Провадження № 33/792/43/15
Справа № 686/3957/15-п Головуюча в 1-й інстанції Дручкова С.П.
Категорія: ч. 1 ст. 164-12 КУпАП Доповідач Бондар В. В.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 квітня 2015 року м. Хмельницький

Апеляційний суд Хмельницької області в складі:

головуючої-судді ОСОБА_1,

з участю секретаря судового засідання Кашевської Колос Т.В.,

особи яка притягується до адміністративної відповідальності - ОСОБА_2 розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Хмельницькому справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на постанову Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 16 березня 2015 року,-

В с т а н о в и в:

Постановою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 16 березня 2015 року

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженку ІНФОРМАЦІЯ_2, проживає ІНФОРМАЦІЯ_3 бАДРЕСА_1, працює начальником відділу фінансів, бухгалтерського обліку та економічних розрахунків Державної інспекції сільського господарства в Хмельницькій області,

визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164-12 КУпАП, та накладено штраф в розмірі 510 грн.

Постановлено стягнути з ОСОБА_2 на користь держави 36 грн. 54 коп. судового збору.

ОСОБА_2, начальника відділу фінансів, бухгалтерського обліку та економічних розрахунків Державної інспекції сільського господарства в Хмельницькій області, визнано винною в тому, що вона порушила вимоги Бюджетного кодексу України при здійсненні попередньої оплати за товари, роботи та послуги за рахунок бюджетних коштів, а саме: інспекцією за рахунок коштів загального фонду за КПКВ 2807010 „Оплата природного газу проведено зайву оплату природного газу, внаслідок завищення фактичного обсягу її споживання у первинних документах (рахунок ПАТ „Хмельницькгаз від 26 грудня 2014 року № 000017193, платіжне доручення від 29 грудня 2014 року № 1363) на загальну суму 1812,24 грн., чим порушила п. 1 ст. 49 Бюджетного кодексу України від 8 липня 2010 року № 2456, п. 1.8 ст. 9 ЗУ „Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні від 16 липня 1999 року № 996 та п. 2 Постанови КМУ від 23 квітня 2014 року № 177 „Про здійснення попередньої оплати товарів, робіт і послуг, що закупляються за бюджетні кошти, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч. 1 ст. 164-12 КУпАП.

В своїй апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить рішення суду скасувати, звільнити її від адміністративної відповідальності із оголошенням усного зауваження, провадження у справі закрити. Вважає, що рішення суду першої інстанції є необґрунтованим, прийняте на підставі неповного зясування всіх обставин, що мають суттєве значення для правильного вирішення справи. В обґрунтування доводів апеляційної скарги вказує, що судом першої інстанції не було здійснено всебічного, повного та обєктивного зясування обставин, що помякшують її відповідальність та підтверджують відсутність заподіяної нею майнової шкоди.

В апеляційному суді ОСОБА_2 підтримала доводи апеляційної скарги.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши ОСОБА_2, суд приходить до висновку, що апеляційна скарга ОСОБА_2 задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Висновки суду про доведеність ОСОБА_2 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164-12 КУпАП, підтверджуються даними протоколу про адміністративне правопорушення, акту ревізії окремих питань фінансово-господарської діяльності Державної інспекції сільського господарства в Хмельницькій області за період часу з 1 січня 2012 року по 31 грудня 2014 року, даними платіжних доручень, актів зняття показників лічильника газопостачання, акту приймання-передачі природного газу, договору на постачання природного газу з додатками та додаткової угоди до договору на постачання природного газу за регульованим тарифом, яким суд першої інстанції дав вірну оцінку, з яких видно, що ОСОБА_2 проведено зайву оплату природного газу на загальну суму 1812 грн. 24 коп. внаслідок завищення фактичного обсягу його споживання в первинних документах, що підтверджується також поясненнями ОСОБА_2 в суді першої інстанції та в апеляційному суді.

Твердження апелянта про те, що вона діяла в стані крайньої необхідності, не заслуговують на увагу, позаяк такі обставини в даному провадженні не встановлені.

Твердження апелянта про наявність підстав для скасування постанови суду першої інстанції та звільнення її від відповідальності відповідно до приписів ст. 22 КУпАП не можуть бути прийнятими до уваги. Згідно ст. 22 КУпАП суд може звільнити порушника від адміністративної відповідальності та обмежитись усним зауваженням при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення.

Суд першої інстанції при накладенні адміністративного стягнення вірно врахував характер вчиненого правопорушення, при цьому апеляційний суд враховує, що ОСОБА_2 вчинила умисне порушення бюджетного законодавства, зважаючи, що згідно п. 2 Постанови Кабінету Міністрів України від 23 квітня 2014 року «Про здійснення попередньої оплати товарів, робіт і послуг, що закупляються за державні кошти» можливе здійснення попередньої оплати тих товарів, робіт і послуг, що згідно з договорами про закупівлю передбачається поставити, виконати і надати протягом поточного бюджетного періоду, при цьому згідно акту ревізії (а.с. 2-6) такі дії призвели до настання матеріальної шкоди в сумі 1812 грн. 24коп.

Апеляційний суд враховує викладене, а також, що ОСОБА_2 вперше притягується до відповідальності, майновий та сімейний стан, відсутність обтяжуючих її відповідальність обставин, а також як обставини, що помякшують її відповідальність - щире розкаяння у вчиненому, та приходить до висновку, що вищевказані обставини в сукупності давали суду першої інстанції підстави для призначення ОСОБА_2 стягнення в виді штрафу. При цьому суд першої інстанції призначив мінімальний розмір штрафу, визначений санкцією ч. 1 ст. 164-12 КУпАП, з чим погоджується апеляційний суд. Вид та розмір адміністративного стягнення, призначеного судом першої інстанції, на думку апеляційного суду, буде необхідним для виховання особи, що вчинила правопорушення та запобігання вчинення нових правопорушень, як апелянтом, так і іншими особами.

Умисний характер вчиненого правопорушення, ступінь вини ОСОБА_2 у вчиненому не давали суду першої інстанції підстав вважати, що вчинене нею правопорушення є малозначним, відсутні такі підстави і в апеляційного суду, а відтак підстави для застосування положень ст. 22 КУпАП та скасування рішення суду першої інстанції зі звільненням особи від адміністративної відповідальності, про що вказує апелянт в своїй апеляційній скарзі, відсутні. Ті обставини, що завищені в 2014 році обсяги споживання природного газу, які були оплачені 29 грудня 2014 року, були використані в наступному році, ОСОБА_2 зобовязалась в подальшому не вчиняти правопорушень, не дають підстав вважати вчинене порушення малозначним, зважаючи на те, що здійснення такої оплати в 2014 році було бюджетним порушенням, призвело до покриття витрат іншої юридичної особи за рахунок коштів загального фонду державного бюджету та завдало матеріальної шкоди інспекції на 1812 грн. 24коп.

При цьому апеляційний суд вважає необхідним зауважити, що застосування положень ст. 22 КУпАП (в разі наявності підстав) є правом, а не обовязком суду, відтак посилання в апеляційній скарзі про відсутність в мотивувальній частині постанови суду першої інстанції посилань про незастосування положень ст. 22 КУпАП, не впливає на висновки суду першої інстанції.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суд,-

П о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а постанову Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 16 березня 2015 року щодо ОСОБА_2 - без зміни.

Постанова апеляційного суду є остаточною та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя (підпис)

З оригіналом згідно:

Суддя апеляційного суду

Хмельницької області ОСОБА_1