АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

Іменем України

12 червня 2015 року суддя апеляційного суду Дніпропетровської області Піскун О.П., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпропетровську, за участю: ОСОБА_1 та її захисника адвоката Мачихина Ю.М., прокурора Руденко Д.В.; апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 17 квітня 2015 року у справі про адміністративне правопорушення, якою провадження відносно

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, працюючої старшим викладачем Криворізького національного університету, паспорт НОМЕР_1 виданого Саксаганським РВ Криворізьким МУ ГУМВС України в Дніпропетровській області 16 грудня 2010 року, яка зареєстрована та проживає по АДРЕСА_1,

провадження у справі про корупційне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 172-5 КУпАП, закрито, на підставі п. 7 ст. 247 КУпАП, через закінчення строків передбачених ст. 38 КУпАП, -

встановив:

Постановою Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу від 17 квітня 2015 року ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-5 КУпАП, а провадження у справі закрито через закінчення строків накладення адміністративного стягнення.

При обставинах, зазначених в постанові суду першої інстанції, ОСОБА_1 визнано винною у тому, що вона, працюючи на посаді старшого викладача Криворізького національного університету, тобто, будучи посадовою особою юридичної особи публічного права, субєктом відповідальності за корупційне правопорушення, відповідно до пп. «а» п.2 ч.1 ст. 4 Закону України «Про засади запобігання та протидії корупції», 17 грудня 2014 року приблизно об 11 годині 30 хвилин, отримала від старости групи ЗОА-10-4с ОСОБА_3 подарунок у вигляді 300 гривень за успішну здачу ОСОБА_4 екзамену з дисципліни «облік зовнішньоекономічної діяльності», чим порушила обмеження, передбачені п.1 ч. 1 ст. 8 Закону України «Про засади запобігання і протидії корупції».

Не погоджуючись з вищевказаною постановою, ОСОБА_1, у строк передбачений ч. 2 ст. 294 КУпАП, подано апеляційну скаргу, в якій порушується питання про скасування постанови місцевого суду.

В обґрунтування своєї апеляційної скарги ОСОБА_1 посилається на те, що як під час досудового розслідування, так і під час судового слідства було грубо порушено норми процесуального права та неправильно застосовано норми матеріального права.

Зокрема, усі слідчі дії були оформленні з істотними порушення кримінально-процесуального закону, а наявні пояснення свідків суперечать одні одним та не відповідають фактичним обставинам.

В судовому засіданні апеляційного суду ОСОБА_1 та її захисник адвокат Мачихин Ю.М. подану апеляційну скаргу підтримали та просили її задовольнити, мотивуючи тим, що виявлення та вилучення помічених банкнот було оформлено та проведено з істотними порушеннями КПК України, а в своє рішення суд обґрунтував суперечливими поясненнями свідків. Крім того, саме ОСОБА_3., яка у відповідності до матеріалів справи передавала кошти, данні обставини спростовує.

Прокурор Руденко Д.В. заперечував проти задоволення апеляційної скарги, вважаючи, що всі обставини належним чином встановленні, а докази вини відповідають вимогам КУпАП. Крім цього зазначив, що дані обставини були предметом досудового розслідування кримінального провадження, яке закрито через малозначність. Постанова слідчого про закриття кримінального провадження, закрита на підставі ч. 2 ст. 11 КК України, є чиною і ОСОБА_1 не оскаржувалась, що свідчить про визнання особою усіх обставин викладених у ній.

Суд апеляційної інстанції, заслухавши учасників, вивчивши матеріали справи, дослідивши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах апеляційної скарги, дійшов висновку, що у задоволенні апеляційної скарги слід відмовити з наступних підстав.

Згідно з ч. 7 ст. 294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу у межах апеляційної скарги і перевіряє докази, які були предметом дослідження суду першої інстанції, і лише у виключних випадках апеляційний суд може вийти за встановленні межі перегляду.

Як вбачається із матеріалів справи у своїх письмових поясненнях (а.с 4-5) ОСОБА_4 пояснила, що вона є студенткою пятого курсу Криворізького національного університету і під час складання екзаменаційної сесії їй стало відомо, що за позитивну здачу іспиту з дисципліни «управлінські інформаційні системи в аналізі і аудиті» необхідно через старосту ОСОБА_3. передати екзаменатору ОСОБА_1 грошові кошти у розмірі 300 гривень з кожного студента. Зазначенні письмові пояснення ОСОБА_4 підтвердила у суді першої інстанції, разом з тим зазначенні обставини підтверджуються письмовими поясненнями інших студентів: ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9 (а.с. 12-22).

В судовому засіданні були досліджено матеріали кримінального провадження №0004496, якими було підтверджено факт звернення ОСОБА_4 до органів внутрішніх справ, слідчим якого було помічено банкноти грошових коштів та передано ОСОБА_4 для подальшого вручення ОСОБА_1. Протоколом обшуку (а.с. 10-12) зафіксовано факт вилучення у ОСОБА_1 помічених банкнот із слідами люмінесцентної фарби, а у відповідності до висновку експерта від 15 січня 2015 року (а.с. 26-40) виявленні сліди люмінесцентної фарби на верхньому одязі ОСОБА_1 її руках, сумці та помічених купюрах мають між собою спільну родову приналежність, що у своїй сукупності свідчить про отримання ОСОБА_1 неправомірної вигоди у розмірі 300 гривень.

Крім того, судом були безпосередньо допитані свідки ОСОБА_10 та ОСОБА_11, оперативні працівники міліції Саксаганського РВ КМУ, які підтвердили, що в грудні 2014 року в вони проводили оперативні дії у відношенні ОСОБА_1: слідкували за нею, бачили, як їй передавали гроші, поїхали за нею до супермаркету «Епіцентр», там підійшли до неї, представились, предявили відповідну ухвалу суду, ОСОБА_1 особисто видала з карману своєї куртки гроші, які спочатку розклали на капоті, потім із-за того, що дув сильний вітер, переклали гроші на заднє сидіння її автомобіля, освітлили гроші спеціальним пристроєм, гроші три купюри по 100 грн. «світились», при цьому ОСОБА_1 все визнавала і в тому числі, що брала гроші.

Свідок ОСОБА_12 суду дав аналогічні покази.

Свідки ОСОБА_13 та ОСОБА_14, які були понятими при огляді автомобіля ОСОБА_1 та її самої в грудні 2014 року біля магазину «Епіцентр», також підтверджували суду, що, ОСОБА_1 особисто добровільно видала грошові кошти слідчому з карману своєї куртки, що з цих грошей три купюри по 100 грн., які переклали з капоту автомобіля в салон на заднє сидіння, світились жовтим кольором при їх освітленні спеціальним пристроєм.

Всі докази, які були досліджені в судовому засіданні судом першої інстанції узгоджуються між собою, суд надав їм правильну оцінку.

З наведених обставин не виникає жодних сумнів про обґрунтованості висновків суду першої інстанції щодо винуватості ОСОБА_1 у вчиненні корупційного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-5 КУпАП.

Щодо посилань сторони захисту, що під час досудового розслідування було грубо порушено вимоги Кримінального процесуального закону України безпідставні, оскільки корупційні правопорушення, передбачені ч. 1 ст. 172-5 КУпАП, розглядаються виключно у порядку передбаченому Кодексом України про адміністративні правопорушення.

Так, у відповідності до вимог ст.ст. 251, 252 КУпАП, доказами у справі про адміністративні правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення та винуватість даної особи. Оцінка доказів проводиться за внутрішнім переконанням судді, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному дослідженні всіх обставин справи у їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

Під час апеляційного перегляду жодних сумніві щодо правдивості наявних у справі доказів у суду не виникло, і судом під час судового розгляду послідовно встановлено всі обставини.

Що стосується доводів ОСОБА_1 про те, що при її огляді не було виявлено на руках буд-яких слідів речовин, то вони є надуманими, оскільки відповідно з висновку експерта 370/12-3316 від 15 січня 2015 року, на предявлених на дослідження серветках зі змивами з рук ОСОБА_1, виявлені сліди спеціальних хімічних речовин з люмінесценцією жовтого кольору в УФ променях.

Твердження правопорушниці про те, що вилучені речі при її огляді та обшуку не були опечатані, також спростовані, оскільки відповідно до протоколів огляду та обшуку від 17 грудня 2014 року всі речі , які були вилучені були поміщенні до спеціальних пакетів експертної служби, а куртка, яка була вилучена з квартири була поміщена до поліетиленового пакету та опечатана біркою за підписом присутніх понятих та учасників слідчої дії. Крім того володілець приміщення ОСОБА_1 від підпису відмовилася./а.с 6-12/. Вказані факти підтверджені були і понятими.

Отже доводи ОСОБА_1 та її захисту про фальсифікацію адміністративного матеріалу стосовно неї та недопустимість доказів, в суді першої та апеляційної інстанції не підтвердилися.

При обранні виду та розміру стягнення, районний суд правильно керувався вимогами ч. 4 ст. 38 КУпАП, закрив провадження за минуванням строків накладення стягнення.

Таким чином, враховуючи наведенні обставини, апеляційний суд дійшов безсумнівного висновку, що місцевим судом порушень ст. ст. 279, 280 КУпАП не допущено, докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність відповідно до ст. 252 КУпАП, а всі обставини, що мають значення для вирішення справи, суд з наведенням відповідних мотивів встановив та правильно кваліфікував вчинене правопорушення, закривши провадження у справі через закінчення строків передбачених у ч. 4 ст. 38 КУпАП.

За таких обставин, суд апеляційної інстанції вважає необхідним апеляційну скаргу залишити без задоволення, а постанову місцевого суду без змін.

На підставі викладеного та керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

постановив:

апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Постанову Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 17 квітня 2015 року, якою ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні корупційного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-5 КУпАП, а провадження у справі закрито, на підставі п. 7 ст. 247 КУпАП, через закінчення строків накладення адміністративного стягнення, передбачених ст. 38 КУпАП, - без змін.

Постанова набирає законної сили негайно, остаточна і оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Дніпропетровської області /підпис/ О.П.Піскун

Згідно з оригіналом:

Суддя Апеляційного суду

Дніпропетровської області О.П.Піскун