Номер провадження: 33/785/258/15
Номер справи місцевого суду: 496/911/15-п
Головуючий у першій інстанції Груца
Доповідач Балабан В. Ф.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.06.2015 року м. Одеса

Апелляційний суд Одеської області в складі судді Балабана В.Ф., розглянувши скаргу ОСОБА_1 на постанову судді Біляївського районного суду Одеської області від 27 лютого 2015 року,

встановив:

зазначеною постановою

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, гр-нка України, що мешкає за адресою: АДРЕСА_1,

була притягнута до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ст. 173-2 ч.2 Кодексу України про адміністративні правопорушення та на неї було накладене стягнення у виді штрафу у сумі 85 грн.

ОСОБА_1 була притягнута до адміністративної відповідальності за те, що вона, 24.01.2015 року, приблизно о 20 годині 00 хвилин, знаходячись за місцем свого мешкання, в АДРЕСА_1, вчинила насильство в сім`ї, побила свого малолітнього сина ОСОБА_2

Таким чином своїми діями ОСОБА_1, згідно постанови суду, вчинила правопорушення, передбачене ст. 173-2 ч.2 КУпАП.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить поновити її строк на оскарження постанови, посилаючись на те, що вона не була присутня при розгляді справи, оскільки не була повідомлена про час та місце її розгляду, а копія вказаної постанови була отримана її представником лише після закінчення строку на оскарження.

Крім того ОСОБА_1 в апеляційній скарзі заперечує проти самої події правопорушення та стверджує, що постанова суду є незаконною, оскількі висновки суду не засновані на фактичних обставинах справи, в зв`язку з чим просить скасувати постанову в зв'язку з відсутністю в її діях складу правопорушення.

Вивчивши доводи апеляційній скарги та матеріали справи, заслухавши ОСОБА_1 та її представників, які підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити, ОСОБА_3 та його представника, які просили залишити апеляційну скаргу без задоволення, заслухавши свідків, вважаю, що постанова суду підлягає скасуванню з таких підстав.

З постанови суду вбачається, що ОСОБА_1 в судовому засіданні повністю визнала свою вину у вчиненому правопорушенні, але ОСОБА_1 заперечує свою присутність в судовому засіданні і підтверджень на користь того, що вона таки приймала участь у судовому засіданні в матеріалах адміністративної справи немає.

Навпаки, в матеріалах справи є рапорт співробітника Біляївського Р.В. Абламської П.С. про те, що ОСОБА_1 забов'язалась прибути до Біляївського районного суду Одеської області для участі у розгляді адміністративної справи стосовно неї на 02.02.2015 року, але розгляд справи відбувся 27.02.2015 року / а.с. 14 /.

При цьому апеляційний суд звертає увагу на те, що згідно протоколу автоматичного розподілу адміністративна справа відносно ОСОБА_1 була призначена судді до розгляду 27.02.2015 року.

В матеріалах справи немає свідчень на користь того, що ОСОБА_1 сповіщалась про розгляд справи 27.02.2015 року, а тому слід вважати, що немає підтверджень про її участь у судовому засіданні.

Крім того, з матеріалів справи вбачається, що, всупереч вимогам адміністративно-процесуального законодавства, копія постанови суду на адресу ОСОБА_1 взагалі не була направлена судом.

Таким чином вважаю, що ОСОБА_1, була позбавлена можливості реалізувати свої права, надані її адміністративно-процесуальним законодавством, в зв`язку з чим строк на оскарження постанови підлягає поновленню.

Між тим, з матеріалів справи вбачається, що суд, розглядаючи матеріали адміністративної справи відносно ОСОБА_1 порушив вимоги адміністративного законодавства щодо повноти, об`єктивності та всесторонністі розгляду справи і передчасно прийшов до висновку про винність ОСОБА_1 у вчиненому правопорушенні.

Приймаючи рішення про винність ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП суд першої інстанції послався на протокол про адміністративне правопорушення від 30.01.2015 року.

Так, з матеріалів справи вбачається, що 30.01.2015 року стосовно ОСОБА_1 працівниками міліції був складений протокол про адміністративне правопорушення у зв'язку з тим, що саме 24.01.2015 року ОСОБА_1, о 20 годині 00 хвилин, спричинила фізичне насильство стосовно свого малолітнього сина ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, побивши його (а.с.3).

При цьому відзначено, що сама ОСОБА_1, в протоколі про адміністративне правопорушення зазначила, що згодна з обставинами правопорушення, які викладені в протоколі (а.с.3).

Але ОСОБА_1 в судовому засіданні апеляційного суду пояснила, що протокол про адміністративне правопорушення не читала, підписала його на вимогу співробітника Біляївського РВ і при цьому знаходилась в шоковому стані, так як її сина ОСОБА_2, без її дозволу, забрав батько ОСОБА_3 та не повернув.

Допитана двічі в судовому засіданні апеляційного суду свідок ОСОБА_6 показала, що вона знайома з ОСОБА_1 і у них дружні стосунки. Так як ОСОБА_1 практично працює всі дні неділі з 6 години ранку до 18 години і має лише один вихідний день - п'ятницю, то іноді, в вихідний день суботу або неділю свідок забирає дітей ОСОБА_1, старшого сина ОСОБА_2 та молодшого, до себе додому, де вони знаходяться з її дітьми до повернення матері. Саме 24.01.2015 року, була субота і вона забрала обох дітей до себе, де вони і знаходились до 20 години. Після цього вона відвела дітей до ОСОБА_1 , так як остання почувала себе погано, то вона залишилась біля неї до 23 години. В її присутності діти повечеряли та близько 22 години лягли спати. В той день в її присутності ніхто ОСОБА_2 не бив, не сварив. Пізніше їй стало відомо, що серед неділі їх батько, ОСОБА_3, забрав сина ОСОБА_2 зі школи і більше не повернув.

Допитана двічі в судовому засіданні свідок ОСОБА_7 показала суду, що з жовтня 2014 року вона працює нянею в родині ОСОБА_1, яка має двох дітей, один з яких ОСОБА_2 Її робота починається з 6 часів ранку і закінчується тоді, коли ОСОБА_1 повертається до дому з роботи. Вранці вона збирає ОСОБА_2 до школи з якої він повертається біля 14 години. В вихідні дні, тобто в суботу та неділю, вона приходить до ОСОБА_1 тільки тоді, коли та про це просить. Саме 24.01.2015 року, а також 25.01.2015 року, вона до ОСОБА_1 не приходила і вийшла на роботу тільки 26.01.2015 року, у понеділок, як завжди о 6 годині ранку. В той день, збираючи ОСОБА_2 до школи, вона не бачила у нього ніяких тілесних ушкоджень і він їй нінащо не скаржився. Той же день він повернувся за школи і також нічого дивного в його поведінці не було. На другий день він також пішов в школу, однак звідти не повернувся і їй стало відомо, що його батько ОСОБА_3 забрав його зі школи та назад не повернув. В її присутності мати ОСОБА_1 ніколи дітей не ображала і била.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_8 показала суду, що вона працює вчителькою учбового закладу в якому навчається учень ОСОБА_2 За весь час його навчання на шкільні збори приходить мати ОСОБА_1, яка цікавиться як син навчається, а також його поведінкою. Батько ОСОБА_3 на шкільні збори не приходить і з учителями з приводу навчання сина не спілкується. 26.01.2015 року, в понеділок, ОСОБА_2 був присутній в школі, вів себе активно, нінащо не скаржився, якихось тілесних ушкоджень вона у нього не помічала.

У вівторок, 27.01.2015 року, ОСОБА_2 також знаходився в школі і при цьому повідомив, що в обід за ним прийде батько ОСОБА_3 Вона вирішила скористатись цим і поспілкуватись з батьком, так як учень ОСОБА_2 пропустив шостий урок і сказав, що йому це дозволив батько. Приблизно о 14 годині ОСОБА_3 прийшов за сином і вона спілкувалась з ним, однак він нічого їй не відповів. Він також нічого не казав їй про те, що напередодні, 24.01.2015 року, ОСОБА_1 застосувала насильство відносно сина і про це в її присутності нічого батькові не казав син ОСОБА_2 Після того, як ОСОБА_3 забрав сина з школи, останній більше на навчання не приходив.

На підставі вищевказаного суд, враховуючи неприязні стосунки, які склалися між свідком ОСОБА_3, ОСОБА_9 та ОСОБА_1, а також бажання ОСОБА_3 та ОСОБА_9 вирішити питання про проживання сина з ними, критично ставиться до їх пояснень про застосування ОСОБА_1 насильства до ОСОБА_2, а також критично ставиться до пояснень, які надав малолітній ОСОБА_2 у присутності свого батька з приводу того, що його мати ОСОБА_1 побила його з побутових мотивів і при цьому лаялась нецензурною лайкою (а.с.5, 6), так як це спростовується показами вищеназваних свідків які не є зацікавленими особами.

Суд критично ставиться до виписки ОДКБ, згідно якої ОСОБА_2 отримав в нейрохірургічному відділенні вказаної лікарні курс лікування з приводу побиття його матір'ю ОСОБА_1 так як він був поміщений туди батьком ОСОБА_3 лише 27.01.2015 року і був виписаний на амбулаторне лікування 30.01.20015 року, (а.с.9), але амбулаторного лікування не проходив.

При цьому апеляційний суд звертає увагу на те, що Біляївським РВ УМВС України в Одеській області було відкрито кримінальне провадження від 06.02.2015 року за заявою ОСОБА_3 про притягнення до кримінальної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 125 КК України з приводу побиття їх сина ОСОБА_2

В рамках даного кримінального провадження була призначена судово-медична експертиза, однак потерпілий на її проведення не з'явився, в зв'язку з чим постановою слідчого СВ Біляївського РВ ГУМВС України в Одеській області від 28.02.2015 року кримінальне провадження було закрито в зв'язку з відсутністю події кримінального правопорушення.

Виходячи з вищевказаного вважаю, що відсутні докази про скоєння ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП.

За таких обставин вважаю, що висновок суду першої інстанції про винність ОСОБА_1 у вчиненому правопорушенні є необґрунтованим, в зв'язку з чим постанова суду першої інстанції підлягає скасуванню, а провадження по адміністративній справі за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП відносно ОСОБА_1 закриттю.

На підставі викладеного, керуючись п. 1 ст. 247, 294 Кодексу України про адміністративни правопорушення, суддя апеляційного суду Одеської області

П О С Т А Н О В И В :

Поновити ОСОБА_1 строк на оскарження постанови суду.

Постанову судді Біляївського районного суду Одеської області від 27 лютого 2015 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення правопорушення, передбаченого ст. 173-2 ч.2 Кодексу України про адміністративні правопорушення - скасувати.

Прийняти нову постанову, якою провадження по адміністративній справі відносно ОСОБА_1 притягнутої до адміністративної відповідальності за ст. 173-2 ч.2 Кодексу України про адміністративні правопорушення закрити за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя апеляційного суду

Одеської області В.Ф. Балабан