим автомобілем вони поїхали за ним. Під час втечі автомобіль виїхав на зустрічну смугу руху, рухався посередині дороги, через що інші автомобілі, що рухались йому назустріч, зїжджали у сторону. Заїхавши у с. Бузаки автомобіль різко звернув вправо та зупинився, з нього втікали невідомі йому люди. В цей же момент інспектор ДПС ОСОБА_5 швидко побіг до цього автомобіля і через декілька хвилин вів до службового автомобіля особу, яка сиділа за кермом, - ОСОБА_2 Працівники ДПС перевіряли інформацію про останнього у базі даних НАІС, водію було запропоновано пройти огляд для виявлення стану алкогольного спяніння, оскільки з ротової порожнини у нього був чути різкий запах алкоголю, проте ОСОБА_2 відмовився і втік з місця події.

Пояснення свідків ОСОБА_5, ОСОБА_6 та ОСОБА_7 є детальними та узгоджуються між собою, підстав вважати їх неправдивими немає, а тому їх необхідно взяти за основу при прийнятті рішення.

Таким чином, приходжу до висновку, що винуватість ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-2 КУпАП, повністю доведена.

При цьому вважаю неправдивими пояснення свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_8 про те, що ОСОБА_2 не керував автомобілем "ВАЗ", з огляду на наступне. Так, пояснення цих свідків відрізняються не лише між собою, а й суперечать поясненням самого порушника, який у судовому засіданні пояснив, що по дорозі у с. Бузаки, куди він їхав з ОСОБА_4 та ОСОБА_8, бачив працівників міліції, однак не впевнений чи вони їх зупиняли, тоді як свідок ОСОБА_4 у судовому засіданні взагалі заперечив, що бачив службовий автомобіль працівників ДПС, мотивуючи тим, що він керував автомобілем і дивився на дорогу, яка була поганою.

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії АП1 № 759832 від 11 січня 2015 року ОСОБА_2 ставиться у вину також те, що він о 01 годині 30 хвилин у с. Бузаки Камінь-Каширського району, керуючи належним ОСОБА_3 автомобілем марки ВАЗ, державний номерний знак НОМЕР_1, пересік суцільну лінію розмітки, виїхав на смугу зустрічного руху, змусивши інших учасників дорожнього руху змінити напрямок руху та різко загальмувати, чим порушив п.п. 1.1 Правил дорожнього руху України, відповідальність за яке, передбачена ч. 4 ст. 122 КУпАП.

Вважаю, що вина ОСОБА_2 у вчиненні цього адміністративного правопорушення не доведена, з огляду на таке.

Частиною 4 ст. 122 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність водіїв транспортних засобів за порушення, передбачені частинами першою, другою або третьою цієї статті, що спричинили створення аварійної обстановки, а саме: примусили інших учасників дорожнього руху різко змінити швидкість, напрямок руху або вжити інших заходів щодо забезпечення особистої безпеки або безпеки інших громадян, що підтверджені фактичними даними, а саме: поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілого, свідків, показань технічних приладів та засобів фото- і відеоспостереження та іншими документами.

У матеріалах справи відсутні відомості про те, яких саме учасників дорожнього руху ОСОБА_2, виїхавши на зустрічну смугу руху, змусив змінити напрямок руху та різко загальмувати, як про це зазначено у протоколі про адміністративне правопорушення.

У судовому засіданні свідки ОСОБА_5, ОСОБА_6 та ОСОБА_7 також не могли пояснити суду такі обставини.

З огляду на викладене, приходжу до висновку про відсутність у діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 122 КУпАП, а тому провадження у справі про притягнення його до адміністративної відповідальності за це адміністративне правопорушення належить закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП.

Враховуючи характер вчиненого правопорушення та особу порушника, який протягом року піддавався адміністративному стягненню, вважаю за доцільне та необхідне накласти на нього адміністративне стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-2 КУпАП, у виді штрафу у розмірі 10 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 170 грн.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України Про судовий збір з ОСОБА_2 належить стягнути судовий збір у розмірі 36 грн. 54 коп.

На підставі наведеного та керуючись ст. 33, 36, 40-1, ст. 122-2, п. 1 ст. 247, ст. 284 КУпАП,

постановила:

ОСОБА_2 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення, і накласти на нього стягнення у виді штрафу у розмірі 10 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 170 (сто сімдесят) гривень.

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення закрити у зв'язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Стягнути з ОСОБА_2 у дохід держави судовий збір у розмірі 36 (тридцять шість) гривень 54 копійки.

Постанова може бути оскаржена до апеляційного суду Волинської області через Камінь-Каширський районний суд протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя: О. В. Антонюк