АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Справа № 643/6338/15-п Головуючий у 1 інстанції:
Провадження № 33/790/306/15 ОСОБА_1
Категорія : ч.1 ст. 184 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 червня 2015 року м. Харків

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Харківської області ОСОБА_2, за участю захисника особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_4, розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на постанову судді Московського районного суду м. Харкова від 12 травня 2015 року про притягнення

ОСОБА_3, що народилася 17 травня 1975 року в м. Рига, мешкає за адресою: АДРЕСА_1,

до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 184 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

Постановою судді Московського районного суду м. Харкова від 12 травня 2015 року ОСОБА_3 притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 184 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу на користь держави у розмірі 17 гривень.

Як зазначено у протоколі про адміністративне правопорушення та встановлено судом першої інстанції, ОСОБА_5 не приділяла належної уваги у вихованні неповнолітнього ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, який 02 квітня 2015 року близько 14.00 год. пішов гратися у двір будинку по вул. Гарібальді, 2, де тривалий час знаходився без нагляду дорослих.

Не погодившись з винесеним процесуальним рішенням судді, ОСОБА_3 подала апеляційну скаргу, просить скасувати постанову судді Московського районного суду м. Харкова від 12 травня 2015 року та закрити провадження по справі. В обґрунтування зазначає, що суддя при розгляді справи порушив норми матеріального та процесуального права, а саме : розглянув справу без її участі та участі захисника, чим порушив право на захист та позбавив її можливості надати докази своєї невинуватості. Також, на думку апелянта, працівники органів внутрішніх справ порушили низку норм процесуального права та відомчої інструкції при оформленні акту органу внутрішніх справ України та закладу охорони здоров*я про підкинуту чи знайдену дитину та її доставку, а тому ОСОБА_3 вважає цей доказ недопустимим.

Дослідивши матеріали справи, вислухавши думку представника особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_4, який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступного:

Відповідно до вимог ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов'язаний повно, всебічно та об'єктивно з'ясувати всі обставини справи, дослідити в судовому засіданні наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і, в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

При розгляді справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_3 суддею повно і всебічно встановлені всі обставини правопорушення на підставі наявних в матеріалах справи і досліджених в судовому засіданні доказів, які оцінені судом першої інстанції в їх сукупності, у відповідності з вимогами ст.ст.251, 252 КУпАП, що відображено у мотивувальній частині постанови суду.

Суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про наявність в діях ОСОБА_3 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.184 КУпАП, з чим погоджується і апеляційний суд.

Факт вчинення адміністративного правопорушення та вина ОСОБА_3 підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення ХА №002012/1 (а.с. 2) та особистими поясненнями ОСОБА_3 (а.с. 4).

Протокол про адміністративне правопорушення у відношенні ОСОБА_3 (а.с.2) складений компетентною особою, його форма та основні елементи змісту відповідають вимогам ст.256 КУпАП. В протоколі зазначені дата і місце його складення; посада, прізвище, ім'я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності; місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення. Із протоколу вбачається, що ОСОБА_3 розяснені її права та обовязки, передбачені ст.63 Конституції України та ст.268 КУпАП. Окрім того, у додатку до протоколу на окремому аркуші міститься викладення змісту процесуальних прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, в тому числі права користуватися юридичною допомогою захисника, з чим ознайомлена ОСОБА_3, про що свідчить її підпис (а.с.3). Зі змісту пояснень ОСОБА_3 у протоколі про адміністративне правопорушення та на окремому аркуші вбачається, що ОСОБА_3 фактично визнала свою провину та зобовязалась приділяти більше уваги вихованню сина. Щодо обставин адміністративного правопорушення, ОСОБА_3 пояснила, що 02 квітня 2015 року близько 11 год. вона з чоловіком поїхала з дому у справах, а сина ОСОБА_7, 2010 року лишила вдома разом з іншими дітьми. Близько 14 год. їй зателефонувала старша донька та повідомила, що не може знайти ОСОБА_6, який вийшов у двір погуляти. Після того, як не вдалося найти дитину, о 23 год.30 хв. вона(ОСОБА_3С.) зателефонувала в міліцію (а.с.4).

Обов*язок батьків щодо виховання та розвитку дитини закріплений у ст.150 Сімейного Кодексу України. До кола обов'язків батьків входить турбота про здоров'я, фізичний, психічний і моральний розвиток дитини. У розумінні положень ч. 1 ст. 18 Конвенції про права дитини, батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини.

Відповідно до ч.4 ст.155 Сімейного Кодексу України, ухилення батьків від виконання батьківських обов*язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.

Ч.1 статті 184 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов'язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей.

Судом встановлено, що 02 квітня 2014 року об 11 год. малолітня дитина - ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, був залишений без нагляду батьків, внаслідок чого з 14 год. самостійно гуляв у дворі будинку по вул.Гарібальді,2 в м.Харкові, а о 16 год.30 хв. його було знайдено у Супермаркеті «Клас» по вул. Тракторобудівників,128 в м.Харкові, тобто на значній відстані від дому.

В судовому засіданні апеляційного суду представник апелянта адвокат ОСОБА_4 зазначених фактичних обставин не спростовував та пояснив, що після знайдення дитини її було направлено для огляду до лікарні, а в подальшому поміщено до комунального закладу Харківського обласного центру соціологічної реабілітації дітей, звідки дитину у червні 2015 року було повернуто матері за рішенням Фрунзенського районного суду м.Харкова.

За викладених вище обставин мати дитини ОСОБА_3 обґрунтовано притягнута до відповідальності за ч.1 ст.184 КУпАП, а доводи її апеляційної скарги правильності цього висновку не спростовують.

Оцінку процесуальним порушенням, як на те посилається апелянт, при складенні ОСОБА_4 органу внутрішніх справ України та закладу охорони здоров*я про підкинуту чи знайдену дитину та її доставку від 02 квітня 2015 року, апеляційний суд не надає, оскільки факт залишення дитини без нагляду батьків є встановленим, а обставини знайдення малолітнього ОСОБА_6 та оформлення його до відповідних закладів не є предметом дослідження у справі про адміністративне правопорушення.

Щодо розгляду справи без участі правопорушника апеляційним судом встановлено, що в матеріалах справи міститься зворотне повідомлення до поштового відправлення, із якого вбачається, що судову повістку про призначення розгляду справи на 12 травня 2015 року, завчасно, а саме 27 квітня 2015 року отримав чоловік ОСОБА_3, про що свідчить його підпис (а.с.8). ОСОБА_3 перебуває у шлюбі з отримувачем зазначеної кореспонденції, мешкає з ним за однією адресою, а тому останній, отримуючи судову повістку для передачі ОСОБА_3 зобов*язаний був надати судовий виклик дружині. За таких обставин твердження апелянта про порушення судом першої інстанції вимог ст.ст.268,277-2,278 КУпАП є неспроможними. Суд першої інстанції, виходячи із наявності відомостей про своєчасне сповіщення ОСОБА_3 про дату, час та місце розгляду протоколу про адміністративне правопорушення, враховуючи її неявку в судове засідання та за відсутності клопотання про відкладення розгляду справи, розглянув справу з дотриманням вимог ст.268 КУпАП. Окрім того, із матеріалів справи вбачається, що саме 27 квітня 2015 року ( в день отримання судової повістки) ОСОБА_3 укладено договір з адвокатом ОСОБА_8 про надання правової допомоги, що також свідчить про обізнаність ОСОБА_3 про перебування справи в провадженні суду.

В судовому засіданні апеляційного суду адвокат ОСОБА_8 пояснив, що 06 травня 2015 року він звернувся до суду з письмовим клопотанням про надання справи для ознайомлення, проте не мав можливості ознайомитися зі справою до 12 травня 2015 року у зв*язку із великим навантаженням по роботі та вихідними(святковими) днями; 12 травня 2015 року в судове засідання суду першої інстанції він не з*явився, оскільки був зайнятий у розгляді іншої справи; клопотання про перенесення розгляду справи відносно ОСОБА_3 заявити не встиг, а після розгляду справи з*явився до суду та ознайомився із матеріалами справи.

Таким чином, і ОСОБА_3, і її захисник, будучи обізнаними про розгляд справи судом, в судове засідання не з*явилися, про перенесення розгляду справи клопотань не заявили, що свідчить про їх свідому процесуальну позицію, а тому зазначене не може бути розцінене, як порушення судом права на захист особи, що притягається до адміністративної відповідальності.

Жодних переконливих доказів на спростування висновку суду про наявність в діях ОСОБА_3 складу адміністративного правопорушення в апеляційній скарзі не наведено, а доводи ОСОБА_3С, щодо необхідності закриття провадження по справі суперечать наявним в матеріалах справи фактичним даним та є необґрунтованими.

Враховуючи викладене, апеляційний суд вважає, що постанова суду першої інстанції є законною та обґрунтованою і скасуванню за доводами апеляційної скарги ОСОБА_3 не підлягає.

Керуючись ст. 294 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишити без задоволення.

Постанову судді Московського районного суду м. Харкова від 12 травня 2015 року про притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.184 КУпАП залишити без зміни.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Харківської області ОСОБА_2