Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 33/778/266/15
Єдиний унікальний № 333/3303/15-п Головуючий в 1-й інстанції - Боровікова А.І.
Категорія - ст. 185 КУпАП Доповідач в 2-й інстанції - Білоконев В.М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 червня 2015 року м. Запоріжжя

Суддя Апеляційного суду Запорізької області Білоконев В.М., за участю особи, що притягнута до адміністративної відповідальності - ОСОБА_2 та його захисника - адвоката Адєлєва І.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу останнього на постанову судді Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 13 травня 2015 року стосовно нього,

в с т а н о в и в:

постановою судді Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 13 травня 2015 року до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ст. 185 КУпАП притягнуто:

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця м. Запоріжжя, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1, який раніше до адміністративної відповідальності не притягувався,

із застосуванням стягнення у виді штрафу в дохід держави в розмірі 136, 00 грн.

Також постановлено стягнути з ОСОБА_2 судовий збір в розмірі 36,54 грн.

Як зазначено в постанові, 13.05.2015 року приблизно до 10.00 год., ОСОБА_2, перебуваючи на території стояки, розташованої по вул. Луначарського в м. Запоріжжі, висловлювався нецензурною лайкою у бік працівника міліції, тримав за руки та одяг та штовхав останнього, чим здійснив злісну непокору законній вимозі працівника міліції, а таким чином вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 185 КУпАП.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 посилається на незаконність постанови через неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права зазначає, що суд не надав уваги тому, що у протоколі про адміністративне правопорушення відсутні ознаки об'єктивної сторони інкримінованого йому адміністративного правопорушення щодо законності вимог та дій працівників міліції та їх невиконання, а також, що наведений протокол та протокол про його адміністративне затримання складені на бланку не передбаченому діючим законодавством, та що наведені у протоколі про адміністративне затримання дані щодо часу його затримання суперечать поясненням свідка ОСОБА_4 Крім того, безпідставно відмовив у задоволенні його клопотання про виклик для дачі пояснень в судовому засіданні його доньки гр. ОСОБА_5 та свідка ОСОБА_4, не вжив заходів щодо ведення протоколу судового засідання, внаслідок чого обґрунтував свої висновки щодо доведеності його вини у вчиненні адміністративного правопорушення недопустимими доказами. Тому просить постанову скасувати, а провадження у справі стосовно нього закрити за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 185 КУпАП.

Заслухавши в засіданні суду апеляційної інстанції особу, що притягнута до адміністративної відповідальності - ОСОБА_2 та його захисника - адвоката Адєлєва І.В., які підтримали апеляційну скрагу, перевіривши матеріали справи та аргументи скарги, суд апеляційної інстанції доходить висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Висновки суду щодо наявності в діях ОСОБА_2 ознак складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 185 КУпАП підтверджені дослідженими доказами у справі та є обґрунтованими.

Так, винуватість ОСОБА_2 у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення (а.с. 1), протоколом про адміністративне затримання (а.с. 2), рапортом працівника міліції М.Б. Павлюченка (а.с. 3), поясненнями свідка ОСОБА_4, рапортом працівника міліції О.Г. Луцюк (а.с. 5-6), згідно до яких в діях ОСОБА_2 встановлено ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 185 КУпАП.

З огляду на сукупність наведених доказів законність дій працівників міліції в розумінні диспозиції ст. 185 КУпАП, зокрема підтверджена рапортами М.Б. Павлюченка та О.Г. Луцюк щодо виконання ними ухвали слідчого судді Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 15.04.2015 року, винесеної в рамках матеріалів кримінального провадження від 23.10.2014 року, внесеного до ЄРДР за № 0000758 за ознаками злочину, передбаченого ч. 3 ст. 191 КК України щодо проведення обшуку у ОСОБА_2, а тому посилання останнього про не встановлення законності вимог працівників міліції, спростовуються вказаними обставинами.

Крім того, факт законності цих вимог, зокрема підтверджується і письмовими поясненнями незацікавленого свідка ОСОБА_4, згідно до яких працівники міліції представилися ОСОБА_2, пред'явили свої службові посвідчення, на вимогу надати наявні у останнього речі, той почав лаятися нецензурною лайкою на адресу працівників міліції, демонструвати нецензурні жести, відштовхував одного з працівників міліції, що свідчить про те, що ОСОБА_2 своїми діями виказував злісну непокору законним вимогам працівників міліції.

За таких обставин, суддя обґрунтовано поклав в основу свого судового рішення наведені вище докази, оскільки вони безперечно доводили винуватість ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення.

Доводи ОСОБА_2 стосовно того, що протокол про адміністративне правопорушення є недопустимим доказом, через зокрема відсутності у першому ознак об'єктивної сторони інкримінованого йому адміністративного правопорушення щодо законності вимог та дій працівників міліції та їх невиконання є безпідставними, оскільки викладена у наведеному протоколі об'єктивна сторона правопорушення, передбаченого ст. 185 КУпАП у виді злісної непокори останнім законності вимог працівників міліції перевірена судом в судовому засіданні і спростована сукупністю досліджених доказів.

Не заслуговують на увагу і доводи апелянта щодо недопустимості протоколу про адміністративне правопорушення та протоколу про його адміністративне затримання через складення на бланку не передбаченому нормативними актами (бланку старої форми), оскільки навіть при наявності даного факту, ці обставини не впливають на правильність викладених у цих процесуальних документах обставин.

Безпідставним є і аргумент ОСОБА_2 щодо суперечності даних щодо часу його затримання в протоколі про адміністративне затримання та поясненнях свідка ОСОБА_4, оскілки вони є незначними.

Не є обґрунтованими доводи апелянта щодо ведення протоколу судового засідання, оскільки нормами чинного законодавства не передбачено ведення відповідного протоколу по вказаній категорії справ.

Також не вбачає апеляційний суд і підстав для задоволення скарги ОСОБА_2 в частині безпідставної відмови судом першої інстанції у задоволенні його клопотання про виклик для дачі пояснень в судовому засіданні його доньки гр. ОСОБА_5 та свідка ОСОБА_4, оскільки перша є зацікавленою особою у справі внаслідок наявності родинного зв'язку із ОСОБА_2, а останньою було надано письмові пояснення, в яких нею детально та докладно було викладено усі обставини події, свідком яких вона була.

Таким чином, суддею виконані вимоги ст. ст. 280, 283 КпАП України і повно, всебічно розглянуті всі обставини справи, дотримані вимоги щодо змісту постанови про адміністративне правопорушення, викладені мотиви, на яких ґрунтується висновок суду про наявність в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 185 КУпАП, з чим погоджується і суд апеляційної інстанції, а тому не вбачає підстав для задоволення скарги останнього.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

п о с т а н о в и в:

апеляційну скаргу ОСОБА_2 - залишити без задоволення, а постанову судді Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 13 травня 2015 року, яким останнього притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ст. 185 КУпАП із застосуванням штрафу в розмірі 136 гривень - без змін.

Постанова Апеляційного суду Запорізької області набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Запорізької області В.М. Білоконев