АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 551/232/15-п Номер провадження 33/786/106/15Головуючий у 1-й інстанції Вергун Н. В. Доповідач ап. інст. ОСОБА_1
ПОСТАНОВА ПО СПРАВІ ПРО АДМІНПРАВОПОРУШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 червня 2015 року м. Полтава

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Полтавської області ОСОБА_1, за участі особи, яка подала апеляцію ОСОБА_2, його адвоката ОСОБА_3 , потерпілого ОСОБА_4розглянувши в приміщенні апеляційного суду Полтавської області апеляційну скаргу на постанову судді Шишацького районного суду Полтавської області від 28 квітня 2015 року, якою

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця та мешканця ІНФОРМАЦІЯ_2 та області, українця, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_3, непрацюючого, раніше до адміністративної відповідальності не притягувався,-

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, а провадження у справі закрито у зв'язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення,

ВСТАНОВИВ:

Згідно вказаної постанови суду ОСОБА_2. визнано винним у тому, що він 14 січня 2015 року о 13 год. ЗО хв., він керуючи автомобілем марки Мерседес державний номерний знак НОМЕР_1, на автомобільній дорозі, сполученням Шишаки - Яреськи при виникненні небезпеки, недотримуючись вимог п. 10.1 Правил дорожнього руху України, перед початком маневру, - перестроювання та зміною напрямку руху на зустрічну смугу, не переконався, що це буде безпечним і не створить перешкоди іншим учасникам руху, зокрема, автомобілю марки Шкода, державний номерний знак НОМЕР_2, під керування ОСОБА_4, який рухався попереду у попутному напрямку та виконував поворот ліворуч, допустив зіткнення автомобілів, які отримали механічні пошкодження, а водій ОСОБА_4, - тілесні ушкодження.

Не погодившись з постановою суду першої інстанції апелянт ОСОБА_2 подав на неї апеляційну скаргу, в якій просив її скасувати, а провадження у справі закрити за відсутності ознак правопорушення у його діях, підозрює, що інший водій ОСОБА_4 міг знаходитися у стані спяніння, саме у його діях він вбачає порушення ПДР України, оскільки він не надав переваги у русі для нього.

Заслухавши апелянта та його адвоката на підтримання апеляційних вимог, перевіривши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги вважаю, що вона не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи вина водія ОСОБА_2 у вчиненні ДТП знайшла своє підтвердження. Саме 14 січня 2015 року на автодорозі, сполученням Шишаки - Яреськи, сталася пригода, за участю автомобілів під керуванням апелянта та ОСОБА_4 в результаті чого транспортні засоби отримала механічні пошкодження, а ОСОБА_4 тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно - мозкової травми та струсу головного мозку/ а. с. 5 /.

Із пояснень потерпілого ОСОБА_4 вбачається, що керуючи автомобілем та рухаючись з швидкістю близько 60 км/год. він ввімкнувши світловий покажчик лівого повороту, впевнившись у відсутності перешкоди, виїхав на проїзну частину та продовжив рух. Доїхавши до закінчення суцільної лінії дорожньої розмітки, не вимикаючи, при цьому, світловий покажчик лівого повороту, почав здійснювати поворот ліворуч на прилягаючу дорогу. Перетнувши смугу зустрічного руху, відчув удар у ліву частину автомобіля від автомобіля, який здійснював обіг зліва у недозволеному на те місці, в результаті чого автомобіль під його керуванням відкинуло на проїзну частину /а. с.27-28/;

Такі його пояснення підтверджуються поясненнями свідка ОСОБА_5,

Такий механізм ДТП не заперечується і апелянтом. Який вказав, що керував автомобілем та рухався з ввімкненою п'ятою передачею зі швидкістю до 90 км/ год. Бачив на узбіччі дороги з права в попутному напрямку автомобіль який за 50 - 60 метрів став виїжджати на проїзну частину, не пропускаючи його, у зв'язку з чим мусив змінити напрямок руху та виїхати на зустрічну смугу, щоб уникнути зіткнення, але цього не вдалося.

Суддя розглядаючи справу по суті прийшла до правильного висновку про порушення ОСОБА_2 вимог п. 10.1 Правил дорожнього руху України, відповідно до якого перед початком руху, перестроюванням та будь - якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам, а від так правильно кваліфікувала його дії за ст. 124 КУдАП. як порушення правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортного засобу.

Твердження апелянта, що він не міг уникнути наїзду через маневри водія ОСОБА_4 спростовуються недотриманням ним вищевикладених правил ДРУ.

За таких обставин, провадження по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 за ч. 1 ст. 124 КУпАП вирішено правильно і підстав для його зміни чи скасування немає.

Керуючись ст.ст. 38, п. 7 ст. 247, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а постанову Шишацького районного суду Полтавської області від 28 квітня 2015 року відносно нього за ст.124 КУпАП без зміни.

Постанова апеляційного суду є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя апеляційного суду

Полтавської області ОСОБА_1