Справа № 373/1758/15-п
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
01 липня 2015 року Суддя Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області Колодко Л.В., розглянувши матеріали, які надійшли від Військової прокуратури Дарницького гарнізону про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Годаничи Маневицького району Волинської області, громадянина України, полковника, командира військової частини польова пошта НОМЕР_1 , з вищою освітою, одруженого, на утримання малолітня дитина: дочка ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживаючого в будинку АДРЕСА_1 , раніше до адміністративної відповідальності не притягувався,
за ст. 172-16 Кодексу України про адміністративні правопорушення,
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 , будучи командиром військової частини польова пошта НОМЕР_1 , відповідно до вимог ст.ст. 9, 11, 16, 58, 59 Статуту внутрішньої служби Збройних сил України, ст.ст. 6, 45 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, зобов`язаний свято та непорушно додержуватись Конституції України та законів України, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок. Відповідно до вказаних вимог Статутів командир (начальник) військової частини відповідає за підтримання внутрішнього порядку у військовій частині, тобто суворого додержання військовослужбовцями частини визначених військовими статутами правил розміщення, повсякденної діяльності, побуту військовослужбовців у військовій частині (підрозділі) і несення служби добовим нарядом, який досягається неухильним виконанням військовослужбовцями обов`язків, визначених законами України та військовими статутами Збройних Сил України. Також командир (начальник) військової частини повинен негайно повідомляти про кримінальне правопорушення, вчинене підлеглим військовослужбовцем, відповідному прокурору. Командир, який у разі виявлення ознак кримінального правопорушення не повідомив про це орган досудового розслідування, несе відповідальність згідно із законом. Всупереч наведених вимог закону та інтересам служби полковник ОСОБА_1 , як командир військової частини, належним чином додержання внутрішнього порядку в підпорядкованому йому підрозділі не організував, в результаті чого молодший сержант ОСОБА_3 31.03.2015 року самовільно залишив місце проходження служби (військова частина польова пошта НОМЕР_1 ) та станом на 13.06.2015 року до військової частини не повернувся. Про факт самовільного залишення військової частини польова пошта НОМЕР_1 ОСОБА_3 командир частини полковник ОСОБА_1 військового прокурора Дарницького гарнізону (орган досудового розслідування) не повідомив, що призвело до вчинення ОСОБА_3 09.06.2015 року ще одного злочину, який у відповідності до ст. 12 КК України відносить до тяжкого злочину. Таким чином, полковник ОСОБА_1 повідомлення про вчинення підлеглим кримінального правопорушення до військової прокуратури Дарницького гарнізону (органу досудового розслідування) не направив.
В судовому засіданні факт вчинення даного правопорушення підтверджено матеріалами справи, поясненнями ОСОБА_1 , який пояснив, що в період з 30.03.2015 року на 31.03.2015 року заступник начальника штабу ОСОБА_4 виконував обов`язки чергового військової частини і ні про які надзвичайні події відомостей від нього не поступало. 30.03.2015 року йому стало відомо, що солдат ОСОБА_3 самовільно залишив місце служби. Відразу ж ним було видано наказ про проведення службового розслідування, що проводилось протягом місяця. 18.05.2015 року було видано наказ про підсумки службового розслідування по факту невиходу на службу ОСОБА_3 , який був відсутній на службі без поважних причини і наказано старшому лейтенанту ОСОБА_5 повідомити військового прокурора Дарницького гарнізону про скоєний злочин ОСОБА_3 ОСОБА_5 даного наказу не виконав, що призвело до вчинення 08.06.2015 року ОСОБА_3 злочину, передбаченого ч.4 ст. 152 КК України. Свою вину визнає, щиро розкаюється.

Дії ОСОБА_1 правильно кваліфіковані за ст. 172-16 КУпАП, оскільки, він, будучи військовою службовою особою, не направив до органу досудового розслідування повідомлення про підлеглого, який вчинив кримінальне правопорушення, а також інше умисне невиконання військовою службовою особою покладених на неї службових обов`язків.

Обставин, які обтяжують відповідальність за адміністративне правопорушення, не встановлено.
Обставинами, які пом`якшують відповідальність за адміністративне правопорушення є щире каяття.
З врахуванням скоєного, особи ОСОБА_1 , що він щиро розкаюється у вчиненому, раніше до адміністративної відповідальності не притягувався, позитивно характеризується, має на утриманні неповнолітню дитину, вважаю необхідним визначити йому адміністративне стягнення, передбачене ст. 172-16 КУпАП, у виді арешту з утриманням на гауптвахті.

На підставі викладеного, керуючись ст. 172-16 КУпАП, п.5 ч.2 ст.4 Закону України „Про судовий збір №3674-VI від 08.07.2011 року, ст.ст. 33, 221, 252, 283, 284 КУпАП,
ПОСТАНОВИВ:
Визнати винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 172-16 Кодексу України про адміністративні правопорушення.
Накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді арешту з утриманням на гауптвахті на строк 3 (три) доби.
Стягнути із ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 36 (тридцять шість) гривень 54 копійки (рахунок 0475, код 22030001, МФО 821018, отримувач: Переяслав-Хмельницьке УДКСУ 22030001, ,призначення платежу: 22030001, код 26539682, пункт 5).

Постанова може бути оскаржена до апеляційного суду Київської області протягом десяти днів з дня її винесення шляхом подачі апеляційної скарги до Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області.

Строк пред`явлення постанови до виконання становить три місяці з дня винесення.
Суддя Л. В. Колодко