АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
№ 33/796/682/2015 Постанова винесена суддею Заруба П.І.
Категорія: ч. 1 ст. 130 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 червня 2015 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду м. Києва Павленко О.П., з участю особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, розглянувши її апеляційну скаргу на постанову судді Дарницького районного суду м. Києва від 30 квітня 2015 року у справі про адміністративне правопорушення щодо

ОСОБА_2, який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Києві, проживає за адресою: АДРЕСА_1,

В С Т А Н О В И В:

Постановою судді Дарницького районного суду м. Києва від 30 квітня 2015 року ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1

ст. 130 КУпАП, та на нього накладено адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортним засобом строком на один рік. Крім того, стягнуто з ОСОБА_2 судовий збір у розмірі 36 грн. 54 коп.

Згідно з постановою, 09 березня 2015 року о 20 год. 25 хв. ОСОБА_2 керував автомобілем «Санг Йонг», державний номерний знак НОМЕР_1, по вул. Ревуцького, 2 в

м. Києві, з явними ознаками алкогольного сп'яніння, а саме, запах з порожнини рота. Від огляду на стан сп'яніння, у встановленому законом порядку, в присутності свідків відмовився, чим порушив п.п. 2.5 Правил дорожнього руху України, тобто скоїв правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В апеляційній скарзі з доповненнями ОСОБА_2, вважаючи судове рішення таким, що постановлено з порушенням норм матеріального та процесуального права, ґрунтується на висновках, які не відповідають фактичним обставинам справи і не підтверджуються доказами, а тому є незаконним, просить його скасувати та закрити провадження в справі у зв'язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

На обґрунтування наведеного апелянт зазначає, що про складання відносно нього протоколу про адміністративне правопорушення він довідався лише в суді вже після прийняття рішення. Справу було розглянуто у його відсутність, отже суд, порушуючи вимоги ст. 268 КУпАП, позбавив його можливості реалізувати права, передбачені законом, зокрема, дати пояснення і подати докази, у відповідності до ст. 272 КУпАП заявити свідків по справі, які могли б підтвердити його невинуватість.

Крім того, апелянт стверджує, що після 16 години 09 березня 2015 року він будь-яким транспортним засобом не керував, а тому і не вчиняв адміністративне правопорушення, але суд належним чином не перевірив матеріали справи, докази не дослідив, тобто прийняв рішення про його винуватість без дотримання вимог закону.

Дослідивши справу про адміністративне правопорушення, заслухавши пояснення ОСОБА_2, який підтримав апеляційні вимоги та доводи, наведені в апеляційній скарзі на їх обґрунтування, допитавши свідків ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_5, вважаю, що апеляційна скарга ОСОБА_2 підлягає задоволенню з таких підстав.

У відповідності до приписів ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне й об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інших обставин справи, що мають значення для її правильного вирішення. Ці фактичні дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Таким чином, при розгляді справи про адміністративне правопорушення необхідно належно з'ясувати: чи було вчинене таке правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Проте, вищевказані вимоги закону суддею місцевого суду дотримані не були і висновок про доведеність винуватості ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, за обставин, наведених у постанові, не підтверджується доказами.

Так, в диспозиції ч. 1 ст. 130 КУпАП визначено перелік діянь, що містять склад цього адміністративного правопорушення, зокрема, відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, тобто суб'єктом правопорушення визнається особа, яка керує транспортним засобом, незалежно від того, чи має вона на це право, а керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу.

З матеріалів провадження вбачається, що, приймаючи рішення про винність ОСОБА_2 в порушенні п.п. 2.5 Правил дорожнього руху України, суддя, дослідивши виключно матеріали справи, як на докази винуватості ОСОБА_2 в постанові формально послався на протокол про адміністративне правопорушення, письмові поясненнями свідків та рапорт працівника міліції, які належним чином не перевірив.

За відсутності в матеріалах справи будь-яких пояснень ОСОБА_2 щодо обставин події, не маючи підтвердження про належне його повідомлення про час та місце розгляду справи, суддя розглянув справу у його відсутність, таким чином порушивши вимоги ст. 268 КУпАП, оскільки позбавив можливості особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, дати пояснення в суді, подати нові докази, що і призвело до неповноти з'ясування фактичних обставин справи.

У судовому засіданні апеляційного суду ОСОБА_2 пояснив, що з 16 години 09 березня 2015 року він був присутнім на дні народжені знайомого в ресторані «Рибне Місце» за адресою: м. Київ, вул. Ревуцького, 2, біля приміщення якого припаркував власний автомобіль та планував увечері скористатися послугами драйвера, бо вживав під час свята алкогольні напої. Вийшовши на вулицю палити після 20 години, він сів до салону свого автомобіля, оскільки на вулиці було холодно і в цей час до нього підійшли працівники ДАІ, які стали звинувачувати у тому, що він перебуває в салоні автомобіля у нетверезому стані, запропонували поїхати до лікаря, але він відмовився, бо вважав, що відсутні підстави для проведення його огляну на стан сп'яніння, оскільки не заперечував, що перебував у такому стані, але автомобілем не керував. Працівники міліції з його запереченнями погодились, вибачились перед ним та поїхали, жодних документів не складали. Про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП він дізнався вже після прийняття суддею рішення про його винуватість.

Допитані в суді апеляційної інстанції свідки ОСОБА_6, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 фактично підтвердили ту обставини, що о 20 годині 25 хвилин 09 березня 2015 року ОСОБА_2 автомобілем марки «СангЙонг», д.н.з. НОМЕР_1, не керував.

Так, свідки ОСОБА_6 і ОСОБА_4 пояснили, що вони працюють в ресторані «Рибне місце» та 09 березня 2015 року бачили як ОСОБА_2, приблизно о 15-16 годині, разом з друзями приїхав до ресторану на автомобілі марки «Санг Йонг», поставивши його перед входом до ресторану на спеціальний паркувальний майданчик та від приміщення ресторану на автомобілі не від'їжджав. Як ОСОБА_2, так й інші відвідувачі ресторану періодично виходили на вулицю перекурити, після одного з «перекурів» ОСОБА_2 повернувся трохи засмученим та на їх запитання з цього приводу відповів, що між ним та працівниками міліції трапилася неприємна ситуація, подробиці якої він не розповідав. Поїхав ОСОБА_2 з ресторану на таксі, а його машина залишилася на паркувальному майданчику біля ресторану.

Крім того, свідок ОСОБА_4 стверджувала, що автомобіль марки «СангЙонг», д.н.з. НОМЕР_1, весь час знаходився у її полі зору та з паркувального майданчику не від'їжджав.

Свідок ОСОБА_5 в суді апеляційної інстанції показав, що 09 березня 2015 року він разом з друзями, серед яких був ОСОБА_2, святкував день народження. ОСОБА_2 приїхав до ресторану на власному автомобілі, який припаркував біля входу, під час святкування нікуди не від'їжджав, документи на керування автомобілем марки «Санг Йонг», д.н.з. НОМЕР_1 передав йому на зберігання. Після одного з «перекурів» ОСОБА_2 розповів йому про конфлікт з працівниками ДАІ, пояснивши безпідставність вимог працівників ДАІ до нього щодо керування автомобілем у нетверезому стані.

Зазначені показання свідків, які узгоджуються з поясненнями ОСОБА_2, судом апеляційної інстанції приймаються до уваги, оскільки вони не спростовуються матеріалами справи про адміністративне правопорушення.

Так, у справі знаходяться письмові пояснення свідків ОСОБА_7 та

ОСОБА_8 про те, що 09 березня 2015 року о 20 годині 55 хвилин ОСОБА_2 відмовився пройти огляд на стан сп'яніння, дати пояснення і розписатися у протоколі, а також рапорт інспектора ВДАІ Дарницького РУ ГУ МВС України в м. Києві ОСОБА_9, в якому вказано, що «09.03.2015 року о 20-25 по вул. Ревуцького, 2 було зупинено автомобіль «Санг Йонг», д.н.з. НОМЕР_1, водій ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1., на якому було складено адмін.протокол по ст. 130 КУпАП п.2.5 ПДР. Автомобіль залишено за місцем зупини без порушень ПДР. Посвідчення водія ОСОБА_2 пред'явив, але передати для вилучення відмовився».

При цьому, приймаючи рішення про винуватість ОСОБА_2 у порушенні п.п. 2.5 ПДР України, суддя місцевого суду обґрунтував свій висновок письмовими поясненнями свідків ОСОБА_7 та ОСОБА_10, не звернувши увагу на те, що їх пояснення не містять жодних даних, які б засвідчували факт керування ОСОБА_2 транспортним засобом, зупинку автомобіля під його керуванням працівниками міліції та виявлення у ОСОБА_2 ознак алкогольного сп'яніння, а відтак і не спростовують твердження ОСОБА_2 про те, що 09 березня 2015 року об 20 годині 25 хвилин він транспортним засобом не керував.

На виклик в суд апеляційної інстанції свідки ОСОБА_7 та ОСОБА_8 не прибули, а тому їх письмові пояснення з наведених вище підстав до уваги не приймаються, оскільки вони не доводять існування події адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та винуватість у його вчиненні ОСОБА_2

Інспектор ВДАІ Дарницького РУ ГУ МВС України в м. Києві ОСОБА_9, яким був складений протокол про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_2, на виклик у суд апеляційної інстанції не прибув, а тому, за відсутності інших доказів порушення ОСОБА_2 п.п 2.5 ПДР України, до викладених інспектором у рапорті відомостей необхідно відносити критично, оскільки ОСОБА_9 є зацікавленою по справі особою.

Враховуючи, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_2 суддя місцевого суду не виконав вимоги ст.ст. 245, 247, 268, 278, 280, 283 КУпАП, що і призвело до постановлення необґрунтованого та незаконного рішення, постанова судді Дарницького районного суду м. Києва від 30 квітня 2015 року підлягає скасуванню із закриттям провадження в справі щодо ОСОБА_2 у зв'язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, з огляду на те, що достатніх даних, які б вказували на наявність в діях ОСОБА_2 ознак цього правопорушення в матеріалах справи немає, а досліджені в суді апеляційної інстанції докази спростовують відомості, викладені в протоколі про адміністративне правопорушення про те, що ОСОБА_2 09 березня 2015 року о 20-25 керував автомобілем «СангЙонг», д.н.з. НОМЕР_1, по вул. Ревуцького, 2 в м. Києві, з явними ознаками алкогольного сп'яніння та відмовився від огляду у встановленому законом порядку на стан сп'яніння.

Таким чином, апеляційна скарга ОСОБА_2 підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя,

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Постанову судді Дарницького районного суду м. Києва від 30 квітня 2015 року, відповідно до якої ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та на нього накладено адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортним засобом строком на один рік - скасувати, а провадження у справі щодо ОСОБА_2 закрити на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП, у зв'язку з відсутністю в його діях складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Постанова набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду міста Києва Павленко О.П.