Справа № 337/2449/15-п
Провадження № 3/337/503/2015
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 червня 2015 року місто Запоріжжя

Суддя Хортицького районного суду м. Запоріжжя Ширіна С.А., розглянувши матеріали, які надійшли з ОСОБА_1 України в Запорізькій області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянина України, не працюючого, який проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3,

за ч.1 ст.130 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

02.05.2015 року о 16-50 годині ОСОБА_2, керував автомобілем Honda Civic, реєстраційний номер НОМЕР_1, рухаючись по вул. Задніпровська, 34 в м. Запоріжжя, з явними ознаками наркотичного спяніння, відмовився від проходження медичного огляду на стан спяніння у встановленому законом порядку в присутності двох свідків. Правопорушник порушив п. 2.5 ПДР.

В судовому засіданні ОСОБА_2 свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення не визнав, пояснив суду, що 02.05.2015 року, він рухався на автомобілі Honda Civic, реєстраційний номер НОМЕР_1. Він був зупинений працівниками ДАІ, які запропонували пройти йому медичний огляд в медичній установі, але він відмовився їхати до медичної установи, так як у нього в автомобілі перебували його дружина з дитиною. Він запропонував співробітникам ДАІ пройти медичний огляд після того, як він відвезе родину додому, але співробітники ДАІ не погодилися. Після того, як він відмовився їхати до наркологічного диспансеру, відносно нього було складено протокол за адміністративне порушення за ст.130 КпАП України. Складений протокол, ним оскаржено не було. Після складання протоколу співробітниками ДАІ, він з дружиною поїхали додому. За кермом автомобіля перебувала його дружина ОСОБА_3

Заслухавши пояснення учасників розгляду справи, дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, суд дійшов висновку, що винуватість ОСОБА_2 повністю доведена дослідженими по справі доказами і підтверджується матеріалами адміністративного правопорушення, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення, письмовими поясненнями осіб, іншою сукупністю доказів, які знаходяться в матеріалах справи.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення від 02 травня 2015 року, його було складено відносно ОСОБА_2 за фактом порушення вимог п. 2.5 Правил дорожнього руху, а сааме : відмови від проходження медичного огляду на стан спяніння в установленому порядку, а не за фактом керування транспортним засобом у стані наркотичного спяніння, тому суд не приймає до уваги доводи ОСОБА_2 про те, що він знаходився у тверезому стані, оскільки даний адмінпротокол працівниками ДАІ було складено за відмову від проходження медичного огляду на стан спяніння, а не за керування у стані наркотичного спяніння. Складений адміністративний протокол оскаржений ОСОБА_2 в установленому порядку не був.

Відповідно до п. 2.5 Правил дорожнього руху України, водій повинен на вимогу працівника міліції пройти у встановленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного спяніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Допитаний в якості свідка інспектор сектору ОДД ВДАІ з обслуговування м. Запоріжжя ГУВС України в Запорізькій області ОСОБА_4 суду пояснив, що 02.05.2015 року співробітник ДАІ майор міліції ОСОБА_5 зупинив автомобіль Honda Civic, реєстраційний номер НОМЕР_1, яким керував ОСОБА_2 Він перевірив документи водія та запідозрив, що водій знаходиться у стані наркотичного спяніння, а саме у водія були виявлені наявні ознаки наркотичного сп»яніння: почервоніння очей, тримтіння рук. ОСОБА_2 поводив себе зухвало. Співробітник ДАІ майор міліції ОСОБА_5, запропонував ОСОБА_2 проїхати до медичного закладу на вул. Сєдова для проходження огляду на що ОСОБА_2 відмовився, після чого були запрошені поняті. В присутності понятих з застосуванням засобів фото-відео фіксації було повторно запропоновано ОСОБА_2 проїхати до медичного закладу для проходження медичного огляду на що ОСОБА_2 відмовився. Внаслідок чого відносно ОСОБА_2 було складено адміністративний протокол за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КпАП України, за відмову від повного медичного огляду на стан наркотичного сп»яніння в якому ОСОБА_2 зазначив зауваження. ОСОБА_2 співробітниками ДАІ було запропоновано відправити автомобіль на штраф майданчик на що ОСОБА_2 повідомив, що його дружина має водійське посвідчення і яка згодом сіла за кермо автомобіля. Скарг від дружини ОСОБА_2 - ОСОБА_3, на самопочуття дитини до співробітників ДАІ не надходило.

Допитаний в якості свідка старший інспектор сектору ОДД ВДАІ з обслуговування м. Запоріжжя ГУВС України в Запорізькій області ОСОБА_5 дав пояснення, аналогічні поясненням ОСОБА_4

Інспектором сектору ОДД ВДАІ з обслуговування м. Запоріжжя ГУВС України в Запорізькій області ОСОБА_4 був наданий суду диск із відеозаписами подій, які відбувались 02.05.2015 року. Оглянувши відеозаписи, особи не заперечили, що на записі зафіксовані події, які мали місце 02.05.2015 року, будь-яких зауважень щодо недопустимості відеозаписів до суду не надійшло, тому суд приймає їх в якості доказу.

З оглянутих відеозаписів вбачається, що ОСОБА_2, в присутності двох свідків відмовився від повного медичного обстеження, а саме проїхати в медичний заклад. У звязку із цим, дії ОСОБА_2 були розцінені інспектором ДАІ як відмова від проходження огляду. В присутності двох свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_7, інспектор Лобода І.А. склав адміністративний протокол.

Порядок огляду водіїв на стан наркотичного спяніння врегульований спільним Наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоровя № 400/666 від 09.09.2009 року «Про затвердження Інструкції про виявлення у водіїв

транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції».

Відповідно до пункту 2.12 даної Інструкції, у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними у пункті 1.4 розділу 1 цієї Інструкції, уповноважена особа Державтоінспекції МВС направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров'я.

Таким чином, суд не приймає доводи ОСОБА_2, який посилався на те, що він не відмовлявся від медичного огляду, а саме згоден проїхати до медичного закладу після того, як відвезе свою родину додому.

Згідно із пунктами 3.7,3.12 Інструкції, проведення лабораторних досліджень на визначення наркотичного засобу або психотропної речовини обов'язкове. Предметом дослідження біологічного середовища можуть бути слина, сеча та змиви з поверхні губ, шкірного покриву обличчя і рук.

Суд дійшов висновку, що ОСОБА_2 була надана можливість довести той факт, що він не знаходиться під впливом наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Той факт, що ОСОБА_2 не поїхав до медичного закладу, в якому мав бути проведений огляд на стан спяніння, суд розцінює як відмову від проходження огляду. Будь-яких обєктивних причин, медичних протипоказань або інших обставин, які заважали ОСОБА_2 здати примірник сечі для аналізу, під час розгляду справи встановлено не було. Навпаки ОСОБА_2 був наданий час для можливості здати аналізи та довести той факт, що він не знаходиться під впливом наркотичних засобів, чим він не скористався.

Суд кваліфікує дії ОСОБА_2 за ч. 1 ст. 130 КпАП України, як керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого спяніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідного чи іншого спяніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Призначаючи стягнення порушнику, суд враховує характер вчиненого порушення, ступінь вини ОСОБА_2 та дані про його особу.

ОСОБА_2 не працює, не одружений. За даними архіву ДАІ ОСОБА_2 раніше до адміністративної відповідальності за порушення правил дорожнього руху за керування транспортним засобом у стані спяніння неодноразово притягувався.

Будь-яких обставин, які помякшують відповідальність за адміністративне правопорушення, судом встановлено не було.

Згідно ст. 23 КпАП України адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Суд дійшов висновку, що з метою виправлення ОСОБА_2 і запобіганню вчиненню ним нових порушень, правопорушнику необхідно призначити стягнення у вигляді штрафу в дохід держави в межах санкції частини 1 статті 130 КУпАП.

Керуючись ст. ст. 130, 221,256,283, 287-294 КпАП України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Визнати ОСОБА_2 винуватим у скоєні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КпАП України та призначити адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 3570 (три тисячі п»ятьсот сімдесят) гривень в дохід держави.

Стягнути з ОСОБА_2 в дохід держави судовий збір у розмірі 36,54 грн.

У разі несплати у встановлений законом пятнадцятиденний строк, з дня отримання постанови, штрафу, на підставі ст. 308 КпАП України стягнути у примусовому порядку з ОСОБА_2 подвійний розмір штрафу, тобто 7140 (сім тисяч сто сорок ) гривень.

Посвідчення водія повернути власнику.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена до апеляційного суду Запорізької області шляхом подачі апеляційної скарги через Хортицький районний суд м. Запоріжжя на протязі 10 днів з дня її оголошення.

Суддя С.А. Ширіна