АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 33/774/380/15 Головуючий у першій інстанції:ОСОБА_1
Категорія:ч.1 ст. 130КУпАП Головуючий у другій інстанції: ОСОБА_2
ПОСТАНОВА

Іменем України

17 липня 2015 року суддя апеляційного суду Дніпропетровської області Піскун О.П., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпропетровську, апеляційну скаргу ОСОБА_3 на постанову Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 22 червня 2015 року у справі про адміністративне правопорушення, якою

ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, не працюючого, проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2,-

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та піддано адміністративному стягненню у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами строком на 1 рік,-

ВСТАНОВИЛА: :

Постановою Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 22 червня 2015 року ОСОБА_4визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та піддано адміністративному стягненню у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

Судом першої інстанції було встановлено, що 05 квітня 215 року, приблизно о 08.50 годині, на пр. Пушкіна у м. Дніпропетровську, водій ОСОБА_4 керував автомобілем «.SkodaOctaviaA-5», д/н НОМЕР_1, перебуваючи у стані алкогольного спяніння. При цьому ОСОБА_4 порушив п. 2.9 (а) Правил дорожнього руху України.

Не погоджуючись з вищевказаною постановою, ОСОБА_4 подав апеляційну скаргу в якій просить постановуКрасногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 22 червня 2015 року змінити в частині призначеного покарання та призначити покарання у вигляді штрафу.

В обґрунтування апеляційної скарги ОСОБА_4 вважає адміністративне стягнення дуже суворим. При цьому апелянт просить врахувати його ставлення до скоєного а саме, те, що він повністю визнає свою провину з початку порушення адміністративної справи, що підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення, має тривалий водійський стаж, однак вперше притягується до адміністративної відповідальності. Також звертає увагу на те, що він здійснює свою трудову діяльність по угодам та автотранспортний засіб є допоміжним засобом і необхідний для здійснення трудової діяльності.

В судове засідання апеляційного суду ОСОБА_4 не зявився, про поважні причини своєї неявки суду не повідомив, а оскільки останній належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, апеляційний суд у відповідності до ч. 6 ст. 294 КУпАП, вважає можливим розглянути справу без участі особи, яка подала апеляційну скаргу.

Суд апеляційної інстанції, вивчивши матеріали справи, дослідивши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах апеляційної скарги, дійшов висновку про те, що подана апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Викладений в постанові районного суду висновок про доведеність вини ОСОБА_4 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, відповідає фактичним обставинам справи, є законним і обґрунтованим, повністю узгодженим із наявними в матеріалах справи доказами та самим апелянтом не оспорюється.

Відповідно до ст. 33 КУпАП, при накладенні адміністративного стягнення враховується характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що помякшують та обтяжують відповідальність.

Накладене адміністративне стягнення в кожному конкретному випадку має бути необхідним і достатнім для виправлення правопорушника та попередження вчинення ним нових правопорушень.

Однак, як встановлено апеляційним судом, при накладенні на ОСОБА_4 адміністративного стягнення судом першої інстанції вказані вимоги закону не були дотримані в повному обсязі, що призвело до необґрунтованого накладення на апелянта адміністративного стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами.

В ході апеляційного розгляду було встановлено, що ОСОБА_4 з самого початку визнавав свою вину, на прохання працівників ДАІ пройшов у встановлений законом порядку медичний огляд на стан алкогольного спяніння. Дав письмові пояснення в який визнав свою провину.

Крім того в матеріалах адміністративної справи відсутня інформація про притягнення ОСОБА_4 до будь-якого адміністративного правопорушення.

Всі вище вказані обставини суд апеляційної інстанції відносить відповідно до ст. 34 КУпАП до помякшуючих обставин.

Крім того, суд першої інстанції, своє рішення про накладення на правопорушника саме такого виду стягнення, коли санкція вказаної частини ст.130 КУпАП передбачає й інші, менш суворіші, в постанові суду не мотивував.

З огляду на викладене, конкретні обставини справи, субєктивне ставлення винного до скоєного правопорушення, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про можливість помякшення ОСОБА_4 адміністративного стягнення до штрафу в розмірі, передбаченому санкцією ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме двохсот пятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, оскільки, на переконання апеляційного суду, таке адміністративне стягнення в повній мірі буде сприяти вихованню ОСОБА_4 в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобіганню вчинення ним нових правопорушень.

Таким чином, апеляційна скарга ОСОБА_4 підлягаєзадоволенню, а постанова суду першої інстанції зміні в частині накладеного адміністративного стягнення.

На підставі викладеного та керуючись ст.294Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 задовольнити.

Постанову Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 22 червня 2015 року відносно ОСОБА_4 змінити в частині накладення адміністративного стягнення.

Накласти на ОСОБА_4 адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 4 (чотири) тисячі 250 гривень.

Постанова набирає законної сили негайно, остаточна і оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Дніпропетровської області ОСОБА_2