Справа № 159/2400/15-п Провадження №33/773/158/15 Суддя в 1 інстанції: Василюк О.С.
Категорія:ст. 130 КУпАП Доповідач: Бешта Г. Б.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 червня 2015 року місто Луцьк

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Волинської області Бешта Г.Б., розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 22 травня 2015 року, якою ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, мешканця АДРЕСА_1, непрацюючого, притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

Вказаною постановою ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування всіма видами транспортних засобів на строк 1 рік.

ОСОБА_2 притягнуто до адміністративної відповідальності за те, що він 25.04.2015 року о 09 годині 50 хвилин по автодорозі М-19 51км с. Буцин, керував автомобілем марки FIAT SCUDO, номерний знак НОМЕР_1, перебуваючи в стані алкогольного спяніння, чим порушив вимоги п. 2.9 (а) Правил дорожнього руху.

Не погоджуючись із постановою суду першої інстанції, ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просить змінити постанову судді, замінивши стягнення на штраф як менш суворий вид стягнення. Зазначає, що при визначенні виду стягнення судом не враховано положення ст.33 КУпАП, зокрема те, що він щиро розкаявся у вчиненому, на утриманні має трьох неповнолітніх дітей, підробляє водієм, що є основним і єдиним родом його діяльності для отримання заробітка та джерелом забезпечення сім'ї.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляції, приходжу до висновку, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає з наступних підстав.

Висновок суду про вчинення ОСОБА_2 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, за обставин зазначених в постанові підтверджується зібраними по справі доказами та ніким не оспорююється.

Доводи апелянта про накладення на ОСОБА_2 надто важкого адміністративного стягнення не заслуговують на увагу з наступних підстав.

Відповідно до ст. 33 КУпАП при визначенні виду стягнення враховується характер вчиненого правопорушення, дані про особу винного, його матеріальний стан, обставини, що помякшують і обтяжують відповідальність.

Визначаючи ОСОБА_2 за ч.1 ст.130 КУпАП вид і розмір стягнення суд першої інстанції врахував характер вчиненого правопорушення, яке є умисним, відноситься до категорії підвищеної суспільної небезпечності, дані про особу винного, який позитивно характеризується, визнав себе винним у вчиненні цього правопорушення як під час складання адмінпротоколу, так і під час судового розгляду матеріалів, а також перебування на утриманні трьох неповнолітніх дітей.

З врахуванням всіх обставин справи, суд обгрунтовано призначив йому стягнення у виді позбавлення права керування всіма видами транспортних засобів на мінімальний строк, який передбачений санкцією ч.1 ст.130 КУпАП.

Той факт, що правопорушник як водій використовує автомобіль для підвезення будматеріалів, на що посилається апелянт, жодними доказами не підтверджується.

Враховуючи вищенаведене, підстав для зміни постанови Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 22 травня 2015 року щодо ОСОБА_2 у справі немає.

Керуючись ст. ст. 289, 294 КУпАП, суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а постанову Ковельського міськрайонного суду від 22 травня 2015 року щодо нього без зміни.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя апеляційного суду