Справа № 323/1797/15-п
Провадження № 3/323/466/15
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.06.2015 р.м. Оріхів

Суддя Оріхівського районного суду Запорізької області Мінаєв М.М., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, які надійшли з Оріхівського РВ ГУМВС України в Запорізькій області, про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, зареєстрованого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3, такого, що офіційно не працює,

за ч. 1 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВстановиВ:

05 червня 2015 року до Оріхівського районного суду Запорізької області надійшла справа за протоколом про адміністративне правопорушення серії ЗП № 021012 від 04.06.2015 року, складеним ДІМ Оріхівського РВ УМВС України в Запорізькій області лейтенантом міліції ОСОБА_2 щодо громадянина ОСОБА_1 за ознаками правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Згідно протоколу та доданих до нього матеріалів, 27.05.2015 року ОСОБА_1, знаходячись за адресою місця проживання, «перебуваючи у збудженому стані», став висловлюватися брудною лайкою та погрожувати фізичною розправою на адресу своєї співмешканки ОСОБА_3, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

ОСОБА_1 у судовому засіданні свою вину у вказаному правопорушенні визнав частково, пояснивши, що був в той день у стані алкогольного спяніння, дійсно висловився нецензурною лайкою, однак погроз зі своєї сторону на адресу ОСОБА_3 не памятає, умислу на вчинення фізичної розправи чи залякування співмешканки не мав.

Потерпіла ОСОБА_3 у судовому засіданні підтвердила факти, викладені в протоколі, зазначивши, що ОСОБА_1 дійсно один раз висловив погрозу, знаходячись у стані алкогольного спяніння, після чого вона вирішила викликати міліцію, однак реальних дій на виконання своєї погрози він вчиняв. Станом на день розгляду справи вона погрози від ОСОБА_1 не зазнає, вважає, що притягати його до відповідальності не потрібно.

При вирішенні питання про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 9 КпАП України адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Обєктивна сторона адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, полягає у вчиненні насильства в сім'ї, під яким розуміється умисне вчинення будь-яких дій фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування фізичного насильства, що не завдало фізичного болю і не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров'ю потерпілого, а так само невиконання захисного припису особою, стосовно якої він винесений, непроходження корекційної програми особою, яка вчинила насильство в сім'ї.

З наведеного випливає, що обовязковими ознаками обєктивної сторони даного правопорушення є діяння (будь-які дії фізичного, психологічного чи економічного характеру, в тому числі погрози та образи), його шкідливі наслідки (шкода фізичному або психічному здоровю потерпілого, яка була або могла бути завдана) та причинний зв'язок між діянням та наслідками.

Відповідно до ст. 252 КУпАП орган, який розглядає справу про адміністративне правопорушення, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Хоча матеріали справи й вказують на наявність в діях ОСОБА_1 формальних ознак правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, однак наявність шкоди, яка була або могла бути завдана фізичному або психічному здоровю потерпілої, матеріалами справи не підтверджується. У протоколі про адміністративне правопорушення та інших матеріалах справи не зазначено, яка шкода фізичному або психічному здоровю потерпілій була або могла бути завдана, і в чому це полягало. Сама потерпіла про таку шкоду не заявила. Водночас суд бере до уваги, що всі учасники справи є повнолітніми особами з усталеною психікою, сварка носила побутовий характер, була нетривалою у часі. У звязку з цим, за відсутності прямих доказів завдання діями ОСОБА_1 шкоди фізичному або психічному здоровю потерпілої за даних обставин є припущенням.

За таких обставин, з огляду на малозначність вчиненого ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, суд вважає за можливе звільнити його від адміністративної відповідальності та обмежитись усним зауваженням.

Враховуючи вищенаведене, керуючись ст. ст. 1, 7, 22, 173-2, 245, 252, 283-285, суддя

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення за ознаками ч. 1 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення відносно ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, закрити у звязку з малозначністю правопорушення, обмежившись усним зауваженням.

Постанова може бути оскаржена до апеляційного суду Запорізької області через Оріхівський районний суд Запорізької області протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя Оріхівського районного суду

Запорізької області ОСОБА_4