АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
№ 33/796/775/2015 Постанова винесена суддею Дідик М.В.
Категорія: ч. 1 ст. 130 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 червня 2015 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду м. Києва Павленко О.П., за участю особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, розглянувши її апеляційну скаргу на постанову судді Голосіївського районного суду м. Києва від 26 травня 2015 року в справі про адміністративне правопорушення щодо

ОСОБА_2, яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 в

м. Херсон, проживає за адресою: АДРЕСА_1, (ідентифікаційний номер НОМЕР_1),

в с т а н о в и в :

Постановою судді Голосіївського районного суду м. Києва від 26 травня 2015 року ОСОБА_2 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування всіма видами транспортних засобів строком на один рік. Крім того, стягнуто з ОСОБА_2 судовий збір у розмірі 36 гривень 54 копійки.

Згідно з постановою судді, ОСОБА_2 02 травня 2015 року о 00 годин 25 хвилин по вул. К. Малевича в м. Києві керувала автомобілем марки «Тойота», державний номерний знак НОМЕР_2, в стані алкогольного сп'яніння, чим порушила п.п. 2.9-а ПДР України, тобто вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2, не оспорюючи встановлені судом фактичні обставини справи, а також правильність висновків про її винуватість у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, просить змінити постанову судді місцевого суду в частині виду адміністративного стягнення з позбавлення права керування транспортними засобами на штраф.

В обґрунтування своєї апеляційної скарги ОСОБА_2 посилається на те, що при накладенні на неї адміністративного стягнення судом першої інстанції не було враховано пом'якшуючих обставин, зокрема, що вона вперше притягається до адміністративної відповідальності, щиро кається у вчиненому, позитивно характеризується за місцем роботи.

Крім того, апелянт звертає увагу на те, що судом не були дотримані вимоги ст. 276 КУпАП, відповідно до яких справа про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, може також розглядатися за місцем проживання правопорушника і не враховано її клопотання про направлення справи до іншого суду за підсудністю, а саме за місцем її проживання, за адресою: АДРЕСА_2.

Вислухавши пояснення ОСОБА_2, яка підтримала апеляційні вимоги, вивчивши матеріали справи, дослідивши доводи апеляційної скарги, вважаю, що апеляційна скарга ОСОБА_2 підлягає задоволенню, а постанова судді - зміні, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 276 КУпАП справи про адміністративні правопорушення, передбачені ст.ст. 80, 81, 121-126, 1271-129, ч.ч.1,2,3,4 ст. 130 і ст. 139 (коли правопорушення вчинено водієм) цього Кодексу, можуть також розглядатися за місцем обліку транспортних засобів або за місцем проживання правопорушника.

З матеріалів справи вбачається, що на час складання протоколу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 за ч. 1 ст. 130 КУпАП, вона зазначила своє місце проживання за адресою: АДРЕСА_1. За цією адресою вона і зареєстрована. А тому доводи ОСОБА_2 в апеляційній скарзі про недотримання судом вимог ст. 276 КУпАП не заслуговують на увагу, оскільки вона як в суді першої інстанції, так і при апеляційному розгляді справи не надала належних доказів на підтвердження тих обставин, на які вона посилається.

Висновок судді місцевого суду в постанові про доведеність винуватості ОСОБА_2 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, є обґрунтованим, оскільки підтверджується наявними в справі доказами, зокрема, даними протоколу про адміністративне правопорушення серії АП1 № 433691 від

02 травня 2015 року, висновком лікаря нарколога № 002340 від 02 травня 2015 року, рапортом інспектора 1 взводу 2 батальйону полку ДПС ДАІ ГУ МВС України в м. Києві старшого сержанта міліції ОСОБА_3, письмовими поясненнями свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5 від 02 травня 2015 року.

Не оспорює фактичні обставини правопорушення і сама ОСОБА_2, щиро засуджуючи свої дії.

Разом з тим, всупереч загальним засадам накладення стягнень за адміністративні правопорушення, визначеним ст.ст. 33-35 КУпАП, при вирішенні питання про вид та розмір стягнення, яке заслуговує ОСОБА_2 за вчинене нею діяння, суддя належним чином не з'ясував дані про особу правопорушника та інші обставини, що впливають на вид і розмір адміністративного стягнення, та при альтернативній санкції закону, за порушення якого вона притягнута до відповідальності, піддав ОСОБА_2 найбільш суворому стягненню.

Проте, з матеріалів справи та долучених до апеляційної скарги документів вбачається, що ОСОБА_2 вперше притягається до адміністративної відповідальності, хоч і за грубе правопорушення, але таке, що не потягло за собою тяжких наслідків, свою провину визнала та щиросердно покаялася у вчиненому, що є обставинами, які пом'якшують відповідальність, працює та навчається, характеризується виключно позитивно. А тому, враховуючи характер вчиненого ОСОБА_2 правопорушення в сукупності з даними про особу та обставинами, що пом'якшують відповідальність, приймаючи до уваги відсутність обставин, що обтяжують відповідальність, вважаю можливим пом'якшити ОСОБА_2 адміністративне стягнення з позбавлення права керування транспортними засобами на штраф у розмірі, передбаченому санкцією ч. 1 ст. 130 КУпАП, тобто шляхом зміни постанови судді місцевого суду в частині накладення адміністративного стягнення.

Враховуючи наведене, апеляційна скарга ОСОБА_2 підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суддя,

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Постанову судді Голосіївського районного суду м. Києва від 26 травня 2015 року щодо ОСОБА_2 в частині накладення адміністративного стягнення - змінити, пом'якшити вид стягнення за вчинене ОСОБА_2 адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, змінивши його з позбавлення строком на один рік права керування транспортними засобами на штраф у розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 3400 (три тисячі чотириста) гривень.

У решті постанову залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду міста Києва Павленко О.П.