Номер провадження: 33/785/302/15
Номер справи місцевого суду: 521/3223/15-п
Головуючий у першій інстанції Журик С.В.
Доповідач Копіца О. В.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.06.2015 року м. Одеса

Апеляційний суд Одеської області у складі: головуючого судді Копіци О.В., особи, притягнутої до адміністративної відповідальності - ОСОБА_2, розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Малиновського райсуду м. Одеси від 02 квітня 2015 року,

встановив:

Зазначеною постановою суду, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами строком на один рік.

Відповідно до постанови суду, 27.02.2015 р. о 21 год., ОСОБА_2, керуючи автомобілем НОМЕР_1, по вул. Ген. Петрова, 74 в м. Одесі з явними ознаками алкогольного сп'яніння, різким запахом алкоголю з ротової порожнини, від проходження тесту «Драгер» та медичного огляду відмовився в присутності двох понятих, чим порушив п. 2.5 ПДР України.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 вказав, що оскаржувана постанова суду є необґрунтованою та незаконною з наступних підстав:

- в матеріалах справи відсутні докази його керування транспортним засобом в стані сп'яніння, не дивлячись на те, що кваліфікуючою ознакою правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, є керування транспортними засобами особами в стані сп'яніння;

- суд не прийняв до уваги його пояснення щодо обставин справи, відповідно до яких 27.02.2015 р. він дійсно керував зазначеним автомобілем, при цьому при керуванні автомобілем його ніхто не спиняв; по приїзду в двір будинку по вуул. Космонавтів №29/2 він припаркував свій автомобіль, купив сигарети, шоколад та пиво яке випив, й лише потім сів в автомобіль, при цьому двигун автомобіля не працював; в подальшому, приблизно через 30 хв. приїхали раніше невідомі йому люди в воєнній камуфльованій формі та працівники ДАІ, які почали вимагати, щоб він пройшов огляд на стан сп'яніння з використанням спеціальних технічних засобів, на що він пояснив, що вживав пиво після того, як припаркував автомобіль;

- суд не надав належної оцінки тому, що протокол про адміністративне правопорушення складено з порушенням, оскільки при його складенні були залучені у якості свідків особи, щодо неупередженості яких є сумніви так як, вони приїхали разом зі співробітниками ДАІ, були в воєнній формі, озброєні та представились співробітниками організації УДО «Народна варта»;

- суд необгрунтовано відмовив в задоволенні його клопотання про допит свідків ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 та ОСОБА_6, чим обмежив його в правах, передбачених ст. 268 КУпАП;

- судом ухвалена постанова про накладення на нього адміністративного стягнення при відсутності в матеріалах справи жодних відомостей про наявність в нього будь-яких інших ознак сп'яніння, окрім запаху з ротової порожнини, жодних відомостей про пропозицію співробітника Державтоінспекції пройти огляд з метою виявлення алкогольного сп'яніння на місці зупинки, про його дії, які б свідчили про ухилення від такого огляду, про відсторонення його від управління транспортним засобом та про тимчасове затримання транспортного засобу або його доставку на штрафний майданчик;

- при розгляді справи суд допустив суттєву неповноту, взагалі не дослідивши дані про його особу, зокрема те, що він раніше до адміністративної відповідальності не притягувався, має на утриманні неповнолітню доньку.

Посилаючись на вищевикладене, ОСОБА_2 просив постанову суду скасувати, а провадження у справі закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Окрім того, в апеляційній скарзі ОСОБА_2 просив поновити йому строк апеляційного оскарження, у зв'язку з його пропуском з поважної причини, оскільки копію постанови суду він отримав тільки 14 квітня 2015 р.

В судовому засіданні суду апеляційної інстанції ОСОБА_2 підтримав доводи апеляційної скарги але просив змінити постанову суду, застосувавши до нього адміністративне стягнення у виді штрафу.

Вивчивши доводи апеляційної скарги та дослідивши матеріали справи, апеляційний суд вважає, що клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови суду підлягає задоволенню, а апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Згідно ч. 2 ст. 294 КУпАП, постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником або прокурором протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Згідно з ч. 1 ст. 285 КУпАП, постанова оголошується негайно після закінчення розгляду справи. Копія постанови протягом трьох днів вручається або висилається особі, щодо якої її винесено.

Частина 3 вищевказаної статті встановлює, що копія постанови вручається під розписку. У разі якщо копія постанови висилається, про це робиться відповідна відмітка у справі.

Як видно з матеріалів справи, ОСОБА_2 був сповіщений про дату та час розгляду справи в суді та був присутній в судовому засіданні 02.04.2015 р. (а.с. 17), однак копія постанови суду йому не вручалась та не надсилалась на протязі трьох днів з моменту винесення, та отримав він її тільки 14.04.2015 р. (а.с. 17), а апеляційну скаргу подав 21.04.2015 р., тобто є підстави для поновлення йому пропущеного строку на апеляційне оскарження постанови суду, тому він підлягає поновленню.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_2 у вчиненні правопорушення, при зазначених у постанові обставинах, підтверджується:

- змістом протоколу про адміністративне правопорушення серії АП1 №538331 від 27.02.2015 р. (а.с. 2),

- поясненнями свідків ОСОБА_7 та ОСОБА_8, які пояснювали, що 27.02.2015 р. ОСОБА_2 керував транспортним засобом з явними ознаками алкогольного сп'яніння та в їх присутності на вимогу співробітників ДАІ, відмовився від проходження медичного освідування підпису в адміністративних протоколах та дачі пояснень відмовився (а.с. 4 та 5).

В ході апеляційного розгляду справи, з метою встановлення всіх обставин справи, за клопотанням ОСОБА_2 суд допитав свідків ОСОБА_6, ОСОБА_4, ОСОБА_2

Свідок ОСОБА_3, пояснила, що працює в ларьку в м. Одесі по вул. Космонавтів, 27/1 в дворі, з ОСОБА_2 знайома як з покупцем, який 27.02.2015 р. купив у неї цигарки та пиво, що відбувалося в подальшому вона не пам'ятає.

Свідок ОСОБА_6 пояснила, що з ОСОБА_2 знайома, оскільки проживала з ним на одному сходовому майданчику, ввечері 27.02.2015 р. вона була вдома та почула, що приїхали люди в камуфляжі, а потім автомобіль, який належить ОСОБА_2 погрузили на евакуатор, при цьому машина стояла на тротуарі.

Свідок ОСОБА_4 пояснила, що працює в салоні краси та перебуває в цивільному шлюбі з ОСОБА_2. 27.02.2015 р. вони були в «Сіті-Цетрі», потім заїхали в двір, за адресою Космонавтів, 29/2 в м. Одесі, де тимчаосов проживали, купили пиво та цигарки, можливо по дорозі зачепили якусь машину, не знає, чи пропонували працівники ДАІ ОСОБА_2 пройти медичний огляд на стан сп'яніння.

Допитавши за клопотанням ОСОБА_2 вказаних вище свідків, апеляційний суд вважає, що їх свідчення не спростовують наявність в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч.1 КпАП України, а саме відмови від проходження огляду стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння. Окрім того, зазначені свідки є родичами, сусідами та знайомими ОСОБА_2, що може свідчити про їх упередженість та необ'єктивність.

Крім того, допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_9 пояснив, що 27.02.2015 року він заступив на чергування у якості інстектора ДПС, коли поступила інформація щодо вчинення правопорушення, а саме ДТП, учасником якого був транспортний засіб під керуванням ОСОБА_2 Коли вони під'їхали на вул. Космонатів в м. Одесі, то побачили припаркований автомобіль, за кермом якого знаходився ОСОБА_2, який у присутності понятих відмовився від проходження освідування на стан сп'яніння.

Таким чином, апеляційний суд вважає, що суд 1-ої інстанції правильно кваліфікував дії ОСОБА_2 за ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме відмова особи, яка керує транспортним засобом від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння.

Апеляційний суд вважає доводи ОСОБА_2 про те, що суд не прийняв до уваги його пояснення щодо обставин справи, такими, що спростовуються іншими матеріалами справи, зокрема, зазначенними вище поясненнями свідків ОСОБА_7 та ОСОБА_8

Доводи ОСОБА_2 про те, що свідки ОСОБА_7 та ОСОБА_8 були упередженими, апеляційний суд вважає голослівними.

Окрім того, апеляційний суд знаходить доводи ОСОБА_2 про те, що в матеріалах справи відсутні докази його керування транспортним засобом в стані сп'яніння, не дивлячись на те, що кваліфікуючою ознакою правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, є керування транспортними засобами особами в стані сп'яніння, помилковими з огляду на наступне.

Диспозиція ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачає настання адміністративної відповідальності за: 1) керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння....; 2) передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп'яніння чи під впливом таких лікарських препаратів; 3) відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння....

Таким чином, однією з кваліфікуючих ознак складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, є відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження огляду на стан алкогольного сп'яніння, тому для кваліфікації дій за вказаною частиною статті достатньою відмови особи від проходження медичного огляду, що підтверджується перелічиними вище доказами.

Крім того, при розгляді справи встановлено, що фактично правопорушення вченено на вул. Космонавтів, 29/2 в м. Одесі, що об'єктивно підтверджується матеріалами справи, поясненнями свідків, а також на що вказує безпосередньо ОСОБА_2, у зв'язку з чим в цій частині мотивувальна частина постанови суду 1-ої інстанції підлягає зміні.

Разом з тим, апеляційний суд вважає доводи ОСОБА_2 про те, що при розгляді справи суд допустив неповноту судового розгляду справи, взагалі не дослідивши дані про його особу, слушними, оскільки судом дійсно не було належним чином мотивовано накладення останнього найсуворішого адміністративного стягнення, передбаченого санкцією ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Так, відповідно до ч. 2 ст. 33 КУпАП, при накладенні стягнення враховується характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність.

В порушення вищевказаних положень закону, суд 1-ої інстанції не мотивував накладення на ОСОБА_2 адміністративного стягнення саме у виді позбавлення права керування транспортними засобами та не прийняв до уваги те, що він, відповідно до довідки за обліковими даними ВДАІ м. Одеса від 04.03.2015 р. (а.с. 1) до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП на протязі року не притягувався, його дії не призвели до жодних негативних наслідків, він має на утриманні малолітню дитину 2011 р.н.

Санкція ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачає три альтернативних види стягнень - штраф, позбавлення права керувати транспортними засобами, адміністративний арешт.

Враховуючи обставини того, що накладення на ОСОБА_2 стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами є необґрунтованим, врахувавши данні про особу правопорушника, виходячи з принципів розумності та справедливості, апеляційний суд приходить до висновку про можливість зміни постанови суду та застосування до нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Керуючись ст.ст. 33, 268, 280, 294 КУпАП, апеляційний суд -

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - задовольнити частково.

Поновити ОСОБА_2 строк апеляційного оскарження постанови суду, у зв'язку з пропуском з поважної причини.

Постанову Малиновського районного суду м. Одеси від 02 квітня 2015 року, якою ОСОБА_2 визнаний винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП - змінити.

В мотивувальній частині постанови суду місцем вчинення правопорушення вважати вул. Космонавтів, 29/2 в м. Одесі.

Накласти на ОСОБА_2 адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 5950 (п'ять тисяч дев'ятсот п'ятдесят) гривень.

В решті постанову залишити без змін.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя апеляційного суду Одеської області О.В. Копіца