Справа № 536/1549/15-п
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 липня 2015 року Суддя Кременчуцького районного с уду Полтавської області ОСОБА_1, розглянувши заяву ОСОБА_2 про визнання постанови Кременчуцького районного суду Полтавської області від 03.07.2002 року такою, що не підлягає подальшому виконанню

ВСТАНОВИВ:

06 липня 2015 року ОСОБА_2 звернувся до суду з заявою, в якій просив визнати постанову Кременчуцького районного суду Полтавської області від 03 липня 2002 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП та накладення стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами строком на один рік такою, що не підлягає виконанню та припинити усі дії виконавчого характеру. В обґрунтування заяви вказав, що 29 травня 2015 року був зупинений працівниками ДАІ за порушення правил дорожнього руху, а саме, не освітлений задній номерний знак. Працівниками ДАІ було вилучено в нього посвідчення водія, оскільки існує вказана вище постанова суду та посвідчення передано в Центр ДАІ 5302 (МРЕВ) для зберігання.

Також в заяві вказав, що він не був повідомлений судом про розгляд відносно нього справи про адміністративне правопорушення, про прийняте рішення нічого не знав, копію постанови не отримував.

Статтею 304 КУпАП передбачено, що питання пов'язані з виконанням постанови про накладення адміністративного стягнення вирішуються органом (посадовою особою), який виніс постанову.

Вивчивши надані матеріали, було встановлено наступне.

Згідно постанови Кременчуцького районного суду Полтавської області від 03 липня 2002 року у справі про адміністративне правопорушення ОСОБА_2 було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП та накладено стягнення у виді позбавлення права керування всіма видами транспортних засобів на один рік.

Підтвердження про виконання постанови про позбавлення спеціального права ОСОБА_2 від уповноважених відповідно до ст.ст. 300, 317 КУпАП посадових осіб органу внутрішніх справ відсутнє.

Станом на день звернення до суду із заявою минуло більше ніж тринадцять років. Посвідчення водія у ОСОБА_2. не вилучалось, про що свідчить довідка Начальника відділення ДАІ з обслуговування Кременчуцького району, підпорядкованого УДАІ УМВС України в Полтавській області від 01.06.2015 р. Даних про те, що ОСОБА_3 ухилявся від вилучення у нього посвідчення водія не має.

Відповідно до ч.1 ст.303 КУпАП не підлягає виконанню постанова про накладення адміністративного стягнення, якщо її не було звернуто до виконання протягом трьох місяців з дня винесення.

Згідно ст.321 КУпАП водії транспортних засобів, судноводії і особи, що порушили правила полювання, вважаються позбавленими спеціального права з дня винесення постанови про позбавлення цього права. Якщо зазначені особи, які позбавлені спеціального права, ухиляються від здачі документа, що посвідчує це право, то строк позбавлення їх спеціального права обчислюється з дня здачі або вилучення такого документа.

Відомостей про ухилення ОСОБА_2 від здачі посвідчення водія на підставі постанови суду, тобто його вини в тому, що це посвідчення водія уповноважені особи органу внутрішніх справ у нього вчасно не вилучили, немає.

Відповідно до ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку встановлених законом.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законодавства. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах її компетенції, у точній відповідності з законом.

Враховуючи, що строк один рік позбавлення спеціального права ОСОБА_2 закінчився 07.03.2003 року, а також те, що з моменту винесення постанови судді від 03.02.2002 року строк три місяці пред'явлення постанов про адміністративні правопорушення до виконання пройшов, посвідчення водія у ОСОБА_2 не вилучалось, всі дії виконавчого характеру мають бути припинені і постанова суду не підлягає виконанню.

Штучне продовження строку, що загалом складе понад тринадцять років, з 03 липня 2002 року, для виконання постанови судді про позбавлення ОСОБА_2 спеціального права законом заборонено.

Складенням протоколу про адміністративне правопорушення та накладенням постановою судді стягнення на ОСОБА_2, який після цього тотожних правопорушень не вчинив, досягнуто завдань Кодексу України про адміністративні правопорушення визначених у статті 1 цього Кодексу.

Враховуючи вищевикладене, вважаю заяву ОСОБА_2 законною та обґрунтованою, яка має бути задоволеною.

Керуючись ст.ст. 1,7,283,284,299,303,304,321 КУпУП

ПОСТАНОВИВ:

Заяву ОСОБА_2 про визнання постанови Кременчуцького районного суду Полтавської області від 03.07.2002 року такою, що не підлягає подальшому виконанню задовольнити.

Визнати постанову Кременчуцького районного суду Полтавської області від 03 липня 2002 року у справі № 7-1152-02 про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП у вигляді позбавлення права керування всіма видами транспортних засобів строком на один рік такою, що не підлягає виконанню.

Зобов'язати Центр ДАІ 5302 з обслуговування м. Кременчука та Кременчуцького району вилучити із картки обліку адміністративних правопорушень стосовно ОСОБА_2 дані про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП України та повернути вилучене у нього посвідчення водія.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником або прокурором протягом десяти днів з дня її винесення до апеляційного суду Полтавської області через Кременчуцький районний суд.

Суддя С. М. Клименко