АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 33/774/317/15 Головуючий у першій інстанції: Бурхан С.М.
Категорія:ч.1 ст. 130КУпАП Головуючий у другій інстанції: Піскун О.П.
ПОСТАНОВА

Іменем України

22 червня 2015 року суддя апеляційного суду Дніпропетровської області Піскун О.П., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпропетровську, за участю ОСОБА_3,його апеляційну скаргу на постанову Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 13 травня 2015 року у справі про адміністративне правопорушення, якою

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, працюючого ПП «Жуков», проживаючого за адресою: АДРЕСА_1

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді позбавлення прав керування усіма видами транспортних засобів строком на 2 роки,-

ВСТАНОВИЛА: :

Постановою Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 13 травня 2015 року ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді позбавлення прав керування усіма видами транспортних засобів строком на 2 роки.

Судом першої інстанції було встановлено, що 27.03.2015 року о 09 годині 00 хвилин, по вул. Виконкомівській, смт. Щорськ, Криничанський район, Дніпропетровська область, водій ОСОБА_3 керував мопедом «Yamaha» без д/н з явними ознаками алкогольного сп'яніння (запах алкоголю з порожнини рота) та на вимогу працівника ДАІ в присутності двох свідків відмовився від проходження медичного огляду у встановленому порядку для встановлення ступеню сп'яніння.

Не погоджуючись з вищевказаною постановою ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу в якій просить винести постанову, якою постанову Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 13 травня 2015 року скасувати, а справу закрити за відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення. Також заявив клопотання про виклик свідків присутніх при складанні протоколу та допитати осіб, які можуть підтвердити, що він в день подій був тверезим.

В обґрунтування апеляційної скарги ОСОБА_3 посилається на те, що постанова суду першої інстанції є незаконною та необґрунтованою, винесеною з порушенням норм матеріального та процесуального закону. При цьому апелянт стверджує, що працівник ДАІ безпідставно звинуватив його в тому, що він перебуває в стані алкогольного сп'яніння, оскільки він йому пояснив, що близько 20.00 годині 26.03.2015 року він випив пляшку пива без вмісту алкоголю .Апелянт вказує, що йому не було запропоновано пройти медичний огляд на місці та не було надано копію протоколу про адміністративне правопорушення. Судом першої інстанції було спотворено його пояснення вказавши, що він свою вину визнав, але це не відповідає дійсності. Наголошує, що він керував транспортним засобом на який не потрібно спеціального дозволу.

Крім того в апеляційній скарзі ОСОБА_3 вказує, що суд першої інстанції грубо порушив вимоги ст. ст. 33 та 280КУпАПнаклавши занадто суворе адміністративне стягнення та не викликав до суду свідків.

На думку апелянта працівник ДАІ порушив вимоги Інструкції з питань діяльності підрозділів дорожньо-патрульної служби Державтоінспекції МВС та не відсторонив його від керування транспортного засобу.

В судовому засіданні апеляційного суду ОСОБА_3 підтримав в повному обсязі подану апеляційну скаргу, підтвердив викладені в ній доводи і просив врахувати, що в день подій1 він дійсно відмовився від проходження медичного огляду, оскільки поспішав на роботу не хотів запізнитися.

Суд апеляційної інстанції, вислухавши ОСОБА_3,вивчивши матеріали справи, дослідивши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах апеляційної скарги, дійшов висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_3 про незаконність та необґрунтованість постанови суду першої інстанції є безпідставними.

Висновок районного суду про доведеність вини ОСОБА_3 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, відповідає фактичним обставинам справи, є законним та обґрунтованим.

Даний висновок суду в повному обсязі підтверджується доказами, що містяться в матеріалах справи, в їх сукупності, які були досліджені в суді, зокрема: протоколом про адміністративне правопорушення, складеним уповноваженою особою з дотриманням вимог, передбачених ст. ст. 254 - 256 КУпАП /а.с.1/.У вказаному протоколі зазначено, що 27.03.2015 року водій ОСОБА_3 керував мопедом YAMAHAбез н/зз явними ознаками алкогольного сп'яніння, на вимогу працівника міліції в присутності двох свідків відмовився пройти у встановленому порядку медичний огляд для встановлення стану алкогольного сп'яніння

З письмових пояснень правопорушника ОСОБА_3 вбачається, що 26.03.2015 року в 20.00 годині вживав з його слів пиво в ємкості один літр. Для проходження медичного огляду у встановленому законом порядку відмовився та з правопорушенням згоден./а.с.4/.

СвідкиОСОБА_6 та ОСОБА_5 також підтвердили факт відмови водія ОСОБА_3 від проходження медичного огляду, оскільки останній не заперечував проти того, що він вживав спиртні напої. Також пояснили, що від водія ОСОБА_3 був чутний запах алкоголю з порожнини рота./а.с.5,6/.

Рапортом працівника ДАІ також засвідчено, факт зупинки мопеда YAMAHA без н/з під керуванням водія ОСОБА_3, який відмовився від проходження медичного огляду у встановленому законом порядку. На водія ОСОБА_3 було складено адміністративний протокол АВ2 № 404058 за ч.1 ст. 130 КУпАП та матеріали направлено до Верхньодніпровського районного суду. /а.с.7/.

Всі вищезазначені докази були предметом дослідження в суді першої інстанції і даючи їм оцінку суд прийшов до правильного висновку про наявність в діях ОСОБА_3 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

При розгляді справи судом першої інстанції порушень вимог ст. ст. 279, 280 КУпАП не допущено, докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність відповідно до ст. 252 КУпАП, а всі обставини, що мають значення для вирішення справи, суд з наведенням відповідних мотивів встановив та правильно кваліфікував вчинене ОСОБА_3 правопорушення.

Доводи апеляційної скарги стосовно того, що судом першої інстанції було спотворено пояснення ОСОБА_3, не підтвердилися. Суд апеляційної інстанції вважає їх надуманим та розцінює як захист з метою уникнення від адміністративної відповідальності.

Що стосується доводів апелянта в частині того, що інспектор ДАІ порушив вимого Інструкції з питань діяльності підрозділів дорожньо-патрульної служби Державтоінспекції МВС та не відсторонив його від керування транспортного засобу то дана вимога не відноситься до диспозиції ч.1 ст. 130 КУпАП та не може слугувати підставою для скасування постанови суду першої інстанції.

Стосовно доводів апеляційної скарги, щодо допущення неповноти судом першої інстанції оскільки не були допитані свідки для з'ясування обставин справи, то суд апеляційної інстанції вважає їх безпідставними. За матеріалами справи та поясненнями самого правопорушника факту відмови від проходження медичного огляду, він не оспорював, а тому у суду було достатньо доказів, наявних в матеріалах для прийняття рішення. Крім того, зазначеного клопотання про виклик та допит свідків, сам ОСОБА_3 суду не заявляв.

Доводи апеляційної скаргиОСОБА_3 про суворість накладеного на нього стягнення апеляційний суд вважає також необґрунтованими.

Накладаючи на правопорушника ОСОБА_3 адміністративне стягнення, районний суд дотримався вимог ст. ст. 30, 33 КУпАП та наклав адміністративне стягнення в межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП. Своє рішення про накладення стягнення саме у виді позбавлення права керування транспортним засобом, суд належним чином мотивував. Судом враховано характер вчиненого правопорушення, котре стосувалося безпеки дорожнього руху та було грубим, яке виражалося у формі умислу, оскільки ОСОБА_3 усвідомлював протиправний характер своїх діянь, передбачав їх шкідливі наслідки і свідомо припускав їх настання.

Підстави для пом'якшення адміністративного стягнення визначеного судом першої інстанції, особливо з урахуванням ставлення правопорушника до скоєного, в матеріалах справи відсутні.

Неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які б були підставою для скасування постанови суду, апеляційним переглядом не встановлено.

Таким чином, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про необхідність залишення апеляційної скарги без задоволення, а постанови місцевого суду - без змін.

На підставі викладеного та керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 - залишити без задоволення.

Постанову Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 13 травня 2015 року, якою ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді позбавлення прав керування усіма видами транспортних засобів строком на 2 роки - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно, остаточна і оскарженню не підлягає.

Суддя апеляційного суду

Дніпропетровської області О.П. Піскун