Апеляційний суд Кіровоградської області
№ провадження 33/781/98/15 Головуючий у суді І-ї інстанції ОСОБА_1
Категорія -ч.1 ст. 130 Доповідач у суді ІІ-ї інстанції ОСОБА_2 Н. І.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.07.2015 року. Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Кіровоградської області ОСОБА_2 за участю правопорушника ОСОБА_3, адвоката ОСОБА_4, розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Кіровограді апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_4 в інтересах правопорушника ОСОБА_3 на постанову Кіровського районного суду м. Кіровограда від 12 травня 2015 року, якою

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, працюючого слідчим Кіровоградського МВ УМВС України в Кіровоградській області, проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2

притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладено штраф у розмірі 3400 (три тисячі чотириста) грн.

Стягнено з ОСОБА_3 в дохід держави судовий збір у розмірі 36,64 грн.

ВСТАНОВИЛА:

Згідно постанови суду, ОСОБА_3 02.04.2015 року о 00.03 год. керував автомобілем НОМЕР_1 по вул. В.Чміленка в м. Кіровограді, з ознаками алкогольного спяніння, від проходження огляду на стан спяніння відмовися, чим порушив п.2.5 ПДР України.

В апеляції адвокат ОСОБА_4 в інтересах правопорушника ОСОБА_3 просить скасувати постанову районного суду в звязку з відсутністю в діях ОСОБА_3 складу адміністративного правопорушення.

Свої доводи мотивує тим, що працівники ДАІ під виглядом фіксації відмови ОСОБА_3 від проходження тестування на місці зупинки транспортного засобу, фактично склали протокол про те, що особа відмовилась від проходження огляду взагалі. Показання ОСОБА_3, а також допитаних в судовому засіданні першої інстанції свідків свідчать про те, що працівники ДАІ пропонували ОСОБА_3 пройти лише тестування на місці знаходження його транспортного засобу. Наразі, працівниками ДАІ було проігноровано пропозиція ОСОБА_3 направити його на медичне обстеження до Кіровоградського обласного наркологічного диспансеру. В звязку із зазначеними обставинами, ОСОБА_3 був вимушений самостійно пройти медичне обстеження в Кіровоградському обласному наркологічному диспансері, що підтверджено висновком № 55 від 02.04.2015 року КЗ «Обласний наркологічний диспансер».

Таким чином, в матеріалах справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_3 відсутні докази відмови ОСОБА_3 від проходження медичного обстеження в органах охорони здоровя, що виключає наявність в його діях ознак адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Крім того, зазначає, що суд не зазначив про те, що з боку працівників ДАІ в їхній присутності не було зроблено пропозицію, після відмови ОСОБА_3 від тестування на місці за допомогою алкотестеру «Драгер», пройти медичне обстеження в наркологічному диспансері. Крім того, суд не зазначив, що свідки написали пояснення не добровільно, а одночасно під диктовку одного з працівників ДАІ.

Перевіривши матеріали справи, заслухавши думку правопорушника ОСОБА_3 та його адвоката ОСОБА_4, котрі просили скасувати постанову районного суду в звязку з відсутністю в діях ОСОБА_3 складу адміністративного правопорушення, зваживши доводи апеляції, суд приходить висновку, що апеляція не підлягає задоволенню, а постанову суду слід залишити без зміни з таких підстав.

Згідно п.2.9/а/ ПДР України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного спяніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Згідно диспозиції ч.1 ст. 130 КУпАП відповідальність за вказане правопорушення настає у разі керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

У судовому засіданні апеляційного суду ОСОБА_3 пояснив, що 31 березня - 01 квітня 2015 року він знаходився на добовому чергуванні в складі слідчо-оперативної групи в Кіровоградському МВ УМВС України в Кіровоградській області. Вранці, змінившись з чергування, залишився на роботі. Після закінчення робочого дня пішов додому на вул. Чміленка, 62. Близько 22 години він разом зі своїми друзями ОСОБА_5 та ОСОБА_6 вирішили поїхати в кафе «Куба», де знаходились близько 1 години, а потім пішли в кафе «Черчіль», оскільки він був за кермом автомобіля, то замовив собі лише безалкогольне пиво. Після опівночі вони вирішили поїхати додому. Він, разом з ОСОБА_6 вийшли з кафе та на автомобілі поїхали до його дому. ОСОБА_5 затримався, так як зустрів своїх знайомих, потім він підійшов на вул. Чміленка, де проживає ОСОБА_3 Коли вони відїжджали від кафе, то він побачив, що за ним поїхав якийсь автомобіль. Коли вони підїхали до місця проживання, позаду зупинився цей автомобіль, потім зясувалось, що це автомобіль ДАІ. Спочатку працівники ДАІ предявили претензії, що він заїхав під знак, а потім, коли зясувалось, що він проживає за цією адресою, заявили, що знаходиться в стані алкогольного спяніння. Працівники ДАІ викликали інший екіпаж, а також інспекцію по особовому складу, керівників слідства міста. Працівники ДАІ складали адміністративний протокол на нього, в його присутності, де вони запропонували йому перевіритися на стан алкогольного спяніння за допомогою алкотестеру «Драгер». Він відмовився від цього, запропонувавши проїхати до наркологічного диспансеру, на що працівники ДАІ не відреагували. В подальшому працівники ДАІ не пропонували йому поїхати до наркологічного диспансеру для медичного обстеження на алкогольне спяніння. Після завершення всіх процедур, враховуючи небажання направити його на медичне обстеження в наркологічний диспансер, він сам пройшов медичний огляд 02 квітня 2015 року в 03.15 годині. Ознак алкогольного спяніння виявлено не було. Наполягає на своїй невинності.

Протоколом про адміністративне правопорушення від 02.04.2015 року серії АП1 № 791715 було зафіксовано в присутності свідків: ОСОБА_7 та ОСОБА_8 затримання ОСОБА_3, від якого було чутно різкий запах алкоголю з порожнини рота, млява мова, почервоніння очей, який від пояснень відмовився, продуття алкотесту «Драгер» не відбулося в звязку з відмовою ОСОБА_3 (а.с. 2).

Згідно пояснень свідків ОСОБА_7 та ОСОБА_8, вони були присутні при відмові ОСОБА_3 від продуття алкотестера «Драгер» та проходження медичного огляду на визначення стану алкогольного спяніння в наркологічному диспансері. Від ОСОБА_3 було чутно різкий запах алкоголю на відстані (а.с.3,4).

У судовому засіданні апеляційного суду свідок ОСОБА_7Б підтвердив, що у його присутності ОСОБА_3 відмовився від продуття приладу Алкотестер, чи пропонували йому пройти обстеження у медичному закладі він не памятає. Підтвердив, що пояснення писали вони із іншим свідком під диктовку працівника міліції. Однак все написане відповідало дійсності.

Свідок ОСОБА_9 підтвердив факт та обставини зупинення ОСОБА_3 із причини, що він рухався на автомобілі по пішохідній вулиці. Однак, як при зупинці стало відомо, ОСОБА_3 на той період проживав по вулиці Чміленка, а тому із цих підстав протокол не складався. При спілкуванні із ОСОБА_3 виявилося, що, на його думку, він перебував у стані алкогольного спяніння, а тому йому було запропоновано пройти обстеження на місці зупинки шляхом продуття приладу, на що ОСОБА_3 відмовився. На пропозицію проїхати на медичне обстеження ОСОБА_3 також відмовився, у звязку із чим було складено протокол.

Вина підтверджується даними відеозапису, з якого вбачається відмова ОСОБА_3 від проходження медогляду.

Оцінивши зібрані по справі докази у їх сукупності, вважаю доводи апеляції адвоката ОСОБА_4 в інтересах правопорушника ОСОБА_3 такими, що не грунтуються на фактичних обставинах та на законі та не підлягають задоволенню з таких підстав.

Порядок проведення огляду особи на стан спяніння встановлений ст. 266 КУпАП та Інструкцією про виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, яка затверджена наказом МВС та МОЗ України від 9.09.2009 року № 400/666.

Згідно ч.3 ст.266 КУпАП у разі незгоди водія на проведення огляду на стан спяніння на місці із застосуванням технічних засобів, або в разі незгоди з результатами огляду із використанням спеціальних технічних засобів, огляд проводиться у закладах охорони здоровя, яким надається право проведення такого огляду.

На підставі п. 2.9. вище вказаної Інструкції з метою забезпечення достовірності результатів огляду водіїв транспортних засобів, які мають бути оглянуті в закладах охорони здоров'я, уповноважена особа Державтоінспекції МВС забезпечує доставку цих осіб до найближчого закладу охорони здоров'я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення.

Відповідно до п.п. 3.16; 3.17; 3.22 названої Інструкції, висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі - висновок щодо результатів медичного огляду особи на стан сп'яніння) (додаток 3), видається на підставі акта медичного огляду. Зміст висновку щодо результатів медичного огляду особи на стан спяніння повідомляється оглянутій особі в присутності уповноваженої особи Державтоінспекції МВС, яка її доставила, про що робиться запис у згаданому вище висновку. Висновки щодо результатів медичного огляду особи на стан спяніння, складені у порушення викладених вимог Інструкції , вважаються недійсними.

Із пояснень ОСОБА_3 та наданих доказів вбачається, що він самостійно, без направлення працівника ДАІ та без його присутності, як того вимагає відповідний закон, та по закінченню двох годин з моменту затримання самостійно пройшов обстеження у медичному закладі, а тому результати такого обстеження не можуть бути визнані належними та допустимими доказами. Доводи ОСОБА_3 про те, що на місці події йому не було запропоновано пройти медичне обстеження у закладах охорони здоровя та працівники міліції навіть на його пропозицію пройти обстеження у медичному закладі не погодилися спростовуються даними відеозапису, з якого вбачається, що йому запропоновано проїхати у медустанову та він не погоджується, а тому є безпідставними і не можуть бути взяті до уваги.

Виходячи із викладеного, підстав для визнання обґрунтованими доводів апеляції суд не вбачає.

При визначенні виду і розміру стягнення суд врахував характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, ступінь його вини та призначив відповідне, мінімальне та справедливе стягненя.

Оскільки вина ОСОБА_3 доведена викладеними, належними та допустимими доказами, підстав для скасування чи зміни постанови суду не вбачається.

Керуючись ст. 247, 293,294 КУпАП, суддя

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляцію адвоката ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_3 залишити без задоволення.

Постанову Кіровського районного суду м. Кіровограда від 12 травня 2015 року про притягнення ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення з накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 3400 грн. залишити без зміни.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя апеляційного суду

Кіровоградської області ОСОБА_2