АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 січня 2015 року суддя Апеляційного суду м. Києва Худик М.П., за участю:

особи, яка притягується до

адміністративної

відповідальності - ОСОБА_1,

захисника - ОСОБА_2,

потерпілої - ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Апеляційного суду м. Києва апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову судді Дарницького районного суду м. Києва від 24 грудня 2014 року щодо:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, проживає за адресою: АДРЕСА_1, -

ВСТАНОВИВ:

Постановою судді Дарницького районного суду м. Києва від 24.12.2014 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Згідно з постановою судді, ОСОБА_1 08.11.2014 року о 12 год. 50 хв. керував автомобілем «Хюндай», д.н.з. НОМЕР_5, по вул. Вербицького, 6 в м.Києві, в залежності від швидкості руху, не вибрав безпечну дистанцію, внаслідок чого відбулося зіткнення з автомобілями «Опель» д.н.з. НОМЕР_3 та «ГАЗ», д.н.з. НОМЕР_4, що призвело до пошкодження транспортних засобів та тілесних пошкоджень пасажира автомобіля «Опель» ОСОБА_3

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить змінити постанову судді в частині накладеного стягнення, обравши йому стягнення у виді штрафу.

На обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що накладене на нього стягнення не відповідає характеру вчиненого правопорушення, та ступеню його вини. Судом першої інстанції не враховано пом'якшуючі обставини по справі, а саме те, що він визнав свою вину, неодноразово намагався надати матеріальну допомогу ОСОБА_3, яка отримала тілесні ушкодження внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, проте потерпіла відмовлялась прийняти будь-яку допомогу та заявляла про небажання спілкуватись, з 1992 року керує транспортним засобом та за цей час серйозних порушень не скоював. Крім цього, зазначає, що автомобіль йому потрібен для термінових виїздів до іншого міста де проживає його хворий батько, а позбавлення права керування транспортним засобом позбавить його можливості належним чином оперативно піклуватися станом батька.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення та доводи, наведені в апеляційній скарзі, заслухавши пояснення ОСОБА_1 та його захисника, які просили задовольнити апеляційну скаргу, - змінити постанову судді в частині накладення стягнення - пом'якшивши його на штраф, потерпілу, яка не заперечувала проти її задоволення, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Винність ОСОБА_1 у вчинені адміністративного правопорушення передбачено ст. 124 КУпАП за обставин викладених у постанові, кваліфікація його дій в апеляційній інстанції не оспорюється, а тому апеляційний суд докази, щодо цього не досліджує згідно з вимогами ч. 7 ст. 294 КУпАП.

Що стосується доводів апеляційної скарги ОСОБА_1 про суворість призначеного йому стягнення, то апеляційний суд вважає їх обґрунтованими виходячи з наступного.

Оскільки, накладаючи на ОСОБА_1 адміністративне стягнення, суддя не дотримав загальних правил накладення стягнення за адміністративне правопорушення, передбачених ст. 33 КУпАП, зокрема, що при цьому повинні враховуватися характер вчиненого правопорушення, особа порушника, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність.

Так на обставини, що пом'якшують відповідальність, суддею не звернуто уваги і накладено найсуворіший вид стягнення для даного правопорушення, що є неправильним.

З матеріалів справи та доданих до апеляційної скарги документів вбачається, що ОСОБА_1 свою вину у вчиненому адміністративному правопорушенні передбаченому ст. 124 КУпАП визнав, потерпілому ОСОБА_4 відшкодував завдані матеріальні збитки, на його утриманні знаходяться батьки похилого віку, мати інвалід ІІ групи, батько має ряд хронічних захворювань та часто перебуває на стаціонарному лікуванні, займається благодійною роботою з використанням власного автомобіля, раніше до адміністративної відповідальності за порушення Правил дорожнього руху не притягувався, оскільки такі дані відсутні в матеріалах справи.

З огляду на викладене, враховуючи відсутність у справі обставин, що обтяжують відповідальність наявність декількох обставин, які цю відповідальність пом'якшують, вважаю, що постанова судді місцевого суду підлягає зміні, у зв'язку з неправильним застосуванням норм матеріального права, шляхом накладення на порушника більш м'якого виду стягнення у виді штрафу.

Керуючись ст. 294 КУпАП,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.

Постанову судді Дарницького районного суду м. Києва від 24 грудня 2014 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами строком на 1 рік - змінити, в частині накладення стягнення з позбавлення права керування транспортними засобами на штраф в розмірі 425 грн.

В решті цю постанову залишити без змін.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя

Апеляційного суду м. Києва М.П.Худик

Справа № 33/796/171/2015 Категорія: ст. 124 КУпАП

Головуючий у першій інстанції Коренюк А.М.

Доповідач Худик М.П.