Дата документу 06.02.2015 Справа № 334/166/15-п
Провадження № 3/334/105/15
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 лютого 2015 року суддя Ленінського районного суду м. Запоріжжя Колесник С.Г., розглянувши матеріали, які надійшли з ВДАІ ГУМВС України в Запорізькій області у відношенні:

ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, ІПН НОМЕР_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_3, громадянина України, офіційно не працевлаштованого, проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4, зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_5,

за ч. 3 ст. 130 КУпАП,

ВСТАНОВИЛА:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення, 04 січня 2015 року о 05.10 год. гр. ОСОБА_1 в районі електроопори № 166 на проспекті Леніна в м. Запоріжжі керував транспортним засобом марки «LEXUS GS 300», державний номер АР 7787 CO з явними ознаками наркотичного та алкогольного спяніння (нечітка хода, млява мова, почервоніння очей) та будучи учасником ДТП, втретє протягом року ухилився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан спяніння у медичному закладі.

Вказаними діями ОСОБА_1 порушив п. 2.5 ПДР України, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч. 3 ст. 130 КУпАП.

В судові засідання 14.01.2015 року та 06.02.2015 року ОСОБА_1 не зявився. Про час, дату та місце слухання справи був повідомлений належним чином,що підтверджується поштовим повідомленням, яке зберігаєтьтся в матеріалах справи.

Вивчивши надані суду матеріали, суд дійшов до висновку про винуватість ОСОБА_1 у скоєнні правопорушення за ч.3 ст. 130 КУпАП, оскільки його вина додатково підтверджується: протоколом про адміністративне правопорушення серії АП1 № 804674 від 04.01.2015 р., архівом порушень ОСОБА_1, рапортом інспектора ДПС ОСОБА_2, письмовими поясненнями свідків (а.с. 6,8), відеозаписом на CD-RW диску, а також особистими поясненнями самого правопорушника (а.с.9).

Відповідно до п.2.5 ПДР України водій повинен на вимогу працівника міліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного спяніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Разом з тим, судом встановлено, що постановою Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 02.04.2014р. ОСОБА_1 був притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 130 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді позбавлення права керування всіма видами транспортних засобів строком на 24 місяці без оплатного вилучення транспортного засобу; постановою Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 10.10.2014р. ОСОБА_1 був притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 130 КУпАП та на нього накладено стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами на строк три роки, без оплатного вилучення транспортного засобу; постановою Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 25.12.2014 р. ОСОБА_1 був притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 130 КУпАП та на нього накладено стягнення у вигляді адміністративного арешту строком на десять діб.

Таким чином, ОСОБА_1 протягом року декілька разів був притягнутий до адміністративної відповідальності за ст. 130 КУпАП, у звязку з чим в його діях мається склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 130 КУпАП.

Законодавцем передбачено, що санкція ст. 130 ч.3 КУпАП передбачає позбавлення права керування транспортними засобами на строк до десяти років з оплатним вилученням транспортного засобу, але разом з тим, згідно ст. 29 КУпАП конфіскованим може бути лише предмет правопорушення, який належить на праві власності правопорушнику.

Відповідно до ст. 41 Конституції України, право приватної власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності.

Згідно довідки МРЕВ УДАІ УМВС Україні в Запорізькій області, власником транспортного засобу марки «LEXUS GS 300», д/н АР7787CO, є ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_6 (зареєстрована за адресою: м. Запоріжжя бул. Шевченка, 67 кв. 6т) а тому відсутні правові підстави на оплатне вилучення вказаного транспортного засобу, оскільки ОСОБА_1 не є власником автомобіля.

Відповідно до ст. 33 КУпАП, при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що помякшують і обтяжують відповідальність.

Згідно ст. 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобіганню вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Відповідно до положень абзацу 3 та 4 п.28 Постанови Пленуму Верховного Суду України №14 від 23.12.2005 р. із змінами, внесеними згідно з Постановою Пленуму Верховного Суду України №18 від 19.12.2008 р., позбавлення права керування транспортними засобами можна застосовувати тільки як основне адміністративне стягнення за вчинення правопорушень, передбачених ч.3 ст. 121, ч.4 ст. 122, ст. 122-2, ч.3 ст. 123, статтями 124 і 130 КУпАП. Можливості накладати на винну особу таке стягнення як додаткове цей Кодекс не надає. Суди не вправі застосовувати його й тоді, коли винна особа вже позбавлена такого права або взагалі його не мала.

Разом з тим, оплатне вилучення транспортного засобу є допустимим тільки як додаткове адміністративне стягнення за вчинення правопорушень, за які встановлена відповідальність ч.6 ст. 121, ч.2 та 3 ст.130 КУпАП і застосування його як основного стягнення законом не передбачено. Не можна накладати це стягнення й на особу, яка вчинила відповідне правопорушення, керуючи транспортним засобом, що належить іншій особі.

Отже, у звязку з тим, що ОСОБА_1 протягом року неодноразово притягувався до адміністративної відповідальності за вчинення адмінправопорушень, повязаних із безпекою руху, не працює, позбавлений права керування транспортними засобами, а транспортний засіб, яким керував останній належить іншій особі, скоїв правопорушення, що відрізняється підвищеною суспільною небезпекою, є одним із найнебезпечніших правопорушень на транспорті, при керуванні джерелом підвищеної небезпеки, суд з метою невідворотності відповідальності за керування транспортним засобом особою у стані алкогольного чи наркотичного сп'яніння вважає за доцільне застосувати до ОСОБА_1 адміністративне стягнення у вигляді адміністративного арешту строком на 15 діб без оплатного вилучення транспортного засобу, оскільки застосування інших стягнень не буде мати необхідного впливу на порушника та профілактику скоєння ним аналогічних правопорушень.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Керуючись ст.ст. 23, 34, 40-1, 130 ч. 3, 268, 283, 284, Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя -

ПОСТАНОВИЛА:

Визнати ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_7, що передбачене за ч. 3 ст. 130 КУпАП.

Накласти на ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_8, без оплатного вилучення транспортного засобу.

Відбуття адміністративного арешту вираховувати з моменту затримання ОСОБА_1.

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір у розмірі 36 грн. 54 коп. (тридцять шість гривень 54 коп.).

Постанова може бути оскаржена або на неї прокурором може бути внесено подання до апеляційного суду Запорізької області через Ленінський районний суд м. Запоріжжя протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя: Колесник С. Г.