Справа № 314/2965/15-п
Провадження № 3/314/570/2015
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13.07.2015 року м. Вільнянськ

Вільнянський районний суд Запорізької області у складі:

головуючого судді Надворної О.С..,

при секретарі Якубовській Т.М.,

за участю прокурора Вєлєвої К.С.,

особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Вільнянськ Запорізької області матеріали, які надійшли з прокуратури Вільнянського району Запорізької області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, місце народження: село Залуква Галицького району Івано-Франківської області, громадянина України, який має середню освіту, одруженого, не працює, зареєстрований та проживає за адресою: селище ІНФОРМАЦІЯ_2, паспорт серії МО 200268, виданий Великолепетиським РВ УМВС України в Херсонській області 15.08.1997 року, ІПН № НОМЕР_1,

за ч. 1 ст. 172-6 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

Прокурором Вільнянського району Запорізької області радником юстиції ОСОБА_2 до Вільнянського районного суду Запорізької області був направлений протокол від 29.06.2015 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_3 за скоєння адміністративного корупційного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.

Так, ОСОБА_1 був призначений на посаду молодшого інспектора відділу охорони Камянської виправної колонії управління ДДУ ПВП у Запорізькій області № 101 (далі Камянська ВК № 101) згідно наказу начальника управління ДДУ ПВП у Запорізькій області № 3 о/с від 05.01.2011 року.

Звільнився ОСОБА_1 з вищевказаної посади у запас Збройних сил України за власним бажанням на підставі наказу начальника Камянської ВК № 101 від 17.04.2014 року № 41 о/с.

В ході проходження процедури звільнення ОСОБА_1 відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону України «Про засади запобігання і протидії корупції», як субєкт декларування, який звільнився, тобто припинив діяльність, повязану з виконанням функцій держави, був зобовязаний подати декларацію про майно, доходи, витрати і зобовязання фінансового характеру за період, не охоплений раніше поданими деклараціями. Однак ОСОБА_1 своєчасно не надав зазначену декларацію до Камянської виправної колонії управління ДДУ ПВП у Запорізькій області № 101, а без поважних причин, які б перешкоджали цьому, надав її лише 23.06.2015 року .

В судовому засіданні ОСОБА_1 вину у вчиненні корупційного адміністративного правопорушення визнав повністю, підтвердив, що, дійсно, після звільнення з Камянської ВК № 101, він своєчасно не подав декларацію, а зробив це вже після того, як його викликали в прокуратуру з вищевказаного приводу. Запевнив суд, що жалкує про своє недбале ставлення до неналежного виконання діючого законодавства України.

Заслухавши пояснення особи, що притягається до адміністративної відповідальності, висновок прокурора, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до підпункту «д» п. 1 ч. 1 ст. 4 Закону України «Про засади запобігання і протидії корупції» субєктами відповідальності за корупційне правопорушення є особи рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ, державної кримінально виконавчої служби, Державної служби спеціального звязку та захисту інформації України, податкової міліції, особи начальницького складу органів та підрозділів цивільного захисту.

У відповідності до ч.,ч.1,6 ст. 6 Закону України «Про Державну кримінально виконавчу службу», - остання «відповідно до Закону здійснює правозастосовні та правоохоронні функції і складається з центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері виконання кримінальних покарань, його територіальних органів управління, кримінально виконавчої інспекції, установ виконання покарань, слідчих ізоляторів, воєнізованих формувань, навчальних закладів, закладів охорони здоровя, підприємств установ виконання покарань, інших підприємств, установ і організацій, створених для забезпечення виконання завдань Державної кримінально виконавчої служби України. Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері виконання кримінальних покарань, його територіальні органи управління, установи виконання покарань, слідчі ізолятори, навчальні заклади, заклади охорони здоровя, підприємства установ виконання покарань, інші підприємства, установи та організації, створені для забезпечення виконання завдань Державної кримінально виконавчої служби України, є юридичними особами, мають печатку із зображенням Державного Герба України за своїм найменуванням, інші печатки і штампи, рахунки в установах банків».

Згідно ст. 1 Закону України «Про засади запобігання і протидії корупції» особи, зазначені в підпункті «д» п. 1 ч. 1 ст. 4 цього Закону, є субєктами декларування і зобовязані подавати декларацію про майно, доходи, витрати, зобовязання фінансового характеру.

Відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону України «Про засади запобігання і протидії корупції» особи, зазначені у п. 1 ч. 1 ст. 4 цього Закону, зобовязані щорічно до 1 квітня подавати за місцем роботи (служби) декларацію про майно, доходи, витрати і зобовязання фінансового характеру за минулий рік за формою, що додається до Закону.

Проте ОСОБА_1 подав до Камянської ВК № 101 декларацію про майно, доходи, витрати, зобовязання фінансового характеру за 2014 рік лише 23.06.2015 року, що підтверджується долученою до матеріалів справи випискою з заведеного Камянською ВК № 101 Журналу обліку декларацію про майно, доходи, витрати і зобовязання фінансового характеру № 33.

За вказаних обставин суд приходить до висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністpaтивного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП України, оскільки останній згідно з підпунктом «д» п. 1 ч. 1 ст. 4 Закону України «Про засади запобігання і протидії корупції» є субєктом відповідальності за корупційні правопорушення, і , як субєкт декларування, який звільнився, тобто припинив діяльність, повязану з виконанням функцій держави, не подав декларацію про майно, доходи, витрати, чим порушив вимоги ч. 1 ст. 12 цього Закону,

Відповідно до ст. 23 КУпАП метою адміністративного стягнення є виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, а також запобігання вчинення нових правопорушень.

Відповідно до ст. 33 КУпАП, при накладенні адміністративного стягнення суд враховує характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність.

Отже, приймаючи до уваги тяжкість вчиненого правопорушення, обставини справи, дані про особу ОСОБА_1 та відношення останнього до вчиненого правопорушення, суд вважає можливим призначити йому стягнення в мінімальних межах, передбачених санкцією ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП України, Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, з правопорушника стягується судовий збір у розмірі 36 гривень 54 копійки (тридцять шість гривень п'ятдесят чотири копійки).

На підставі викладеного, керуючись ЗУ «Про засади запобігання і протидії корупції», ст. 23, ст. 33, 34, 38, 40-1, ч. 1 ст. 172-6, ст. 284 КУпАП України,

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП України, та призначити йому адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 170 (сто сімдесят) гривень.

У разі несплати добровільно суми штрафу в строк 15 діб, штраф стягується в двократному розмірі, що становить 340 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 36 грн. 54 коп.

На постанову протягом 10 днів з дня її винесення сторони можуть подати апеляційну скаргу, до апеляційного суду 3aпopізької області через Вільнянський районний суд 3aпopізької області.

Суддя О.С.Надворна

13.07.2015