Справа № 161/7958/15-п
Номер провадження: 3/161/1644/15
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

місто Луцьк 25 червня 2015 року

Луцький міськрайонний суд Волинської області під головуванням:

Судді: Квятковського М.С.,

за участю секретаря: Лесика О.В.,

особи, відносно якої складено протокол

про адміністративне правопорушення: ОСОБА_1,

розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, відносно ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, жителя ІНФОРМАЦІЯ_2, непрацюючого, код платника податку НОМЕР_1, -

- за ч.2 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В :

Так, ОСОБА_1, повторно, протягом року, а саме 05.05.2015 року, о 16 год. 20 хв., в м. Луцьку, по вул. Рівненській, Волинської області, керував транспортним засобом, марки «ЗАЗ», номерний знак НОМЕР_2, в стані алкогольного спяніння, чим порушив вимоги, передбачені п.2.9 (а) ПДР України.

В судовому засіданні, ОСОБА_1 вину у інкримінованому йому правопорушенні не визнав, суду пояснив, що дійсно, він у вказані час та обставинах керував транспортним засобом, де був зупинений працівниками Державтоінспекції, які нібито почули від нього запах спиртного і запропонували йому пройти медичний огляд для визначення стану алкогольного спяніння, на що він погодився, але у ВОНД, коли він пройшов медичний огляд, лікар надав висновок про такий огляд, яким нібито було встановлено, що він перебував у стані алкогольного спяніння.

Зокрема, ОСОБА_1 зазначив, що дійсно виживав спиртне, але не 05.05.2015 року, а ввечері напередодні, тобто 04.05.2015 року, у кількості 3л. пива.

Не зважаючи на те, що ОСОБА_1 свою вину не визнав, його винуватість, у вчиненні інкримінованого йому правопорушення, за ч.2 ст.130 КУпАП, підтверджується зібраними та дослідженими по справі доказами, а саме:

Показаннями у судовому засіданні, у якості свідка лікаря ВОНД ОСОБА_2, який дав показання про те, що дійсно він 05.05.2015 року, о 17 год. 50 хв., проводив обстеження для визначення стану алкогольного спяніння, раніше незнайомого ОСОБА_1, який мав ознаки алкогольного спяніння, а саме: запах алкоголю з ротової порожнини, міміка жвава, похитування в позі Ромберга, тремтіння пальців рук, повік, зі слів останній 04.05.2015 року вжив 3л. пива.

Зокрема, проводилось обстеження алкотестом «Драгер», відповідно до результату якого, у крові ОСОБА_1, наявний вміст алкоголю у кількості 0,24 проміле, при допустимій нормі, згідно п.2.7 вимог інструкції про виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного спяніння (Наказ МВС України за № 400/666, від 09.09.2009 року) не більше 0,2 проміле алкоголю в крові.

На підставі проведених досліджень, він працівникам міліції надав відповідний висновок за № 1050, від 05.05.2015 року, згідно якого, обстежуваний ОСОБА_1 перебував у стані алкогольного спяніння

За правилами ст.251 КУпАП, на основі доказів встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, поясненнями свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, а також і іншими документами.

В матеріалах справи, наявні:

Акт та висновок ВОНД за №1050, від 05.05.2015 року, згідно якого, ОСОБА_1 на час проведення медичного огляду, перебував у стані алкогольного спяніння (а.с.3, 11);

протокол про адміністративне правопорушення серії АП1 №517906, від 05.05.2015 року, який було складено на підставі вищевказаного висновку ВОНД, достовірність та правильність якого, своїми підписами засвідчили свідки (а.с.2);

акт огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, від 05.05.2015 року, згідно якого, водій ОСОБА_1, відсторонений від керування т/з. (а.с.5);

постанова Луцького міськрайонного суду Волинської області, від 06.05.2015 року, згідно якої ОСОБА_1, підданий адміністративному стягненню за ч.1 ст.130 КУпАП, яка підтверджує наявність повторності керування т/з у стані алкогольного спяніння (а.с.12-13).

Дослідивши матеріали справи, в їх сукупності, проаналізувавши показання, що в судовому засіданні дали водій ОСОБА_1, лікар ВОНД ОСОБА_2, суд приходить до висновку, що ОСОБА_1 порушив вимоги, передбачені п.2.9 (а) ПДР України, так як повторно, протягом року, керував транспортним засобом у стані алкогольного спяніння, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.130 КУпАП.

Приймаючи таке рішення, суд виходить з наступного:

За правилами ст.252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Враховуючи, що в судовому засіданні, водій ОСОБА_1 не заперечив факт керування транспортним засобом, лікар ВОНД ОСОБА_3, ствердив, що обстежуваний ОСОБА_1 перебував у стані алкогольного спяніння, суд приходить до висновку, що саме ОСОБА_1, вчинив інкриміноване йому правопорушення.

Приймаючи таке рішення, суд до уваги не бере показання ОСОБА_1, про те, що він нібито на час керування транспортним засобом у стані алкогольного спяніння не перебував, оскільки вони повністю спростовані дослідженими у суді доказами. На думку суду, таким неправдивим поясненнями, правопорушник намагається уникнути відповідальності за вчинене ним правопорушення.

При накладенні стягнення, судом враховується характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, обставини, що помякшують і обтяжують відповідальність.

Обставин, що помякшують чи обтяжують відповідальність ОСОБА_1, суд по справі не вбачає.

На підставі наведеного, враховуючи, що ОСОБА_1, повторно, у короткий проміжок часу, вчинив адміністративне правопорушення, що відноситься до категорії підвищеної суспільної небезпечності, його субєктивне ставлення до вчиненого, що свідчить про те, що він не розкаявся у вчиненому правопорушенні, намагається уникнути відповідальності за його вчинення, постановою суду, від 06.05.2015 року, вже був позбавлений права керування транспортними засобами, суд приходить до висновку, що на ОСОБА_1, слід накласти адміністративне стягнення у виді адміністративного арешту.

Додатковий вид стягнення у виді оплатного вилучення транспортного засобу, суд не застосовує, оскільки судом враховано, що внаслідок вчиненого правопорушення, будь-яких тяжких наслідків не наступило, і на думку суду, застосування основного виду стягнення, буде достатньо для виховання правопорушника у дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчинення нових правопорушень.

Керуючись ст.ст. 283, 284 КУпАП, суд

П О С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.130 КУпАП, наклавши адміністративне стягнення у виді адміністративного арешту строком на 10 (десять) діб без оплатного вилучення транспортного засобу.

Строк адміністративного арешту ОСОБА_1 рахувати з моменту приведення постанови до виконання.

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в розмірі 36 (тридцять шість) грн. 54 коп., за наступними реквізитами: найменування суду - Луцький міськрайонний суд Волинської області, назва податку - судовий збір (Державна судова адміністрація України, 050), банк - ГУДКСУ у Волинської області, код банку 803014, номер рахунку 0002, одержувач коштів - УДКСУ у м. Луцьку (м. Луцьк) 22030001, ідентифікаційний код одержувача 38009628.

Постанова може бути оскаржена до Апеляційного суду Волинської області, через Луцький міськрайонний суд протягом 10 днів з дня її винесення.

Суддя Луцького міськрайонного суду М.С. Квятковський