АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 596/859/15-пГоловуючий у 1-й інстанції Козяр Л.В.
Провадження № 33/789/71/15 Доповідач - Комендат Р.Т.
Категорія - ч.1 ст.130 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 червня 2015 р. Суддя апеляційного суду Тернопільської області Комендат Р.Т., за участі особи притягнутої до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Гусятинського районного суду від 19 травня 2015 року,-

встановив:

Цією постановою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого, ч.1 ст.130 КУпАП і накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмір 3 400 грн.

Згідно даної постанови ОСОБА_1 17.04.2015 року о 09.год. 10 хв. керував мотоблоком «Зубр» в стані алкогольного спяніння, на місці скоєння правопорушення продував прилад алкотест «Драгер» 6810 - проба позитивна 0, 21 проміле, проїхати в медичний заклад для визначення стану спяніння категорично відмовився, чим порушив вимоги п.2.9 «а» ПДР України, за що передбачена відповідальність ч.1 ст.130 КУпАП.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати постанову суду першої інстанції, як незаконну і постановлену з порушенням вимог діючого законодавства та направити на новий розгляд в іншому складі суду, посилаючись на те, що постанова не відповідає вимогам закону, оскільки є необґрунтованою і прийнята на підставі недосліджених матеріалів та не перевірених доказах, зокрема, стверджує, що не вживав спиртного, а протокол складений працівниками ДАІ підписав, щоб вони не забрали мотоблок на штраф майданчик і вони його відпустили.

Також у своїй апеляційній скарзі ОСОБА_1 вказує на те, що працівники ДАІ не дотрималися вимог ст.265-2 КУпАП та Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, оскільки повинні були відсторонити його від управління транспортними засобами.

Крім цього, апелянт вважає постанову суду незаконною, оскільки суд не перевірив з цього приводу дій працівників ДАІ, не допитав їх, не врахував помкшуючих та обтяжуючих відповідальність обставин, не зясував інших обставин, які мають значення для правильного вирішення справи, зокрема ст.280 КУпАП.

Заслухавши апелянта - ОСОБА_1 який підтримав свою апеляційну скаргу з підстав викладених у ній , перевіривши матеріали справи та дослідивши доводи викладені в апеляційній скарзі, приходжу до висновку, що вона до задоволення не підлягає з таких підстав.

Як вбачається з матеріалів справи протокол серії АП1 №829000 від 17 квітня 2015 року стосовно ОСОБА_1 складений належною особою відповідно до вимог ст.256 КУпАП, з усіма необхідними та наявними реквізитами, зокрема, дата і місце його складення, відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення, прізвища та адреси свідків, пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Протокол підписаний усіма особами, зауважень зі сторони особи, яка притягається до відповідальності та свідків до протоколу немає, права і обовязки, передбачені ст.268 цього Кодексу ОСОБА_1 розяснено, про що зроблено відмітки у протоколі.

Відповідно до ч.2 ст.266 КУпАП огляд водія на стан алкогольного чи іншого спяніння проводиться з використанням спеціальних технічних засобів працівником міліції у присутності двох свідків.

З матеріалів справи, зокрема протоколу про адміністративне правопорушення та постанови суду першої інстанції, не встановлено порушень вимог чинного законодавства працівниками ДАІ та судом першої інстанції щодо дій спрямованих на виявлення та встановлення доказів винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, оскільки при складенні протоколу про вказане адмінправопорушення сам ОСОБА_1 власноручно зазначив : «що випив бутилку, керував ТЗ мотоблоком, дув прилад «Драгер», вину визнає, претензій не має», а у судовому засіданні обставин правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП не заперечує, вину визнає.

В матеріалах справи також містяться письмові пояснення двох свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 від 17.04.2015 року, згідно з якими 17.04.2015 року в 09 год. 10 хв. вони були свідками зупинки працівником ДАІ ОСОБА_4І водія мотоблока «Зубр» ОСОБА_1, який знаходився в стані алкогольного спяніння, а при продуванні «Драгер-алкотестера» було зафіксовано показник 0,21 проміле (а.с.3,4).

Будь-яких доповнень чи зауважень до протоколу про адміністративне правопорушення при його складанні працівником ДАІ та в суді першої інстанції, в тому числі про наявність свідка ОСОБА_5, ОСОБА_1 не висловлював, клопотань з цього приводу не заявляв, при цьому свою вину визнав повністю.

Із вищенаведеного вбачається, що будь-яких порушень вимог чинного законодавства, в тому числі тих, на які посилається апелянт у своїй апеляції , працівником ДАІ та судом першої інстанції, в ході апеляційного розгляду справи не встановлено, тому підстав для скасування постанови суду першої інстанції не знайдено, а підстави на які посилається ОСОБА_1 у своїй апеляційній скарзі є надуманими та необґрунтованими.

Крім цього, суд першої інстанції призначаючи адміністративне стягнення ОСОБА_1 врахував особу правопорушника, характер вчиненого ним правопорушення і ступінь його суспільної небезпеки, призначив мінімальний штраф, передбачений санкцією ч.1 ст.130 КУпАП, а тому підстав для скасування чи зміни постанови суду першої інстанції, як цього вимагає апелянт не вбачаю.

Керуючись ст.294 КУпАП,-

Постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 про скасування постанови Гусятинського районного суду від 19 травня 2015 року, якою його визнано винним за ч.1 ст.130 КУпАП та накладено стягнення у виді 3 400 грн. штрафу залишити без задоволення, а постанову суду - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя - підпис

З оригіналом згідно:

Суддя апеляційного суду Тернопільської області ОСОБА_6