П О С Т А Н О В А

Іменем України

19.05.2015 р. м.Львів

Суддя Франківського районного суду м. Львова Мартинишин М.О., розглянувши адміністративні матеріали відносно:

ОСОБА_1 - ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянин України, працює ТзОВ «Сім» лікарем, проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2.

за ст. 124 КУпАП,-

ВСТАНОВИВ:

Інспектором ДПС взводу №5 ТДРС ДАІ з обслуговування м.Львова ГУМВС у Л/о сержантом міліції ОСОБА_2 27.09.2014 року складено протокол, про те, що ОСОБА_1 27.09.2014 року о 09:50 год. по вул.Мельника,18 у м.Львові керуючи автомобілем НОМЕР_1 недотримався безпечного бокового інтервалу внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем НОМЕР_2, що спричинило пошкодження транспортних засобів, чим допустив порушення вимог п.13.1 Правил дорожнього руху України.

Постановами Франківського районного суду м. Львова неодноразово було повернуто Відділу ДАІ з обслуговування м. Львова ГУ МВС України у Львівській області адміністративні матеріали відносно ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП для належного доопрацювання.

Стаття 124 Конституції України встановлює, що судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов'язковими до виконання на всій території України.

Згідно з частиною другою статті 13 Закону України „Про судоустрій і статус суддів" в редакції чинній на момент винесення згаданої постанови судові рішення, що набрали законної сили, є обов'язковими до виконання усіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об'єднаннями на всій території України.

У п. 2.1 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 26.06.2013 року у справі № 1-7/2013 вказано: Конституційний Суд України неодноразово зазначав, що виконання судового рішення є невід'ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави (пункт 2 мотивувальної частини Рішення від 13 грудня 2012 року № 18-рп/2012); невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом (пункт 3 мотивувальної частини Рішення від 25 квітня 2012 року № 11-рп/2012).

Конституційний Суд України, розглядаючи цю справу, бере до уваги практику Європейського суду з прав людини, який, зокрема, в рішенні у справі „Шмалько проти України" від 20 липня 2004 року вказав, що право на виконання судового рішення є складовою права на судовий захист, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, для цілей якої виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина судового розгляду (пункт 43).

Таким чином, право на судовий захист є конституційною гарантією прав і свобод людини і громадянина, а обов'язкове виконання судових рішень - складовою права на справедливий судовий захист.

Адміністративні матеріали відносно ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП скеровані в черговий раз на адресу суду із Відділу ДАІ з обслуговування м. Львова ГУ МВС України у Львівській області. До вказаних матеріалів додано рапорт інспектора ДПС взводу № 5 РДПС ВДАІ з обслуговування м. Львова ГУ МВС України у Львівській області сержанта міліції ОСОБА_2 Зі змісту рапорту вбачається, що у фабулі протоколу не зазначено розміру матеріальних збитків, оскільки це не передбачено, до протоколу було додано п'ять пояснень свідків.

ОСОБА_1 в суд не з'явився хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи, а тому на підставі ст.268 КУпАП України, вважаю, що справу можна розглядати у його відсутності.

Розглянувши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до положень ст. 278 КУпАП, орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення зокрема вирішує, чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення та чи витребувано необхідні додаткові дані.

Згідно із постановою Франківського районного суду м. Львова від 02.12.2014 року, як вбачається із скерованих до суду матеріалів справи про адміністративне правопорушення, згідно протоколу від 27.09.2014 року ОСОБА_1 допустив порушення п. 13.1 Правил дорожнього руху України, який передбачає, що водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримувати безпечної дистанції та безпечного інтервалу.

Поряд з тим, із пояснень потерпілого ОСОБА_3 видно, що ОСОБА_1 здійснював обгін із виїздом на трамвайні колії зустрічного напрямку і саме внаслідок цього маневру здійснив зіткнення із його транспортним засобом.

Так, згідно п. 11.9 Правил дорожнього руху України забороняється виїжджати на трамвайну колію зустрічного напрямку.

У зв'язку з цим суд зазначає, що відповідальність за порушення водіями транспортних засобів правил обгону і зустрічного роз'їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині передбачено ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Крім цього, з пояснень водія ОСОБА_3 вбачається, що зіткнення відбулось в момент, коли той мав намір повернути наліво на вул. Єфремова. В свою чергу, із наявної схеми до протоколу випливає, що по вул. ОСОБА_1 на ділянці перехрестя із вул. Єфремова нанесено суцільну (непереривну) лінію розмітки, що згідно Розділу 34 Дорожня розмітка п. 1.1 (вузька суцільна лінія - поділяє транспортні потоки протилежних напрямків і позначає межі смуг руху на дорогах; позначає межі проїзної частини, на які в'їзд заборонено) забороняло для водія ОСОБА_3 виконувати маневр повороту ліворуч на вул. Єфремова.

Як вбачається із схеми перехрестя вул. ОСОБА_1 та вул. Чупринки, долученої захисником ОСОБА_1 - адвокатом ОСОБА_4, у випадку, якщо б водій ОСОБА_3 їдучи з вул. Чупринки на вул. ОСОБА_1 дійсно рухався у крайній лівій смузі руху, так як він мав намір повертати ліворуч, ОСОБА_1 не мав фізичної можливості виїхати на зустрічну смугу руху, оскільки в цьому місці смуги попутного та зустрічного напрямків руху на початку вул. ОСОБА_1 відокремлені роздільним газоном.

Із відповіді від 22.10.2014 року № 36/м-7/аз Відділу ДАІ з обслуговування міста Львів вбачається, що згідно облікової бази «НАІС» ДДАІ дорожньо-транспортна пригода, що мала місце 27.09.2014 року за участю гр. ОСОБА_1 та гр. ОСОБА_3 по вул. ОСОБА_1 не значиться.

Крім цього, у вказаному протоколі про адміністративне правопорушення зазначено відомості про потерпілого ОСОБА_3, однак не зазначено прізвища, адреси свідків.

Також, не зазначено у протоколі відомостей про розмір заподіяних збитків, характеру пошкоджень транспортних засобів.

Наведені порушення суд визнав є істотними та такими, що перешкоджають розгляду справи, а отже є підставою для повернення справи органу, який склав протокол про адміністративне правопорушення.

Як вбачається із повторно скерованих суду матеріалів, до таких було долучено лише рапорт інспектора ДПС взводу № 5 РДПС ВДАІ з обслуговування м. Львова ГУ МВС України у Львівській області сержанта міліції ОСОБА_2, проте самі недоліки протоколу та інших матеріалів справи про адміністративне правопорушення не усунуто.

Водночас, п. 7 ст. 247 КУпАП встановлено, що провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у випадку закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст. 38 цього Кодексу.

Згідно ст. 38 КУпАП якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду, стягнення може бути накладено не пізніше як через три місяці з дня вчинення правопорушення.

Таким чином, суд приходить до висновку про необхідність закриття провадження у справі за закінченням строків притягнення до адміністративної відповідальності.

Керуючись ст.ст. 38, 247, 283, 284, 294 КУпАП,-

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі щодо ОСОБА_1 про вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП про адміністративні правопорушення закритив зв'язку з закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення, строків, передбачених ст. 38 КпАП України.

Постанова може бути оскаржена протягом 10 днів з дня її винесення шляхом подання апеляційної скарги до апеляційного суду Львівської області через Франківський районний суд м. Львова.

Суддя Мартинишин М.О.