ПОСТАНОВА

в справі про адміністративне правопорушення

Справа №668/228/15-п

Пров. №3/668/157/15

09.02.2015 року суддя Суворовського районного суду м. Херсона Валігурська Л.В. розглянувши матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1, 13.05.1957 р. н., уродженця ІНФОРМАЦІЯ_1, РФ, громадянина України, працюючого інженером електрозвязку на державному підприємстві обслуговування повітряного руху України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, ІПН: НОМЕР_1, в скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП,

в с т а н о в и в:

06.01.2015 року інспектором ДПС був складений протокол про адміністративне правопорушення АВ2 № 748214, з якого вбачається, що ОСОБА_1, 06.01.2015 року о 08:00 у м. Херсоні по вул. Некрасова, керував транспортним засобом Daewoo Lanos, д/н НОМЕР_2 з ознаками алкогольного спяніння, а саме: різкий запах алкоголю з ротової порожнини, нестійка хода, незвязна мова. Від проходження на місці зупинки огляду на стан спяніння у встановленому порядку з використанням спеціальних технічних засобів «Драгер» та у закладі охорони здоровя відмовився у присутності двох свідків.

Своїми діями, ОСОБА_1 порушив п. 2.5 ПДР України.

В судовому засіданні ОСОБА_1, не заперечуючи проти факту щодо відмови від проходження огляду на стан спяніння, вину у скоєнні адміністративного правопорушення не визнав, посилаючись на безпідставність зупинки його транспортного засобу співробітниками ДПС та порушення норм КУпАП та Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах внутрішніх справ, при складенні протоколу про адміністративне правопорушення.

Надав пояснення про те, що 06.01.2015 року близько 08:00 годин він на своєму автомобілі направлявся на роботу та відїхавши за декілька метрів від свого будинку був зупинений співробітниками ДПС, які не назвавши причину зупинки, почали вимагати у нього документи та заявили про необхідність проїхати до закладу охорони здоровя для проходження огляду на стан спяніння, від чого він відмовився, оскільки поїздка до медичної установи зайняла би багато часу, через що він міг запізнитися на роботу. У стані алкогольного спяніння не знаходився, так як працює в аеропорту, а в такому стані не до роботи його б не допустили.

На підтвердження того, що на час зупинки він у стані алкогольного спяніння не знаходився, в судове засідання надав довідку з Одеського регіонального структурного підрозділу Миколаївської служби обслуговування повітряного руху, з якої вбачається, що 06.01.2015 року ОСОБА_1 дійсно знаходився на робочому місці.

Також надав письмові пояснення ОСОБА_2, ОСОБА_3, завірені підписами начальника Миколаївської служби ОПР та печаткою Миколаївської служби ОПР, та письмові пояснення ОСОБА_4, завірені підписом в.о. директора КП ХОС «Херсонські авіалінії» та печаткою «Херсонських авіаліній», з яких вбачається, що 06.01.2015 року зазначені особи спілкуючись вранці з ОСОБА_1 будь-яких ознак алкогольного спяніння у останнього не помітили.

Крім того, допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_5 пояснила, що являється сусідкою ОСОБА_1 06.01.2015 року близько 08:30 ОСОБА_1 зателефонував їй та попросив відвезти його на роботу, на що вона погодилась. По дорозі ОСОБА_1 розповів їй про обставини складення відносно нього протоколу про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП. Проте вона ознак алкогольного спяніння у останнього не помітила, ОСОБА_1 поводив себе адекватно, та й взагалі вона його ніколи у нетверезому стані не бачила.

В свою чергу інспектор ДПС ОСОБА_6 в судовому засіданні надав пояснення про те, що 06.01.2015 року близько 08:00 здійснював патрулювання по вул. Некрасова у м. Херсоні, побачив автомобіль, який при здійсненні повороту не увімкнув повторювач та зупинив його. Під час розмови з водієм виявив у нього ознаки алкогольного спяніння та запропонував в установленому законом порядку пройти огляд, на що той відмовився, посилаючись на необхідність їхати на роботу, у звязку із чим був складений протокол про адміністративне правопорушення, а право керування транспортним засобом було передано знайомій водія.

Частиною 1 ст. 130 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність в тому числі за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

ОСОБА_1 по суті не заперечується факт відмови від проходження огляду на стан спяніння, що підтверджується як протоколом про адміністративне протоколом про адміністративне правопорушення АВ2 № 748214 від 06.01.2015 року, так і поясненнями свідків ОСОБА_7, ОСОБА_8 та ОСОБА_1 на місці під час складення протоколу про адміністративне правопорушення.

Порядок виявлення у водіїв ознак алкогольного спяніння, що є підставою для проведення огляду, визначений наказом МВС та МОЗ від 09.09.2009 року за № 400/666 "Про затвердження Інструкції про виявлення у водії транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції", згідно п. 1.2 якого огляду підлягають водії транспортних засобів, щодо яких в уповноваженої особи ДАІ є підстави вважати, що вони перебувають у стані спяніння згідно з ознаками такого стану.

В той же час, враховуючи досліджені в судовому засіданні докази, судом не вбачається достатніх підстав у інспектора ДПС для проведення огляду ОСОБА_1 на стан спяніння.

Згідно ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 22 КУпАП при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган (посадова особа), уповноважений вирішувати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.

Законодавство про адміністративне правопорушення не містить переліку ознак, що дозволяють судити про малозначність провини, а тому призначення усного зауваження здійснюється на розсуд посадової особи, що вирішує справу відповідно до оцінки всіх обставин провини й особистості порушника.

Таким чином, враховуючи особу ОСОБА_1, який вперше притягується до адміністративної відповідальності за вчинення вказаного правопорушення, обставини оформлення протоколу, встановлені судом, вважаю, що сам факт відмови від проходження огляду на стан спяніння за відсутності для того достатніх підстав не може бути достатньою підставою для притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, а також враховуючи, ту обставину, що внаслідок вчинення адміністративного правопорушення шкода окремим громадянам та суспільству завдана не була, приходжу до висновку про можливість звільнення ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності, обмежившись усним зауваженням.

Керуючись ст. ст. 22, 33, 34, 130, 280, 283, 284 КУпАП, -

п о с т а н о в и в:

ОСОБА_1, 13.05.1957 р. н.звільнити від адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 1 ст. 130 КУпАП, відповідно до ст.22 КУпАП, обмежившись усним зауваженням.

Провадження по справі закрити.

Постанова суду може бути оскаржена до апеляційного суду Херсонської області через Суворовський районний суд м. Херсона протягом десяти діб з дня винесення постанови.

Суддя ОСОБА_9