АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Справа № 638/3603/15-п Головуючий у 1 інстанції:
Провадження № 33/790/319/14 ОСОБА_1
Категорія : ч.1 ст.130 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 липня 2015 року м. Харків

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Харківської області ОСОБА_2, розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на постанову судді Дзержинського районного суду м.Харкова від 28 квітня 2015 року про притягнення

ОСОБА_3 , що народився 21 листопада 1984 року в м.Харкові, не працює, мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,

до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

Постановою судді Дзержинського районного суду м.Харкова від 28 квітня 2015 року ОСОБА_3 визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та піддано стягненню у вигляді штрафу у розмірі 5950 грн.

Не погодившись із зазначеним судовим рішенням, ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову судді Дзержинського районного суду м.Харкова від 28 квітня 2015 року, а провадження по справі закрити . В обґрунтування доводів апеляційної скарги ОСОБА_3 зазначає, що 23 лютого 2015 року о 9 год.45 хв. він безпідставно був зупинений інспектором ДПС, який висунув припущення щодо керування ним транспортним засобом в стані алкогольного сп*яніння та запропонував проїхати до обласного наркологічного диспансера для медичного огляду, на що він погодився та у супроводі інспектора ДАІ прибув до зазначеного закладу охорони здоров*я. Через 25 хвилин після зупинки автомобіля, а саме о 10 год.10 хв. в обласному наркологічному диспансері був проведений медичний огляд для встановлення у нього (ОСОБА_3) стану сп*яніння та за висновком лікаря ОСОБА_4 ознак сп*яніння у нього не виявлено. Зміст висновку був відомий інспектору ДПС, а тому апелянт вважає необґрунтованим складення відносно нього протоколу про адміністративне правопорушення та притягнення його до адміністративної відповідальності судом.

Одночасно ОСОБА_3 заявив клопотання про поновлення строку на подачу апеляційної скарги, посилається на те, що про дату, час та місце розгляду справи йому не було повідомлено, справа розглянута за його відсутності, а про існування судового рішення він дізнався лише 25 травня 2015 року, коли отримав копію оскаржуваної постанови в суді.

Твердження апелянта щодо поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження матеріалами справи не спростовуються, тому строк на подачу апеляційної скарги підлягає поновленню.

Дослідивши матеріли справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню , виходячи з наступного:

При розгляді справи про адміністративне правопорушення суд, відповідно до вимог ст.ст. 245, 280 КУпАП, повинен належним чином з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи по суті. Постанова судді згідно ст. 283 КУпАП має ґрунтуватися на обставинах, встановлених при розгляді справи, тобто на достатніх і незаперечних доказах.

Однак, як вбачається із матеріалів справи, суддя не виконав вказані вимоги закону в повному обсязі, належним чином не дослідив всі обставини справи.

Ч.1 ст.130 КУпАП передбачає відповідальність за:

- керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп*яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції ;

- передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп*яніння чи під впливом лікарських препаратів;

- відмову від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного чи іншого сп*яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Як вбачається зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення серії АП1 №866397 (а.с.3), складеного інспектором ВДАІ ОСОБА_5, 23 лютого 2015 року о 9 год. 40 хв. на проспекті ОСОБА_6 у м.Харкова ОСОБА_3 керував автомобілем ВАЗ державний номер 41389ХА з ознаками алкогольного сп*яніння (різкий запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння очей), чим порушив п.2.9 ПДР України.

Пункт 2.9 ПДР України передбачає заборону керування транспортним засобом в стані алкогольного сп*яніння або перебування під впливом наркотичних чи токсичних речовин. Стан сп*яніння у водія транспортного засобу може бути встановлений лише в порядку, передбаченому Інструкцією від 09.09.2009 року № 400/666 Про виявлення у водіїв транспортного засобу ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп*яніння, або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі по тексту Інструкція). Але протокол про адміністративне правопорушення та додані до нього матеріали не містять доказів щодо встановлення у ОСОБА_3 стану алкогольного сп*яніння, а із фабули правопорушення, що зазначена у протоколі, слідує, що водій ОСОБА_3, на думку інспектора ВДАІ, лише мав ознаки алкогольного сп*яніння.

Відповідно до п. 1.2 Інструкції, огляду на стан сп'яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких в уповноваженої особи Державтоінспекції МВС є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп'яніння згідно з ознаками такого стану. Згідно п. 1.3. Інструкції ознаками сп'яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

Разом з тим, у разі наявності ознак, передбачених у пункті 1.3 Інструкції, уповноважена особа Державтоінспекції МВС проводить огляд на стан сп'яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом. А огляд на стан сп'яніння проводиться в найближчому закладі охорони здоров'я, якому надано право на проведення такого огляду, відповідно до статті 266 КУпАП, у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп'яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного уповноваженою особою Державтоінспекції МВС (п. 1.7 Інструкції).

Протокол про адміністративне правопорушення та додані до нього матеріали взагалі не містять даних про те, що ОСОБА_3 було запропоновано пройти огляд на стан сп*яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою спеціальних технічних засобів. Натомість, із пояснень свідків ОСОБА_7 та ОСОБА_8 (а.с.4-5) вбачається, що водій ОСОБА_3 в присутності двох свідків погодився проїхати до медичного закладу для встановлення стану сп*яніння. Такі ж відомості за підписами свідків зазначені і у протоколі про адміністративне правопорушення. ОСОБА_3 у поясненнях, що зафіксовані у протоколі , також вказав, що останній раз вживав алкогольні напої місяць тому та згоден їхати в наркоцентр.

Таким чином, дії водія ОСОБА_3, який погодився пройти медичний огляд у закладі охорони здоров*я - в обласному наркологічному диспансері м.Харкова, узгоджуються із вимогами п.2.5 ПДР України, який передбачає обов*язок водія на вимогу працівника міліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп*яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин, та відповідають положенням Інструкціїї №400/666 від 09.09.2009 року, яка саме і встановлює порядок огляду на стан сп*яніння.

Відповідно до Висновку щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп*яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції №394 від 23 лютого 2015 року, за направленням інспектора ВДАІ ОСОБА_5 лікарем ОСОБА_4 о 10 год.10 хв. проведений огляд ОСОБА_3 та ознак наркотичного чи алкогольного сп*яніння у нього не виявлено (а.с.7). Не встановлення за наслідками медичного огляду у водія ОСОБА_3 стану сп*яніння спростовує висновок про наявність в його діях порушення вимог п.2.9 ПДР України.

Викладене у сукупності свідчить про відсутність в діях ОСОБА_3 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, а тому постанова суду від. 28 квітня 2015 року, якою ОСОБА_3 необґрунтовано притягнуто до адміністративної відповідальності, підлягає скасуванню із закриттям провадження у справі на підставі п.1 ст.247 КУпАП.

Керуючись ст. 294 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В :

Поновити ОСОБА_3 строк апеляційного оскарження постанови суду.

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити .

Постанову судді Дзержинського районного суду м.Харкова від 28 квітня 2015 року про притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП скасувати, а провадження у справі закрити на підставі п.1 ст.247 КУпАП.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення , є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя апеляційного суду В.В.Шевченко