АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Справа № 635/206/15-п Суддя суду 1 інстанції Сітбаталова Н.І.
Провадження № 33/790/333/15
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 червня 2015 року суддя апеляційного суду Харківської області Чопенко Я.В., за участю особи, що притягнута до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 та захисника ОСОБА_3 розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на постанову Харківського районного суду Харківської області від 3 червня 2015 року,-

ВСТАНОВИВ :

Постановою Харківського районного суду Харківської області від 3 червня 2015 року адміністративну справу стосовно ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, працюючого в ТОВ «Євротехпласт» який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 - закрито відповідно до вимог п. 7 ст. 274, ст. 38 КУпАП.

Як зазначено в постанові суду першої інстанції, з протоколу про адміністративне правопорушення від 02.01.2015 року, серія АБ2 № 178933, слідує, що 02.01.2015 року о 11:40 год. ОСОБА_2, по вул. Орешкова в с. Васищево Харківського району Харківської області, керував автомобілем SSANGYONG держ.номер. НОМЕР_3, при повороті ліворуч на вул. Радянську не переконався , що це буде безпечним і не створить перешкод та допустив зіткнення з автомобілем НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_4 В результаті чого автомобілі отримали механічні пошкодження.

ОСОБА_2 пояснив що 02.01.2015 року рухався на автомобілі SSANGYONG держ.номер. НОМЕР_3 в с. Васищево по вул. Орешкова Харківського району Харківської області. При повороті ліворуч впевнився, що це буде безпечно, а саме зупинився та переконався , що автомобілів немає, після чого почав виконувати маневр повороту, та в цей момент сталося зіткнення. Вважає, що в даній дорожній транспортній пригоді винний не тільки він, а й другий водій ОСОБА_4

ОСОБА_4 пояснив, що 02.01.2015 року керував автомобілем КІА держ.номер. НОМЕР_4 та направлявся до м. Харкова. Рухаючись по с. Васищево Харківського району Харківської області, він побачив, що по обочині рухається автомобіль НОМЕР_2, який рухався на невеликій швидкості, після того, як він, ОСОБА_4, порівнявся з вказаним автомобілем, той різко повернув ліворуч, при цьому ніяких розпізнавальних знаків не включав, в результаті чого трапилося ДТП.

У зв'язку із зазначеним ОСОБА_2 заявив клопотання про призначення автотехнічної експертизи.

Із висновку комісійної судової автотехнічної експертизи за № 2520 від 29.04.2015 року, вбачається що:

В даній дорожньо-транспортній ситуації водій автомобіля SSANGYONG ОСОБА_2 повинен був діяти відповідно до вимог п.п. 9.2 (б), 10.1, 10.4 Правил дорожнього руху України. В даній дорожньо-транспортній ситуації технічна можливість уникнути зіткнення з автомобілем КІА для водія автомобіля SSANGYONG ОСОБА_2 визначалася шляхом виконання ним вимог п.п. 10.1, 10.4 Правил дорожнього руху України, для чого в нього не було будь-яких перешкод технічного характеру. В даній дорожньо-транспортній ситуації дії водія автомобіля SSANGYONG ОСОБА_2 не відповідали вимогам п.п. 10.1, 10.4 Правил дорожнього руху України та, з технічної точки зору, знаходилися в причинному зв'язку з виникненням даної дорожньо-транспортної пригоди. Якщо водій автомобіля SSANGYONG ОСОБА_2 перед виконанням маневру повороту ліворуч не ввімкнув лівий покажчик повороту, то в даній дорожньо-транспортній ситуації дія водія автомобіля SSANGYONG ОСОБА_2 також не відповідали вимогам п. 9.2 (б) Правил дорожнього руху України , але, з технічної точки зору, не знаходилися в причинному зв'язку з виникненням даної дорожньо-транспортної пригоди.

В даній дорожньо-транспортній ситуації водій автомобіля КІА ОСОБА_4 повинен був діяти відповідно до вимог п.п. 10.1, 12.3 Правил дорожнього руху України. Однак,провести оцінку дій водія ОСОБА_4 щодо технічної можливості запобігти даній дорожньо-транспортній пригоді, по його поясненням, експертним шляхом не представляється можливим. В дані транспортній ситуації, виходячи із пояснень водія автомобіля SSANGYONG ОСОБА_2, водій автомобіля КІА ОСОБА_4 мав технічну можливість уникнути зіткнення з автомобілем SSANGYONG шляхом виконання ним вимог п.п. 10.1, 12.3 Правил дорожнього руху України, для чого в нього не було будь - яких перешкод технічного характеру. В даній дорожній ситуації, виходячи із пояснень водія автомобіля SSANGYONG ОСОБА_2 дії водія автомобіля КІА ОСОБА_4 не відповідали вимогам п.п. 10.1, 12.3 Правил дорожнього руху України та, з технічної точки зору, знаходилися в причинному зв'язку з виникненням даної дорожньо-транспортної пригоди.

При розгляді даного матеріалу суд вважає взяти до уваги висновок вказаної вище експертизи, в частині дослідження дій водія ОСОБА_2, оскільки експертиза проводилася за матеріалами справи, письмовими поясненнями сторін. Про кримінальну відповідальність за ст.ст. 384,385 КК України експерти попереджені. Висновок експертизи підписано експертами, підписи скріплено печаткою установи.

Експертні дослідження відносно дій водія ОСОБА_4 суд до уваги не бере, в зв'язку з тим, що в матеріалах справи відсутні вихідні дані, необхідні експертові для оцінки дій водія ОСОБА_4 щодо технічної можливості запобігти даній дорожньо-транспортній пригоді, та провести оцінку дій водія ОСОБА_4 експертом не представляється можливим.

В зв'язку з вищевикладеним, суд вважає визнати ОСОБА_2 винним у вчиненні правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП України та враховуючи, що адміністративне правопорушення вчинено 02.01.2015 року, а на момент розгляду матеріалу в суді закінчився передбачений законом термін притягнення до адміністративної відповідальності, необхідно закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 за пропуском строку притягнення його до адміністративної відповідальності відповідно до ст. 38 КУпАП України.

На зазначену постанову суду першої інстанції ОСОБА_2 подав апеляцію.

В апеляції ОСОБА_2 просить скасувати постанову суду, винести нову постанову якою визнати винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП також ОСОБА_4 та закрити провадження по справі, у зв'язку із закінченням на момент розгляду строків накладення адміністративного стягнення.

Зазначає, що суд, в порушення вимог КУпАП, не дослідивши всіх обставин справи визнав лише ОСОБА_2 винним в скоєнні ДТП та закрив справу у зв'язку зі спливом строку накладення адміністративного стягнення, передбаченого ч.2 ст. 38 КУпАП.

Також вказує, що при розгляді справи судом допущена неповнота та однобічність, а постанова суду не відповідає вимогам ст.245,276 КУпАП.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, вислухавши доводи апелянта, потерпілого та його представника, приходжу до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно вимог ст.ст. 245,251,252,280 КУпАП суд повинен повно, всебічно та об'єктивно з'ясувати всі обставини справи, дати належну оцінку зібраним доказам. Зокрема, суд повинен з'ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи є винною дана особа в його вчиненні.

Як вбачається з матеріалів справи, суд не порушив вказаних вимог закону, встановивши обставини, які мають значення для правильного розгляду справи і вирішення питання винності ОСОБА_2 в порушенні правил дорожнього руху.

Так, згідно наданих суду матеріалів, вбачається, що для об'єктивної оцінки дій учасників ДТП, по справі судом було призначено комісійну автотехнічну експертизу, допитані учасники ДТП та вивчені матеріали справи яким судом першої інстанції була надана належна правова оцінка.

Більш того, автотехнічна експертиза призначались судом саме за клопотанням захисника ОСОБА_2

Суд прийшов до вірного висновку, що своїми діями ОСОБА_2 порушив п. 10.1 ПДР, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ст.124 КУпАП.

Даний висновок суд обґрунтував на підставі наявних в справі матеріалів в тому числі протоколу про адміністративне правопорушення, довідки по ДТП, протоколу огляду місця ДТП та схеми до нього, а також на підставі пояснень учасників ДТП та експертизи, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності.

В поданій апеляційній скарзі є посилання на те, що судом неповно були встановлені та досліджені всі обставини справи, що призвело до винесення неправомірного рішення.

Однак доводи, на які посилається апелянт не підтверджуються висновками, що містяться в постанові районного суду, та не ґрунтуються на наявних в справі доказах.

Так, з постанови суду першої інстанції вбачається, що суд належним чином вивчив всі наявні в справі матеріали, надав їм вірну оцінку, та виніс законну і обґрунтовану постанову, з урахуванням доводів як правопорушника , так і іншого учасника ДТП.

Висновки суду щодо наявності вини в діях ОСОБА_2 належним чином обґрунтовані та не підлягають скасуванню.

Протокол про адміністративне правопорушення (а.с.1) складений уповноваженою державою особою і в порядку передбаченому КАСУ дії посадової особи що його складала не оскаржувались.

За змістом ст. ст. 279, 280 КУпАП, справа про адміністративне правопорушення має суддею розглядатись у межах тих обставин, які зазначені у протоколі про таке порушення.

Суддя не має права у постанові за підсумками розгляду справи вказувати на кваліфікуючі ознаки правопорушення, які не зазначались у протоколі про адміністративне правопорушення, адже у цьому випадку він виходить за межі своєї компетенції, якою згідно з вимогами ст. ст. 213, 221 КУпАП, є лише розгляд справи.

За відсутності протоколу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_4 суд апеляційної інстанції позбавлений процесуальної можливості притягнути його до адміністративної відповідальності.

Таким чином, слід звернути увагу апелянта на те, що при викладенні апеляційних вимог необхідно враховувати які процесуальні рішення має право винести апеляційний суд у відповідності до ст.294 КУпАП.

Відповідно до ст.38 КУпАП адміністративне стягнення може бути накладено не пізніше ніж через три місяці з дня вчинення правопорушення, а у разі відмови в порушенні кримінальної справи або закриття кримінальної справи, але при наявності в діях порушника ознак адміністративного правопорушення адміністративне стягнення може бути накладено не пізніше як через місяць з дня прийняття рішення про відмову в порушенні кримінальної справи або її закриття.

Згідно ст.247 КУпАП провадження по справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю якщо на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строки, встановлені ст. 38 КУпАП України закінчились.

Таким чином, в зв'язку із закінченням строків, передбачених ст.38 КУпАП України відповідно до ст.. 247 КУпАП провадження по справі відносно ОСОБА_2 підлягає закриттю.

Таким чином суд першої інстанції, оцінивши пояснення учасників процесу, вивчивши матеріали справи, прийшов до висновку про закриття провадження у адміністративній справі.

Апеляційний суд погоджується з таким вирішенням справи.

Так, відповідно до вимог ст.ст.245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов'язаний повно, всебічно та об'єктивно з'ясувати всі обставини справи, дослідити в судовому засіданні наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і, в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Матеріали справи про адміністративне правопорушення свідчать, що судом в повному обсязі були проаналізовані обставини справи.

На підставі викладеного, апеляційний суд вважає постанову суду відносно ОСОБА_2 законною і обґрунтованою, та вважає правильним закриття справи у зв'язку зі спливом строку накладення адміністративного стягнення, передбаченого ч.2 ст. 38 КУпАП.

З урахуванням вищевикладеного, керуючись ст. 294 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а постанову Харківського районного суду Харківської області від 3 червня 2015 року щодо закриття провадження у відношенні ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 у зв'язку зі спливом строку, передбаченого ст. 38 КУпАП за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП на підставі п. 7 ст. 247 КУпАП залишити без змін.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя апеляційного суду

Харківської області Я.В. Чопенко