Номер провадження: 33/785/353/15
Номер справи місцевого суду: 522/6616/15-п
Головуючий у першій інстанції Осіік
Доповідач Копіца О. В.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.05.2015 року м. Одеса

Апеляційний суд Одеської області у складі: головуючого судді Копіци О.В., особи, притягнутої до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1, розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Приморського районного суду м. Одеси від 16 квітня 2015 року,

встановив:

Зазначеною постановою суду 1-ої інстанції, ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, визнаний винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП з накладенням на нього адміністративного стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

Відповідно до постанови суду, 23.03.2015 р. в 01 год. 10 хв. ОСОБА_1 керував автомобілем «Мітсубісі», держ. знак НОМЕР_1, біля будинку №106 по вул. М. Арнаутська, в м. Одесі з явними ознаками алкогольного сп'яніння (різкий запах алкоголю з порожнини рота) та від проходження медичного огляду на стан сп'яніння відмовився в присутності двох понятих.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 не погодився з постановою суду, вважаючи її незаконною та необґрунтованою у зв'язку з тим, що справа була розглянута однобічно, а накладене на нього стягнення є таким, що не відповідає обставинам вчинення правопорушення, та його особі з огляду на наступне:

- всупереч вимогам процесуальних норм він не мав можливості брати участь в розгляді справи, надати пояснення щодо обставин справи, оскільки судове засідання було проведено у його відсутність, незважаючи на подану ним завчасно заяву про відкладення розгляду справи із зазначенням поважних причин неможливості його явки в судове засідання;

- обставини, викладені в оскаржуваній постанові, не відповідають дійсності, оскільки 23.03.2015 р. він припаркувався біля свого дому та коли виходив з машини, до нього підійшли інспектори ДПС, однак ніяких явних ознак алкогольного сп'яніння він не мав, а в той вечір, задовго до того, як сів за кермо автомобіля, дійсно вживав пиво у невеликій кількості; окрім того, він взагалі не бачив осіб, які поставили свої підписи в протоколі як свідки обставин того, що він відмовився від проходження медичного огляду;

- суд при накладенні адміністративного стягнення не врахував, що ним жодного разу не було допущено порушень ПДР, та позбавлення права керування транспортним засобом унеможливить його здійснювати свою підприємницьку діяльність, пов'язану з торгівлею, для чого потрібен автомобіль, та поставить його сім'ю у скрутне матеріальне становище, оскільки це є єдиним джерелом його заробітку.

Посилаючись на вищевикладене, ОСОБА_1 просив змінити постанову суду в частині накладення адміністративного стягнення та накласти на нього адміністративне стягнення, не пов'язане з позбавленням права керування транспортними засобами.

Окрім того, до апеляційної скарги ОСОБА_1 додав клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови суду, в якій зазначив, що копію оскаржуваної постанови він отримав лише 28.04.2015 р., коли звернувся до канцелярії Приморського райсуду м. Одеси, тому просив поновити йому строк на оскарження постанови.

В судовому засіданні суду апеляційної інстанції ОСОБА_1 підтримав доводи апеляційної скарги та просив її задовольнити.

Вивчивши доводи апеляційної скарги та матеріали справи, вважаю, що клопотання про поновлення строку та апеляційна скарга підлягають задоволенню, а постанова суду - зміні з наступних підстав.

Згідно ч. 2 ст. 294 КУпАП, постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності .... протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Відповідно до ч. 1 ст. 285 КУпАП, постанова оголошується негайно після закінчення розгляду справи. Копія постанови протягом трьох днів вручається або висилається особі, щодо якої її винесено. Частина 3 зазначеної ст. також передбачає, що копія постанови вручається під розписку. У разі якщо копія постанови висилається, про це робиться відповідна відмітка у справі.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 був належним чином сповіщений про дату та час розгляду справи в Приморському райсуді м. Одеси на 16.04.2015 р. на 09 годину, про що свідчить телефонограма, передана секретарем судового засідання (а.с. 10) та подав до суду заяву про перенесення розгляду справи на 27.04.2015 р. у зв'язку з його відсутністю в м. Одесі (а.п. 9), однак суд, не дотримавшись вимог ст. 278 КУпАП, належним чином не відреагував на подану ним заяву та розглянув справу за його відсутності, вказавши в постанові, що ОСОБА_1 не повідомив суд про причини своєї неявки, що не відповідає дійсності.

Окрім того, в матеріалах справи відсутні будь-які відомості про направлення ОСОБА_1 копії постанови суду у встановлений законом строк, а міститься лише розписка останнього про її отримання 27.04.2015 р. (а.п. 12), тому строк на апеляційне оскарження постанови суду підлягає поновленню як пропущений з поважних причин.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, підтверджується змістом протоколу про адміністративне правопорушення серії АП1 №566721 від 23.03.2015 р. (а.с. 3), поясненнями свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 (а.с. 4 та 5), а також поясненнями самого ОСОБА_1, даними ним в протоколі про адміністративне правопорушення.

У відповідності до ч. 3 ст. 256 КУпАП, … особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, які додаються до протоколу, а також викласти мотиви свого відмовлення від його підписання.

Так, апеляційний суд вважає доводи ОСОБА_1 про те, що обставини, викладені в оскаржуваній постанові, не відповідають дійсності, безпідставними, оскільки він, підписуючи протокол про адміністративне правопорушення (а.с.3) повністю погодився з його змістом та не надав жодних пояснень та зауважень до нього, вказавши лише, що випив бокал пива, що свідчить про повне визнання ним своєї провини у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, за кваліфікаційною ознакою: відмова особи, яка керує транспортним засобом від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп'яніння.

Разом з тим, відповідно до ч. 2 ст. 33 КУпАП, при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність.

У випадку, якщо санкція статті передбачає альтернативні види стягнень, суд повинен обґрунтувати призначення саме вказаного ним стягнення. Санкція ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачає три альтернативних види стягнень - штраф, позбавлення права керувати транспортними засобами, адміністративний арешт.

Так, апеляційний суд, погоджуючись з доводами ОСОБА_1, вважає, що при накладенні стягнення судом не було враховано, що ним жодного разу не було допущено порушень правил дорожнього руху, відповідно до довідки за обліковими даними АП ВДАІ м. Одеси (а.с. 1), ОСОБА_1 на протязі року до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КуПАП не притягувався, вчинене правопорушення не призвело до жодних наслідків, позбавлення права керування транспортним засобом унеможливить ефективне здійснення ним своєї підприємницької діяльності, пов'язаної з торгівлею та поставить його сім'ю у скрутне матеріальне становище, оскільки це є єдиним джерелом його заробітку.

Так, оцінивши викладені вище обставини в їх сукупності, враховуючи характер скоєного правопорушення та особу ОСОБА_1, а також обставини, що пом'якшують його відповідальність, відсутність обтяжуючих обставин, виходячи з принципів розумності та справедливості, прихожу до висновку про можливість задоволення його вимог та застосування до нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 33, 251, 256, 294 КУпАП, апеляційний суд-

постановив:

Клопотання ОСОБА_1 - задовольнити та поновити йому процесуальний строк на оскарження постанови Приморського районного суду м. Одеси від 16 квітня 2015 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.

Постанову Приморського районного суду м. Одеси від 16 квітня 2015 року, якою ОСОБА_1 було визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП в частині накладення стягнення змінити та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 5100 (п'ять тисяч сто) гривень.

В решті постанову залишити без змін.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя апеляційного суду Одеської області О.В. Копіца