Справа №: 486/231/15-п Провадження № 3/486/88/2015
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 лютого 2015 року Суддя Южноукраїнський міський суд Миколаївської області ОСОБА_1 розглянувши відкритому судовому засіданні адміністративний матеріал, який надійшов від Южноукраїнського МВ УМВС України у Миколаївській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, не працюючого, мешкаючого за адресою: б-р. Шевченко, 12 кв. 18 у м.Южноукраїнську Миколаївської області,

за ч.1 ст. 160 КУпАП

В С Т А Н О В И В:

17.02.2015 року до Южноукраїнського міського суду Миколаївської області надійшов протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2

Визначення судді було здійснено автоматизованою системою документообігу за принципом вірогідності та 18.02.2015 року передано у провадження судді Волкової О.І.

Суддя Волкова О.І. є особисто знайома з особою, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_2, сім'я якого проживає в одному будинку з нею за адресою б-р. Шевченко, 12 у м.Южноукраїнську. На погляд головуючої такі обставини можуть викликати сумніви щодо об'єктивності та неупередженості судді.

Згідно практики Європейського суду з прав людини (рішення від 09.11.2006 року у справі "Білуга проти України" від 28.10.1998р. у справі "Вештайн проти Швейцарії", тощо) важливим питанням є довіра, яку суди повинні вселяти у громадськість у демократичному суспільстві. Судді зобов'язані викликати довіру в учасників судового розгляду, а тому будь-який суддя, стосовно якого є підстави для підозри у недостатній неупередженості, повинен брати самовідвід.

Згідно ст. 6 ч.1 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод "кожен має право на справедливий розгляд його справи… незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків …".

Виходячи із положень ст. 6 ч.1 Конвенції про захист прав та основоположних свобод і практики Європейського суду з прав людини, які є частиною національного законодавства і джерелом права, що підлягають застосуванню відповідно до ст. 9 Конституції України, ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського Суду з прав людини, суд має завжди бути "встановленим законом".

Розглядаючи питання безсторонності з двох точок зору, Європейський Суд з прав людини у справі Лавентс проти Латвії зазначив, що по-перше, йдеться про суб'єктивний підхід, для того щоб спробувати визначити переконання та особисту поведінку конкретного судді у конкретній обстановці. Зокрема, суд не повинен суб'єктивно виявляти будь-яку упередженість або особисті переконання; особиста безсторонність судді не ставиться під сумнів, аж доки не буде доведено протилежне. По-друге, слід застосувати об'єктивний підхід, метою якого є пересвідчитися, чи надає суд необхідні гарантії, щоб зайнятий з цього приводу можливість будь-якого правомірного сумніву; крім того, поняття незалежності та об'єктивної безсторонності тісно пов'язанні між собою ( "Пуллар проти Сполученого Королівства" і "Томанн проти Швейцарии", а також "Екедемі Трейдинг Лтд" та інші проти Греції" і "Дактарас проти Литви" та ОСОБА_3 проти України).

Суд, який розглядає справу має бути "безстороннім" і "незалежним" за ст. 6 ч. 1 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод і засад цивільного судочинства.

Суд вважає, що знайомство, сусідство та приязні стосунки з особою, що притягується до адміністративної відповідальності можуть викликати сумнів щодо незалежності та неупередженості головуючого. За таких обставин вважаю за доцільним заявити собі самовідвід.

Керуючись ст. 6 Європейської конвенції з прав людини, ст. 283 КУпАП суддя

П О С Т А Н О В И В :

Задовольнити заявлений самовідвід судді Волкової О.І. та повернути справу до секретаріату суду для проведення її перерозподілу.

Постанова суду оскарженню не підлягає.

Суддя Южноукраїнського міського суду ОСОБА_1