Номер провадження: 33/784/69/15
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
провадження № 33/784/69/15 Головуючий суду І інстанції
Категорія: ст. 204-2 КУпАП Агєєва Л.І.
Доповідач апеляційного суду
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 березня 2015 року м. Миколаїв

Апеляційний суд Миколаївської області у складі:

головуючого судді: Хоміка І.М.

при секретарі судового засідання: Георгіци Г.В.

розглянув апеляційну скаргу захисника ОСОБА_3 в інтересах правопорушника ОСОБА_4 на постанову судді Заводського районного суду м. Миколаєва від 26 січня 2015 року, якою :

ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця м. Ізмаїл, Одеської області, громадянина України, працюючого на т/х «Afina», який проживає за адресою: АДРЕСА_1,

визнано винним у скоєнні правопорушення, передбаченого ст.204-2 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 1 700 гривень.

Постановою суду ОСОБА_4 визнано винним в тому, що 09.11.2014 року о 22:30 годині прикордонним нарядом «Перевірка документів» в пункті пропуску через державний кордон «Миколаївський морський торгівельний порт», під час здійснення прикордонного контролю виявлено, що громадянин ОСОБА_4 перетнув адміністративний кордон з тимчасово окупованою територією АР Крим на материкову частину України поза встановленими контрольними пунктами в'їзду та виїзду, чим порушив п.1 ст.10 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України».

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_3, не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції просить скасувати постанову Заводського районного суду м. Миколаєва та провадження по справі відносно ОСОБА_4 закрити за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, посилаючись на те, що постанова винесена з порушенням норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права. Зазначає, що судом не в повному обсязі з'ясовано фактичні обставини справи та не надано належної оцінки доказам, які містяться в матеріалах адміністративної справи, що призвело до винесення необґрунтованого рішення, а саме те, що жодним нормативно правовим актом не зазначений перелік пунктів пропуску, морського сполучення, в»їзду-виїзду на адміністративному кордоні з тимчасово окупованою територією АРК. Також зазначає, що протокол про адміністративне правопорушення розглядався не компетентним судом, оскільки справи про адміністративні правопорушення розглядаються за місцем його вчинення або за місцем проживання правопорушника, а місцем вчинення правопорушення, як зазначено у протоколі про адміністративне правопорушення є тимчасово окупована територія України - м. Керч АРК.

Вивчивши матеріали справи та дослідивши доводи апеляційної скарги, вважаю, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ч.1 ст.256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім'я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Як вбачається з матеріалів провадження, старшим інспектором відділу прикордонної служби «Миколаїв» Паскою М.І. вказані вимоги законодавства не були дотриманні, оскільки в протоколі про адміністративне правопорушення АзЧРУ № 043736 від 09.11.2014 року не зазначено коли саме ОСОБА_4 перетнув адміністративний кордон з тимчасово окупованої території АРК на материкову частину України, тобто не вказано саме час, дату та місце вчинення правопорушення, як того вимагає ч.1 ст.256 КУпАП.

Вказані недоліки свідчать про поверховий та необ'єктивний підхід до складання протоколу і невідображення в ньому всіх обставин справи, які мають важливе значення для правильного вирішення справи. А саме, нез»ясування часу, дати та місця вчинення правопорушення, хоча встановлення цих даних має важливе правове значення, як для встановлення винуватості особи у вчиненні адміністративного правопорушення, так і можливості накладення чи не накладення на нього адміністративних стягнень.

Відповідно до положень ст. 294 ч. 7 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Під час апеляційного розгляду справи встановлено такі порушення норм процесуального права, про які апелянт не зазначає, але ці порушення є визначальними для прийняття рішення за наслідками розгляду апеляційної скарги.

Наведене свідчить, що протокол складено інспектором прикордонної служби без додержання вимог ст. 256 КУпАП. У такому вигляді він не може бути предметом судового розгляду, оскільки викликає обґрунтовані сумніви, які відповідно до положень ст. 62 ч.3 Конституції України тлумачаться на користь ОСОБА_4

Однак скасування постанови судді з поверненням протоколу про адміністративне правопорушення для його належного оформлення органу, який склав протокол, не передбачено як вид рішень, які відповідно до положень ст. 294 ч.7 КУпАП має право прийняти суд апеляційної інстанції за наслідками розгляду апеляційної скарги.

З наведених мотивів та враховуючи правове значення протоколу про адміністративне правопорушення, який не тільки визначає суть адміністративного правопорушення, поставленого особі у провину, а також є доказом в справі про адміністративне правопорушення відповідно до ст. 251 КУпАП, постанова судді підлягає скасуванню, а провадження у справі відносно ОСОБА_4 - закриттю на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП - за відсутністю складу правопорушення, передбаченого ст. 204-2 КУпАП.

В зв'язку із скасуванням оскаржуваної постанови з процесуальних підстав, доводи апеляційної скарги захисника ОСОБА_3 по суті справи не перевіряються.

Апеляційна скарга захисника ОСОБА_3 підлягає частковому задоволенню з огляду на інші, ніж зазначає апелянт, підстави для прийняття рішення.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_3 в інтересах правопорушника ОСОБА_4 - задовольнити частково.

Постанову судді Заводського районного суду м. Миколаєва від 26 січня2015 року відносно ОСОБА_4 - скасувати, провадження по справі закрити за відсутністю складу правопорушення, передбаченого ст. 204-2 КУпАП.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя апеляційного суду

Миколаївської області І.М. Хомік