Апеляційний суд Житомирської області
Справа №286/7489/14-п Головуючий у 1-й інст. Іщук Л.П. Категорія ч. 2 ст.130 КУпАП Доповідач Ляшук В. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 березня 2015 року м.Житомир

Суддя апеляційного суду Житомирської області Ляшук В.В., з участю апелянта ОСОБА_1 розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення за ч. 2 ст. 130 КУпАП щодо

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, проживаючого в ІНФОРМАЦІЯ_2, працюючого заступником начальника Овруцького управління ветеринарної медицини,

в с т а н о в и в :

Постановою Овруцького районного суду Житомирської області від 06 лютого 2015 року року ОСОБА_1 притягнуто до відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування всіма видами транспортних засобів, терміном на 3 (три) роки, з оплатним вилученням транспортного засобу - автомобіля марки «ВАЗ?21013» н/з 62929 ВВ.

Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір в сумі 36,54 грн.

Відповідно до постанови , 08.11.2014 року, о 18 годині 20 хвилин в м. Овручі на вул. Київській, ОСОБА_1 керував автомобілем марки «ВАЗ?21013» н/з 62929 ВВ, з явними ознаками алкогольного спяніння (різкий запах алкоголю з ротової порожнини, почервоніння обличчя, незвязна мова, нестійка хода). Від проходження відповідно до встановленого законом порядку огляду на стан алкогольного спяніння відмовився, в присутності свідків, ОСОБА_2 та ОСОБА_3

На постанову суду особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності подано апеляційну скаргу, в якій ставиться питання про скасування постанови суду та винесення нової постанови про закриття провадження за відсутністю події правопорушення.

Вказує, що 02 лютого 2015 року, він написав заяву про перенесення розгляду справи, у звязку з станом здоровя, оскільки перебував на лікарняному з 31.01.2015 року.

09 лютого 2015 року, він здав до канцелярії суду підтверджуючі документи про те, що в період з 31.01.2015 року по 06 лютого 2015 року перебував на лікарняному.

Зазначає, що 06 лютого 2015 року в судовому засіданні участі не брав, оскільки не знав про це і будь - яких повісток, повідомлень від суду не отримував.

ОСОБА_1, вказує на порушення його конституційних прав, а зокрема розгляд справи без його участі та невідповідність висновків суду фактичним обставинам.

Заслухавши доводи апелянта на підтвердження апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи відповідно до вимог ст. 294 КУпАП, вважаю, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Висновки суду про те, що ОСОБА_1 керуючи автомобілем відмовився від проходження, відповідно до встановленого законом порядку, огляду на стан алкогольного спяніння підтверджуються дослідженими судом доказами детально наведеними у постанові судді.

Такі обставини ствердили у судовому засіданні працівник ДАІ ОСОБА_4, а також залученні до складання протоколу свідки ОСОБА_3, ОСОБА_2, які вказали, що водій ОСОБА_1 відмовився від запропонованого йому проходження в медичному закладі огляду на стан спяніння.

Даних, які б ставили під сумнів висновки суду щодо винності ОСОБА_1 у вчиненні вказаного правопорушення, в матеріалах справи відсутні, не надані такі дані і при апеляційному розгляді справи, а висловленні останнім твердження про неправдивість протоколу, допущенні інспектором ДАІ порушення Закону при оформленні протоколу, упередженість свідків ОСОБА_3, ОСОБА_2 нічим не підтверджуються та є голослівними.

За таких обставин, суд першої інстанції при розгляді даної справи всебічно та повно дослідив всі наявні у справі докази, дав їм належну оцінку та прийшов до правильного висновку про винність ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП України.

Відповідно до вимог ст. 268 КУпАП, справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

З матеріалів справи вбачається, що 02.02.2015 р. ОСОБА_1 подав до суду заяву про перенесення розгляду справи призначеної на 03.02.2015 р. на іншу дату у звязку з хворобою.

Судом дане клопотання ОСОБА_1 було задоволено та перенесено розгляд справи на 06.02.2015 р. на 9 год., про що повідомлено останнього (а.с. 15)

В суді апеляційної інстанції ОСОБА_1 підтвердив отримання вказаного повідомлення 03.02.2015 р. о 9 год. 47 хв. від працівника суду на свій мобільний телефон - НОМЕР_1.

Про те, ОСОБА_1 06.02.2015 року в судове засідання не зявився, про причини неявки суд не повідомив, клопотань про відкладення розгляду справи на іншу дату не заявив, що дало суду усі законні підстави для розгляду справи у його відсутність.

За таких обставин, апеляційний суд порушення права на захист ОСОБА_1 при розгляді справи у його відсутність 06.02.2015 р. не вбачає та при цьому враховує, що розгляд вказаної справи тривав з 02.12.2014 р. (6 судових засідань), судові засідання неодноразово відкладались за клопотання правопорушника, залишення ним приміщення суду до початку судового засідання та через його неявку, що на думку апеляційної інстанції може свідчити про його намагання затягнути розгляд справи та ухилитись від відповідальності.

Разом з тим, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції при призначенні стягнення не дотримався вимог ст. 33 КУпАП.

Так, призначаючи додаткове стягнення у виді оплатного вилучення транспортного засобу автомобіля марки «ВАЗ?21013» н/з 62929 ВВ суд не звернув уваги, що вказаний транспортний засіб належить на праві приватної власності не порушнику, а іншій особі ОСОБА_5.

За таких обставин даний вид стягнення до порушника застосований бути не міг, оскільки вказане рішення суду у невстановлений законом спосіб позбавляє права власності на майно особу, яка до вчинення правопорушення відношення не має.

Згідно п. 28 ППВС України від 23 грудня 2005 р. №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також правопорушення на транспорті» не можна накладати стягнення у виді оплатного вилучення транспортного засобу до особи, яка вчинила відповідне правопорушення, керуючи транспортним засобом, що належить іншій особі.

Керуючись ст.ст. 247, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Постанову Овруцького районного суду Житомирської області від 06 лютого 2015 року року щодо ОСОБА_1 змінити.

Виключити з постанови суду вказівку про застосування до ОСОБА_1 додаткового стягнення, передбаченого ч.2 ст. 130 КУпАП у виді оплатного вилучення транспортного засобу - автомобіля марки «ВАЗ?21013» н/з 62929 ВВ.

В решті постанову залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили після її винесення є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя апеляційного суду

Житомирської області ОСОБА_6