Справа № 603/343/15-п
Провадження № 3/603/140/2015
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"18" червня 2015 р. м. Монастириська

Суддя Монастириського районного суду Тернопільської області Гудкова Ю. Г. розглянувши матеріали, що надійшли з Монастириського РВ УМВСУ в Тернопільській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1, 12.07.1956р.н., жителя ІНФОРМАЦІЯ_1, не працює,

за ст.91 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 11.05.2015 року близько 15 год. 20 хв., порушив правила охорони, використання територій та обєктів природно-заповідного фонду, а саме заїхав транспортним засобом марки «Камаз 55102», державний номерний знак 13886ІВ, в русло р.Дністер с.Горигляди Монастириського району Тернопільської області, де завантажив гравійно-піщану суміш, чим порушив ст.ст. 16, 20 Закону України «Про природоохоронний фонд».

ОСОБА_1 у судовому засіданні вину свою визнав та щиро розкаявся у вчиненому.

Крім того, вина ОСОБА_1 у вчиненні даного правопорушення доведена даними:

- протоколу про адміністративне правопорушення №000043 від 27.05.2015 року, згідно яких ОСОБА_1 11.05.2015 року близько 15 год. 20 хв., порушив правила охорони, використання територій та обєктів природно-заповідного фонду, а саме заїхав транспортним засобом марки «Камаз 55102», державний номерний знак 13886ІВ, в русло р.Дністер с.Горигляди Монастириського району Тернопільської області для завантаження гравійно-піщаною сумішшю, чим порушив ст.16, 20 Закону України «про природоохоронний фонд»;

- висновку інспектора ОДР Монастириського РВ УМВС України від 13.05.2015р., щодо перевірки повідомлення, отриманого від начальника ВДАІ ОСОБА_2 11.05.2015 року;

- письмовими поясненнями ОСОБА_1 від 11.05.2015 року.

Відповідно до ч. 3 ст. 7 Закону України «Про природно-заповідний фонд України» від 16 червня 1992 року N 2457-XII), з наступними змінами та доповненнями, на землях природно-заповідного фонду та іншого природоохоронного або історико-культурного призначення забороняється будь-яка діяльність, яка негативно впливає або може негативно вплинути на стан природних комплексів та обєктів.

Стаття 64 згаданого Закону вказує, що відповідальність за порушення законодавства про природно-заповідний фонд несуть особи, винні у здійсненні в межах територій та обєктів природно-заповідного фонду, їх охоронних зон забороненої господарської діяльності, та порушенні вимог щодо використання території та обєктів природно-заповідного фонду.

За даних обставин, суд вважає, що в діях правопорушника містяться ознаки адмінправопорушення, передбаченого ст. 91 КУпАП порушення правил охорони та використання територій та об'єктів природно-заповідного фонду, тобто здійснення в межах територій та об'єктів природно-заповідного фонду, їх охоронних зон, забороненої господарської та іншої діяльності, порушення інших вимог режиму цих територій та об'єктів, а тому його слід притягнути до адміністративної відповідальності.

Згідно вимог ст.33 КУпАП, яка регламентує загальні правила накладення стягнення за адміністративне правопорушення, при накладенні стягнення необхідно враховувати характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що помякшують і обтяжують відповідальність.

При обранні виду адміністративного стягнення судом враховується характер вчиненого правопорушення, особу порушника, в звязку з цим суд вважає за доцільне обрати йому адміністративне стягнення у виді штрафу в дохід держави без конфіскації знарядь і засобів вчинення правопорушення та незаконно добутих природних ресурсів.

Разом з протоколом про адміністративне правопорушення на адресу суду надійшло клопотання щодо виплати розміру шкоди, заподіяної порушенням законодавства про природно-заповідний фонд.

Відповідно до ч.1 ст.40 КУпАП, якщо у результаті вчинення адміністративного правопорушення заподіяно майнову шкоду громадянинові, підприємству, установі або організації, то адміністративна комісія, виконавчий орган сільської, селищної, міської ради під час вирішення питання про накладення стягнення за адміністративне правопорушення має право одночасно вирішити питання про відшкодування винним майнової шкоди, якщо її сума не перевищує двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, а суддя районного, районного у місті, міського чи міськрайонного суду - незалежно від розміру шкоди, крім випадків, передбачених частиною другою цієї статті.

Виходячи положень даної статті, керуючись ч.3 ст.40 КУпАП, клопотання про відшкодування майнової шкоди залишити без вирішення, яке слід розглядати в порядку цивільного судочинства.

Стягнути із правопорушника судовий збір у розмірі 36 (тридцять шість) грн. 54 коп. в доход держави.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст.33, 40-1, 283, 284 КУпАП, ст.4 Закону України «Про судовий збір», суд,-

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.91 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 153 (ста п»ятдесят три) грн. в доход держави без конфіскації знарядь і засобів вчинення правопорушення та незаконно добутих природних ресурсів.

Стягнути із ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 36 (тридцять шість) грн. 54 коп. в доход держави.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено прокурором у випадках, передбачених частиною п»ятою статті 7 цього Кодексу, особою, щодо якої її винесено, а також потерпілим.

Апеляційна скарга подається до апеляційного суду Тернопільської області через Монастириський районний суд Тернопільської області.

Суддя: ОСОБА_3