Справа № 369/5804/15-п Головуючий у І інстанції Ковальчук Л.М.
Провадження № 33/780/466/15 Доповідач у 2 інстанції Гриненко
Категорія 147 17.07.2015
ПОСТАНОВА

Іменем України

17 липня 2015 року суддя Апеляційного суду Київської області Гриненко О.І. розглянувши апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_1 подану в інтересах ОСОБА_2 на постанову Києво-Святошинського районного суду Київської області від 10 червня 2015 року, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1, проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, за ст.124, ч.1 ст.130 КУпАП -

В С Т А Н О В И В :

Постановою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 10 червня 2015 року ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. ст. 124, ч.1 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік зі стягненням судового збору на користь держави.

Згідно з постановою суду, ОСОБА_2 28 травня 2015 року приблизно о 23 годині, керував автомобілем марки Шкода, державний номер НОМЕР_1, по вул. Амосова, в с. Горенка Києво-Святошинського району Київської області, з явними ознаками алкогольного сп'яніння, а саме різкий запах алкоголю з порожнини рота, тремтіння рук, керуючи транспортним засобом не був уважний, не дотримався безпечного бокового інтервалу, та допустив зіткнення з автомобілем марки "Нісан", державний номерний знак АІ 9599ЕМ та з автомобілем марки "Фольксваген" державний номерний знак АМ 4339ВО, внаслідок чого автомобілі отримали механічні пошкодження. Від проходження огляду на стан сп'яніння ОСОБА_2 відмовився. Таким чином, в результаті порушення вимог п.п. 2.3 Б, 2.5, 13.1 ПДР України ОСОБА_2 вчинив адміністративні правопорушення передбачені ст.ст. 124, ч.1 ст.130 КУпАП. Не погоджуючись із судовим рішенням адвокат ОСОБА_1 подав в інтересах ОСОБА_2 апеляційну скаргу на постанову судді Києво-Святошинського районного суду Київської області від 10 червня 2015 року в якій, не оспорюючи встановлені місцевим судом фактичні обставини справи, просить оскаржувану постанову судді змінити та помякшити накладене стягнення. На обґрунтування вимог апеляційної скарги захисник ОСОБА_2 зазначає, що судом першої інстанції при накладенні на його підзахисного такого виду стягнення як позбавлення права керування транспортними засобами недостатньо враховано характер вчиненого правопорушення, яке не є грубим та вчинено вперше, в умовах обмеженої видимості, на автостоянці, а тому на думку апелянта відсутні підстави для застосування зазначеного виду стягнення, яке є надмірно суворим. Крім того, апелянт посилається на неврахування місцевим судом щирого розкаяння ОСОБА_2 в якості обставини, що помякшує відповідальність за адміністративне правопорушення, відповідно до вимог ст. 33 КУпАП, а також наявність у нього неповнолітніх дітей, яких необхідно вивозити на оздоровлення.

Переглянувши справу за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_2- адвоката ОСОБА_1, який підтримав подану ним апеляційну скаргу та просив її задовольнити, заслухавши пояснення ОСОБА_2, вважаю, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Суддя повно, всебічно та об'єктивно дослідив матеріали справи та дійшов обгрунтованого висновку про доведеність винуватості ОСОБА_3 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. ст. 124, ч.1 ст.130 КУпАП.

Як вбачається з тексту постанови, при накладенні на ОСОБА_2 адміністративного стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами, суддя місцевого суду врахував характер вчинених правопорушень, вважаючи їх грубими, особу винного, а саме його позитивну характеристику за місцем роботи та наявність на його утриманні неповнолітніх дітей, матеріальний стан, щире розкаяння у вчиненому. Таким чином, всупереч доводам апеляційної скарги суддя місцевого суду при накладенні на ОСОБА_2 адміністративного стягнення повністю дотримався вимог ст. 33 КУпАП врахував всі обставини, які передбачені зазначеною нормою закону при накладенні адміністративного стягнення в тому числі і ті, на які посилається в своїй апеляційній скарзі захисник ОСОБА_1 Вид та розмір адміністративного стягнення накладеного суддею місцевого суду є необхідним та достатнім для виховання правопорушника в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим ОСОБА_2 так і іншими особами, тобто досягнення мети покарання, передбаченої ст. 23 КУпАП. Отже, з огляду на наведене, вважаю що суддя місцевого суду всебічно, повно і об'єктивно за участю правопорушника ОСОБА_2 та його захисника дослідив всі обставини справи в їх сукупності, дав їм належну оцінку, і прийняв законне та обгрунтоване рішення, а тому будь-яких правових підстав для задоволення апеляційної скарги захисника ОСОБА_1 не вбачаю.

Керуючись ст. 294 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_2- адвоката ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову судді Києво-Святошинського районного суду Київської області від 10 червня 2015 року якою ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст. 124, ч.1 ст.130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік - залишити без зміни.

Постанова апеляційного суду є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя О.І. Гриненко