Справа № 359/3223/15-п Головуючий у І інстанції Левченко А.В.
Провадження № 33/780/341/15 Доповідач у 2 інстанції Полосенко
Категорія 429 27.05.2015
ПОСТАНОВА

Іменем України

27 травня 2015 року м. Київ

Суддя Апеляційного суду Київської області Полосенко В.С., за участю: представника Київської митниці ДФС - Петровської А.О., особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_3 розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою представника Київської митниці ДФС на постанову судді Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 23 квітня 2015 року, якою ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1, працюючої приватним підприємцем, визнано винною у вчиненні порушення митних правил, передбаченого ст.471 Митного кодексу України та накладено на неї стягнення у виді штрафу в розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1700 гривень, без конфіскації вилученої валюти, -

В С Т А Н О В И В :

За постановою судді, 11 березня 2015 року, о 14 годині 20 хвилин, під час проходження митного контролю в зоні митного контролю залу «Відліт» терміналу «Д» ДП МА «Бориспіль», громадянка України ОСОБА_3, яка відлітала з України до Російської Федерації, м. Москва, своїми діями обрала канал, позначений символами зеленого кольору - «зелений коридор», тим самим, заявила про те, що переміщувані нею через митний кордон України товари не підлягають письмовому декларуванню, оподаткуванню митними платежами, не підпадають під встановлені законодавством заборони та обмеження щодо ввезення на митну територію України та засвідчила про факти, що мають юридичне значення.

Після перетину ОСОБА_3 «білої лінії», яка позначає закінчення зони спрощеного митного контролю «зелений коридор» пасажирці було задано запитання щодо наявності в неї готівки, на що вона відповіла, що має при собі 13000 доларів США.

Після цього ОСОБА_3 було запрошено до службового приміщення митниці залу «Відліт», терміналу «Д» ДП МА «Бориспіль», де нею була видана готівка в розмірі 13960 доларів США та 570 Євро, що знаходилась в осбистій сумці пасажирки.

Зазначена готівка переміщувалась без ознак приховування та зі слів пасажирки належить їй особисто.

З виявленої суми громадянці ОСОБА_3 було пропущено 10730 доларів США. За протоколом про порушення митних правил вилучено 3230 доларів США, 570 Євро.

Таким чином, своїми діями громадянка ОСОБА_3 під час проходження митного контролю порушила встановлений ст. 366 МК України порядок проходження митного контролю в зонах (коридорах) спрощеного митного контролю.

Постановою судді Луцак В.В. визнано винною у вчиненні порушення митних правил, передбаченого ст.471 МК України та накладено на неї стягнення у виді штрафу в розмірі 1700 гривень без конфіскації вилученої відповідно до протоколу про порушення митних правил валюти.

На вказану постанову представник Київської митниці подала апеляційну скаргу, в якій просить постанову судді скасувати та постановити нову постанову, якою ОСОБА_3 визнати винною у вчиненні порушення митних правил за ст.471 МК України та застосувати до неї стягнення у виді штрафу та конфіскації затриманої відповідно до протоколу про порушення митних правил валюти.

На думку апелянта, постанова суду не відповідає меті адміністративного стягнення та не сприяє вихованню порушника в дусі додержання чинного законодавства України.

Вказує, що суд обираючи вид та розмір стягнення накладеного на ОСОБА_3 не врахував положення ч.3 ст.462 МК України, відповідно до яких у разі, коли статтею МК України передбачається накладення основного та додаткового стягнення - застосування додаткового стягнення без основного не допускається. Вважає, що суд однобічно та упереджено підійшов до накладення стягнення у виді штрафу без застосування конфіскації обмежених до переміщення валютних цінностей, а вказані в постанові суду обставини, що стали підставою для повернення вилучених під час складання протоколу про порушення митних правил грошових коштів є сумнівними.

Вислухавши доповідь судді, пояснення представника Київської митниці в підтримку поданої апеляційної скарги, особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, яка вважає рішення суду законним та обґрунтованим, перевіривши матеріали справи та доводи скарги, приходжу до наступного.

Висновок судді про доведеність вини ОСОБА_3 у вчиненні порушення митних правил повністю знайшов своє підтвердження під час апеляційного перегляду справи і підтверджується зібраними по справі доказами, а саме: протоколом про порушення митних правил від 11 березня 2015 року № 0168/125120101/15; доповідною запискою головного державного інспектора ВМО № 1 щодо обставин складання протоколу про порушення митних правил ОСОБА_3, переліком купюр та описом готівки вилученої у ОСОБА_3

На підставі зазначених доказів суддя дійшов обґрунтованого висновку, що своїми діями ОСОБА_3 порушила порядок проходження митного контролю у зонах (коридорах) спрощеного контролю та вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ст.471 Митного кодексу України.

Не заслуговують на увагу доводи апеляційної скарги представника Київської митниці в частині оскарження стягнення накладеного на ОСОБА_3

Так, санкція ст. 471 Митного кодексу України, за якою притягнуто ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності, дійсно передбачає конфіскацію про, що суддя зазначив в оскаржуваній постанові, однак не застосував цей вид стягнення, обґрунтувавши свій висновок посиланням на практику Європейського суду з прав людини та правильно зазначив, що застосування додаткового виду стягнення у виді конфіскації покладе на ОСОБА_3 «індивідуальний надмірний тягар».

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_3 раніше до кримінальної чи адміністративної відповідальності не притягувалася, свою вину у вчиненому визнала повністю, дане правопорушення вчинила з необережності.

Під час апеляційного розгляду даної справи, ОСОБА_3 пояснила, що перебуває на шостому місяці вагітності, що підтверджується відповідною довідкою, має на утриманні малолітню дитину, яку виховує сама і застосування до неї стягнення у виді конфіскації вплине на погіршення її матеріального становища.

Враховуючи наведене, а також практику Європейського Суду з прав людини, приходжу до висновку, що застосування конфіскації, предметів порушення митних правил, в даному випадку є порушенням положень ст. 1 Протоколу № 1 до Конвенції, тобто є не пропорційним, оскільки покладає на ОСОБА_3«індивідуальний надмірний тягар».

Таким чином, судом першої інстанції правильно застосовано у відношенні ОСОБА_3 стягнення лише у виді штрафу без застосування додаткового стягнення у виді конфіскації.

Керуючись ст. 294 КУпАП суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу представника Київської митниці ДФС залишити без змін, а постанову судді Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 23 квітня 2015 року щодо ОСОБА_3 - без змін.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя В.С. Полосенко