Номер провадження: 33/785/422/15
Номер справи місцевого суду: 522/5436/15-п
Головуючий у першій інстанції Гаєва Л.В.
Доповідач Олініченко В. В.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.06.2015 року м. Одеса

Суддя апеляційного суду Одеської області Олініченко В.В., розглянувши в присутності ОСОБА_2 його апеляційну скаргу на постанову Приморського районного суду м. Одеси від 02.06.2015 р. та матеріали справи про адміністративне правопорушення відносно нього,

В С Т А Н О В И В:

Постановою судді Приморського районного суду м. Одеси від 02.06.2015 р.

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, тимчасово не працюючий, інвалід дитинства ІІІ групи безстроково, проживаючий за адресою: АДРЕСА_1

притягнутий до адміністративної відповідальності за ст. 130 ч.1 КУпАП та на нього накладено стягнення у виді штрафу у розмірі 3400 гривень за те, що 16.03.2015 р. о 00 годині 10 хвилин по вул. Приморській в районі буд. №6 в м. Одесі, керував автомобілем НОМЕР_1, з явними ознаками алкогольного сп'яніння (різкий запах алкоголю з ротової порожнини), від проходження відповідно до встановленого порядку медичного огляду на стан сп'яніння відмовився, чим порушив п. 2.5 ПДР та п. 1.7 Наказу МВС України, МОЗ України за №400/666 від 09.09.2009 р.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить постанову суду скасувати та закрити провадження по справі, посилаючись на те, що постанова суду є незаконною, висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи, так як суд неповно та необ'єктивно розглянув справу, однобічно прийняв до уваги докази по справі. Апелянт стверджує, що в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбачений ст. 130 ч. 1 КУпАП, - на момент зупинки його працівниками ДАІ він не відмовлявся від проходження медогляду на стан сп'яніння, а навпаки, змусив працівників ДАІ перевірити його на стан сп'яніння за допомогою алкотестера (показав 0,24%, а з похибкою - 0,19%), з результатами якого не погодився, оскільки засумнівався у їхній достовірності, так як алкоголь не вживав, а тільки ліки, та забажав пройти медогляд у лікаря, на що працівники ДАІ відмовили йому у грубій формі та склали відносно нього адмінпротокол.

Перевіривши матеріали адміністративної справи, заслухавши пояснення ОСОБА_2А, який підтримав апеляцію, просив постанову суду скасувати, а провадження по справі закрити в зв'язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, пояснивши, що алкоголь не вживав, приймав заспокійливі ліки на спирту в зв'язку з виниклою необхідністю, настояв сам на тому, щоб працівник ДАІ перевірив його стан алкогольного сп'яніння за допомогою алкотестера, а побачивши результати, розписався в протоколі, так як на той час не знав, що міг з ними не погодитись, при огляді понятих не було, вони появились пізніше, зазначив, що отримує мінімальну пенсію, вважаю, що апеляція підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до Інструкції про виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним наказом МВС України та Міністерства охорони здоров'я України № 400/666 від 09.09.2009 р., зареєстрованим в Мінюсті України 06.10.2009 р. за № 931/16947, обстеження водія транспортного засобу на стан сп'яніння проводиться в закладах охорони здоров'я тільки у 2-х випадках:

- у разі відмови водія від проходження огляду на місці зупинки транспортного засобу,

або

- у разі його незгоди з результатами огляду, проведеного уповноваженою особою державтоінспекції (п.1.7 Інструкції).

В даному випадку водій ОСОБА_2 пройшов огляд на місці зупинки його автомобіля та був згодний з результатами огляду, а тому у інспектора ДАІ не було підстав пропонувати водію їхати на медогляд до спеціального медичного закладу. Факт згоди підтверджується його особистим підписом у відповідній графі протоколу, чим спростовуються доводи ОСОБА_2 в судовому засіданні апеляційного суду про те, що він був незгодний з отриманими даними алкотестера та вимагав проходження відповідного дослідження у закладі охорони здоров'я, а тому доводи апелянта в цій частині є необґрунтованими та апеляційним судом не приймаються.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення, обстеження ОСОБА_2 на предмет сп'яніння проводилось за допомогою алкотестеру «Драгер», прилад АRBL-0830, принтер АRВМ - 5187, який показав наявність алкоголю в кількості 0,24 %.

Разом з тим в ході розгляду апеляції встановлено, що ОСОБА_2 є інвалідом дитинства через перенесену тяжку онкологічну хворобу. Відповідно до індивідуальної програми реабілітації інваліда № 542 від 10.04.2013 р. складеної ОНКОМСЕК, він потребує 4 рази на рік проходження відповідного амбулаторного лікування, 2 рази на рік проходження стаціонарного лікування в Одеському онкодиспансері, «Д» нагляду онколога, терапевта та психолога. На даний час має стан після видалення новоутворення гігантоклітинної гранульоми нижньої щелепи зліва, резекції щелепи - післяопераційний рубцева деформація, парез лицьового нерва, з 16.03.2015 р. знаходився на амбулаторному лікуванні в КУ «ЦПМСП №2» з діагнозом «ОРВІ» (а.с. 33-38), що підтверджує покази ОСОБА_2 про те, що алкогольні напої він не вживав і не може вживати за станом здоров'я, а вживав ліки.

Крім того, суд першої інстанції не дав оцінку даним державного підприємства «Всеукраїнський державний науково-виробничий центр стандартизації, метрології, сертифікації та захисту прав споживачів» щодо точності показників газоаналізатора для визначення наявності алкоголю в організмі людини - Alkotest 6810, фірми Drager Safety& Co. KGaA, Німеччина, який має діапазон вимірювань від 0 до 2,5 мг/дм3 - (від 0 до 5 %) та границі допустимої основної похибки ± 0, 04 % в інтервалі діапазону вимірювань від 0 до 0, 8 % (а.с.28,29-31). Проте відповідно до приведених даних прилад, з допомогою якого проводилось обстеження ОСОБА_2, в інтервалі діапазону вимірювань від 0 до 0,8 % міг допустити похибку «- 0,04 %», а тому фактична кількість алкоголю у видихувальному повітрі, могла скласти 0,20 %, що відповідно до п. 2,7 Інструкції про виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС та Мінздравом України від 09.09.2009 р. № 4000/666 не є станом алкогольного сп'яніння, за яке наступає адміністративна відповідальність.

При розгляді питання про доведеність вини всі сумніви чи суперечності мають трактуватися на користь особи, яка притягується до відповідальності.

Приймаючи до уваги викладене, приходжу до висновку про відсутність в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч.1 КУпАП, в зв'язку з чим постанова суду першої інстанції підлягає скасуванню, а провадження по справі закриттю у відповідності з вимогами п. 1 с т. 247 КУпАП.

Керуючись ст. 294, 247 п.1 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляцію ОСОБА_2 задовольнити частково, постанову Приморського районного суду м. Одеси від 02.06.2015 р., якою ОСОБА_2 був притягнутий до відповідальності за ст. 130 ч.1 КУпАП з накладенням стягнення у виді штрафу у розмірі 3400 гривень - скасувати, в зв'язку з відсутністю в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч. 1 КУпАП.

Провадження по адміністративній справі закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя апеляційного суду

Одеської області В.В. Олініченко