Справа № 489/3461/14-п 22.06.2015 22.06.2015 22.06.2015
Номер провадження: 33/784/168/15
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"22" червня 2015 року м. Миколаїв

Апеляційний суд Миколаївської області

у складі: головуючої - судді Фаріонової О.М.

при секретарі Ястребі С.С.

особи, яка притягнута до адміністративної відповідальності, - ОСОБА_1

захисника ОСОБА_2

розглянув у відкритому судовому засіданні справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Ленінського районного суду м.Миколаєва від 8 липня 2014 року, якою

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця м. Єреван Вірменія, проживаючого в АДРЕСА_1,

- за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч. 2 КУпАП, накладено адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами на строк 2 роки.

Згідно постанови судді, 26 квітня 2014 року о 03:45 в районі будинку по пр. Леніна, 102 в м. Миколаєві ОСОБА_1 керував автомобілем «КІА», реєстраційний номер НОМЕР_1, з явними ознаками алкогольного сп'яніння, та від проходження медичного огляду на стан сп'яніння відмовився в присутності двох свідків, порушивши вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови. Вказує, що в матеріалах справи наявна його заява про місце проживання за адресою: АДРЕСА_2. Але він цю заяву не писав. Він зареєстрований та постійно проживає за адресою: АДРЕСА_1, що підтверджується штампом у паспорті. Зазначає, що у зв'язку із цим належним чином не повідомлявся про дату та час розгляду справи судом та не отримував копії постанови суду.

Копію постанови він отримав 08.06.2015 року при зверненні до Ленінського районного суду, а тому просить поновити строк на її оскарження.

Апелянт просить суду постанову скасувати та закрити провадження у справі за малозначністю. Вказує, що від проходження медичного огляду відмовився у зв'язку з тим, що дуже поспішав додому, так як в нього були домашні справи. На проходження медичного огляду в нього не було часу. На вимогу працівників ДАІ написав, що вину визнає.

Заслухавши ОСОБА_1 на підтримку апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи, вважаю, що строк на апеляційне оскарження підлягає поновленню, але апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно ч. 1 ст. 268 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Ці вимоги закону суддею не дотримані при розгляді справи про адміністративне правопорушення у відношенні ОСОБА_1, оскільки судом він не був повідомлений за місцем його проживання та реєстрації. Тому строк на апеляційне оскарження підлягає поновленню.

Хоча при апеляційному розгляді справи встановлено порушення процесуальних прав ОСОБА_1, передбачених ч. 1 ст. 268 КУпАП, оскільки справа розглянута у його відсутність, але ж інші доводи апелянта про необгрунтованність притягнення його до адміністративної відповідальності позбавлені підстав, з огляду на наступне.

Висновки суду щодо доведеності вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч. 1 КУпАП, є правильними.

Як видно з протоколу про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 керував транспортним засобом з явними ознаками алкогольного сп'яніння, а саме: різкий запах алкоголю з ротової порожнини, млява мова, тремтіння пальців рук. Від проходження медичного огляду на стан сп'яніння він відмовився в присутності двох свідків.

З власноручних пояснень ОСОБА_1 в протоколі слідує, що він вжив горілку та відмовляється від проходження медичного огляду. Зазначені обставини апелянт не заперечував при апеляційному розгляді.

Викладені у протоколі обставини підтвердили в своїх поясненнях свідки ОСОБА_3 та ОСОБА_4

За наведених обставин, суддя дійшов вірного висновку, що ОСОБА_1 на вимогу працівника міліції відмовився пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп'яніння, чим порушені вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України.

Отже, наведені апелянтом доводи про відсутність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 130 КУпАП, позбавлені підстав.

З огляду на дані про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності на підставі постанови суду від 15.04.2014 року за ч.1 ст. 130 КУпАП (адміністративне правопорушення вчинено 12.02.2014 року), суд дійшов вірного висновку про доведеність вини ОСОБА_1 за ч.2 ст. 130 КУпАП, тобто у керуванні транспортним засобом у стані алкогольного сп'яніння, повторно.

Стягнення за вчинення адміністративного правопорушення накладено у виді позбавлення права керування транспортними засобами відповідно до вимог ст. 33 КУпАП з урахуванням характеру вчиненого правопорушення, та у межах, установлених санкцією ст. 130 ч.2 КУпАП.

Враховуючи підвищену суспільну небезпеку вчиненого адміністративного правопорушення відсутні підстави для закриття провадження за малозначністю, про що просить апелянт.

Керуючись ст. ст. 289, 294 КУпАП, суд ,-

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову судді Ленінського районного суду м. Миколаєва від 8 липня 2014 року залишити без зміни.

Постанова є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуюча: