Справа № 314/2966/15-п
Провадження № 3/314/571/2015
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14.07.2015 року м. Вільнянськ

Вільнянський районний суд Запорізької області у складі:

головуючого судді: Капітонова Є.М.,

при секретарі Мусейібової Д.Г.,

за участю прокурора: Велєва К.С.

особи, відносно, якої складено протокол про адміністративне правопорушення ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Вільнянського районного суду матеріали, які надійшли з прокуратури Вільнянського району Запорізької області, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, 21.09.1990р.н., уродженця ІНФОРМАЦІЯ_1, Перевальського р-ну, смт. Фащевка, не працює, проживаючого за адресою: с.Дубовий Гай, 11, Новомиколаївського району, Запорізької області, НОМЕР_1, раніше до адміністративної відповідальності не притягувався,

за ч.1 ст.172-6 КУпАП, ст. 12 Закону України Про засади запобігання та протидії корупції ,

в с т а н о в и в :

До Вільнянського районного суду з прокуратури Вільнянського району Запорізької області надійшли матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.1 ст.172-6 КУпАП, ст.12 Закону України Про засади запобігання та протидії корупції.

Відповідно до підпункту «д» п.1 ч.1 ст. 4 Закону України «Про засади запобігання і протидії корупції» суб'єктами відповідальності за корупційні правопорушення є особи рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ, державної кримінально-виконавчої служби, Державної служби спеціального зв'язку та захисту інформації України, податкової міліції, особи начальницького складу органів та підрозділів цивільного захисту.

У відповідності до ч.1, ст.6 Закону України «Про Державну кримінально-виконавчу службу», державна кримінально-виконавча служба України відповідно до закону здійснює правозастосовні та правоохоронні функції і складається з центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері виконання кримінальних покарань, його територіальних органів управління, кримінально-виконавчої інспекції, установ виконання покарань, слідчих ізоляторів, воєнізованих формувань, навчальних закладів, закладів охорони здоров'я, підприємств установ виконання покарань, інших підприємств, установ і організацій, створених для забезпечення виконання завдань Державної кримінально-виконавчої служби України. Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері виконання кримінальних покарань, його територіальні органи управління, установи виконання покарань, слідчі ізолятори, навчальні заклади, заклади охорони здоров'я, підприємства установ виконання покарань, інші підприємства, установи та організації, створені для забезпечення виконання завдань Державної кримінально-виконавчої служби України є юридичними особами, мають печатку із зображенням Державного Герба України та своїм найменуванням, інші печатки і штампи, рахунки в установах банків.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про засади запобігання і протидії корупції» особи, зазначені в підпункті «д» п.1 ч.1 ст. 4 цього Закону, є субєктами декларування і зобов'язані подавати декларацію про майно, доходи, витрати і зобовязання фінансового характеру.

Відповідно до ч.1 ст. 12 Закону України «Про засади запобігання і протидії корупції», особи, зазначені у п. 1 ч.1 ст. 4 цього Закону, зобов'язані щорічно до 1 квітня подавати за місцем роботи (служби) декларацію про майно, доходи, витрати і зобов'язання фінансового характеру за минулий рік за формою, що додається до цього Закону.

Субєкти декларування, які не мали можливості подати до 1 квітня за місцем роботи (служби) декларацію про майно, доходи, витрати і зобов'язання фінансового характеру за минулий рік через перебування у відпустці у зв'язку з вагітністю та пологами або для догляду за дитиною, через тимчасову непрацездатність, перебування за межами України, під вартою, подають таку декларацію за звітний рік до 31 грудня. Субєкти декларування, які звільняються або іншим чином припиняють діяльність, повязану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, подають декларацію про майно, доходи, витрати і зобовязання фінансового характеру за період, не охоплений раніше поданими деклараціями. Субєкти декларування, які звільнилися або іншим чином припинили діяльність, повязану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, зобовязані протягом одного року подавати за своїм останнім місцем роботи (служби) декларацію про майно, доходи, витрати і зобовязання фінансового характеру за минулий рік за формою і в порядку, визначеними цим Законом.

Так, 04.09.2014 наказом начальника Софіївської виправної колонії УДПтСУ в Запорізькій області (№55) №66 о/с ОСОБА_1 призначено на посаду молодшого інспектора відділу нагляду і безпеки Софіївської ВК №55.

Наказом начальника Софіївської виправної колонії УДПтСУ в Запорізькій області (№55) №80 о/с ОСОБА_1 звільнено у запас Збройних сил України за власним бажанням.

У подальшому, в ході проходження процедури звільнення, відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону України «Про засади запобігання і протидії корупції», як субєкт декларування, який звільнився тобто припинив діяльність, пов'язану з виконанням функцій держави, ОСОБА_1 зобовязаний був подати декларацію про майно, доходи, витрати і зобов'язання фінансового характеру за період, не охоплений раніше поданими деклараціями. Однак, декларацію про майно, доходи, витрати і зобовязання фінансового характеру надав до установи лише 26.03.2015 без поважних причин, які б перешкоджали цьому.

ОСОБА_1 ознайомлений під розпис про вимоги Закону України «Про засади запобігання та протидії корупції».

У своєму поясненні з приводу вказаної ситуації ОСОБА_1 зазначив, що при прийнятті на роботу його ознайомили під розпис про положення, що містяться в Законі України «Про засади запобігання та протидії корупції», у тому числі щодо обовязку подавати декларацію про майно, доходи, витрати і зобовязання фінансового характеру.

При звільненні з Софіївської ВК №55 він не подавав вчасно декларацію про майно, доходи, витрати і зобовязання фінансового характеру за період, не охоплений раніше поданими деклараціями, оскільки планував здати декларацію згодом, коли приїде за трудовою книжкою та іншими документами.

З виявленим порушенням згоден та вину визнав.

Крім того, відповідно до пояснень начальника відділу по роботі з персоналом Софіївської ВК №55 ОСОБА_2, у день звільнення ОСОБА_1 (13.11.2014) вона рапортом доповіла керівнику установи про те, що останній при звільненні не подав декларацію про майно, доходи, витрати, зобовязання фінансового характеру. Також пояснила, що ОСОБА_1 під розпис був ознайомлений з вимогами Закону України «Про засади запобігання та протидії корупції» та знав про необхідність подати декларацію при звільненні.

Таким чином, ОСОБА_1, який відповідно до підпункту «д» п.1 ч.І ст. 4 Закону України «Про засади запобігання і протидії корупції» є суб'єктом відповідальності за корупційні правопорушення, в порушення вимог ч.І ст. 12 цього Закону як суб'єкт декларування, який звільнився тобто припинив діяльність, повязану з виконанням функцій держави несвоєчасно подав декларацію про майно, доходи, витрати і зобов'язання фінансового характеру за період, не охоплений раніше поданими деклараціями, чим вчинив адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.1 ст. 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Прокурор в судовому засіданні просив притягти ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, зазначивши про наявність в його діях складу правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-6 КУпАП, ст.12 Закону України «Про засади запобігання та протидії корупції» .

Заслухавши думку прокурора, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного корупційного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-6 КУпАП, ст.12 Закону України «Про засади запобігання та протидії корупції» доведена зібраними матеріалами справи, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення, наказами про, копією витягів, декларацією за 2014 рік.

При накладенні адміністративного стягнення суд враховує характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, ступінь вини, майновий стан, час та місце вчинення правопорушення, ставлення ОСОБА_1 до вчиненого ним діяння.

Враховуючи наведене, суд вважає за необхідне притягнути ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої ч.1 ст.172-6 КУпАП, ст.12 Закону України «Про засади запобігання і протидії корупції» та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі п'ятидесяти неоподатковуваних мінімум доходів громадян.

На підставі викладеного, керуючись ч.1 ст.172-6 КУпАП, ст.12 Закону України «Про засади запобігання і протидії корупції», ст.ст.283,284 КУпАП

п о с т а н о в и в :

ОСОБА_1, визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-6 КУпАП, ст.12 Закону України «Про засади запобігання і протидії корупції», та піддати адміністративному стягненню у вигляді штрафу у розмірі 850 (вісімсот пятдесят) грн. в прибуток держави.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 36 (тридцять шість) грн. 54коп. (отримувач державний бюджет Вільнянського району, код отримувача: 37997149, банк отримувача УДКУ у Вільнянському районі ГУДКСУ в Запорізькій області, МФО 813015, код класифікації 22030001, рахунок отримувача 0079).

Строк предявлення постанови до виконання протягом 3 місяців. У разі несплати штрафу у строк, встановлений ч.1 ст. 307 КУпАП України, штраф буде стягнуто у порядку примусового виконання постанови у подвійному розмірі штрафу.

На постанову протягом десяти діб може бути подана апеляція до Апеляційного суду Запорізької області через Вільнянський районний суд Запорізької області.

Суддя : Є.М. Капітонов

14.07.2015