Провадження 3/127/3638/15
П ОС Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25.06.2015 року м. Вінниця

Суддя Вінницького міського суду Вінницької області Бернада Є.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративний матеріал про притягнення ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, не працюючого, пенсіонера, проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, до адміністративної відповідальності, передбаченої ст. 173 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

17.06.2015 р. біля 09.45 год. по вул. Грушевського, 17 в м. Вінниці ОСОБА_1 кидав курячими яйцями по вхідних дверях Вінницького міського суду Вінницької області, а також по працівниках міліції, які в той час несли службу з охорони громадського порядку.

ОСОБА_1 в судовому засіданні факту кидання яєць не заперечував, заперечуючи наявність ознак хуліганства. Свої дії пояснив тим, що напередодні був побитий працівниками міліції й представники прокуратури та суду на його скарги з цього приводу, а також з приводу порушення інших прав не реагували.

Клопотання про виклик та допит в якості свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 працівників міліції, які несли службу з охорони громадського порядку стороною захисту в судовому засіданні не заявлялось у звязку з тим, що ОСОБА_1 та його захисником фактичні обставини справи не заперечувались, а заперечувалась лише правова кваліфікація його діяння.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1, думку його захисника адвоката ОСОБА_4 дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

З оглянутого в судовому засіданні відеозапису випливає, що ОСОБА_1, підійшовши до будівлі суду, дістав курячі яйця та почав ними кидати по вхідних дверях до будівлі до суду, а також в працівників міліції.

Посилання ОСОБА_1 та його захисника на ту обставину, що такі дії були зумовлені небажанням представників державної влади виконувати вимоги щодо недопущення порушення прав та свобод ОСОБА_1 суд до уваги не приймає. Так, згідно з ч. 2 ст. 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Відповідно до ч. 3 ст. 55 Конституції України кожен має право звертатися за захистом своїх прав до Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини. Відповідних доказів наявності звернень до суду чи Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини у звязку з порушенням прав ОСОБА_1 суду надано не було. Натомість суд приймає до уваги, що у звязку із застосуванням до ОСОБА_1 силових методів останнім до прокуратури згідно з наданими суду копіями документів було подано відповідну заяву в звязку з чим розпочато кримінальне провадження.

Крім того, зі змісту ч. 5 ст. 55 Конституції України також випливає, що кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

З протоколу про адміністративне правопорушення випливає, що останній складено не у звязку з прийняттям ОСОБА_1 участі у акції протесту, а у звязку з вчиненням дрібного хуліганства, яке полягало у киданні курячих яєць в будівлю суду та у працівників міліції при виконанні ними службових обовязків з охорони громадського порядку. Відомостей, які б свідчили про неможливість здійснення захисту порушеного права у інших спосіб суду надано не було.

При вирішенні питання щодо наявності в діях ОСОБА_1 ознак хуліганства суд приймає до уваги розяснення, надані в п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 10 від 22.12.2006 р. «Про судову практику у справах про хуліганство», згідно з якими при вирішенні питання про відмежування кримінально караного хуліганства від дрібного слід виходити з того, що відповідно до ч. 1 ст. 296 КК хуліганство це умисне грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, яке супроводжується особливою зухвалістю або винятковим цинізмом. Якщо таке порушення не супроводжувалось особливою зухвалістю або винятковим цинізмом, його необхідно кваліфікувати як дрібне хуліганство за ст. 173 КУпАП.

Згідно зі ст. 173 КУпАП склад даного правопорушення наявний у разі нецензурної лайки в громадських місцях, образливого чіпляння до громадян та інших подібних діях, що порушують громадський порядок і спокій громадян. Зі змісту вказаної правової норми випливає, що для усіх форм дрібного хуліганства характерним є ігнорування волі та бажання оточення, прагнення навязати свою волю (свавілля). При цьому обовязковою ознакою дрібного хуліганства є місце його скоєння, а саме громадське місце, яке дістало законодавче визначення як частина (частини) будь-якої будівлі, споруди, яка доступна або відкрита для населення вільно, чи за запрошенням, або за плату, постійно, періодично або час від часу, зокрема під'їзди, а також підземні переходи, стадіони (Закон України «Про заходи щодо попередження та зменшення вживання тютюнових виробів і їх шкідливого впливу на здоров'я населення»).

В судовому засіданні було встановлено, що ОСОБА_1 розумів, що його дії не відповідають вимогам закону, він передбачав або повинен був передбачити, що в результаті їх вчинення будуть порушені громадський порядок, проте прагнув до цього. Також суд вважає, що в даному випадку в ході судового розгляду знайшло підтвердження наявність мотиву задоволення індивідуальних потреб самоствердження шляхом ігнорування гідності інших людей. Суд дійшов до такого переконання з огляду на дії ОСОБА_1, які виразились в умисному киданні курячих яєць, в тому числі й в присутніх біля входу осіб, а саме: ОСОБА_2 Крім того, внаслідок вищевказаних дій ОСОБА_1 було забруднено одяг ОСОБА_2 та будівлю Вінницького міського суду Вінницької області.

Посилання ОСОБА_1 та його захисника на ту обставину, що таким чином ОСОБА_1 реалізовував свої конституційні права на прояв протесту суд оцінює критично, як такі, що не узгоджуються з положеннями ст. 39 Конституції України, офіційне тлумачення якої надано Конституційним Судом України у рішенні № 4-рп/2001 від 19.04.2001.

Таким чином, аналізуючи досліджені в судовому засіданні докази у їх сукупності, суд вважає, що дії ОСОБА_1 охоплюються складом правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП, за ознаками дрібного хуліганства.

При вирішенні питання щодо застосування до ОСОБА_1 адміністративного стягнення суд приймає до уваги його ставлення до вчиненого, обставини, що помякшують та обтяжують його відповідальність, стан його здоровя.

Обставин, що помякшують чи обтяжують відповідальність ОСОБА_1, в судовому засіданні встановлено не було. Однак суд враховує, що ОСОБА_1 є особою похилого віку, має ряд захворювань, пенсіонер.

За таких обставин суд вважає за доцільне з метою попередження вчинення ОСОБА_1 нових правопорушень застосувати до нього адміністративне стягнення у виді штрафу.

Крім того, згідно з п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення справляється судовий збір, що складає 0,03 розміру мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду. Відомостей про наявність у ОСОБА_1 пільг, передбачених ст. 5 вказаного Закону суду надано не було.

Керуючись ст. ст. 283, 284 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

Визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 51 (пятдесят одна) грн.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в сумі 36 грн. 54 коп. (реквізити для зарахування судового збору до Вінницького міського суду Вінницької області, отримувач: УК у м. Вінниці 22030001, код ЄДРПОУ банку: 38054707, банк: ГУ ДКСУ у Вінницькій області, МФО: 802015, рахунок: 0002, призначення платежу: 22030001 «Судовий збір (Державна судова адміністрація України, 050, Вінницький міський суд Вінницької області)».

Постанова може бути оскаржена до Апеляційного суду Вінницької області протягом десяти днів з моменту її проголошення.

Суддя: