Справа № 733/2321/14-п Головуючий у 1 інстанції Чугуєвська Т. П.
Провадження № 33/795/27/2015
Категорія - ч. 1 ст. 130 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 січня 2015 року місто Чернігів

Апеляційний суд Чернігівської області, в складі:

головуючого: судді Борисенка І.П., розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Чернігові справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Ічнянського районного суду Чернігівської області від 29 грудня 2014 року, -

В С Т А Н О В И В :

Цією постановою

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, не працюючий, проживаючий: ІНФОРМАЦІЯ_2, ІПН НОМЕР_1, -

притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 130 КУпАП та накладене адміністративне стягнення у виді 7 (семи) діб адміністративного арешту без оплатного вилучення транспортного засобу автомобіля Москвич 412 ИЄ д.н.з. 06-45 ЧНП, стягнуто судовий збір в розмірі 36 грн. 54 коп. на користь держави.

Судом першої інстанції ОСОБА_1 визнаний винним в тому, що 06 грудня 2014 року близько 12 години 30 хвилин в м. Ічня Чернігівської області по вул. Лісова, керував транспортним засобом марки «Москвич 412 ИЄ д.н.з. 06-45 ЧНП з явними ознаками алкогольного спяніння, своїми діями вчинив адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст. 130 ч. 2 КУпАП.

Не погоджуючись з постановою суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову судді Ічнянського районного суду від 29.12.2014 року в частині накладення адміністративного стягнення за ч. 2 ст. 130 КУпАП.

Вважає, що дана постанова в частині накладення стягнення не відповідає вимогам чинного законодавства, оскільки протокол про вчинення адміністративного правопорушення складений за ч. 1 ст. 130 КУпАП, а суд дослідивши матеріали справи дійшов висновку про доведеність вини за ч. 2 ст. 130 КУпАП та притягнув до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.130 КУпАП. Також зазначає, що не заперечує факту керування транспортним засобом з явними ознаками алкогольного спяніння.

Згідно ч. 6 ст. 294 КУпАП неявка в судове засідання особи, яка подала скаргу, інших осіб, які беруть участь у провадженні у справі про адміністративне правопорушення, не перешкоджає розгляду справи, крім випадків, коли є поважні причини неявки або в суду відсутня інформація про належне повідомлення цих осіб.

Даних про поважні причини неявки до суду ОСОБА_1 у апеляційного суду відсутні.

Перевіривши матеріали судової справи; дослідивши матеріали адміністративної справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, вважаю, що апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно із ст.ст. 245, 252, 280, 283 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень.

У відповідності до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративні правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Висновки судді про доведеність факту порушення водієм ОСОБА_1М вимог п.2.5 ПДР України, а саме, керування транспортним засобом в стані алкогольного сп"яніння, стверджуються зібраними у справі доказами. З цих підстав суддя дійшов до обґрунтованого висновку про необхідність притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності та накладення на нього адміністративного стягнення.

Разом з тим, суддя припустився помилки щодо правильності кваліфікації дій ОСОБА_1 за ч.2 ст. 130 КУпАП.

Так, кваліфікуючою ознакою адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.130 КУпАП є повторне протягом року вчинення будь - якого з порушень, передбачених ч.1 ст.130 КУпАП.

Як вбачається з матеріалів справи, будь - яких обєктивних доказів того, що ОСОБА_1 вчинив правопорушення, передбачене ч.2 ст. 130 КУпАП матеріали справи не містять. Суд вважає, оскільки докази про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 130 КУпАП відсутні, слід вважати, що ОСОБА_1 притягується до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

За таких обставин, доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 щодо необхідності перекваліфікації його дій з ч.2 ст. 130 КУпАП на ч.1 ст. 130 КУпАП є обґрунтованими і підлягають задоволенню, а тому дії ОСОБА_1 слід кваліфікувати за ст. 130 ч.1 КупАП, оскільки матеріали адміністративної справи не містять жодного доказу про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 130 ч.1 КУпАП на протязі року, тобто з 06 грудня 2013р по 06 грудня 2014 рік.

У відповідності до ст. 23 КУпАП метою адміністративного стягнення є виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, а також запобігання вчиненню нових правопорушень, як самим правопорушником, так і іншими особами.

За змістом ст. 33 КУпАП при накладенні стягнення враховується характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність.

Так, суд першої інстанції, не врахувавши характер вчиненого правопорушення, не досліджуючи взагалі даних про особу правопорушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що помякшують та обтяжують відповідальність, дійшов до не обґрунтованого висновку про необхідність накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у виді адміністративного арешту.

З цих підстав постанова суду першої інстанції підлягає скасуванню з прийняттям нової. Таким чином, з урахуванням обставин вчинення адміністративного правопорушення, даних про особу правопорушника, те, що ОСОБА_1 раніше до адміністративної відповідальності за ст. 130 КУпАП не притягувався, суд вважає за можливе помякшити накладене на ОСОБА_1 адміністративне стягнення, застосувавши щодо нього стягнення у виді накладення на нього адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 3 400 (три тисячі чотириста) гривень, оскільки саме такий вид та розмір стягнення буде сприяти досягненню вказаній у ст.23 КУпАП меті адміністративного стягнення. Підстав для застосування іншого виду адміністративного стягнення суд не вбачає.

На підставі наведеного, керуючись ст. 294, 307-308 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову судді Ічнянського районного суду Чернігівської області від 29 грудня 2014 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 130КУпАП в частині накладення адміністративного стягнення скасувати.

Постановити нову постанову, якою ОСОБА_1 визнати винним в скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 3 400 (три тисячі чотириста) гривень та стягнути судовий збір в розмірі 36 грн. 54 коп. на користь держави.

Штраф має бути сплачений не пізніш як через 15 днів з дня вручення постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження або опротестування такої постанови не пізніш як через 15 днів з дня повідомлення про залишення скарги або протесту прокурора без задоволення.

Відповідно до ст. 308 КУпАП України у разі несплати штрафу у строк постанова надсилається для примусового виконання до відділу ДВС та стягується подвійний розмір штрафу.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_2