Справа № 760/5464/15-п
Провадження № 3-1808/15
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16.04.2015 року суддя Соломянського районного суду м. Києва Губко А.О., розглянувши матеріал про адміністративне правопорушення, що надійшов з ВДАІ Соломянського РУ ГУ МВС України в м. Києві про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний код НОМЕР_1, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1

за ч.2 ст. 130 КУпАП,-

В С Т А Н О В И В:

12.03.2015 року о 00 год. 40 хв., відповідно до п.13 «Інструкції з питань діяльності підрозділів дорожньо-патрульної служби Державтоінспекції», затвердженої Наказом МВС України за №111 від 27.03.2009 року, по вулиці Теліги, 12 в м. Києві інспектором СОМ ДТП Шевченківського ВДАІ в м. Києві був зупинений ОСОБА_1, який керував автомобілем марки «Рено», держномер НОМЕР_2, з явними ознаками наркотичного спяніння (розширені зіниці очей, які не реагують на світло, поведінка не відповідає обстановці), у звязку з чим відповідно до п.2.12 «Інструкції про виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої Наказом №400/666 МВС України та МОЗ України від 09.09.2009р. водію ОСОБА_1 було запропоновано пройти огляд на визначення стану наркотичного спяніння в найближчому закладі охорони здоровя, однак у присутності свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 він відмовився від проходження огляду на стан наркотичного спяніння, чим порушив вимоги п.2.5 ПДР України.

Крім того, ОСОБА_1 в присутності свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 відмовився від підписання протоколу та отримання його копії..

Під час розгляду адміністративного матеріалу судом ОСОБА_1 категорично заперечував факт перебування його 12.03.2015р. за кермом автомобіля у стані наркотичного спяніння, стверджуючи, що в той вечір вживав лише медичні препарати, які не містять наркотичних речовим, а медичне освідування не пройшов, оскільки поспішав по справах.

Вислухавши пояснення ОСОБА_1, дослідивши протокол серії АП1 за №201689 від 12.03.2015р. відносно ОСОБА_1 про правопорушення п.2.5 ПДР України, письмові пояснення свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 від 12.03.2015р., копію постанови Соломянського районного суду м. Києва від 09.07.2014р., відповідно до якої ОСОБА_1 піддавався адміністративному стягненню за ч.1 ст.130 КпАП України у виді штрафу у розмірі 3400 грн., суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, приходить до висновку приходить до висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.130 КпАП України.

В силу ст.35 КУпАП обставин, що помякшують відповідальність за адміністративне правопорушення, судом не встановлено.

В силу ст.35 КУпАП обставиною, що обтяжує відповідальність за адміністративне правопорушення, судом визнається повторне, протягом року вчинення однорідного правопорушення, за яке ОСОБА_1 вже було піддано адміністративному стягненню.

Відповідно до п.8 Постанови Пленуму Верховного Суду України №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» від 23.12.2005 року з послідуючими змінами ОСОБА_1 перебуваючи за кермом автомобіля, який є джерелом підвищеної небезпеки у стані спяніння, повинен був усвідомлювати суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачити суспільно небезпечні наслідки та свідомо припускати їх настання.

Враховуючи вищевикладене, особу ОСОБА_1, який не працює та не зайнятий суспільно-корисною працею, його матеріальний стан, 20-ти річний стаж управління ним транспортними засобами, характер адміністративного правопорушення, який свідчить про те, що ОСОБА_1 на шлях виправлення не став, і після притягнення його 09.07.2014р. до адміністративної відповідальності, повторно вчинив однорідне правопорушення, тобто керував транспортним засобом джерелом підвищеної небезпеки, який створює підвищену небезпеку для нього та інших осіб, перебуваючи у стані спяніння, крім того, відмовився від проходження медичного огляду у встановленому законом порядку на визначення стану наркотичного спяніння, чим грубо порушив вимогу пункту 2.5 ПДР України.

За таких обставин, з метою виховання та запобігання вчиненню ОСОБА_1 нових правопорушень, суд вважає необхідним накласти на нього адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами строком на 2 роки без оплатного вилучення транспортного засобу.

Крім того, відповідно до ст.40-1 КпАП України підлягає стягненню з правопорушника в дохід держави і судовий збір.

Керуючись ст.34, 35, 40-1, ч.2 ст.130 КУпАП, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Визнати винним ОСОБА_1 за ч.2 ст. 130 КпАП України і піддати його адміністративному стягненню у виді позбавлення права керування транспортними засобами строком на 2 (два) роки без оплатного вилучення транспортного засобу.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 36 грн. 54 коп.

Постанова може бути оскаржена до Апеляційного суду м. Києва через Соломянський районний суд м. Києва протягом 10 днів з дня її винесення.

Постанова предявляється до виконання протягом трьох місяців.

Суддя: