Справа №150/211/15-п
Провадження по справі №3/150/61/15
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

6 червня 2015 року с. Мазурівка

Суддя Чернівецького районного суду Вінницької області Цимбалюк Л.П., розглянувши матеріали, які надійшли від Чернівецького ВДАІ УМВС України у Вінницькій області, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, мешканця ІНФОРМАЦІЯ_2,

громадянина України, непрацюючого

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.130 ч.1 КпАП України, -

ВСТАНОВИВ:

06.06.2015 року о 19 год. 50 хв. в с. Гонтівка Чернівецького району Вінницької області водій ОСОБА_1 керував мотоблоком «Зубр» з явними ознаками алкогольного сп*яніння (різкий запах алкоголю з ротової порожнини). Від проходження медичного огляду на предмет вживання алкогольних напоїв ОСОБА_1 відмовився в присутності свідків.

Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху України, відповідальність за що передбачена ч.1 ст.130 КпАП України.

ОСОБА_1, повідомлений завчасно у встановленому законом порядку про день, час та місце розгляду справи, до суду не з*явився, не повідомивши при цьому про причини своєї неявки.

Відповідно до положень ч.2 ст.268 КпАП України при розгляді справ про адміністративні правопорушення, передбачені статтею 130 цього Кодексу, присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, не є обов*язковою.

Вина ОСОБА_1М у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КпАП України, доведена матеріалами справи, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення, серії АП 1, №655215, складеним 06.03.2015 року начальником ВДАІ з обслуговування Чернівецького району Вінницької області ОСОБА_2

Приймаючи рішення щодо застосування адміністративного стягнення відносно ОСОБА_1, враховую його характеризуючі дані, те, що дана особа вперше притягується до адміністративної відповідальності, а тому оцінюючи в сукупності викладене приходжу до висновку, що такі види адміністративного стягнення за вчинене правопорушення як позбавлення права керування транспортними засобами та адміністративний арешт є занадто суворими відносно ОСОБА_1

Тому, ґрунтуючись на засадах справедливості та виваженості, задля досягнення мети адміністративного стягнення, керуючись законом та правосвідомістю, приходжу висновку, що єдино вірним та правильним буде застосування відносно ОСОБА_1 адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Частиною 1 статті 4 Закону України «Про судовий збір» від 8 липня 2011 року, №3674-VI встановлено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Відповідно до ч.2 ст.4 вище зазначеного Закону у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення ставка судового збору встановлена - 0,03 розміру мінімальної заробітної плати.

Статтею 8 Закону України «Про державний бюджет України на 2015 рік» від 28 грудня 2014 року № 80-VIII затверджено мінімальну заробітну плату у місячному розмірі: з 1 січня - 1218 гривень.

Виходячи із положень Закону України «Про судовий збір» від 8 липня 2011 року, N 3674-VI, приходжу до висновку про стягнення із ОСОБА_1, на якого накладається адміністративне стягнення за вчинене адміністративне правопорушення, судового збору.

На підставі Закону України «Про судовий збір» від 8 липня 2011 року, №3674-VI та керуючись ст., ст. 130 ч.1, 280, 283, 284 КпАП України, -

ПОСТАНОВИВ:

Визнати винним ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.130 ч.1 КпАП України та застосувати відносно нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 3400 /трьох тисяч чотирьохсот/ гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в дохід держави в розмірі 36 /тридцяти шести/ гривень 54 копійок.

Дана постанова може бути оскаржена згідно статей 287-289 КпАП України особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником або на неї може бути внесено протест прокурора протягом десяти днів з дня її винесення.

В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк може бути поновлено органом, правомочним розглядати дану справу.

Відповідно до ст.307 КпАП України штраф повинен бути сплачений правопорушником не пізніше як через п*ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу.

У разі несплати штрафу у визначений законодавством термін в порядку примусового виконання постанови з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу відповідно до ст.308 ч.2 КпАП України.

Платіжні документи, що свідчать про сплату штрафу, подаються до суду до набрання постанови законної сили.

Суддя: Л.П. Цимбалюк