Справа № 163/1082/15-п Провадження №33/773/150/15 Суддя в 1 інстанції: Павлусь О.С.
Категорія:ч.1 ст.185-10 КпАП УкраїниДоповідач: Гапончук В. В.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 червня 2015 року місто Луцьк

Апеляційний суд Волинської області в складі:

судді - Гапончука В.В.,

з участю

особи, що притягається до відповідальності, ОСОБА_1,

представника особи, що притягається до відповідальності ОСОБА_2

розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, що проживає по АДРЕСА_1, непрацюючого, на постанову судді Любомльського районного суду Волинської області від 13 травня 2015 року,

В С Т А Н О В И В:

Вказаною постановою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185-10 КпАП України, та на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 170 (сто сімдесят) гривень.

Так, 27 квітня 2015 року щодо ОСОБА_1 було складено протокол про вчинення адміністративного правопорушення ПнРУ №008975 зі змісту якого вбачається, що 23 квітня 2015 року близько 20 год. 45 хв. він знаходився на території Гущанської сільської ради Любомльського району Волинської області в межах інформаційного прикордонного знаку №1016 на відстані 500 метрів від лінії державного кордону, за лінією прикордонних інженерних споруджень, без відповідного дозволу працівників ВПС Рівне, при його виявлені працівниками прикордонної служби та їхній вимозі залишити територію поза межами лінії погодився. Однак, в подальшому його знову було виявлено, на даній ділянці, при спробі переміщення товарів поза митним контролем, після чого на вимогу наряду предявити документи для перевірки, кинув коробки та вдався до втечі, на вказівки зупинитися не реагував, тобто здійснив злісну непокору, яка виразилися у невиконанні законних вимог працівників прикордонної служби України, під час виконання ними службових обовязків по охороні державного кордону України.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 вважає постанову суду такою, що винесена за відсутністю будь-яких належних доказів його вини у вчиненні адміністративного правопорушення, а викладені обставинами такими, що не відповідають фактичним обставинам справи. Просить скасувати постанову судді Любомльського районного суду та закрити провадження по справі у звязку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185-10 КпАП України.

Перевіривши доводи апеляційної скарги і матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши ОСОБА_1 та його представника, які підтримали подану апеляційну скаргу та просили її задовольнити, суд приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст.ст. 245, 280 КпАП України завданням провадження в справі про адміністративне правопорушення є своєчасне, всебічне, повне та обєктивне зясування обставин, вирішення її в точній відповідності з законом. При розгляді справи про адміністративне правопорушення в обовязковому порядку має бути зясовано: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що помякшують чи обтяжують її відповідальність, тощо.

Всупереч цьому, судом не вжито всіх заходів, передбачених КпАП України для зясування питання про наявність чи відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185-10 КпАП України, а тому висновок суду є передчасним і не відповідає вимогам ст.280 КпАП України.

Так, з пояснень ОСОБА_1 вбачається, що 23.04.2015 року о вказаній в протоколі годині він знаходився вдома, при складанні протоколу присутнім не був, протокол не підписував, від підпису та від дачі пояснень не відмовлявся, про обставини викладені в ньому йому нічого не відомо.

Як вбачається з матеріалів справи та постанови суду винуватість ОСОБА_1 у вчиненому правопорушенні підтверджується лише протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями свідків ОСОБА_3, ОСОБА_4, даними в судовому засіданні, та їх рапортами.

Показання свідків ОСОБА_3, ОСОБА_4, які є інспекторами прикордонної служби, оцінені Любомльським районним судом, як докази, що підтверджують доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, проте апеляційним судом оцінюються як докази, що не є беззаперечними та в повній мірі переконливими, оскільки дані особи є працівниками прикордонної служби і являються неупередженими при встановленні фактичних обставин справи.

Разом з тим, в матеріалах адміністративної справи відсутні будь-які інші докази, які б давали підстави зробити висновок про винність ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, в тому числі і протокол судового засідання, враховуючи проведення судом допиту свідків в судовому засіданні. Крім того, не перевірено належним чином судом також і заперечення самого ОСОБА_1 з приводу не вчинення інкримінованого правопорушення.

Таким чином, суд першої інстанції передчасно прийшов до висновку про винність ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185-10 КпАП України, неповно встановивши фактичні обставини справи, не дослідивши та перевіривши належним чином всі докази в справі та, відповідно, був позбавлений можливості дати їм належну правову оцінку.

Відповідно, суд приходить до висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185-10 КпАП України, оскільки під час розгляду справи не було доведено, що ОСОБА_1 23 квітня 2015 року здійснив злісну непокору, яка виразилися у невиконанні законних вимог працівників прикордонної служби України під час виконання ними службових обовязків по охороні державного кордону України, а тому постанова суду першої інстанції підлягає скасуванню на підставі п.1 ст.247 КпАП України за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, а розпочате провадження підлягає закриттю.

Керуючись п.1 ст.247, ст.294 КпАП України

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову Любомльського районного суду Волинської області від 13 травня 2015 року в даній справі щодо нього скасувати, а провадження по справі закрити.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя: В.В. Гапончук