Справа № 359/4240/15-п Головуючий у І інстанції Вознюк С.М.
Провадження № 33/780/397/15 Доповідач у 2 інстанції Полосенко
Категорія 429 24.06.2015
ПОСТАНОВА

Іменем України

24 червня 2015 року м. Київ

Суддя Апеляційного суду Київської області Полосенко В.С., за участю: представника Київської митниці ДФС - Петровської А.О., особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 та її представника ОСОБА_3 розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою представника Київської митниці ДФС на постанову судді Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 15 травня 2015 року, якою ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживаючого за адресою: Ізраїль, АДРЕСА_1, працюючого консультантом компанії: "SFM Corporate Servise S.A.", визнано винним у вчиненні порушення митних правил, передбаченого ст.471 Митного кодексу України та накладено на нього стягнення у виді штрафу в розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1700 гривень, без конфіскації вилученої валюти, -

В С Т А Н О В И В :

За постановою судді, 18 квітня 2015 року, о 21 годині 25 хвилин, громадянин Ізраїлю ОСОБА_2, який прибув до України з Туреччини, м. Стамбул, рейсом № 0459, під час проходження митного контролю в зоні митного контролю залу «Приліт» терміналу «D» ДП МА «Бориспіль», своїми діями обрав проходження митного контролю по каналу, позначеному символами зеленого кольору - «зелений коридор», заявивши, що переміщувані ним через митний кордон України товари не підлягають письмовому декларуванню, оподаткуванню митними платежами, не підпадають під встановлені законодавством заборони та обмеження щодо ввезення на митну територію України та засвідчив про факти, що мають юридичне значення.

Після перетину ОСОБА_2 «білої лінії», яка позначає закінчення зони спрощеного митного контролю «зелений коридор» пасажиру було задано запитання щодо наявності в нього готівки, на що він відповів, що має при собі 12 000 доларів США.

Після цього пасажира було запрошено до службового приміщення митниці залу «Приліт», терміналу «Д» ДП МА «Бориспіль», де ним була видана готівка в розмірі 12600 доларів США. Готівка в розмірі 3100 доларів США знаходилась у гаманці, який пасажир тримав у руках, а 9500 доларів США знаходились у внутрішній кишені куртки, одягненої на ньому.

Зазначена готівка переміщувалась без ознак приховування та зі слів пасажира належить йому особисто.

З виявленої суми громадянину ОСОБА_2 було пропущено 10700 доларів США. За протоколом про порушення митних правил вилучено 1900 доларів США.

Таким чином, своїми діями громадянин ОСОБА_2 під час проходження митного контролю порушив встановлений ст. 366 МК України порядок проходження митного контролю в зонах (коридорах) спрощеного митного контролю.

Постановою судді ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні порушення митних правил, передбаченого ст.471 МК України та накладено на нього стягнення у виді штрафу в розмірі 1700 гривень без конфіскації вилученої відповідно до протоколу про порушення митних правил валюти.

На вказану постанову представник Київської митниці подала апеляційну скаргу, в якій просить постанову судді скасувати та постановити нову постанову, якою ОСОБА_2 визнати винним у вчиненні порушення митних правил за ст.471 МК України та застосувати до нього стягнення у виді штрафу та конфіскації затриманої відповідно до протоколу про порушення митних правил валюти.

На думку апелянта, постанова суду не відповідає меті адміністративного стягнення та не сприяє вихованню порушника в дусі додержання чинного законодавства України.

Вказує, що суд обираючи вид та розмір стягнення накладеного на ОСОБА_2 не врахував положення ч.3 ст.462 МК України, відповідно до яких у разі, коли статтею МК України передбачається накладення основного та додаткового стягнення - застосування додаткового стягнення без основного не допускається. Вважає, що суд однобічно та упереджено підійшов до накладення стягнення у виді штрафу без застосування конфіскації обмежених до переміщення валютних цінностей, а вказані в постанові суду обставини, що стали підставою для повернення вилучених під час складання протоколу про порушення митних правил грошових коштів є неправомірними.

Вислухавши доповідь судді, пояснення представника Київської митниці в підтримку поданої апеляційної скарги, особи, яка притягується до адміністративної відповідальності та її представника, який вважає рішення суду законним та обґрунтованим, перевіривши матеріали справи та доводи скарги, приходжу до наступного.

Висновок судді про доведеність вини ОСОБА_2 у вчиненні порушення митних правил повністю знайшов своє підтвердження під час апеляційного перегляду справи і підтверджується зібраними по справі доказами, а саме: протоколом про порушення митних правил від 18 квітня 2015 року № 0262/125120102/15; доповідною запискою головного державного інспектора ВМО № 2 МП «Бориспіль-аеропорт» щодо обставин складання протоколу про порушення митних правил ОСОБА_2, переліком купюр та описом готівки вилученої у ОСОБА_2.

На підставі зазначених доказів суддя дійшов обґрунтованого висновку, що своїми діями ОСОБА_2 порушив порядок проходження митного контролю у зонах (коридорах) спрощеного контролю та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст.471 Митного кодексу України.

Не заслуговують на увагу доводи апеляційної скарги представника Київської митниці, в частині оскарження стягнення накладеного на ОСОБА_2.

Так, санкція ст. 471 Митного кодексу України, за якою притягнуто ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності, дійсно передбачає конфіскацію про, що суддя зазначив в оскаржуваній постанові, однак не застосував цей вид стягнення, обґрунтувавши свій висновок посиланням на практику Європейського суду з прав людини та правильно зазначив, що застосування додаткового виду стягнення у виді конфіскації покладе на ОСОБА_2 «індивідуальний надмірний тягар».

Відповідно до ст.33 КУпАП при накладенні стягнення враховується характер вчиненого правопорушення, особа правопорушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують та обтяжують відповідальність.

Суддею при винесенні постанови вимоги вказаної норми закону виконані.

Як вбачається з матеріалів справи, громадянин ОСОБА_2 раніше до кримінальної чи адміністративної відповідальності не притягувався, дане правопорушення вчинив з необережності не маючи наміру приховувати грошові кошти. Крім того, під час апеляційного розгляду даної справи було встановлено, що грошові кошти ОСОБА_2 заробив працюючи за кордоном, що підтверджується довідкою.

Враховуючи наведене, а також практику Європейського Суду з прав людини, приходжу до висновку, що застосування конфіскації, предметів порушення митних правил, в даному випадку є порушенням положень ст. 1 Протоколу № 1 до Конвенції, тобто є не пропорційним, оскільки покладає на ОСОБА_2 «індивідуальний надмірний тягар».

Таким чином, судом першої інстанції правильно застосовано у відношенні ОСОБА_2 стягнення лише у виді штрафу без застосування додаткового стягнення у виді конфіскації.

Керуючись ст. 294 КУпАП суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу представника Київської митниці ДФС, залишити без задоволення, а постанову судді Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 15 травня 2015 року щодо ОСОБА_2 - без змін.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя В.С. Полосенко