П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 липня 2015 року суддя Селидівського міського суду Донецької області Моцний О.С., розглянувши подання начальника Селидівського МВ КВІ УДПтСУ в Донецькій області про заміну не відбутої частини покарання у вигляді громадських робіт арештом відносно ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, не працюючого, на якого 07.05.2015 року Селидівським міським судом по ст. 173-2 ч. 1 КУпАП накладено адміністративне стягнення у виді 30 годин громадських робіт, зареєстрованого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2

В С Т А Н О В И В:

Постановою Селидівського міського суду Донецької області від 07.05.2015 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173-2 ч. 1 КУпАП, та накладено стягнення у виді 30 годин громадських робіт.

19.05.2015 року вказана постанова набрала законної сили та її для виконання було направлено до Селидівського МВ КВІ УДПтСУ в Донецькій області.

23.06.2015 року начальник Селидівського МВ КВІ УДПтСУ в Донецькій області звернувся до суду із поданням про заміну покарання у вигляді громадських робіт на арешт, мотивуючи тим, що на виклики КВІ порушник не зявляється, по місцю реєстрації не проживає, ухиляється від відбування призначеного покарання.

Суд, дослідивши матеріали подання, прийшов до наступного.

Відповідно до ст. 321-4 КУпАП у разі ухилення порушника від відбування громадських робіт постановою судді не відбутий строк громадських робіт може бути замінено адміністративним арештом з розрахунку один день арешту за п'ять годин громадських робіт, але не більш як на п'ятнадцять днів.

Згідно п. 3.11 Інструкції про порядок виконання адміністративного стягнення у вигляді громадських робіт, затвердженої Наказом Державного департаменту України з питань виконання покарань 25.02.2009 N 35, після отримання постанови суду порушник викликається до органу кримінально-виконавчої інспекції (неповнолітній - з батьками або особою, яка їх заміняє). З ним проводиться бесіда, під час якої роз'яснюються порядок та умови виконання стягнення, відповідальність за ухилення від відбування громадських робіт. За результатами бесіди порушник дає підписку, в якій власноручно зазначає про ознайомлення з порядком відбування громадських робіт.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_2 був присутній в судовому засіданні 27 серпня 2012 року при розгляді справи про адміністративне правопорушення і за жодним викликом не зявлявся до Селидівського МВ КВІ УДПтСУ в Донецькій області, а саме 14.09.2012 року та 17.09.2012 року й 25.09.2012 року був відвіданий за місцем реєстрації та було встановлено, що ОСОБА_2 за вказаною адресою зареєстрований, але не проживає.

Крім того, згідно п. 3.17 зазначеної Інструкції ухиленням від відбування громадських робіт вважаються: невихід порушника на роботу без поважної причини; неприбуття порушника за викликом до кримінально-виконавчої інспекції без поважної причини або зникнення з місця проживання. Поважними причинами неявки засудженого до кримінально-виконавчої інспекції в призначений строк визнаються: несвоєчасне одержання виклику, хвороба та інші обставини, що фактично позбавляють його можливості своєчасно прибути за викликом.

Оскільки власником підприємства не видавався наказ або розпорядження про початок відбування порушником громадських робіт, закріплення за ним відповідальної особи, ознайомлення порушника із правилами техніки безпеки при виконанні стягнення, на строк громадських робіт не було складено графік, в якому поденно зазначаються час та місце відбування цих робіт, суд приходить до висновку, що дії ОСОБА_1 не можна розцінити як ухилення від відбування громадських робіт в розумінні п.3.17 зазначеної Інструкції.

Враховуючи практику Європейського суду з прав людини, яка, згідно зі ст. 17 Закону України від 23 лютого 2006 року № 3477-IV «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» застосовується при розгляді справ як джерело права, зокрема справу «Давидов та інші проти України» (рішення від 01.07.2010 року, що набуло статусу остаточного 01.10.2010 року) суд наголошує, що компетентні органи завжди повинні докладати серйозних зусиль для зясування обставин і не повинні керуватись необдуманими або необґрунтованими висновками для закриття розслідування, або в якості підстав для прийняття рішень.

Також в справі «Гарькавий проти України» (рішення від 18 лютого 2010 року) Європейський суд зазначив, що адміністративний арешт на підставі судового рішення підпадає під дію п. 1 (а) ст. 5 Конвенції, а це є гарантуванням, що нікого не буде свавільно позбавлено свободи.

За таких обставин, підстави для задоволення подання начальника Селидівського МВ КВІ УДПтСУ в Донецькій області про заміну ОСОБА_1 не відбутого строку покарання у вигляді громадських робіт адміністративним арештом відсутні.

Керуючись ст. ст. 32, 321-4 КУпАП України, суд -

П О С Т А H О В И В:

В задоволенні подання начальника Селидівського МВ КВІ УДПтСУ в Донецькій області про заміну не відбутого строку покарання у вигляді громадських робіт адміністративним арештом відносно ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3 - відмовити.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя