Номер провадження: 33/785/408/15
Номер справи місцевого суду: 511/660/15п
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
Доповідач Балан В. Д.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.07.2015 року м. Одеса

Суддя Апеляційного суду Одеської області Балан В.Д., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову судді Роздільнянського районного суду Одеської області від 10.04.2015 року по справі про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,

встановив:

Зазначеною постановою судді суду першої інстанції ОСОБА_2 притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП і підданий адміністративному стягненню у виді штрафу у розмірі 5950 грн. за те, що 11.03.2015 року о 15 год. він, порушивши вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху, на вул. Кірова в с. Виноградар Роздільнянського району Одеської області, керував мопедом «Хонда» з явними ознаками алкогольного спяніння, а від медичного огляду відмовився.

У апеляційній скарзі, ОСОБА_2, не заперечуючи проти фактичних обставин справи, зазначив, що суд належним чином не повідомив його про час та дату розгляду справи, а наявність його підпису у протоколі про адміністративне правопорушення, не є належним сповіщенням.

Він вважає обраний до нього розмір штрафу надто суворим стягненням, оскільки суддя не врахував, що він є безробітним і перебуває у скрутному матеріальному становищі, у звязку з чим не має можливості сплатити такий великий штраф, тому просить змінити постанову судді і знизити розмір штрафу до 3400 грн.

В судовому засіданні суду апеляційної інстанції ОСОБА_2 підтримав доводи своєї апеляційної скарги і просив її задовольнити.

Заслухавши пояснення ОСОБА_2, перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали справи, вважаю, що апеляційна скарга підлягає задоволенню за наступних підстав.

Відповідно до ст. 294 КУпАП, постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Строк на подачу апеляційної скарги ОСОБА_2 був поновлений постановою від 16.06.2015 року.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобовязаний зясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що помякшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також зясувати інші обставини, що мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Винуватість ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП доведена наявними у справі доказами, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення, з якого випливає, що він керував транспортним засобом з явними ознаками алкогольного спяніння, а від медичного огляду відмовився; письмовими поясненнями свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про відмову від проходження медичного огляду.

Окрім того, ОСОБА_2 у протоколі про адміністративне правопорушення, власноруч записав, що випив келих вина.

Дійсно, відповідно до ст. 268 КУпАП, справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Разом з тим, аналіз фактичних обставин справи в суді апеляційної інстанції, у сукупності з наявними доказами свідчать про те, що відсутність ОСОБА_2 у судовому засіданні суду першої інстанції, не вплинула на правильність прийнятого суддею рішення у частині встановлення фактичних обставин справи, а його дії правильно кваліфіковані за ст. 130 ч. 1 КУпАП, як відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження, відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння.

Разом з тим, вважаю, що розмір штрафу визначений суддею суду першої інстанції без урахування вимог ст. 33 КУпАП, яка передбачає, що при накладенні стягнення враховується характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його провини, майнове положення, обставини, які помякшують та обтяжують відповідальність.

З матеріалів справи видно, що ці вимоги закону не дотримані, тому що суддя, при накладенні адміністративного стягнення, не врахував, що ОСОБА_2 вперше притягується до адміністративної відповідальності за ст. 130 КУпАП, повністю визнав свою вину у вчиненому правопорушенні, є безробітним, позитивно характеризується за місцем проживання, що підтверджується відповідними довідкою до характеристикою, доданими до апеляційної скарги.

Не врахував також суддя суду першої інстанції вік ОСОБА_2, а також те, що він проживає у сільській місцевості, що певним чином ускладнює працевлаштування.

Обставини, що обтяжують його відповідальність у постанові не наведені, отже, вони відсутні.

За наявності таких даних, призначення ОСОБА_2 максимального штрафу, передбаченого санкцією ч. 1 ст. 130 КУпАП, не можна визнати справедливим, законним і обґрунтованим, тому розмір штрафу підлягає зменшенню.

У відповідності до ч. 8 ст. 294 КУпАП, за наслідками розгляду апеляційної скарги, протесту прокурора суд апеляційної інстанції має право:

1) залишити апеляційну скаргу чи протест прокурора без задоволення, а постанову без змін;

2) скасувати постанову та закрити провадження у справі;

3) скасувати постанову та прийняти нову постанову;

4) змінити постанову.

На підставі викладеного, керуючись ст. 293, 294 КУпАП,

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2, - задовольнити.

Постанову судді Роздільнянського районного суду Одеської області від 10.04.2015 року, в частині накладення адміністративного стягнення, - змінити.

Вважати притягнутим ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП до адміністративного стягнення у виді штрафу в дохід держави у розмірі 3400 грн.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду Одеської області Балан В.Д.