Апеляційний суд Кіровоградської області
№ провадження 33/781/112/15 Головуючий у суді І-ї інстанції ОСОБА_1
Категорія - 130 Доповідач у суді ІІ-ї інстанції ОСОБА_2 Л. Я.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.06.2015 року. Суддя апеляційного суду Кіровоградської області Ткаченко Л.Я., розглянувши у порядку апеляційного перегляду справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на постанову Кіровського районного суду м. Кіровограда від 12.05.2015 року, якою

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянин України, не працює, проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2,

визнаний винним за ч.1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу розміром 3400грн., стягнено судовий збір в сумі 36 грн. 54 коп. на користь держави,

В С Т А Н О В И Л А:

Відповідно постанови Кіровського районного суду м. Кіровограда від 12.05. 2015 року ОСОБА_3 06.04.2015 року о 08 годині 45 хвилин на 703 км а/д М-12 Стрій - Знамянка керував мопедом « Viper» , д/н НОМЕР_1 в стані алкогольного спяніння, що підтверджується результатами огляду на стан спяніння за допомогою спеціального технічного засобу «Drager» (тест №2731 від 06.04.2015 року до протоколу АП1 №792232), тобто вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В своїй апеляційній скарзі ОСОБА_3 просить поновити строк на апеляційне оскарження судового рішення, скасувати постанову Кіровського районного суду Кіровоградської області від 12.05.2015 року та закрити провадження за адміністративним матеріалом у звязку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення відносно нього.

Свої доводи обґрунтовує тим, що суд розглянув справу про адміністративне правопорушення без нього, хоча він у зв»язку із хворобою просив суд першої інстанції перенести розгляд даної справи. В постанові Кіровського районного суду Кіровоградської області від 12.05.2015 року його не визнано винним у вчиненні правопорушення п. 2.9-а ПДР. У протоколі про адміністративне правопорушення від 06.04.2015 року АП1 №792232 та у квитанції проходження огляду на стан спяніння алкотестером «Drager» вказано, що правопорушник є ОСОБА_4, тобто не він , а інша особа. Також апелянт зазначає, що суд при накладенні адміністративного стягнення не врахував характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини , що помякшують і обтяжують відповідальність, а саме: від його правопорушення не настало жодних негативних наслідків, раніше до адміністративної відповідальності не притягувався, за місцем проживання та роботи характеризується позитивно, його робота повязана з транспортними перевезеннями, автомобіль є єдиним джерелом доходу його сімї.

ОСОБА_3, будучи належним чином повідомленим про день і час розгляду справи у судове засідання апеляційного суду не зявився, подав дві заяви, у першій просив задовольнити апеляційну скаргу повністю та проводити розгляд даної справи за його відсутності (а.с.25), а у другій - просив розгляд справи відкласти у звязку з його хворобою (а.с. 29).

Разом з тим, письмових доказів, які підтверджують поважну причину не явки в судове засідання апеляційного суду ОСОБА_3 не надав.

В порядку ст.ст. 277-2, 278 КУпАП вважаю за можливим розглянути справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_3 у відсутність ОСОБА_3, оскільки він був належним чином повідомлений про місце, день та час розгляду справи , документів на підтвердження проходження ним лікування та неможливість приймати участь в судовому засіданні в апеляційному суді, призначеному на 30 червня 2015 року на 14-00 не надав (а.с.23,25,29,32).

Перевіривши матеріали справи, вивчивши доводи апеляції вважаю, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до ст. 285 КУпАП, копія постанови суду протягом трьох днів вручається або висилається особі, щодо якої її винесено. З матеріалів справи вбачається, що 14.05.2015 року Кіровський районний суд м. Кіровограда направив ОСОБА_3 копію постанови від 12.05.2015 року, яку він отримав 29.05.2015 року. 02 червня 2015 року до Кіровського районного суду м. Кіровограда надійшла апеляційна скарга на постанову від 12 травня 2015 року.

Вважаю, що строк оскарження постанови Кіровського районного суду м. Кіровограда 12.05.2015 року ОСОБА_3 був пропущений з поважних причин, а тому строк апеляційного оскарження постанови Кіровського районного суду м. Кіровограда 12.05.2015 року має бути поновлено.

Згідно до ст.7 КоАП України ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до вимог ст.252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Зміст постанови судді має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. В ній зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Відповідно до ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до вимог ч.1 ст.130 КУпАП, керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп'яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, - тягнуть за собою накладення штрафу на водіїв від двохсот до трьохсот пятидесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення права керування транспортними засобами на строк від одного до двох років, або адміністративний арешт на строк від семи до десяти діб і на інших осіб - накладення штрафу від двохсот до трьохсот пятидесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або адміністративний арешт на строк від семи до десяти діб.

Зміст постанови судді Кіровського районного суду м. Кіровограда від 12.05.2015 року про адміністративне правопорушення, передбачене ст.130 ч.1 КУпАП, вчинене ОСОБА_3 відповідає вимогам, передбаченим ст.ст. 283-284 КУпАП, а саму справу суддею розглянуто відповідно до вимог ст.280 КУпАП.

Так, суддя місцевого суду правильно дійшов до висновку про те, що ОСОБА_3 06.04.2015 року о 08 годині 45 хвилин на 703 км а/д М-12 Стрій - Знамянка керував мопедом « Viper» , д/н НОМЕР_1 в стані алкогольного спяніння( що підтверджується результатами огляду на стан спяніння (за результатами аналізу алкотесту «Drager» № 2731 вміст алкоголю складає 0,27%), внаслідок чого вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст.130 ч.1 КУпАП .

Суддею суду першої інстанції обґрунтовано визначено як достовірні докази у справі - протокол про адміністративне правопорушення серії АП1 № 792232 від 06.04.2015 року, письмові свідчення свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6, які підтвердили, що в їх в присутності ОСОБА_3 продував алкотест, а також результати аналізу алкотесту «Drager» № 2731, згідно якого вміст алкоголю складає 0,27%, що свідчить про те, що останній перебував в стані алкогольного сп'яніння (а.с. 2, 3, 4-5).

Доводи ОСОБА_3 про те, що суд першої інстанції розглянув справу без його участі , незважаючи на його заяву про відкладення розгляду справи, у звязку з його хворобою, не приймаються до уваги, оскільки суд першої інстанції дійшов до правильного висновку про можливість розгляду справи у відсутність правопорушника, оскільки ОСОБА_3 був належним чином повідомлений про місце, день та час розгляду справи, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення та розпискою, де є підпис ОСОБА_3 (а.с. 11-12), належних письмових доказів на підтвердження своєї хвороби та неможливості у зв»язку з цим приймати участь у розгляді справи суду першої інстанції не надав .

Доводи ОСОБА_3 про те, що в постанові Кіровського районного суду Кіровоградської області від 12.05.2015 року його не визнано винним у вчиненні правопорушення п. 2.9-а ПДР, не приймаються також до уваги, оскільки у протоколі про адміністративне правопорушення від 06.04.2015 року АП1 №792232 зазначено про порушення ОСОБА_3 п. 2.9 а ПДР України. Згідно п.2.9-а ПДР України водієві забороняється:

керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп'яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин. Судом першої інстанції ОСОБА_3 визнаний винним за ч.1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення за керування транспортними засобами в стані алкогольного сп'яніння , а тому не зазначення в постанові суду першої інстанції винуватості ОСОБА_3 в порушенні п. 2.9-а ПДР України не впливає на ступінь суспільної небезпеки вчиненого правопорушення та на доведеність його вини у вчиненні адміністративного правопорушення за ч.1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення .

Доводи апелянта про те, що у протоколі про адміністративне правопорушення від 06.04.2015 року АП1 №792232 та у квитанції проходження огляду на стан спяніння алкотестером «Drager» вказано, що правопорушник є ОСОБА_4, тобто не він, а інша особа, не приймаються до уваги з наступних підстав. ОСОБА_3 пред»явив працівникам ДАЇ посвідчення водія, в якому на російській мові зазначено його прізвище, імя , по-батькові « ОСОБА_7 Григорьєвич». Також в посвідченні водія зазначена дата народження 31 січня 1963 року. Протокол про адміністративне правопорушення від 06.04.2015 року АП1 №792232 складений стосовно ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, який народився в с Василівка С- Буцького району Сумської області, проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3. У вказаному протоколі про адміністративне правопорушення ОСОБА_3 по суті скоєного адміністративного правопорушення надав пояснення: «Керував мопедом «Viper». Терміново потрібно було їхати. Прошу суд суворо не карати», чим фактично визнав свою вину у вчиненому правопорушенні. Зауважень стосовно неправильного зазначення його прізвища у протоколі не вказав, підписав його особисто, чим погодився з зазначеними у протоколі даними як про його особу , так і по суті скоєного ним правопорушення. Окрім того, протокол про адміністративне правопорушення від 06.04.2015 року АП1 №792232 ОСОБА_3 не оскаржив у встановленому законом порядку. Вказані дані зазначені і у квитанції проходження огляду на стан спяніння алкотестером «Drager». Також, з наданої суду апеляційної інстанції ОСОБА_3 ксерокопії паспорту вбачається, що ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4, народився в с Василівка С- Буцького району Сумської області, проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с.1,2,3, 26-28).

Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку що вказані доводи апелянта є необґрунтованими та безпідставними, не що інше, як намагання уникнути відповідальності за вчинене адміністративне правопорушення.

Доводи апелянта про те, що суд при накладенні адміністративного стягнення не врахував характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, обставини, що помякшують і обтяжують відповідальність, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, а саме що від його правопорушення не настало жодних негативних наслідків, не можуть слугувати підставами для скасування постанови судді суду першої інстанції, враховуючи при цьому насамперед те, що дане правопорушення могло призвести до суспільно небезпечних наслідків.

Що стосується апеляційних тверджень ОСОБА_3, що районним судом не враховано те, що він раніше до адміністративної відповідальності не притягувався, за місцем проживання та роботи характеризується позитивно, майновий стан правопорушника та те, що його робота повязана з транспортними перевезеннями, а також, що автомобіль є єдиним джерелом доходу його сімї, суд визнає необґрунтованими, оскільки ОСОБА_3, будучи належним чином повідомлений про місце, день та час розгляду справи в суді першої інстанції та в апеляційному суді не скористався своїм правом особисто чи через свого законного представника надати суду належні та допустимі докази на підтвердження всіх цих обставин.

З наданих суду першої інстанції заяв, вбачається не визнання ОСОБА_3 своєї вини у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч.1 КУпАП.

Правопорушнику ОСОБА_3 за порушення вимог ст.130 ч.1 КУпАП призначено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у мінімальному розмірі , передбаченому санкцією вказаної статті, а саме 3400 грн.

Адміністративне стягнення накладено у межах передбаченого ст.38 КУпАП трьохмісячного строку.

Суд, відповідно до вимог ст.33 КУпАП, врахував характер вчиненого правопорушення, особу порушника, обставини, що помякшують та обтяжують покарання. З урахуванням усіх обставин справи і з огляду на те, що правопорушник скоїв небезпечне правопорушення , не надав доказів, які б помякшували його вину, наклав на ОСОБА_3 адміністративне стягнення в межах санкції ч.1 ст.130 КУпАП, яке, є справедливим, необхідним і достатнім для його виховання в дусі додержання законів України та Правил дорожнього руху України, поваги до правил співжиття, а також запобіганню вчиненню нових правопорушень.

На підставі викладеного, вважаю, що суддею районного суду всебічно, повно та обєктивно досліджено всі обставини справи та на підставі наявних у матеріалах справи доказів, у відповідності до вимог ст.ст.33,34,35 КУпАП, визначено стягнення, яке відповідає тяжкості вчиненого правопорушення, його характеру, з врахуванням особи правопорушника, ступеню його вини, обставин, що пом'якшують та обтяжують відповідальність.

Враховуючи вищенаведене, вважаю, що підстави для закрити провадження за адміністративним матеріалом у звязку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення відносно ОСОБА_3 відсутні, а тому в задоволені апеляційної скарги ОСОБА_3 належить відмовити, а постанову судді Кіровського районного суду м. Кіровограда від 12.05.2015 року , залишити без змін.

На підставі викладеного, керуючись ст. 294 КУпАП України, суддя апеляційного суду.

ПОСТАНОВИЛА:

Поновити ОСОБА_3 строк апеляційного оскарження.

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишити без задоволення, а постанову Кіровського районного суду м. Кіровограда від 12.05.2015 року, якою ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянин України, не працюючого, проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу розміром 3400грн., стягнено судовий збір в сумі 36 грн. 54 коп. на користь держави, залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя апеляційного суду

Кіровоградської області ОСОБА_2