АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУДМІСТА КИЄВА
№745

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 червня 2015 року місто Київ

Суддя Апеляційного суду міста Києва О.О. Журавель,

за участю апелянта ОСОБА_2 та його захисника ОСОБА_3,

розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову судді Соломянського районного суду міста Києва від 5.09.14 року, якою його визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами строком на 1 рік, -

в с т а н о в и в :

Постановою судді Соломянського районного суду міста Києва від 5.09.14 року ОСОБА_2 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, та на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

Як видно з постанови суду, ОСОБА_2 о 0110 годині 26 липня 2014 року в с. Пухівка по вул. Леніна, 56 керував автомобілем «Фольксваген» д.н. НОМЕР_1, з ознаками алкогольного спяніння, від проходження медичного огляду у встановленому порядку на стан алкогольного спяніння відмовився.

На обґрунтування суд послався на протокол про адміністративне правопорушення, та письмові пояснення учасників.

Не погодившись зі вказаним рішенням, ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати прийняте рішення та постановити нове, яким закрити провадження у справі за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

При цьому він викладає обставини справи, які, як він твердить, полягали в тім, що він був абсолютно тверезий та їхав з дружиною і шестирічною дитиною, це саме працівники міліції відмовились від його пропозиції відвезти його до медичного закладу для огляду встановленим порядком у лікаря.

Протокол про адміністративне правопорушення йому не надавали і його підпису в цьому протоколі нема.

Водійське посвідчення у нього не вилучалось, від управління транспортним засобом він не був відсторонений. Пояснення свідків дослівно повторюються. У протоколі неправильно вказано його адресу за даними техталону а не за паспортними даними. Все це на його переконання, свідчить про фальсифікацію протоколу про адміністративне правопорушення.

Також ОСОБА_2 зазначає, що суд вирішуючи справу, наперед визнав його вину у вчиненні адміністративного правопорушення, пояснень його не врахував, тому що в суд він викликався по іншій адресі, за якою не проживає, і тому він був відсутній у судовому засіданні суду першої інстанції. На цих підставах апелянт просить поновити строк на апеляційне оскарження і розглядати апеляцію по суті.

В своїй апеляції ОСОБА_2 акцентує увагу також на тім, що суд прийняв рішення без урахування характеру вчиненого правопорушення, ступеня вини.

Заслухавши апелянта та його захисника, які підтвердили доводи апеляції, і дали аналогічні викладеним в апеляційній скарзі пояснення, а також перевіривши доводи сторін в сукупності з матеріалами справи, визнаю наступне.

Як видно з протоколу про адміністративне правопорушення, у цьому документі вказано місце проживання ОСОБА_2 у АДРЕСА_1.

Насправді, відповідно до відомостей, вказаних у його паспорті, він зареєстрований та мешкає у АДРЕСА_2

В засідання суду першої інстанції ОСОБА_2 був викликаний за адресою, вказаною у протоколі про адміністративне правопорушення. При цьому відомостей про вручення йому цього виклику в матеріалах справи нема.

Таким чином, його пояснення про те, що він не був повідомлений встановленим порядком про час та місце розгляду справи щодо нього нічим не спростовані.

За тією ж адресою було направлено і постанову суду у справі про адміністративне правопорушення. До того ж, у супровідному листі відсутні відомості про час направлення ОСОБА_2 копії постанови суду, а в матеріалах справи є відомості про те, що він реально отримав цю постанову 25 травня 2015 року.

Отже, оскільки апеляційна скарга складена та отримана судом 2 червня 2015 року, необхідно визнати причину пропуску встановленого строку апеляційного оскарження поважною, поновити цей строк та розглянути апеляційну скаргу по суті.

В постанові суду відсутні будь які докази на підтвердження його висновків крім протоколу про адміністративне правопорушення і посилання на пояснення свідків.

При цьому, суд першої інстанції проігнорував ті обставини, що в протоколі про адміністративне правопорушення відсутні підпис правопорушника, його пояснення, як і відомості про те, що він відмовився від підпису та дачі пояснень; не взяв суд до уваги і ідентичність пояснень свідків, на що звертає увагу апелянт, а також і те, що в справі нема відомостей про вилучення у правопорушника посвідчення водія, позбавлення його можливості в подальшому в стані алкогольного спяніння керувати транспортним засобом, поміщення автомобіля на штрафний майданчик чи передачу його під відповідальність відповідній особі.

Ці відомості фактично підтверджують пояснення ОСОБА_2 щодо обставин проведення дізнання і вказують на відсутність достатніх, достовірних, належних, переконливих доказів вчинення ним правопорушення.

Більше того, ці ж відомості вказують на обґрунтованість міркувань апелянта щодо фальсифікації працівником ДАІ матеріалів про адміністративне правопорушення і вимагають проведення ґрунтовної прокурорської перевірки.

За таких обставин, коли достеменних відомостей, які однозначно доводили б вчинення ОСОБА_2 правопорушення, передбаченого ст.130, ч.1, КУпАП, в матеріалах справи нема, тлумачачи свої сумніви, відповідно до закону, на його користь, маючи на увазі, що у разі недоведеності провини справу належить закрити на підставі ч.1 ст. 247 КУпАП, керуючись ст. 294 КУпАП, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Постанову судді Соломянського районного суду міста Києва від 05.09.14 року, якою ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами строком на 1 рік скасувати, а провадження у справі закрити за відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

Копії постанови направити до відома та виконання ОСОБА_2 та Броварському міськрайонному прокурору для перевірки відомостей про фальсифікацію матеріалів справи про адміністративне правопорушення.

Постанова остаточна і оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного

суду м. Києва О.О. Журавель

[1]