Справа № 314/6484/14-п
Провадження № 3/314/3/2015
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 липня 2015 року м. Вільнянськ

Суддя Вільнянського районного суду Запорізької області Галянчук Н.М., за участю секретаря Денисової Ю.О., особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1, захисника ОСОБА_2, розглянувши матеріали, які надійшли з Державтоінспекції ГУМВС України в Запорізькій області, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, який зареєстрований та проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії АВ2 № 437721, складеному 24 жовтня 2014 року, 24 жовтня 2014 року о 06 годині 00 хвилин

ОСОБА_1, керуючи автомобілем НОМЕР_1, на 281 км +

892 м автодороги Харків-Сімферополь не врахував дорожньої обстановки при появі перешкоди, відповідно не реагував на її зміну, та здійснив наїзд на автомобіль НОМЕР_2, НОМЕР_3, який до цього здійснив наїзд на металеве огородження та знаходився на зустрічній смузі руху нерухомо.

Даними діями ОСОБА_1 порушено вимоги п.п. 2.3 (б), 10.1 Правил дорожнього руху України.

У судовому засіданні ОСОБА_1 вину не визнав, пояснив, що 24 жовтня 2014 року приблизно о 06 годині він управляв автомобілем «Opel astra classic», рухаючись зі швидкістю приблизно 60 км/год з увімкненим ближнім світлом фар на автодорозі Харків-Сімферополь в напрямку м. Харків, заїжджав на підйом на міст. Приблизно за 8-9 метрів спереду на його смузі руху побачив автомобіль з причепом, який без габаритних (аварійних) вогнів стояв поперек дороги, повністю перекривши смугу руху. У звязку з темним часом доби, погодними умовами (йшов дощ, дорога мокра та слизька), а також відсутністю зустрічного транспорту, побачити автомобіль з причепом він зміг лише тільки після того, як його освітило світло фар його автомобіля. Здійснивши спробу запобігти зіткненню, він різко надавив на педаль гальмування, однак зміни швидкості не відбулося, внаслідок чого ним здійснений наїзд на причеп «Бджілка», а також з правої сторони на задню частину автомобіля ГАЗ 2105. Вважає, що в його діях відсутні ознаки адміністративного правопорушення, оскільки водій автомобіля ГАЗ 2105 з причепом не вжив усіх передбачених вимогами Правил дорожнього руху України заходів щодо попередження інших учасників дорожнього руху про дорожньо-транспортну пригоду - наїзд на дорожнє огородження, зокрема, не увімкнув аварійну світлову сигналізацію, а також не встановив знак аварійної зупинки за 40 м до транспортного засобу, внаслідок чого він не зміг своєчасно виявити перешкоду.

Захисник особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, у судовому засіданні доповнив, що у діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, у звязку недоведеністю факту порушення останнім вимог Правил дорожнього руху України, а також у звязку з відсутністю причинного звязку між діями ОСОБА_1 та наслідками.

Згідно з поясненнями водія автомобіля НОМЕР_2, ОСОБА_3, які містяться в матеріалах справи, 24 жовтня 2014 року приблизно о 05 годині 00 хвилин він здійснював рух зі швидкістю приблизно 55 км/год по автодорозі Харків-Сімферополь в темний час доби, дорожнє покриття було мокре. На 281 км автодороги його автомобіль почало заносити. Оскільки попереду нього в попутному напрямку рухався автомобіль, з метою запобігти зіткненню, він вїхав в металеву огорожу дороги, увімкнувши аварійний сигнал. При цьому причеп його автомобіля знаходився на проїзній частині дороги. Після цього він побачив як на нього рухається автомобіль НОМЕР_4, від удару якого причеп відірвало.

Зі схеми дорожньо-транспортної пригоди та фототаблиці до неї вбачається, що автомобіль НОМЕР_2, НОМЕР_3, під управлінням ОСОБА_3, рухаючись на 281 км + 892 м автодороги Харків-Сімферополь, допустив занос автомобіля та виїзд на зустрічну смугу руху, де скоїв зіткнення з металевою огорожею. У зустрічному напрямку вказаною дорогою рухався автомобіль НОМЕР_1, під управлінням ОСОБА_1, який здійснив наїзд на автомобіль НОМЕР_2, НОМЕР_3.

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_4 пояснив, що 24 жовтня 2014 року приблизно о 05 годин 35 хвилин він переходив через автодорогу Харків-Сімферополь та бачив, що на мосту поперек дороги, на смузі руху в напрямку м. Харків, стояв автомобіль Газель з причепом. При цьому жодних аварійний або інших сигналів на автомобілі увімкнено не було. На той момент дорожнє покриття було слизьке, оскільки падав дощ.

Заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, її захисника, свідка, дослідивши матеріали справи, суд приходить до таких висновків.

Відповідно до ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність. Адміністративна відповідальність за правопорушення, передбачені цим Кодексом, настає, якщо ці порушення за своїм характером не тягнуть за собою відповідно до закону кримінальної відповідальності.

Необхідною умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність в її діях складу адміністративного правопорушення, тобто передбаченої нормами права сукупності обєктивних і субєктивних ознак, за наявності яких те чи те діяння можна кваліфікувати як адміністративне правопорушення, що включає в себе:

а) обєкт; б) обєктивну сторону; в) субєкт; г) субєктивну сторону.

Обєктивну сторону адміністративного правопорушення характеризують ознаки, які визначають акт зовнішньої поведінки правопорушника. До них належать діяння (дія чи бездіяльність), їх шкідливі наслідки, причинний звязок між діяннями й наслідками, місце, час, обстановка, спосіб, знаряддя та засоби вчинення проступку.

Стаття 124 КУпАП передбачає відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Аналізуючи зміст диспозитивної частини вказаної статті, можна зробити висновок, що обовязковими ознаками обєктивної сторони вказаного адміністративного правопорушення є протиправне діяння у вигляді порушення правил дорожнього руху, шкідливі наслідки у вигляді пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна, а також причинний звязок між діяннями й наслідками, відсутність однієї з цих ознак виключає склад вказаного адміністративного правопорушення.

З досліджених у судовому засіданні пояснень особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1, свідка ОСОБА_4, а також письмових пояснень водія ОСОБА_3 та інших матеріалів справи судом встановлено, що 24 жовтня 2014 року приблизно о 05 годині 00 хвилин водій ОСОБА_3, керуючи автомобілем НОМЕР_2, НОМЕР_3, на 281 км + 892 м автодороги Харків-Сімферополь не врахував дорожньої обстановки, відповідно не реагував на її зміну, не витримав безпечну швидкість руху, допустив занос автомобіля з причепом та здійснив наїзд на металеве огородження.

Постановою Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 14 листопада 2014 року ОСОБА_3 за вказаним фактом у звязку з порушенням вимог

п.п. 2.3 (б), 12.1 Правил дорожнього руху України визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу 340,00 грн.

Зі схеми дорожньо-транспортної пригоди вбачається, що водій ОСОБА_3 допустив виїзд на зустрічну смугу руху, перекривши її таким чином, чим створив перешкоди іншим учасникам дорожнього руху.

При цьому, як вбачається з письмових пояснень ОСОБА_3, а також фототаблиці та схеми дорожньо-транспортної пригоди, останній у порушення вимог п. 9.10 (а) Правил дорожнього руху України не встановив знак аварійної зупинки або миготливий червоний ліхтар на відстані, що забезпечує безпеку дорожнього руху, але не ближче 20 м до транспортного засобу в населених пунктах і 40 м поза ними. Крім того, як засвідчили у судовому засіданні ОСОБА_1 та свідок ОСОБА_4, водій ОСОБА_3 у порушення вимог п. 9.9 (е) Правил дорожнього руху після скоєння дорожньо-транспортної пригоди не увімкнув аварійну світлову сигналізацію.

Також з пояснень особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1, письмових пояснень водія ОСОБА_3 та інших матеріалів справи судом встановлено, що 24 жовтня 2014 року приблизно о 06 годині 00 хвилин у зустрічному напрямку по відношенню до напрямку руху водія автомобіля НОМЕР_2, НОМЕР_3, тобто на смузі руху, на якій після дорожньо-транспортної пригоди без відповідних попереджувальних сигналів у нерухомому стані знаходився автомобіль ГАЗ 2105 з причепом «Бджілка», рухався автомобіль НОМЕР_1, під управлінням ОСОБА_1, який допустив наїзд на автомобіль ГАЗ 2105 з причепом «Бджілка».

Згідно з висновком судової авто-технічної експертизи № 224/15 від 24 червня 2015 року, у даній дорожньо-транспортній ситуації для забезпечення безпеки дорожнього руху водій автомобіля НОМЕР_1, ОСОБА_1 повинен був керуватися вимогами п.п. 12.2, 12.3 Правил дорожнього руху України. З урахуванням наданих вихідних даних не є можливим вирішити питання: чи мав водій автомобіля НОМЕР_1, НОМЕР_5, НОМЕР_3, з моменту виявлення перешкоди для руху?; чи наявні в діях водія автомобіля НОМЕР_1, ОСОБА_1 не відповідність вимогам Правил дорожнього руху України і чи були вони у причинному звязку з подією ДТП?

Згідно з вимогами п.п. 12.2, 12.3 Правил дорожнього руху України, якими за вказівкою експерта мав керуватися ОСОБА_1, у темну пору доби та в умовах недостатньої видимості швидкість руху повинна бути такою, щоб водій мав змогу зупинити транспортний засіб у межах видимості дороги. У разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій обєктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху обїзду перешкоди.

Як пояснив у судовому засіданні ОСОБА_1, він рухався зі швидкістю приблизно 60 км/год, на момент виявлення перешкоди вжив заходів для повної зупинки автомобіля, однак у звязку зі слизьким дорожнім покриттям зміни швидкості не відбулося. Таким чином, на думку суду, водієм ОСОБА_1 дійсно було допущено порушення вимог п.п. 2.3 (б), 12.2 Правил дорожнього руху України, а отже, ним вчинено діяння, яке є обовязковою ознакою обєктивної сторони складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Однак, посадовою особою, яка склала протокол про адміністративне правопорушення, порушення вимог п. 12.2 Правил дорожнього руху України у вину ОСОБА_1 не ставиться, тому суд лише констатує факт невідповідності дій останнього вимогам цього пункту, однак у вину порушення цього пункту також не ставить.

Незважаючи на факт встановлення у діях особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, невідповідності вимогам Правил дорожнього руху України, не доведеним суд вважає наявність причинного звязку між порушенням ОСОБА_1 вимог п. 2.3 (б) Правил дорожнього руху України та фактом дорожньо-транспортної пригоди, оскільки у разі виконання водієм автомобіля НОМЕР_2, НОМЕР_3, ОСОБА_3 вимог п.п. 9.9 (е), 9.10 (а) Правил дорожнього руху України та встановлення відповідних попереджувальних сигналів, не виключається можливість своєчасного виявлення водієм ОСОБА_1 перешкоди та вжиття заходів, передбачених п. 12.3 Правил дорожнього руху України, щодо зупинки автомобіля або безпечного обїзду перешкоди.

Вказане свідчить про відсутність в даному випадку всіх необхідних ознак обєктивної сторони складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Крім того, посадовою особою, яка склала протокол про адміністративне правопорушення, ставиться в вину ОСОБА_1 порушення п. 10.1 Правил дорожнього руху України, а саме те, що останній перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху не переконався, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху. Разом з тим, матеріали справи про адміністративне правопорушення не містять жодного посилання на факт початку руху, перестроювання або будь-яку іншу зміну напрямку руху водієм автомобіля НОМЕР_1, ОСОБА_1

Відповідно до вимог ст. 9 Конституції України та Закону України «Про ратифікацію конвенції», Європейська конвенція про захист прав людини та основоположних свобод і протоколи до неї є частиною національного законодавства України. Вимогами ст. 6 даної Конвенції та ст. 2-4 Протоколу № 7 до Конвенції, які застосовуються і при розгляді справ про адміністративні правопорушення, закріплено право особи на справедливий суд, що включає в себе право на доступ до матеріалів справи, право на захист та юридичну допомогу, право на надання доказів, проведення експертиз та залучення свідків, право бути повідомленим про час та місце слухання справи та присутнім при розгляді його справи судом. Та основне те, що особа має право бути негайно і детально поінформована зрозумілою для нього мовою компетентним органом державної влади про характер та причини обвинувачення, мати час і можливості, необхідні для підготовки свого захисту та захищати себе особисто чи використовувати захисника.

Відповідно до ст. 62 Конституції України, особа вважається невинною у здійсненні злочину і не може бути підданою покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку. Ніхто не зобовязаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Статтею 280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобовязаний зясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його здійсненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, які помякшують або обтяжують відповідальність, чи заподіяна майнова шкода.

Таким чином, суд тлумачить усі сумніви на користь особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, та приходить до висновку, що вина ОСОБА_1 у порушенні п. 10.1 Правил дорожнього руху України не доведена, так само не доведеною є наявність причинного звязку між порушенням ОСОБА_1 п. 2.3 (б) Правил дорожнього руху України та наслідками дорожньо-транспортної пригоди, а, отже, зважаючи на все вищевикладене, в його діях не вбачається складу правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності складу адміністративного правопорушення.

На підставі вкладеного, керуючись ст.ст. 247, 283, 284, 287-290 КУпАП, суд

П О С Т А Н О В И В:

Закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення за ст. 124 КУпАП відносно ОСОБА_1 у звязку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення. Апеляційна скарга подається до апеляційного суду Запорізької області через Вільнянський районний суд Запорізької області.

Суддя Н.М. Галянчук

15.07.2015

15.07.2015