АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Провадження № 33/790/28/15 Суддя районного суду: Березовська І.В.
Справа № 635/1913/14-п Доповідач Цілюрик В.П.
Категорія: ст.124 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16.06.2015 року м. Харків

Суддя апеляційного суду Харківської області Цілюрик В.П. за участю потерпілого ОСОБА_1, його представника ОСОБА_2 розглянувши у відкритому судовому в залі суду в м. Харкова справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на постанову Харківського районного суду Харківської області від 17.12.2014 року про закриття провадження по справі про адміністративне правопорушення у звязку з закінченням строків накладення адміністративного стягнення у відношенні ОСОБА_4 за ст. 124 КУпАП, -

встановив:

Вказаною постановою провадження у справі про адміністративне правопорушення у відношенні ОСОБА_4 за ст. 124 КУпАП України закрито у звязку з закінченням на момент розгляду справи строку накладення адміністративного стягнення, а копії матеріалів адміністративної справи направлені до УДАЇ ГУМВС України в Харківській області для вирішення питання щодо складання протоколу про адміністративне правопорушення за ст. 124 КУпАП у відношенні ОСОБА_3

Згідно вказаної постанови та протоколу про адміністративне правопорушення серії Аб2 № 116812 від 22.01.2014 року, ОСОБА_4 22.01.2014 року о 12 годині 10 хвилин на ділянці 16 км + 700 м. автодороги Харків-Сімферополь-Алушта-Ялта керував трактором Беларусь 920, державний номер НОМЕР_1, при розвороті не переконався, що це буде небезпечно та не створить перешкоду і допустив зіткнення з автомобілем Мерседес, державний номер НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_3, чим завдав механічні пошкодження і матеріальну шкоду, порушивши вимоги п. 10.1 Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність за ст. 124 КУпАП.

Приймаючи таке рішення суддя вважав, що вина ОСОБА_4 доведена, але строк накладення на нього адміністративного стягнення сплинув. При цьому суд першої інстанції зазначив, що з огляду на висновок судової авто-технічної експертизи № 3917/6368 від 25.06.2014 року та додаткової судової авто-технічної експертизи № 9968 від 20.11.2014 року в даній дорожньо-транспортній ситуації дії водія автомобіля Mercеdes-Benz ML CDI, держаний номер НОМЕР_2 ОСОБА_3 також не відповідали вимогам п. 12.3 Правил дорожнього руху України, тому вважав необхідним направити копію матеріалів адміністративної справи до УДАЇ ГУМВС України в Харківській області для вирішення питання про складання протоколу про адміністративне правопорушення за ст. 124 КУпАП у відношенні ОСОБА_3

З таким рішення не погодився ОСОБА_3, який подав апеляційну скаргу і просить змінити постанову Харківського районного суду Харківської області від 17.12.2014 року, скасувавши її в частині направлення копії матеріалів справи до УДАЇ ГУМВС в Харківській області для вирішення питання для складання адміністративного протоколу про адміністративне правопорушення за ст. 124 КУпАП відносно водія Мерседес ОСОБА_3, в іншій частині залишити без змін, і призначити по справі авто-технічну експертизу.

Доводи апеляційної скарги апелянт обґрунтовує тим, що суд першої інстанції при прийнятті рішення про спрямування відносно нього матеріалів до органів ДАЇ посилався на висновки вказаних експертиз, з якими він не згоден, так як під час їх проведення не були дослідженні фотографії транспортних засобів з відображенням локалізації пошкоджень після ДТП, і ця інформація, на його думку, має суттєве значення для вирішення справи, а також у звязку з тим, що експерт, даючи оцінку свідченням учасників ДТП, не звернув увагу на те, що ОСОБА_4 змінював свої покази, а також він «придумав» наявність вантажної машини в районі ДТП, яка заважала огляду позаду.

У судовому сіданні апелянт та його представник підтримали вимоги, які викладені в апеляційній скарзі, ОСОБА_4 заперечував проти їх задоволення.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи апеляційний суд, розглядаючи апеляційну скаргу в межах заявлених вимог та викладених в ній обґрунтувань, вважає, що вона не підлягає задоволенню.

Фактичні обставини справи стосовно доведеності вини водія ОСОБА_4 у скоєнні вказаного адміністративного правопорушення ніким не оспорюються, і тому апеляційним судом не дається оцінка діям останнього. Предметом апеляційного перегляду є рішення суду першої інстанції про направлення копії матеріалів адміністративної справи до УДАЇ ГУМВС України в Харківській області для вирішення питання про складання протоколу про адміністративне правопорушення за ст. 124 КУпАП у відношенні ОСОБА_3, яке ґрунтується на висновку судової авто-технічної експертизи № 3917/6368 від 25.06.2014 року та додаткової судової авто-технічної експертизи № 9968 від 20.11.2014 року щодо невідповідності дії ОСОБА_3 вимогам п. 12.3 Правил дорожнього руху України.

При розгляді апеляційної скарги було призначено та проведено комісійну транспортно-авто-технічну експертизу (№ 119/15/1621 від 26.05.2015 року), яка прийшла до висновку, що пояснення водія автомобіля Mercedes-Benz ML 350 CDI ОСОБА_3 про механізм розвитку даної дорожньо-транспортної пригоди на стадії зближення транспортних засобів перед зіткненням, які були отриманні при проведенні судового засідання 20.08.2014 року, являються, з технічної точки зору неспроможними, а пояснення водія ОСОБА_3 про механізм розвитку даної дорожньо-транспортної пригоди на стадії зближення транспортних засобів перед зіткненням, з технічної точки зору, не позбавлені технічної спроможності.

Пояснення водія трактора Беларусь 920 ОСОБА_4 про механізм розвитку даної дорожньо-транспортної пригоди на стадії зближення транспортних засобів перед зіткненням, не позбавлені технічної спроможності.

При цьому експертна комісія прийшла до висновку, що за свідченнями водія ОСОБА_4 в даній дорожньо-транспортній ситуації, водій трактора Беларусь 920 ОСОБА_4 мав технічну можливість запобігти зіткненню з автомобілем Mercedes-Benz ML 350 CDI шляхом виконанням вимог п. п. 10.1 та 10.4 Правил дорожнього руху України для чого нього не було будь-яких перешкод технічного характеру. В даній дорожній обстановці дії водія трактора Беларус 920 ОСОБА_4 не відповідають вимогам п. п. 10.1. та 10.4 Правил дорожнього руху України і знаходяться, з технічної точки зору, в причинному звязку з виникненням даної дорожньо-транспортної пригоди. В даній дорожньо-транспортній ситуації, водій автомобіля Mercedes-Benz ML 350 CDI ОСОБА_3 повинен був діяти у відповідності до вимог п. 12.3 Правил дорожнього руху України. В даній дорожньо-транспортній ситуації водій автомобіля Mercedes-Benz ML 350 CDI ОСОБА_3 мав технічну можливість запобігти зіткненню з трактором Беларусь 920 виконання вимог п. 12.3 Правил дорожнього руху України для чого в нього не було будь-яких перешкод технічного характеру. В даній дорожній обстановці дії водії автомобіля Mercedes-Benz ML 350 CDI ОСОБА_3 не відповідають вимогам п. 12.3 Правил дорожнього руху України і знаходяться, з технічної точки зору, в причинному звязку з виникненням даної дорожньо-транспортної пригоди.

За свідченнями водія ОСОБА_3 в даній дорожньо-транспортній ситуації, водій трактора Беларусь 920 ОСОБА_4 повинен був діяти у відповідності до вимог п.п. 10.1 та 10.4 Правил дорожнього руху України. В даній дорожньо-транспортній ситуації, водій трактора Беларусь 920 ОСОБА_4 мав технічну можливість запобігти зіткненню з автомобілем Mercedes-Benz ML 350 CDI шляхом виконання вимог п. п. 10.1 та 10.4 Правил дорожнього руху України для чого в нього не було будь-яких перешкод технічного характеру. В даній дорожній обстановці дії водія трактора Беларусь 920 ОСОБА_4, не відповідають вимогам п. п. 10.1 та 10.4 Правил дорожнього руху України і знаходяться, з технічної точки зору, в причинному звязку з виникненням даної дорожньо-транспортної пригоди. В даній дорожньо-транспортній ситуації водій автомобіля Mercedes-Benz ML 350 CDI ОСОБА_3 не мав технічної можливості запобігти зіткненню з трактором Беларусь 920 шляхом виконання Правил дорожнього руху України. В даній дорожній обстановці, в діях водія автомобіля Mercedes-Benz ML 350 CDI ОСОБА_3 не вбачається не відповідності вимогам Правил дорожнього руху України, які з технічної точки зору перебували б у причинному звязку з виникненням події даної дорожньо-транспортної пригоди .

Відповісти на питання «Чи можливо з урахуванням інформації, яка міститься на фотографіях, що долучені до матеріалів справи встановити яким було взаємне розташування транспортних засобів під час їх зіткнення?» - експертним шляхом, не представляється можливим. Відповісти на питання: з урахуванням даних, які відображені у схемі ДТП, зворотного боку схеми ДТП, пояснень ОСОБА_3, і ОСОБА_4, а також інформації, яка міститься у зазначених вище фотографіях стояв чи рухався трактор Беларусь 920 в момент зіткнення з автомобілем Mercedes-Benz ML 350 CDI» не представляється можливим.

Таким чином апеляційний суд вважає, що визнання судом першої інстанції можливості направлення копії матеріалів адміністративної справи до УДАЇ ГУМВС України в Харківській області, обумовлене висновками судової авто-технічної експертизи № 3917/6368 від 25.06.2014 року та додаткової судової авто-технічної експертизи № 9968 від 20.11.2014 року для вирішення питання про складання протоколу про адміністративне правопорушення за ст. 124 КУпАП у відношенні ОСОБА_3 не спростовується матеріалами комісійної транспортно-авто-технічної експертизи № 119/15/1621 від 26.05.2015 року. А враховуючи, що при цьому не дається остаточна оцінка діям останнього стосовно відповідності їх вимогам Правил дорожнього руху України та наявності в його діях складу вказаного адміністративного правопорушення, то підстав для задоволення апеляційної скарги не вбачається.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишити без задоволення, а постанову судді Харківського районного суду Харківської області від 17.12.2014 року без змін.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя апеляційного суду

Харківської області В.П. Цілюрик