Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Справа № 33/778/253/14 Головуючий в 1-й інстанції: Кучеренко Н.В.
Єдиний унікальний № 320/2114/15п
Категорія ст. 130 ч.1 КУпАП Доповідач в 2-й інстанції: Дутов О.М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 червня 2015 року м. Запоріжжя

Суддя Апеляційного суду Запорізької області Дутов О.М., розглянувши за участі ОСОБА_2 та його захисника ОСОБА_3 у м. Запоріжжі у відкритому судовому засіданні в залі апеляційного суду апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову судді Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 07.05.2015 року,

встановив:

Постановою судді Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 07.05.2015 року ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця Запорізької області, студента ГАСІА, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1, притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 130 ч. 1 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами строком на один рік. Постановлено стягнути судовий збір у розмірі 36 грн. 54 коп.

Згідно з матеріалами справи, 08 березня 2015 року, приблизно о 21 годині 00 хвилин, ОСОБА_2 по вул. Котовського в м. Мелітополі Запорізької області керував автомобілем НОМЕР_1, у стані алкогольного сп'яніння, чим порушив п. 2.9 «а» ПДР України.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить постанову Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 07.05.2015 року щодо нього - скасувати, а провадження у справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП закрити, у зв'язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч. 1 КУпАП, посилаючись на те, що матеріали справи містять протиріччя щодо наявності самого факту вчинення правопорушення.

В обґрунтування скарги послався на наступне:

- розгляд справи відбувся за його відсутності, без належного сповіщення про час та місце розгляду справи, чим він був позбавлений можливості надати особисті пояснення та матеріали, що характеризують його особу;

- не погодившись з висновком лікаря Мелітопольського наркологічного диспансеру про знаходження його у стані алкогольного сп'яніння, він самостійно поїхав в Якимівську центральну районну лікарню, де був обстежений на стан алкогольного сп'яніння, та згідно з отриманим висновком №128 від 12.03.2015 року, ознак сп'яніння у нього виявлено не було, проте суд не взяв цей висновок до уваги;

- у протоколі про адміністративне правопорушення зазначено, що він керував автомобілем по вул. Котовського в м. Мелітополі, однак це не відповідає дійсності, оскільки він не був зупинений працівниками ППС, вони під'їхали, коли він та ОСОБА_4 стояли, розмовляючи з п'яним пішоходом, при цьому, працівників ДАІ на вул. Котовського взагалі не було;

- він наполягав щоб інспектор ДАІ вніс до протоколу відомості про свідка, який перебував разом з ним в автомобілі, однак, інспектор відмовив йому в цьому.

- суд проігнорував висновок №128 від 12.03.2015 року, виданий Якимівською ЦРЛ, що ставить під сумнів належність та допустимість доказів його вини у вчиненні адміністративного правопорушення та не взяв до уваги суттєве порушення посадовими особами медичного закладу «Порядку виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», щодо об'єктивності проведення огляду та не дав оцінки порушенням процесуальних вимог, допущеним працівником ДАІ при складанні адміністративного матеріалу.

Заслухавши ОСОБА_2 та його захисника ОСОБА_3, які просили постанову судді від 07.05.2015 року змінити та накласти на ОСОБА_2 адміністративне стягнення у виді штрафу, перевіривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, доходжу наступного висновку.

Апеляційна скарга розглядається в межах її доводів і на підставі даних, які містяться в справі.

Як свідчать матеріали справи, ОСОБА_2 у судове засідання суду першої інстанції 07.05.2015 року не з'явився, у тому числі не був у суді і 24.04.2015 року, хоча отримав судову повістку, про що свідчить поштове повідомлення, яке міститься к матеріалах справи /а.с. 29/, тому йому ніщо не перешкоджало бути обізнаним про дату та час наступного судового засідання та взяти в ньому участь, що вказує на необґрунтованість доводів скарги про те, що справу було розглянуто за його відсутності, оскільки йому не було відомо про місце розгляду справи відносно його дій.

Виходячи з пояснень ОСОБА_2, наданих 08.03.2015 року при складанні протоколу про адміністративне правопорушення серії АП1 № 806156, він алкоголь не вживав та з протоколом не згодний /а.с. 4/.

Проте, на виконання вимог ст. 280 КУпАП, суддя повно і об'єктивно перевірив всі обставини та докази, а також додаткові матеріали на підтвердження дотримання правил медичного огляду, передбачених відповідними нормативними актами, і дійшов правильного висновку про доведеність вини ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч. 1 КУпАП, як керування транспортним засобом у стані алкогольного сп'яніння.

Так, порядок огляду водіїв, відповідно до вимог ст. 266 КУпАП, визначений «Інструкцією про виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», яку затверджено наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров'я від 09.09.2009 року № 400/666 і зареєстровано в Міністерстві юстиції України 06 жовтня 2009 року за № 931/16947, згідно з яким огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров'я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення.

Виявивши у ОСОБА_2 підозру на ознаки знаходження його у стані алкогольного сп'яніння, він був направлений інспектором ВДАІ з обслуговування м. Мелітополя до КУ «Мелітопольський психіатричний диспансер» ЗОС, де висновком № 221 від 08.03.2015 року о 21 годині 35 хвилин було підтверджено, що ОСОБА_2 перебуває у стані алкогольного сп'яніння /а.с. 5/.

Що стосується посилання в апеляційній скарзі на висновок № 9 від 08.03.2015 року, проведений о 23 годині 50 хвилин, згідно з яким ОСОБА_2 знаходився у тверезому стані /а.с. 37/, то його не можна вважати доказом, який спростовує висновок № 221 /а.с. 5/, оскільки огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров'я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення.

Тобто, не погодившись з висновком КУ «Мелітопольський психіатричний диспансер» ЗОС № 221 від 08.03.2015 року, ОСОБА_2 ніщо не перешкоджало пройти повторний огляд, але протягом двох часів з моменту встановлення підстав для його здійснення - 21.00 години. Ані матеріали справи, ані апеляційна скарга, не містять посилання на дані, які б свідчили про неможливість його повторного огляду у визначений законом час з причин, незалежних від апелянта.

Щодо доводів апелянта про ненадання судом оцінки процедури огляду на встановлення стану сп'яніння, проведеної з порушенням, то ці обставини апелянтом також не підтверджені і спростовуються додатково наданими матеріалами адміністрацією КУ «Мелітопольський психіатричний диспансер», а саме, Журналом реєстрації медичних оглядів для встановлення фактів вживання психоактивної речовини та стану сп'яніння (з додатками), дослідженими суддею під час розгляду справи /а.с. 13-17/.

Крім того, не містять матеріали справи та апеляційна скарга посилання і на те, що апелянтом були оскаржені та спростовані дії і висновок лікаря ОСОБА_5 № 221 від 08.03.2015 року.

Що стосується інших доводів апеляційної скарги, зокрема, щодо недійсних даних, зазначених інспектором ДАЇ в протоколі про адміністративне правопорушення, то апелянту, у разі незгоди з незаконними, на його думку, діями працівників ДАІ, ніщо не перешкоджало оскаржити їх у передбачений законом спосіб.

Виходячи з наведеного, доводи, якими обґрунтована апеляційна скарга, не знайшли свого підтвердження і, таким чином, не спростовують докази, зібрані під час складання протоколу про адміністративне правопорушення та досліджені суддею, у тому числі додаткові, а також висновки суду, і не дають правових підстав для скасування постанови судді.

Що стосується адміністративного стягнення, застосованого до правопорушника, то воно застосовано в межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП, відповідно до вимог ст. 33 КУпАП, з урахуванням характеру вчиненого правопорушення, даних про особу порушника, ступеню його вини, майнового стану, обставин, які обтяжують та пом'якшують відповідальність.

За таких обставин, не вбачаю підстав для скасування постанови судді по доводам, наведеним в апеляційній скарзі.

Керуючись ст. 294 КУпАП,

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Постанову судді Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 07.05.2015 року, якою ОСОБА_2 притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 130 ч. 1 КУпАП з накладенням на нього адміністративного стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами строком на один рік, залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя О.М. Дутов