П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"16" червня 2015 р. Справа153/840/15-п

Суддя Ямпільського районного суду Вінницької області Гаврилюк Т.В. розглянувши адміністративну справу, яка надійшла від ВДАІ з обслуговування Ямпільського району про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, жителя ІНФОРМАЦІЯ_2, не працюючого, громадянина України, за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В :

19 травня 2015 року о 12 годині 50 хвилин по вулиці Ворошилова у місті Ямпіль водій ОСОБА_1 керував моторолером «Вайнер», який без реєстраційного номера, із явними ознаками алкогольного спяніння, а саме різкий запах алкоголю з порожнини рота. Від проходження медичного освідування на факт вживання спиртних напоїв відмовився у присутності двох свідків.

ОСОБА_1 у судове засідання не з'явився, про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином судовою повісткою із рекомендованим листом вих..№838 від 25.05.2015 року та вих..№638 від 05.06.2015 року, які повернулися із відміткою «за зазначеною адресою не проживає», про причини неявки не повідомив, заперечень не надав, клопотань про відкладення розгляду справи чи розгляд справи в його відсутність не надійшло.

Відповідно ч.2 ст.268 КУпАП присутність особи, яка притягується до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП не є обовязковою, тому маю підстави для розгляду справи у відсутність ОСОБА_1

Відповідно ч.1 ст.277 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається у пятнадцятиденний строк з дня одержання органом (посадовою особою), правомочним розглядати справу, протоколу про адміністративне правопорушення та інших матеріалів справи.

Оскільки справа відносно ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП надійшла до суду 21 травня 2015 року, а пятнадцятиденний строк розгляду справи сплив 06.06.2015 року, однак суддя сприяв належному повідомленню і повторно викликав правопорушника, тому маю підстави для розгляду справи 16 червня 2015 року.

Дослідивши адміністративний матеріал відносно ОСОБА_1, а саме дані, що містяться у протоколі про адміністративне правопорушення серії АП1 №663980 від 19.05.2015 року, письмові пояснення правопорушника у протоколі про те, що він випив 150 грам горілки після чого керував транспортним засобом (мопедом), і про викладену у поясненнях відмову їхати у лікарню на медичне обстеження, вважаю доведеною його вину у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

При призначені адміністративного стягнення ОСОБА_1 враховую характер скоєного правопорушення та особу винного. Обставин, які помякшують та обтяжують відповідальність за адміністративне правопорушення не встановлено.

З врахуванням зазначених обставин справи та особи порушника, вважаю, що застування заходів стягнення, передбачених санкцією ч.1 ст.130 КУпАП у виді позбавлення права керування транспортними засобами та адміністративного арешту буде недоцільним та недостатнім для виправлення та перевиховання ОСОБА_1 у дусі поваги до закону, прав та інтересів громадян, дотримання правопорядку, а також занадто суворим. Так як адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами не можу застосувати, так як не маю відомостей про те, чи взагалі ОСОБА_1 надане дане спеціальне право (у матеріалах справи відсутні відомості чи взагалі ОСОБА_1 отримував водійське посвідчення). У протоколі про адміністративне правопорушення є посилання на тимчасовий дозвіл ТД 156958, однак доказів про отримання посвідчення не надано. Адміністративний арешт не можу застосувати, так як також відсутні відомості про те, чи не являється ОСОБА_1 інвалідом першої чи другої групи. А тому маю підстави застосувати відносно нього захід адміністративного стягнення, який передбачений санкцією ч.1 ст.130 КУпАП у виді штрафу у мінімальному розмірі, передбаченому санкцією даної статті.

Відповідно до ч.5 ст.283 КУпАП постанова суду (судді) про накладення адміністративного стягнення повинна містити положення про стягнення з особи, щодо якої її винесено, судового збору.

Відповідно до п.5 ч.2 ст.4 ЗУ «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення судовий збір встановлюється у 0,03 розміру мінімальної заробітної плати, тобто 36 гривень 54 копійки. Тому є всі підстави для стягнення із ОСОБА_1 судового збору в дохід держави.

Керуючись ст.ст.221, 268, 277, 283, 284 ч.1 п.1, 287, 288, 289 Кодексу України про адміністративні правопорушення, п.5 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір», суддя

П О С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 визнати винним за ч.1 ст.130 КУпАП і накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 3400 гривень.

Стягнути із ОСОБА_1 судовий збір в дохід держави у сумі 36 (тридцять шість) гривень 54 копійки.

Постанова може бути оскаржена до апеляційного суду Вінницької області протягом десяти днів з часу її винесення через Ямпільський районний суд Вінницької області.

Суддя Ямпільського районного суду

Вінницької області ОСОБА_2