Апеляційний суд міста Києва
Справа № 33/796/721/2015
Категорія: ст. 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП
П О С Т А Н О В А

Іменем України

15 червня 2015 року м. Київ

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва Новов С.О., за участю особи притягнутої до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 та потерпілої ОСОБА_3, розглянувши адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на постанову судді Святошинського районного суду м. Києва від 12 травня 2015 року

в с т а н о в и в :

Відповідно до постанови судді Святошинського районного суду м. Києва від 12 травня 2015 року,

ОСОБА_2,який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 року в м. Києві, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1

визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124 та ч. 1 ст. 130 КУпАП, з накладенням адміністративного стягнення:

- за ст. 124 КУпАП - у виді позбавлення права керування транспортними засобами строком на 9 (девять) місяців;

- за ч. 1 ст. 130 КУпАП - у виді позбавлення права керування транспортними засобами строком на 2 (два) роки.

На підставі ст. 36 КУпАП ОСОБА_2 визначене остаточне стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами строком на 2 (два) роки.

Цією ж постановою суд стягнув з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 36 грн. 54 коп.

Як встановлено постановою судді, 15 квітня 2015 року приблизно о 02 год. 00 хв. ОСОБА_2 керував автомобілем «Рено» д.н.з. НОМЕР_1 на бульварі Вернадського, 69 в м. Києві з явними ознаками алкогольного спяніння (запах алкоголю з порожнини рота на відстані, млява мова, нестійка). Від проходження медичного огляду у встановленому законом порядку ОСОБА_2 відмовився у присутності двох свідків, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху України.

Крім цього, в цей же час, ОСОБА_2, керуючи автомобілем «Рено» д.н.з. НОМЕР_1 на бульварі Вернадського, 69 в м. Києві, не врахував дорожню обстановку, при зміні напрямку руху, не переконався, що це буде безпечно для інших учасників дорожнього руху, внаслідок чого здійснив наїзд на стоячий автомобіль «Хюндай» д.н.з. НОМЕР_3, який від удару відкинуло на автомобіль НОМЕР_2, що призвело до пошкодження транспортних засобів, чим порушив п. 10.1 Правил дорожнього руху України, тобто вчинив адміністративні правопорушення, передбачені ч. 1 ст. 130 та ст. 124 КУпАП відповідно.

Не погоджуючись із зазначеним судовим рішенням, ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати зазначену постанову та винести нову постанову по даній справі, якою призначити більш мяке стягнення за скоєні адміністративні правопорушення.

В обґрунтування поданої скарги ОСОБА_2, не оспорюючи своєї вини у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124 та ч. 1 ст. 130 КУпАП посилається на те, що постанова судді підлягає скасуванню у звязку з порушенням норм процесуального права, оскільки він, ОСОБА_2, під час розгляду справи щиро розкаявся у скоєному правопорушенні та просив суд не позбавляти його права керувати транспортними засобами, адже через економічну і політичну ситуацію та воєнну кризу в державі, тривалий час не може знайти роботу та нормально працевлаштуватися, що негативно впливає на його психоемоційний стан.

Крім цього, як зазначається в апеляційні скарзі ОСОБА_2, при винесенні судом такого рішення не буде досягнуто мети покарання, оскільки єдиним джерелом отримання будь-яких коштів були підробітки в службах таксі; в результаті ДТП крім свого автомобіля, він пошкодив ще два транспортні засоби, а тому найближчі кілька років він буде змушений займатися відшкодуванням збитків, що є досить нелегким питанням; раніше він взагалі не притягувався до адміністративної відповідальності, за місцем проживання характеризувався позитивно, на обліку у психіатра чи нарколога не перебуває, а отже не є суспільно небезпечним.

З урахуванням вищенаведеного, скаржник вважає, що під час винесення постанови по справі суддя не надала оцінки особі порушника, його відношенню до скоєного, що призвело до винесення більш суворого покарання аніж можливо було б призначити в даному випадку.

Заслухавши пояснення скаржника на підтримку поданої ним апеляційної скарги; пояснення потерпілої, яка заперечувала проти її задоволення; перевіривши матеріали справи та доводи скарги, вважаю, що вона не підлягає задоволенню виходячи з наступних підстав.

Так, матеріали адміністративної справи відносно ОСОБА_2 містять достатньо фактичних даних, які свідчать про обґрунтованість висновку суду щодо доведеності вини останнього у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124 та ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Зокрема, крім повного визнання своє вини у вчинених правопорушеннях самим ОСОБА_2, його вина повністю підтверджена доказами, які наявні в матеріалах адміністративної справи та які були досліджені судом під час її розгляду.

До того ж, у своїй апеляційній скарзі ОСОБА_2, не оспорює висновків суду щодо доведеності його вини у вчинених ним правопорушеннях, за обставин, викладених у постанові суду та вважає їх обґрунтованими.

Що ж стосується накладеного на ОСОБА_2, адміністративного стягнення за вчинення вказаних вище правопорушень, у виді позбавлення права керування транспортними засобами строком на два роки, то його, незважаючи на доводи апеляційної скарги, не можна визнати занадто суворим чи таким, що не ґрунтується на вимогах закону, з огляду на наступне.

По-перше, відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння, так само як і керування транспортним засобом у такому стані, як адміністративне правопорушення на транспорті, за своїм характером має підвищену суспільну небезпеку, а тому вимагає накладення відповідного адміністративного стягнення.

До того ж, крім зазначеного вище, ОСОБА_2 одночасно вчинив ще одне адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП, яке стало наслідком не тільки порушень правил дорожнього руху, а й керування ним транспортним засобом у стані алкогольного спяніння, що призвело до пошкоджень транспортних засобів потерпілих ОСОБА_3 та ОСОБА_4, яким до цього часу не відшкодована матеріальна шкода.

По-друге, як вбачається з оскаржуваної постанови, при вирішенні питання про накладення на ОСОБА_2 адміністративного стягнення, суд, дотримуючись принципу співвідношення між тяжкістю вчинених адміністративних правопорушень та мірою відповідальності, враховуючи умови та характер вчинених правопорушень, одне з яких є умисним, грубим і суспільно небезпечним; особу порушника, а саме: вік, соціальне положення, ступінь його вини та ставлення до вчиненого; той факт, що останній є безробітним, обґрунтовано визнав за необхідне застосувати до нього адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами, яке буде необхідним і достатнім для досягнення мети адміністративного стягнення, у тому числі для запобігання вчиненню нових правопорушень як самим порушником, так і іншими особами.

По-третє, незважаючи на наведені у скарзі ОСОБА_2 обставини, які дійсно заслуговують на увагу при вирішенні питання про накладення адміністративного стягнення, вони не можуть бути визнані достатніми підставами для його помякшення, оскільки, як зазначено вище, всі ці обставини були з достатньою повнотою враховані судом, про що прямо зазначено в постанові, яка оскаржується.

За таких обставин, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга ОСОБА_2 не містить в собі достатніх даних, які б могли служити підставами для скасування чи зміни постанови судді Святошинського районного суду від 12 травня 2015 року з метою помякшення накладеного стягнення, а тому вважає необхідним вказану скаргу залишити без задоволення, а постанову суду без змін.

На підставі викладеного, керуючись ст. 294 КУпАП, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а постанову судді Святошинського районного суду від 12 травня 2015 року про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду міста Києва

С.О. Новов

Головуючий у 1-й інстанції - суддя В.П.Новик