Справа № 163/3376/14-п Провадження №33/773/148/15 Суддя в 1 інстанції: Гайдук А.Л.
Категорія:ст. 472 МК України Доповідач: Бешта Г. Б.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
18 червня 2015 року місто Луцьк

Суддя Апеляційного суду Волинської області Бешта Г.Б.,

з участю представника Ягодинської митниці Кунєвої З.Ю.,

скаржника ОСОБА_1 ,

захисника Мартіросяна А.Г.,

розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову судді Любомльського районного суду Волинської області від 14 травня 2015 року, якою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактичне місце проживання: АДРЕСА_2 , студента ІV курсу Львівського національного аграрного університету,

визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.472 МК України, та накладено на нього стягнення у виді штрафу в розмірі 283047 (двісті вісімдесят три тисячі сорок сім) гривень 31 копійку з конфіскацією в дохід держави мобільних телефонів, вилучених згідно протоколу та опису затриманих предметів №1289/20500/2014 від 02.12.2014 року.

Постановлено стягнути з ОСОБА_1 в користь Волинської митниці ДФС 1066 (одну тисячу шістдесят шість) гривень 41 копійку витрат по справі за зберігання товару та в користь держави 36 (тридцять шість) гривень 54 копійки судового збору, -

в с т а н о в и в:

Згідно постанови суду та протоколу про порушеня митних правил, ОСОБА_1 , слідуючи 01.12.2014 року близько 17 години 55 хвилин з Республіки Польща в Україну через митний пост Ягодин Ягодинської митниці Міндоходів, смугою руху червоний коридор, в якості водія автомобіля Фольксваген Транспортер, р.н.з. НОМЕР_1 , заявив до митного контролю переміщувані ним в багажному відділенні автомобіля мобільні телефони, зазначивши в митній декларації відомості про їх марку, кількість та вартість, а саме: телефон марки lenovo модель а560 - 62 штуки, вартістю 1860 умовних одиниць; телефон марки lenovo модель а320t - 24 штуки, вартістю 720 умовних одиниць; телефон марки lenovo модель а850t - 36 штук, вартістю 1080 умовних одиниць; телефон марки lenovo модель а850 - 40 штук, вартістю 1200 умовних одиниць, що не відповідає їх митній вартості, визначеній відділом митної вартості класифікації товарів та заходів регулювання ЗЕД (службова записка від 02.12.2014 року №52/26-968), згідно якої вартість: 62 мобільних телефонів марки lenovo модель а560 становить 88682,27 грн.; 24 мобільних телефони марки lenovo модель а320t - 30960,80 грн.; 36 мобільних телефонів марки lenovo модель а850t - 77402,01 грн.; 40 мобільних телефонів марки lenovo модель а850 - 86002,23 грн., тобто не задекларував за встановленою формою точних та достовірних відомостей про вартість переміщуваного товару, чим вчинив правопорушення, передбачене ст.472 МК України.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 посилається на те, що інспектор митниці, у відповідності з вимогами ст. 26 МК України, прийняв митну декларацію для митного оформлення, посвідчивши факт заповнення бланка декларації встановленої форми. Також зазначає, що працівники відділу митниці - ВМВКТ та ЗРЗЕД не є експертами, тому їх довідка про визначення вищої вартості товару ніж зазначена в митній декларації не може слугувати доказом у справі, оскільки, відповідно до п.4 ст. 368 МК України, у разі сумнівів митних органів у достовірності фактурної вартості, заявленої громадянином, останні визначають їх вартість самостійно, на підставі ціни на ідентичні або подібні товари. Вважає притягнення його до адмінвідповідальності незаконним та необгрунтованим.

Просить постанову скасувати, а провадження по справі закрити за відсутністю в його діях складу адмінправопорушення.

Заслухавши доповідача, який доповів суть постанови суду та доводи апеляційної скарги, ОСОБА_1 , та його захисника, які просили задовольнити апеляційну скаргу, міркування представника митного органу про залишення постанови суду без зміни, перевіривши матеріали справи, прихожу до висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення.

У протоколі про порушення митних правил № 1289/20500/2014 від 02.12.2014 року та постанові суду від 14.05.2015 року зазначено, що ОСОБА_1 , будучи водієм автомашини «Фольксваген», номерний знак НОМЕР_1 , перемістив 01.12.2014 року через Ягодинську митницю з Республіки Польща в Україну товар в багажному відділенні автомобіля без жодних товаросупровідних документів, не задекларував за встановленою формою точні і достовірні відомості про ціну 162 телефонів марки lenovo різних моделей, загальною вартістю 283 047, 31 грн., тобто вчинив порушення митних правил, передбачених ст. 472 МК України.

Диспозиція ст.472 МК України передбачає відповідальність за незаявлення за встановленою формою точних та достовірних відомостей (наявність, найменування або назва, кількість тощо) про товари, транспортні засоби комерційного призначення, які підлягають обов`язковому декларуванню у разі переміщення через митний кордон України.

Відповідно до положень ч.1 ст.257 МК України, декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення.

Однак в даному протоколі не розкрито об`єктивної сторони правопорушення за ст. 472 МК України, яка передбачає відповідальність за незаявлення за встановленою формою точних і достовірних відомостей про товари, які підлягають обов`язковому декларуванню у разі переміщення через митний кордон України. З даного протоколу незрозуміло, в чому полягало дане правопорушення, якими діями правопорушника воно вчинено і чим це підтверджується.

Як встановлено у справі, при перетині кордону по «червонному коридору» ОСОБА_1 власноручно заповнював митну декларацію, в якій задекларував в якості власного супроводжуваного багажу 162 мобільних телефони «Lenovo» різних моделей вказавши їх загальну вартість 4860 доларів США, не маючи при цьому документів, які б підтверджували їх вартість.

Відповідно до ч. 3 ст. 368 МК України особа, яка декларує товари, вправі довести достовірність відомостей, представлених для визначення їх фактурної вартості. Таким чином доведення вартості товару є не обов`язком, а правом особи, яка декларує товар.

Відповідно до ст. 55 МК України рішення про корегування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України, приймається митним органом у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів, якщо митним органом у випадках, передбачених ч. 6 ст. 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів.

В суді першої інстанції ОСОБА_2 пояснив, що придбав вищевказані мобільні телефони через свого знайомого, і їх вартість становила 4860 доларів США, саме таку вартість він і вказав в митній декларації.

Інспектори митниці, які проводили митне оформлення не змогли визначити коди товарів, і тому залучили для їх визначення Відділ митної вартості, класифікації товарів та заходів регулювання ЗЕД. Вказаний відділ провів оцінку товару та в своїй службовій записці вказав, що вартість товарів, які переміщував ОСОБА_1 є майже втричі вищою за ту, яку вказав останній в митній декларації. Вищевказана службова записка не може слугувати доказом винуватості ОСОБА_1 у вчиненні вміненого йому адмінправопорушення, але може бути використаним для визначення митної вартості та нарахування відповідних платежів. Крім цього, з її змісту незрозуміло, яким саме методом визначалась митна вартість переміщуваних товарів.

Той факт, що вага вказаних товарів є вищою ніж ОСОБА_1 вказав в митній декларації не заслуговує на увагу, оскільки згідно з розділом ХVІ Закону України від 19.09.2013 року №584-VІІ «Про Митний тариф України» для товарів за кодом УКТЗЕД «телефонні апарати для сотових мереж зв`язку та інших бездротових мереж зв`язку» одиницею виміру і обліку визначено штуки.

ОСОБА_1 пояснив, що вищевказані товари ввозив в Україну з метою подальшого продажу та одержання прибутку, хоча він підприємцем не зареєстрований, що підтверджене інформацією ГУ ДФС України у Волинській області. Суд першої інстанції в своїй постанові наводить зміст ст. 42 ГК України та фактично робить висновок, що ОСОБА_1 буде займатись незаконною підприємницькою діяльністю. Таким чином, суд, давши таку оцінку діям ОСОБА_1 , вийшов за межі своїх повноважень.

Крім цього, твердження суду про те, що товари були задекларовані не за встановленою формою через те, що ОСОБА_1 повинен був здійснювати декларування товару не як фізична особа, а як підприємець є хибним, оскільки останній підприємцем не зареєстрований. Те, що він перевозив товари з метою подальшої їх реалізації та одержання прибутку не свідчить про протилежне.

За таких обставин, вважаю, що ОСОБА_1 притягнутий до адміністративної відповідальності за ст. 472 МК України необґрунтовано, а тому постанова підлягає скасуванню, а провадження у справі закриттю на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Враховуючи, що ОСОБА_1 перевозив товари, ввезення яких через митний кордон України не заборонено і не обмежено чинним законодавством України, вилучений у нього товар, після митного оформлення, підлягає поверненню скаржнику.

Керуючись, ст. ст. 247, 294 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову судді Любомльського районного суду Волинської області від 14 травня 2015 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 472 МК України скасувати, а провадження у справі закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Вилучені у ОСОБА_1 162 (сто шістдесят два) мобільних телефони «Lenovo» різних моделей повернути останньому після відповідного їх митного оформлення та сплати митних платежів.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя апеляційного суду