Апеляційний суд Житомирської області
Справа №276/100/15-п Головуючий у 1-й інст. Мельник М. Л.
Категорія ч.2 ст.172-5КУпАП Доповідач Гузовський О. Г.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 червня 2015 року м.Житомир

Суддя апеляційного суду Житомирської області Гузовський О.Г. з участю секретарів Дорошенко Н.В., прокурора Стужука І.В., особи щодо якої провадження по справі про адміністративне правопорушення передбачене ст. ч. 2ст. 172-5 КУпАП - ОСОБА_1 закрито та його захисника - адвоката Чемеріс І.Ю. розглянув у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за апеляційною скаргою прокурора Володарсько - Волинського району Денисенка І.В. на постанову Володарсько - Волинського районного суду Житомирської області від 19 березня 2015 року, якою щодо

ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця та жителя смт. Володарсько - Волинський, АДРЕСА_1,

провадження по справі про адміністративне правопорушення передбачене ст. ч. 2 ст. 172-5 КУпАП закрито за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

ВСТАНОВИВ:

20.01. 2015 року до Володарсько - Волинського районного суду надійшов адміністративний протокол про вчинення ОСОБА_1, як співробітником Володарсько - Волинської ОДПІ ГУ Міндоходів в Житомирській області адміністративного правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 172-5 КУпАП України.

Суддею Володарсько - Волинського районного суду Житомирської області перевірені обставини викладені у протоколі та постановою від 19.03.2015 року, адміністративну справу про скоєння ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-5 КУпАП провадженням закрито у зв'язку з відсутністю в його діях складу цього правопорушення.

Суд першої інстанції обґрунтував свої висновки тим, що для наявності корупційного правопорушення має бути встановлений зв'язок між виконання функції держави та одержання подарунка. Якщо такий зв'язок не встановлено, відповідальність за ст. 172-5 ч. 2 КУпАП виключається.

Хоча в діях ОСОБА_1 наявна бездіяльність в інтересах ОСОБА_4 по непритягненню до відповідальності його дружини ОСОБА_5 за неподані звіти по виноградарству за березень та квітень 2014 року, однак не здобуто доказів прийняття дарунків ОСОБА_1 від ОСОБА_4

Згідно ст.7 КУпАП України ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Таким чином, при розгляді протоколу про вчинення адміністративного корупційного правопорушення відсутні докази прийняття ОСОБА_1 подарунків від ОСОБА_4

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, прокурор подав апеляційну скаргу в якій просить скасувати та постановити нову постанову, якою визнати гр. ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного корупційного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-5 КУпАП.

Посилається на те, що суд першої інстанції, в порушення вимог норм КУпАП, неповно та однобічно з'ясував обставини вказаної справи та помилково дійшов висновку про відсутність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного корупційного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-5 КУпАП.

Вказує, що судом помилково взято до уваги пояснення, надані в ході судового розгляду даного протоколу свідка ОСОБА_6, який в ході судового розгляду пояснив, що від ОСОБА_7 26.06.2014 року він нічого не отримував та нічого не передавав ОСОБА_1 Однак, допитаний в судовому засіданні вдруге вказаний свідок, пригадав що влітку 2014 року на АЗС «ОВ» приїздив ОСОБА_4 та попросив у нього ручку з аркушем паперу, потім передав згорнутий аркуш паперу на якому був напис «Для ОСОБА_1», який він поклав і в той же день, тобто 26.06.2014 року, передав ОСОБА_1 Під час судового засідання вказаний свідок не стверджував, що грошей у вказаному пакунку не було, останній зазначив, що не бачив вміст вказаного пакунку. Крім того, свідок ОСОБА_6 в судовому засіданні ствердив, що дані під час досудового розслідування кримінального провадження його покази є правдивими та остаточними, а покази, які він вперше дав під час судового розгляду були помилковими, оскільки, під час допиту в суді останній переживав сильне душевне хвилювання та з моменту вказаної події сплинуло багато часу, у зв'язку з чим він не зміг пригадати вказаної події отримання пакунку 26.06.2014 року від ОСОБА_4 та передачу його того ж дня ОСОБА_1

Зазначає, що судом не взято до уваги і покази свідків ОСОБА_8 та ОСОБА_9 про те, що вказані громадяни факт передачі ОСОБА_4 ОСОБА_6 речей 26.06.2014 року чітко бачили, однак, яких саме ні, оскільки останні знаходилися на відстані близько 50 метрів, від місця події.

Вказує, що судом не досліджено окремо та в сукупності з іншими доказами і не надано належної правової оцінки наявним у матеріалах справи про адміністративне правопорушення доказам, а саме показанням свідка ОСОБА_4 від 29.05.2014 року, 23.06.2014 року, 26.06.2014 та від 12.12.2014 року, оскільки на даний час свідок ОСОБА_4 знаходиться на заробітках за кордоном, що унеможливлювало його безпосередній допит в суді, проте, дані останнім покази на стадії досудового розслідування не суперечать показам свідків ОСОБА_6, ОСОБА_8, ОСОБА_10 та ОСОБА_11, які надані під час судового розгляду адміністративного протоколу, а також іншим доказам.

Посилається на те, що, судом першої інстанції встановлено факт бездіяльності ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_4 щодо не притягнення до відповідальності фізичної особи-підприємця ОСОБА_5, яка являється дружиною ОСОБА_4, за неподання звітів по виноградарству за березень та квітень 2014 року, яка відповідно до ч. 1 ст. 8 Закону України «Про засади запобігання і протидії корупції», в сукупності з одержанням 26.06.2014 року подарунку ОСОБА_1 від ОСОБА_4, утворює склад адміністративного корупційного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-5 КУпАП.

Заслухавши доводи прокурора, який під час апеляційного розгляду справи підтримав апеляційну скаргу, заперечення на апеляційну скаргу ОСОБА_1 та його захисника - адвоката Чемеріс І.Ю., перевіривши матеріали адміністративної справи відповідно до вимог ст. 294 КУпАП, апеляційний суд апеляційну скаргу залишає без задоволення виходячи з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративне правопорушення є всебічне і повне з'ясування обставин кожної справи , вирішення її в точній відповідності з законом.

Суд першої інстанції ретельно дослідив в сукупності докази які містяться в матеріалах адміністративної справи, дав належну їм оцінку та прийшов до законного та обгрунтованого рішення вмотивувавши його в своїй постанові, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення відповідальність за яке настає за ч.2 ст. 172-5 КУпАП, оскільки для наявності даного корупційного правопорушення має бути встановлений зв'язок між виконанням функції держави та одержання дарунку(пожертви).

Крім того, для притягнення особи до відповідальності за вказаним законом необхідно довести факт отримання дарунка, якого можливо визначити за певними родовими ознаками, чи пожертви, факт передачі яких характеризується ініціативою та добровільністю зі сторони дарувальника. В матеріалах справи відсутні докази прийняття ОСОБА_1 дарунків від ОСОБА_4, їх вилучення чи огляду.

Не підтверджують отримання дарунку ОСОБА_1 свідок ОСОБА_11 та свідки ОСОБА_8 і ОСОБА_10, залучені в якості понятих, в присутності яких ОСОБА_4 26.06.2014 р. пішов на автозаправку, але які події там відбувалися, чи передавав він комусь якийсь дарунок вони не бачили. Сумнівні показання з цього приводу і свідка ОСОБА_6, який також жодного разу не підтвердив, що через нього передавався будь-який дарунок чи пожертва ОСОБА_1

Не підтвердив факту добровільної передачі за власною ініціативою будь-яких дарунків чи пожертв ОСОБА_1 і допитаний під час апеляційного розгляду даної справи ОСОБА_4 При цьому стверджував, що у нього вимагались ОСОБА_1 грошові кошти, які він передавав особисто ОСОБА_1 та через автозаправника, що не можна розцінювати, як дарунок чи пожертва.

Більш того, згідно протоколу про адміністративне правопорушення та постанови про закриття кримінального провадження від 31.12.2014 р., ОСОБА_1 інкримінувалось вимагання неправомірної винагороди, тобто грошових коштів, як подяки, за не проведення позапланових та фактичних перевірок можливих порушень дотримання вимог податкового законодавства платниками податків, що ніяким чином не пов'язане з порушенням встановлених законом обмежень щодо одержання дарунка(пожертви), а тому в даному конкретному випадку вочевидь підміна понять, що призвела до переведення діянь ОСОБА_1О у площину відповідальності за адміністративне правопорушення.

Саме про доведеність передачі ОСОБА_4 грошових коштів ОСОБА_1 особисто та через посередників, стверджує автор апеляційної скарги, знову ж таки, посилаючись на факт їх вимагання ОСОБА_1, який займає посаду головного державного ревізора - інспектора питань контролю за обігом та оподаткуванням підакцизних товарів Володарсько-Волинського ОДПІ, за не проведення позапланових та фактичних перевірок можливих порушень дотримання вимог податкового законодавства.

Перевірка цих обставин виходить за межі провадження справи про адміністративне правопорушення передбачене ст.172-5 КУпАП.

Враховуючи наведені обставини, суд першої інстанції дійшов до правильного висновку, що для наявності корупційного правопорушення має бути встановлений зв'язок між виконання функції держави та одержанням дарунка чи пожертви, та доведеність факту одержання саме дарунка чи пожертви. Оскільки будь-які докази про одержання дарунка чи пожертви ОСОБА_1 від ОСОБА_4 відсутні, то відповідальність за ст. 172-5 ч. 2 КУпАП виключається.

З уваги на наведене, керуючись ст. 294 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

апеляційну скаргу прокурора Володарсько - Волинського району Денисенка І.В. залишити без задоволення, а постанову Володарсько - Волинського районного суду Житомирської області від 19 березня 2015 року щодо ОСОБА_1 - без змін.

Постанова набирає законної сили негайно, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя апеляційного суду

Житомирської області О.Г. Гузовський