Справа № 465/2576/15-п Головуючий у 1 інстанції: Лозинський Б.М.
Провадження № 33/783/286/15 Доповідач: Стельмах І. О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 червня 2015 року Апеляційний суд Львівської області у складі:

судді - Стельмаха І.О.,

особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, - ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові справу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Франківського районного суду м. Львова від 15 травня 2015 року,

в с т а н о в и в:

Постановою судді Франківського районного суду м. Львова від 15 травня 2015 року,

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянин України, одружений, проживає за адресою: АДРЕСА_1,

визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення - 1 (один) рік позбавлення права керування всіма видами транспортних засобів.

Стягнуто із ОСОБА_1 в дохід держави 36 грн. 54 коп. судового збору.

ОСОБА_1 визнаний винним у тому, що він 08 квітня 2015 року о 22 год. 45 хв. в м. Львові на вул. Любінській-Народна керуючи автомобілем «GEЕLY», д.н.з. «НОМЕР_1» з явними ознаками наркотичного сп'яніння (блідість обличчя, сухість в роті, зіниці очей не реагують на світло), від проходження медичного огляду на стан сп'яніння в установленому законом порядку відмовився у присутності двох свідків, чим порушив п.2.5 правил дорожнього руху.

На постанову судді Стахів Т.В. подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову та закрити справу у зв'язку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення. Свої вимоги мотивує тим, що постанова судді є незаконною та необґрунтованою, оскільки винесена з порушенням норм процесуального закону та неправильним застосуванням норм матеріального права, невідповідністю висновків суду викладених в постанові фактичним обставинам справи. Покликається на те, що складений щодо нього протокол про адміністративне правопорушення не відповідає реальній дійсності та обставинам справи. Зазначає що 08 квітня 2015 року близько 22 год. 20 хв. повертаючись додому автомобілем марки «Geely», яким керувала ОСОБА_2, на вул. Любінська, біля стадіону «Сільмаш» в м. Львові, автомобіль припинив рух у зв'язку із ймовірним закінченням пального, після чого він разом з товаришем почали його штовхати до найближчої автозаправки. В цей момент на зустріч їм під'їхав патрульний автомобіль ДАІ, який наблизився в притул та зупинився перед автомобілем, внаслідок чого вони перестали його штовхати. Інспектор ДАІ запропонував йому проїхати до медичного закладу для перевірки на стан наркотичного сп'яніння. Він відмовився від проходження огляду з тих причин, що він не є водієм, оскільки не керував автомобілем, при тому, що автомобіль не заводиться, і він не сидів за кермом автомобіля, а тому не підлягає такій перевірці. Всупереч вимог ст. 256 КУпАП, інспектор ДАІ склав протокол без його присутності, в якому розписалися свідки, що були зупинені працівником ДАІ. З протоколом його ознайомлено не було, пояснення у свідків, які були разом із ним не відображено, жодних інших доказів (фото, відео-фіксації) не має. Суддею не надано належної оцінки доказам наявним в матеріалах справи, внаслідок чого прийнято незаконне рішення та застосовано надто суворе адміністративне стягнення. Суд при розгляді справи не дав можливості ознайомитись з матеріалами справи, надати пояснення, подати докази, а також відмовив у клопотанні про допит свідків та скористатись послугами адвоката, чим порушив ч. 1 ст. 268 КУпАП. Крім того, суддею не було враховано обставини скоєння правопорушення, обставини, які обтяжують або пом'якшують відповідальність, даних про його особу, матеріальний стан та те, що він вперше притягується до адміністративної відповідальності.

При апеляційному перегляді справи ОСОБА_1 апеляційну скаргу підтримав, дав пояснення, аналогічні викладеним в апеляційній скарзі, просить постанову судді скасувати та закрити справу у зв'язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Перевіривши доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення ОСОБА_1, свідків та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, виходячи з наступного.

Висновок судді про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, є обґрунтованим і відповідає фактичним обставинам справи.

Апеляційний суд не бере до уваги доводи апеляційної скарги про незаконність постанови судді, оскільки висновок судді підтверджується сукупністю зібраних і перевірених у судовому засіданні доказів.

Неповнота з'ясування обставин, на яку покликається апелянт, усунута при апеляційному перегляді справи шляхом допиту свідків ОСОБА_3, ОСОБА_2, ОСОБА_4, ОСОБА_5

Так, інспектор ДАІ ОСОБА_5 пояснив, що 08 квітня 2015 року він разом із інспектором ДАІ Гутником В.Є. несли службу службовим автомобілем на вул. Любінській-Народна біля стадіону «Сільмаш» у м. Львові. Близько 22 год. 45 хв. вони побачили автомобіль марки «GEЕLY», який рухався в їхньому напрямку та не доїжджаючи до них, приблизно за сто метрів прийняв вправо та зупинився. Це викликало підозру в тому, що водій автомобіля може бути в стані сп'яніння. Вони вирішили з'ясувати дані обставини, включили проблискові маячки та рушили в сторону вказаного автомобіля. Він бачив, що саме ОСОБА_1 вийшов з автомобіля, із-за водійського сидіння. Коли вони під'їхали до автомобіля «GEЕLY», д.н.з. «НОМЕР_1», то ОСОБА_1 та ще один хлопець штовхали автомобіль, при цьому ОСОБА_1 керував кермом вказаного автомобіля, а третій хлопець сидів на задньому сидінні автомобіля. Дівчини в автомобілі не було. З того моменту, коли автомобіль «GEЕLY» зупинився, до моменту коли вони з напарником під'їхали до нього, автомобіль та пасажири перебували в їх полі зору, і ніяка дівчини з автомобіля не виходила. Під час розмови зі ОСОБА_1 було видно, що він схвильований, відвертає погляд та намагається уникнути спілкування. Запаху алкоголю від нього чути не було, однак виникла підозра про те, що останній перебуває в стані наркотичного сп'яніння, оскільки були наявні відповідні ознаки - блідість обличчя, сухість в роті, зіниці очей не реагували на світло. На його вимогу пред'явити документи на автомобіль та на право керування ним ОСОБА_1 погодився, надавши відповідні документи. ОСОБА_1 не заперечував, що саме він керував вказаним автомобілем, і спочатку навіть погоджувався пройти огляд на стан сп'яніння, однак коли дізнався про необхідність проходження огляду на стан наркотичного сп'яніння, тоді категорично відмовився їхати на огляд, заявивши, що він автомобілем не керував, а тому проходити огляд не буде. Відмову ОСОБА_1 проходити відповідно до встановленого порядку огляд на стан наркотичного сп'яніння засвідчили свідки ОСОБА_4 та ОСОБА_7, в присутності яких було складено протокол про адміністративне правопорушення. Автомобіль «GEЕLY», д.н.з. «НОМЕР_1» було передано сестрі ОСОБА_1 - ОСОБА_2, яка прибула на місце зупинки автомобіля, приблизно через годину.

Свідок ОСОБА_4 пояснив, що 08 квітня 2015 року близько 23 год. він на своєму автомобілі повертався до дому, та проїжджаючи по вул. Любінська-Народна був зупинений працівниками ДАІ та запрошений в якості свідка. В його присутності ОСОБА_1 на пропозицію працівника ДАІ пройти медичний огляд на стан сп'яніння відмовився, і про це він засвідчив своїм підписом в протоколі та письмових поясненнях.

З досліджених в судовому засіданні пояснень свідка ОСОБА_7 вбачається, що 08 квітня 2015 року він був запрошений працівниками ДАІ в якості понятого, коли водій ОСОБА_1 відмовився від проходження медичного огляду на стан сп'яніння у встановленому законом порядку (а.с.3).

Свідок ОСОБА_8 пояснив, що 08 квітня 2015 року він зустрівся зі ОСОБА_1 та ОСОБА_9 в центрі міста. Вони гуляли по місту, а також сиділи в одному з кафе, біля оперного театру, де ОСОБА_1 пив пиво. Оскільки він приїхав в центр міста на своєму автомобілі, то він приблизно о 21 год. зателефонував до своєї сестри ОСОБА_2 для того, щоб вона приїхала та відвезла їх додому. Приблизно о 22 год. ОСОБА_2 під'їхала до них, вони вийшли з кафе та сіли в автомобіль та поїхали до дому. За кермом автомобіля сиділа ОСОБА_2, і коли вони проїжджали по вул. Любінській біля стадіону «Сільмаш», автомобіль зупинився, оскільки закінчився бензин. ОСОБА_2 пішла додому, а вони зі ОСОБА_1 та ОСОБА_9 почали штовхати автомобіль до автозаправочної станції. На відстані приблизно 300 метрів від місця зупинки їхнього автомобіля, знаходився автомобіль працівників ДАІ, які під'їхали до них з включеними мигалками та почали з'ясовувати, що трапилось, і хто керував автомобілем. Потім інспектор ДАІ запропонував ОСОБА_1 пройти експертизу на стан наркотичного сп'яніння, однак той відмовився, оскільки він не керував автомобілем. Після цього він пішов додому, і що було далі йому невідомо.

Свідок ОСОБА_2 пояснила, що 08 травня 2015 року вона разом зі своїм братом ОСОБА_1 та його товаришами ОСОБА_8 та ОСОБА_9 на автомобілі «GEЕLY», д.н.з. «НОМЕР_1», який належить її брату поїхали в центр міста, де вони разом гуляли по місту, а також сиділи в одному з кафе. За кермом автомобіля приїхала вона. Потім вони всі разом поїхали на вказаному автомобілі додому на вул. Медведецького, і за кермом автомобіля була вона. Приблизно о 22 год. проїжджаючи по вул. Любінській, в районі «Сільмашу», автомобіль заглух. Брат вийшов з автомобіля, щоб розібратись у несправності, а вона пішла додому по допомогу. Через деякий час повернувшись до автомобіля, вона побачила, що автомобіль знаходиться на вул. Народній, і поруч знаходився автомобіль ДАІ та два автомобілі таксі. Водії таксі знаходились в автомобілі ДАІ з двома інспекторами, де за зачиненими дверима та вікнами надавали пояснення, не знаючи суті справи. На її пояснення, що вона являється водієм автомобіля «GEЕLY», д.н.з. «НОМЕР_1», інспектори ДАІ не відреагували та продовжували складати протокол. На її вимогу працівники ДАІ не представились, та в грубій формі розмовляли з її братом. Після оформлення протоколу про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 130 КУпАП, працівники ДАІ поїхали геть, а вони поштовхали автомобіль додому.

Суд критично відноситься до пояснень свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_2, які є заінтересованими особами (рідна сестра та товариш ОСОБА_1В.), й не надає таким віри, оскільки вони спростовуються іншими об'єктивними доказами дослідженими в суді, і на думку суду дані ними з метою уникнення ОСОБА_1 адміністративної відповідальності за вчинене ним правопорушення.

Пояснення ОСОБА_1 про те, що 08 квітня 2015 року він не керував автомобілем, а також покликання на подібні обставини як на підставу задоволення апеляційної скарги, суд до уваги не бере.

Дані пояснення ОСОБА_1 спростовуються наведеними вище поясненнями свідків - працівника ДАІ ОСОБА_5, ОСОБА_4 та ОСОБА_7, і є такими, що не відповідають фактичним обставинам справи, а тому не можуть бути підставою для скасування чи зміни постанови судді.

Обставини, які б виключали провадження в справі відповідно до ст. 247 КУпАП, відсутні.

Апеляційний суд вважає, що стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами строком на один рік накладене на правопорушника з дотриманням вимог ст. 33 КУпАП: відповідає характеру вчиненого правопорушення, особі порушника, ступеню його вини та з врахуванням відсутності обставин, що пом'якшують та обтяжують відповідальність.

Накладене на ОСОБА_1 адміністративне стягнення є необхідним і достатнім для досягнення визначеної ст. 23 КУпАП мети - виховного впливу та запобігання вчиненню ОСОБА_1 нових правопорушень.

З огляду на викладене апеляційний суд приходить до висновку про необґрунтованість апеляційної скарги і вважає, що підстав для скасування чи зміни постанови судді немає.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд

п о с т а н о в и в :

Постанову судді Франківського районного суду м. Львова від 15 травня 2015 року в справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ч.1 ст. 130 КУпАП залишити без зміни, а апеляційну скаргу ОСОБА_1 - без задоволення.

Постанова є остаточною, оскарженню не підлягає.

Суддя І.О. Стельмах