АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 33/774/203/15 Головуючий у першій інстанції: ОСОБА_1
Категорія: ч.1 ст. 130КУпАП Головуючий у другій інстанції: ОСОБА_2
ПОСТАНОВА

Іменем України

17 квітня 2015 року суддя апеляційного суду Дніпропетровської області Піскун О.П., у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпропетровську, за участю ОСОБА_3., розглянулайого апеляційну скаргуна постанову Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від25 грудня 2014року у справі про адміністративне правопорушення, якою

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, не працюючого, проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, з накладенням на нього адміністративного стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортного засобу строком на один рік, -

ВСТАНОВИЛА:

Постановою Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від25 грудня 2014 рокуМатасай С.М.визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, з накладенням на нього адміністративного стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортного засобу строком на один рік.

Судом першої інстанції встановлено, що водій ОСОБА_3 23 листопада 2014 року о 22.00 годині в м. Дніпропетровську керував автомобілем ВАЗ н/з АЕ 5532СМ по вул. Шмідта 16 з явними ознаками наркотичного спяніння (зіниці очей не реагують на світло, неприродна блідність обличчя), та на вимогу працівника міліції відмовився від проходження медичного огляду в установленому законом порядку в присутності двох свідків, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України. За вказане правопорушення був притягнутий до відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП.

Не погоджуючись з вищевказаною постановою, ОСОБА_3,23 березня 2015 року подав апеляційну скаргу, тобто після закінчення, встановленого ч. 2 ст. 294 КУпАП, десятиденного строку на оскарження постанови суду. В апеляційній скарзіМатасай С.М. просить скасувати постанову Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 25 грудня 2014 року та адміністративну провадження закрити. Крім того, в апеляційній скарзіМатасай С.М. заявив клопотання про поновлення пропущеного строку для оскарження постанови.

В обґрунтуванні клопотання про поновлення процесуального строку ОСОБА_3 вказує, що він будучи особою, яка притягується до адміністративної відповідальності не був належним чином повідомлений про місце та час розгляду справи.

В обґрунтуванні апеляційної скарги ОСОБА_3 вважає, що постанова суду першої інстанції є незаконною та необґрунтованою. При цьому апелянт зазначає, що він дійсно відмовився від проходження медичного огляду, який запропонували пройти працівники ДАІ так як йому було ніколи, але в той же вечір на протязі двох годин пройшов медичний огляд на стан наркотичного спяніння, якого в нього згідно висновку №880 виявлено не було. Просив врахувати вказані висновки при прийнятті рішення.

В судовому засіданні апеляційного суду ОСОБА_3 підтримав в повному обсязі подану ним апеляційну скаргу, підтвердив викладені в ній доводи і просив задовольнити в повному обсязі апеляційну скаргу. При цьому апелянт зазначив, що він на протязі двох годин пройшов медичний оглядна на стан наркотичного спяніння якого в нього не було виявлено.

Суд апеляційної інстанції, вислухавши ОСОБА_3, вивчивши матеріали адміністративної справи, дослідивши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах апеляційної скарги, дійшов висновку,що клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження підлягає задоволенню, при цьому апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно ст. 268 КУпАП, справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце та час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Дані вимоги закону при розгляді справи судом першої інстанції не дотримані, оскільки в матеріалах справи відсутні докази направлення апелянту судового виклику. Разом з тим, районний суд справу розглянув у відсутність ОСОБА_3, чим порушив його права, передбачені ст. 268 КУпАП.

Враховуючи викладене, апеляційний суд вважає необхідним задовольнити клопотання про поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження постанови суду і розглянути подану апеляційну скаргу по суті.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_3 про незаконність та необґрунтованість постанови суду першої інстанції є безпідставними.

Висновок районного суду про доведеність вини ОСОБА_3 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченогоч. 1 ст. 130 КУпАП,відповідає фактичним обставинам справи, є законним та обґрунтованим.

Даний висновок суду в повному обсязі підтверджується доказами, що містяться в матеріалах справи, в їх сукупності, зокрема: протоколом про адміністративне правопорушення, складеним уповноваженою особою з дотриманням вимог, передбаченихст. ст. 254 256 КУпАП; рапортом працівника Державтоінспекції МВС; письмовими поясненнями свідка ОСОБА_4, якому було передано автомобіль НОМЕР_1 для доставляння його до місця стоянки, яким, в тому числі, підтверджується факт відсторонення ОСОБА_3 від керування транспортним засобом, чим було виконано вимоги ст. 266 КУпАП; письмовими поясненнями свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6, з яких вбачається, що в їх присутності водійМатасай С.М. відмовився на вимогу працівника ДАІ пройти медичний огляд для встановлення стану наркотичного спяніння, якому було розяснено його право та обовязки та, те що водій ОСОБА_3 відмовився від підписання протоколу.

Даючи оцінку вищевказаним доказам, апеляційний суд приходить до висновку про правильність встановлення місцевим судом фактичних обставин вчинення ОСОБА_3 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, зафіксованих в протоколі про адміністративне правопорушення, складеному відносно нього уповноваженою особою Державтоінспекції МВС.

При розгляді справи судом першої інстанції порушень вимог ст. ст. 279, 280 КУпАП не допущено, докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність відповідно до ст. 252 КУпАП, а всі обставини, що мають значення для вирішення справи, суд з наведенням відповідних мотивів встановив та правильно кваліфікував вчинене ОСОБА_3 правопорушення.

Як в апеляційній скарзі, так і в суді апеляційної інстанції, ОСОБА_3, не було наведено будь-яких переконливих доводів, які б давали суду апеляційної інстанції підстави для скасування вищевказаної постанови суду.

Крім того доданий апелянтом висновок №880 від 23 листопада 2014 року в якому не було виявлено наркотичного спяніння у ОСОБА_3 суд апеляційної інстанції не може прийняти як доказ. Оскільки відповідно до ст. 266 КУпАП, огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров'я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоров'я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності працівника міліції. Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Крім того, апеляційний суд констатує безпідставність та надуманість доводів апеляційної скарги в частині відсутності складу адміністративного правопорушення, оскільки протокол про адміністративне правопорушення відносно останнього було складено саме за фактом його відмови від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного спяніння на вимогу працівника ДАІ, що, в свою чергу, утворює самостійний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які б були підставою для скасування постанови суду, апеляційним переглядом не встановлено.

Таким чином, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про необхідність залишення апеляційної скарги без задоволення, а постанови місцевого суду без змін.

На підставі викладеного та керуючись ст.294Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргуМатасай ОСОБА_7 без задоволення, а постанову Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від25 грудня 2014 року, якоюМатасай С.М. визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, з накладенням на нього адміністративного стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортного засобу строком на один рік залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно, остаточна і оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Дніпропетровської області ОСОБА_2