АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

Іменем України

08 червня 2015 року суддя Апеляційного суду Дніпропетровської області Піскун О.П., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпропетровську, апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 17 лютого 2015 року у справі про адміністративне правопорушення, якою

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, працюючого директором ТОВ «ВС-Енергія», який проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 163-1 КУпАП, та накладено стягнення у вигляді штрафу у розмірі 170 гривень, -

встановив:

постановою Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 17 лютого 2015 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 163-1 КУпАП, та накладено стягнення у вигляді штрафу у розмірі 170 гривень.

При обставинах, зазначених у постанові суду першої інстанції, ОСОБА_1, будучи директором ТОВ «ВС-Енергія», допустив порушення встановленого порядку ведення податкового обліку, яке виразилося у порушенні п. 201.1, 200.4 «а», «б» ст. 200 ПК України, що було встановлено під час проведення камеральної перевірки 15 грудня 2014 року №4792/04-64-15-01/30561826.

Не погоджуючись з вищевказаною постановою, ОСОБА_1, із порушенням строку передбаченого ч. 2 ст. 294 КУпАП, подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції та закрити провадження у справі. У апеляційній скарзі викладено клопотання про поновлення строку на оскарження постанови суду.

На переконання апелянта строк на оскарження постанови був пропущений з поважної причини через порушення судом вимог ст. 268 КУпАП, судом не було належним чином повідомлено про час та місце перегляду справи.

Обґрунтовуючи свою апеляційну скаргу, апелянт зазначає, що на підставі акту перевірки №4792/04-64-15-01/30561826 від 15 грудня 2014 року, який був підставою для складання протоколу, податковим органом було винесено податкове повідомлення-рішення № від 13 січня 2015 року. На зазначене податкове рішення у судовому порядку було подано відповідну скарги, по якій відкрито провадження у адміністративному суді і на даний час триває процедура оскарження.

За таких обставин, на думку апелянта, висновки районного суду про його винуватість у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 163-1 КУпАП, передчасні, оскільки триває процедура оскарження.

У судове засідання апеляційного суду ОСОБА_1 не зявився про час та місце перегляду справи повідомлений належним чином, про причини своєї неявки суду не повідомив клопотань про відкладення перегляду справи від нього не надходило. Враховуючи зазначенні обставини та вимоги ст.ст. 268, 294 КУпАП, апеляційний суд дійшов висновку про можливість проведення перегляду справи у відсутність особи, яка подала скаргу.

Суд апеляційної інстанції, вивчивши матеріали справи, дослідивши доводи апеляційної скарги й клопотання, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов висновку, що подана апеляційна скарга та заявлене клопотання підлягають задоволенню з наступних підстав.

У відповідності до вимог ст. 268 КУпАП, справа має буди розглянута у присутності особи відносно, якої складено протокол. Суд має право розглянути справу у відсутність особи лише у виключних випадках з дотриманням обовязкової умови, про належне сповіщення особи про час та місце розгляду справи.

Враховуючи наведене та відсутність у матеріалах справи даних про отримання особою сповіщень про розгляд справи, апеляційний суд дійшов висновки, що оскільки особу не було повідомлено належним чином про час та місце розгляду справи, а про результати розгляду їй стало відомо згодом, тому є достатні підстави вважати, що особа з поважних причин вчасно не змогла подати свою апеляційну скаргу. Таким чином, пропущений строк підлягає поновленню, а клопотання задоволенню.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобовязаний повно, всебічно та обєктивно зясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Під час апеляційного перегляду встановлено, що районний суд, в порушення вищезазначених вимог закону, належним чином не зясовано обставини щодо вчинення ОСОБА_1 інкримінованого йому адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 163-1 КУпАП, оскільки викладені в постанові висновки суду передчасні з на ступних підстав.

Відповідно ст. ст. 55, 56 ПКУ, платник податків має право оскаржити до органу вищого рівня або суду податкове повідомлення-рішення або інше рішення контролюючого органу у десяти денний строк після отримання такого рішення. При зверненні платника податків до відповідного органу зі скаргою щодо визнання недійсним рішення контролюючого органу грошове зобовязання вважається неузгодженим до дня набрання рішення законної сили.

Таким чином, податковим законодавством України поширено презумпцію невинуватості на процедуру оскарження.

З матеріалів справи вбачається, що протокол був складений на підставі акту перевірки №4792/04-64-15-01/30561826 від 15 грудня 2014 року, який також був приводом для оформлення податковим органом податкового повідомленнярішення.

Використовуючи надане законом право, ТОВ «ВС-Енергія» звернулася зі скаргою про скасування податкового повідомлення-рішення, у судовому порядку, у межах встановленого законом строку, до Дніпропетровського окружного адміністративного суду. На даний час скарга товариства знаходиться у провадженні і по суті не розглянута, що підтверджується копією адміністративного суду від 04 березня 2015 року у справі №804/3483/15 (а.с. 17).

Отже, з урахуванням того, що триває процедура оскарження, то і існує ймовірність скасування рішення податкового органу, а тому і відсутні достовірні підстави вважати, що дійсно посадовими особами ТОВ «ВС-Енергія» було порушено порядок ведення податкового обліку, внаслідок чого було занижено податкові зобовязання, тобто вчинено правопорушення передбачене ч. 1 ст. 163-1 КУпАП.

Таким чином, суд першої інстанції прийшов до передчасного висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 163-1 КУпАП, оскільки на час розгляду справи апеляційним судом триває процедура адміністративного оскарження рішення податкового органу, яке стало підставою для притягнення особи до відповідальності.

З огляду на викладене, апеляційний суд вважає, що постанова судді районного суду є передчасною та такою, що не відповідає фактичним обставинам, а тому підлягає скасуванню, із закриттям провадження у справі, на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 163-1 КУпАП.

На підставі викладеного та керуючись ст. 294 КУпАП,-

постановив:

клопотання ОСОБА_1 про поновлення строків оскарження задовольнити.

Поновити ОСОБА_1 строк на подання апеляційної скарги на постанову Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 17 лютого 2015 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 про скасування постанови районного суду - задовольнити.

Постанову Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 17 лютого 2015 року, якою ОСОБА_1 визнано винним за ч. 1 ст. 163-1 КУпАП та накладено на нього стягнення у вигляді штрафу у розмірі 170 гривень - скасувати.

Провадження у даній справі закрити через відсутність складу адміністративного проступку, на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП.

Постанова набирає законної сили негайно, остаточна і оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Дніпропетровської області ОСОБА_2