Справа № 667/394/15-п
ПОСТАНОВА

Іменем України

10 лютого 2015 року Суддя Комсомольського районного суду м. Херсона Котьо І.В., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, які надійшли від ВДАІ м. Херсон УМВС України в Херсонській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянина України, індивідуальний ідентифікаційний номер фізичної особи - платника податків НОМЕР_1, працюючого водієм Херсонської обласної організації Українського товариства мисливців та рибалок, зареєстрованого та проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3

за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст. 130 КУАП, -

встановив :

08 січня 2015 року о 11.00 годині ОСОБА_1 керував транспортним засобом ЗАЗ TF698K реєстраційний номер НОМЕР_2 по вул. Белінського в м. Херсоні з ознаками алкогольного спяніння, а саме різкий запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння шкіри обличчя, тремтіння пальців рук, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан спяніння відмовився, у звязку з чим ОСОБА_1 порушив пункт 2.5. Правил дорожнього руху та тим самим вчинив правопорушення передбачене ч.1 ст. 130 КУАП.

В судовому засіданні особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, визнала свою вину у повному обсязі та розкаялась у вчиненому ним правопорушенні зазначивши, що працює водієм Херсонської обласної організації УТМР у звязку з чим одержує заробітну плату в розмірі 1100 грн. на місяць та не має осіб, які б перебували на його утриманні.

Вислухавши особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному дослідженні всіх обставин справ в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю суд вважає, що вина особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, у вчиненні вказаного правопорушення повністю доказана, що підтверджується матеріалами справи про адміністративне правопорушення та здобутими доказами, а саме протоколом серії АВ2 № 749365 про адміністративне правопорушення від 08 січня 2015 року (а.с.1), письмовими поясненнями відібраними працівником міліції у свідків ОСОБА_2 і ОСОБА_3 (а.с.2-3) та поясненнями самої особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, даними ним усно під час судового розгляду. Порушник працює водієм ХОР УТМР у звязку з чим одержує заробітну плату в розмірі 1100 грн. на місяць, наявність в нього права на керування транспортними засобами є обставиною необхідною для здійснення ним своїх професійних обовязків та не має осіб, які б перебували на його утриманні. З урахуванням характеру вчиненого правопорушення, особи порушника, ступеня його вини, майнового стану, визнаючи обставиною, що помякшує відповідальність за адміністративне правопорушення щире розкаяння винного, не знаходячи обставин, що обтяжують відповідальність за адміністративне правопорушення, суд вважає необхідним застосувати до порушника адміністративне стягнення у вигляді штрафу в мінімально передбаченому розмірі за дане правопорушення.

Керуючись ст.ст. 23-24, 27, 33-35, 401, 130 ч.1, 213, 221, 246, 251-252, 265, 268, 280, 283-284 КУАП, пунктом 2.5. Правил дорожнього руху затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306, пунктами 27-28 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» від 23 грудня 2005 року № 14, пунктами 3-5 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року № 1103, суд

постановив :

Застосувати доОСОБА_1 адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 3400 грн.

Посвідчення водія тимчасово вилучене у ОСОБА_1 повернути володільцеві, поклавши обовязок по виконанню постанови в даній частині на Державну автомобільну інспекцію.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в сумі 36,54 грн.

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником або не неї може бути внесено протест прокурора протягом десяти днів з дня винесення постанови шляхом подання апеляційної скарги чи протесту прокурора до Апеляційного суду Херсонської області через Комсомольський районний суд м. Херсона, який виніс постанову.

Суддя: І. В. Котьо

Постанова набрала законної сили «____» _____________ 2015 року.

Відповідно до вимог ч.ч.1, 3 ст. 307 КУАП, штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п'ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження або опротестування такої постанови не пізніш як через п'ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги або протесту без задоволення.

Згідно вимог ч.3 ст. 299 КУАП та ст. 17 Закону України «Про виконавче провадження», постанова про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу підлягає примусовому виконанню відділом державної виконавчої служби після закінчення строку, встановленого частиною першою статті 307 КУАП. У звязку з чим відповідно до вимог ст.ст. 303, 308 КУАП та ст. 22 Закону України «Про виконавче провадження», у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 КУАП, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна, але не пізніше трьох місяців з дня її винесення. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з порушника стягується: подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті КУАП; та витрати на облік зазначених правопорушень, розмір яких визначається Кабінетом Міністрів України.