Апеляційний суд Житомирської області
Справа №286/1116/15-п Головуючий у 1-й інст. Білоусенко І. В.
Категорія ст. 130 ч.2 КУпАП Доповідач Михайловський В. І.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 червня 2015 року м.Житомир

Апеляційний суд Житомирської області у складі:

головуючого - судді: Михайловського В.І.,

особи, яка подала апеляційну скаргу ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Житомира адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Овруцького районного суду Житомирської області від 07 травня 2015 року,-

в с т а н о в и в:

Цією постановою

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, жителя АДРЕСА_1, не

працюючого,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч. 2 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами строком на 2 (два) роки.

Згідно змісту постанови суду, ОСОБА_1, 12 березня 2015 року, близько 00 години 20 хвилини, в м. Овруч по вул. Радянській, керував транспортним засобом - марки «АЗЛІК - 21412201» н/з НОМЕР_1, з явними ознаками алкогольного сп'яніння, а саме почервоніння очей та обличчя, незв'язна мова, різкий запах алкоголю з ротової порожнини. Від проходження в установленому порядку огляду на стан алкогольного сп'яніння відмовився в присутності двох свідків. Адміністративне правопорушення, передбачене ст. 130 КУпАП визнано вчиненим повторно.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить причину пропуску строку апеляційного оскарження постанови Овруцького районного суду від 07.05.2015 року визнати поважною, так як 22.05.2015 року він не знав про її існування, в зв'язку з пропуском даного строку з поважної причини, поновити його.

Постанову Овруцького районного суду від 07.05.2015 року скасувати та прийняти нову постанову, якою провадження по справі закрити, в зв'язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Апелянт зазначає, що ознайомившись з протоколом серії АП1 № 842300 він з'ясував, що місцем складання протоколу є м. Овруч вул. І.Франка,17 - це приміщення ДАІ. Після бесіди з ОСОБА_2 та суперечки з ОСОБА_3 він поїхав самостійно на своєму автомобілі в напрямку м. Овруч по своїм справам. В приміщенні ДАЇ в ту ніч він не був. Отже, в порушення вимог ст.. 256 КупАП протокол відносно нього був складений в його відсутність, що позбавило його можливості дати письмові пояснення в протоколі, йому ніхто не роз'яснював його прав, передбачених ст. 268 КУпАП та ст. 63 Конституції України, чим грубо порушили його права.

Крім цього, в протоколі зроблено неправдиву відмітку, що ОСОБА_1 відмовився його підписувати. Будь-яких свідків при бесіді з працівниками міліції взагалі не було.

Також апелянт зазначає, що в матеріалах справи є медичний висновок щодо результатів огляду на стан сп'яніння, в якому вказано, що 12.03.2015 року в 00 год. 40 хв. він, перебуваючи в лікарні відмовився від освідчення. 12.03.2015 року в Овруцькій ЦРЛ він взагалі не був. Це все свідчить про те, що протокол відносно нього було сфабриковано.

Апелянт вважає, що суд першої інстанції докази по справі дослідив поверхнево, не з'ясувавши всі протиріччя та не надавши правильної оцінки всім доказам по справі.

Також в матеріалах справи є три поштових повідомлення. В одному зазначено, що одна повістка 21.03.2015 р. йому вручена, однак в дійсності він її не отримував і кому вона вручена йому невідомо. В двох інших повідомленнях вказано, що листи йому не вручались. І про те, що справа буде розглядатись 07.05.2015 року він взагалі не знав. Розглянувши справу в його відсутність судом було порушено вимоги ст.ст. 277-2, 278-280 КУпАП та порушено його права, така як його було позбавлено можливості надавати докази його невинуватості та скористатись юридичною допомогою.

ОСОБА_1 зазначає, що протокол відносно нього складено за ч.2 ст. 130 КУпАП, кваліфікуючою ознакою якої є повторність вже вказана. Якщо працівники міліції таку кваліфікуючу ознаку йому не вмінили в вину, то суд сам цього робити не повинен.

Також в постанові суду першої інстанції вказано, що однією з ознак його сп'яніння було почервоніння очей та обличчя, однак в протоколі такого признаку сп'яніння працівник ДАЇ не вказав.

Крім процесуальних порушень, суд допустив основне порушення - це порушення матеріального права. В матеріалах справи є довідка ДАЇ про те, що він нібито притягувався до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП, так як 25.10.2014 р відносно нього було складено відповідний протокол. Відповідної цієї довідки мене і було притягнуто до відповідальності саме за ч.2 ст. 130 КУпАП.

Апелянт зазначає, що відносно нього дійсно 25.10.2014 року складався протокол за ч.1 ст. 130 КУпАП, але згідно постанови Овруцького райсуду від 24.12.2014 р. справу було закрито, в зв'язку з відсутністю в його діях вищевказаного правопорушення.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1, який підтримав подану апеляцію з наведених мотивів та просив скасувати постанову Овруцького районного суду як незаконну, дослідивши письмові матеріали справи, апеляційний суд вважає за необхідне, з урахуванням того, що ОСОБА_1 фактично отримав постанову Овруцького районного суду 22.05.2015 року, апеляційну скаргу подав 29.05.2015 року, поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови Овруцького районного суду Житомирської області від 07 травня 2015 року та вважає апеляцію такою, що підлягає задоволенню з наступних підстав.

Апеляційний суд поновлює ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови Овруцького районного суду Житомирської області, який пропущений з поважних причин, оскільки в порушення вимог ст. ст. 268, 2772 КУпАП апелянт не був повідомлений про розгляд справи у передбачені законом порядку та строки, а копію постанови суду отримав лише 22.05.2015 року.

Як вбачається з матеріалів справи, суд першої інстанції належним чином не досліджував та взагалі не навів у своїй постанові будь-яких переконливих мотивів і доказів, які підтверджують або спростовують наявність в діях ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч.2 КУпАП.

Крім того, в справі відсутні будь-які відомості про отримання ОСОБА_1 копії протоколу про адміністративне правопорушення, повідомлення про час і місце розгляду справи, справа про адміністративне правопорушення розглядалася в його відсутність, що є порушенням ст. 268 КУпАП.

Відповідно до вимог ст. 254 КУпАП - протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається у двох екземплярах, один з яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Зазначених вимог Закону органами ДАЇ дотримано не було. У свою чергу суд першої інстанції вказані обставини також залишив поза увагою.

А тому, наведені в апеляції ОСОБА_1 доводи, апеляційний суд вважає обґрунтованими.

Так, протокол про вчинення адміністративного правопорушення відносно ОСОБА_1 складено за ч. 2 ст. 130 КУпАП, кваліфікуючою ознакою якої є повторність, в протоколі така кваліфікуюча ознака не вказана.

У той же час, як вбачається з матеріалів справи, на а.с.17 міститься постанова Овруцького районного суду Житомирської області від 24 грудня 2014 року, якою попередню справу відносно ОСОБА_1 було закрито, в зв'язку з відсутністю в діях останнього складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч.1 КУпАП.

Зазначені обставини судом першої інстанції належним чином не перевірялися, були залишені поза увагою та будь-якої оцінки їм не надавалося.

Разом з тим, не зважаючи на вищевказані обставини справи, всупереч наявним у справі доказам, суд першої інстанції безпідставно кваліфікував дії ОСОБА_1 за ст. 130 ч.2 КУпАП та визнав його винним у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення.

Крім того, як убачається з матеріалів адміністративної справи, дії працівників ДАЇ, пов'язані з фіксуванням вказаного адміністративного правопорушення, як і саме освідування ОСОБА_1, проводилися без дотримання встановленого порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.12.2008 року № 1103 та наказу Міністерства внутрішніх справ України від 9 вересня 2009 року № 400/666 про затвердження інструкції про виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Як вбачається з пояснень самого ОСОБА_1, на медичному освідування в Овруцькій ЦРЛ він взагалі не знаходився та будь-якого освідування проходити йому не пропонували. Будь-яких понятих чи свідків, і це вбачається з матеріалів справи, працівниками ДАЇ 12.03.2015 року взагалі не залучалося.

А тому, з урахуванням вищенаведеного, приймаючи до уваги виявлені апеляційним судом грубі порушення вимог адміністративного законодавства під час оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення та розгляду справи в суді першої інстанції, апеляційний суд вважає, що постанова Овруцького районного суду Житомирської області від 07 травня 2015 року не може залишатися в силі, підлягає скасуванню, а провадження у справі закриттю за відсутністю в діях ОСОБА_1 події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 130 КУпАП.

Керуючись ст. 294 КУпАП апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в:

Поновити ОСОБА_1. строк на апеляційне оскарження постанови Овруцького районного суду Житомирської області від 07 травня 2015 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.

Постанову Овруцького районного суду Житомирської області від 07 травня 2015 року скасувати, а провадження по справі закрити за відсутністю в діях ОСОБА_1 події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 130 КУпАП.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Головуючий: