АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 33/793/125/15Головуючий по 1 інстанції
Категорія : ч.1 ст. 172-6 КУпАП Зайончковська І.А.
Доповідач в апеляційній інстанції
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 червня 2015 року м. Черкаси

Суддя апеляційного суду Черкаської області Гончарук І.М. за участю:

правопорушника - ОСОБА_3,

захисника - ОСОБА_4,

прокурора - Андрієнко Н.О.,

розглянувши апеляцію на постанову судді Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 28 квітня 2015 року, якою адміністративну справу відносно:

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, жителя АДРЕСА_1, працюючого машиністом-інструктором локомотивних бригад відокремленого структурного підрозділу «Локомотивне депо ст. ім. Т.Шевченка» Одеської залізниці,

про притягнення до адміністративної відповідальності за правопорушення, передбачене ч.1 ст. 172-6 КУпАП провадженням закрито в зв'язку з відсутністю події та складу правопорушення , -

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до постанови суду першої інстанції відносно ОСОБА_3 складено протокол № 4 від 13 березня 2015 року про вчинення корупційного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 172-6 КУпАП, в якому вказано, що він будучи звільненим з посади 6 лютого 2014 року та являючись суб'єктом декларування доходів, відповідно до вимог абз. 2 ч.1 ст. 12 ЗУ «Про засади запобігання і протидії корупції», де вказано, що особи, які звільнились або іншим чином припинили діяльність, пов'язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, зобов'язані протягом одного року подавати за своїм останнім місцем роботи (служби) декларацію про майно, доходи, витрати і зобов'язання фінансового характеру за минулий рік за формою і в порядку, визначеному цим Законом, у термін до 1 квітня 2014 року та станом на 10 березня 2015 року не подав таку декларацію за своїм останнім місцем роботи.

В апеляційній скарзі, що була подана до апеляційного суду Черкаської області, прокурор вказує на те, що дана постанова суперечить вимогам чинного законодавства і підлягає скасуванню. Крім того, зазначає, що судом першої інстанції не дотримано вимог ст. 245, 251, 280 КУпАП та поверхово з'ясовано обставини вчинення ним адміністративних правопорушень. Просить скасувати постанову суду першої інстанції, та прийняти нову постанову, за якою притягнути ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за вчинення ним адміністративного корупційного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 172-6 КУпАП з накладенням відповідного стягнення.

ОСОБА_3 подав заперечення на апеляційну скаргу прокурора, в якому вказує, що апеляційна скарга прокурора, є необґрунтованою та безпідставною, а тому постанову суду першої інстанції необхідно залишити без змін.

Заслухавши думку прокурора, яка підтримала подану прокурором апеляцію, та просила її задоволити з наведених в ній підстав, думку ОСОБА_3, та його захисника ОСОБА_4, які заперечували проти задоволення апеляції прокурора, та просили постанову суду першої інстанції залишити без змін, вважаю, що вона підлягає до задоволення, а постанова до скасування з прийняттям нової постанови з таких підстав.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно з положеннями ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно з положеннями ст. 280 КУпАП суддя при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з'ясувати інші обставини, що мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Вважаю, що суддя місцевого суду не дотримався вказаних вимог закону при розгляді справи відносно ОСОБА_3.

Судом не взято до уваги те, що відповідно до ст. 2 Закону України «Про засади запобігання і протидії корупції» відносини, що виникають у сфері запобігання і протидії корупції, регулюються цим Законом, іншими Законами і міжнародними договорами України, згоду на обов'язковість яких надано Верховною Радою України, а також прийнятими на їх виконання іншими нормативно-правовими актами.

Відповідно до ЗУ «Про засади запобігання і протидії корупції», суб'єкти декларування - особи, зазначені в пункті 1, підпункті «а» пункту 2 частини першої статті 4 цього Закону, які зобов'язані подавати декларацію про майно, доходи, витрати і зобов'язання фінансового характеру; суб'єктами відповідальності за корупційні правопорушення є особи, які для цілей цього Закону прирівнюються до осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування - посадові особи юридичних осіб публічного права (підп. «а» п.2 ч.1 ст. 4 Закону). Таким чином, починаючи з 09.06.2013 року Законом України «Про засади запобігання і протидії корупції» чітко визначено, що суб'єктами декларування є посадові особи юридичних осіб публічного права. При цьому, будь-які вказівки, розпорядження та інші акти організаційного характеру начальника Локомотивного депо не є нормативно-правовими актами та такими, що регулюють відносини, які виникають у сфері запобігання і протидії корупції, а відтак - не можуть встановлювати, доповнювати, скасовувати тощо передбачений законодавством перелік осіб, що є суб'єктами декларування.

Тому посилання суду на те, що посада машиніста-інструктора була внесена вказівкою начальника Локомотивного депо лише від 16 липня 2014 року до переліку посад підприємства, по яких працівники повинні подавати декларації, а тому на момент звільнення (06.02.2014) у ОСОБА_3 не було обов'язку подавати декларацію, оскільки він не був визначений як суб'єкт декларування, не відповідає Закону України «Про засади запобігання і протидії корупції».

Крім того, зазначення судом відомостей щодо змісту протоколу про адміністративне корупційне правопорушення в частині неподання декларації про майно, доходи, витрати і зобов'язання фінансового характеру ОСОБА_3 при звільненні - 06.02.2014 року, є не обґрунтованим. Оскільки, в самому протоколі № 4 від 13 березня 2015 року вказано, що ОСОБА_3 не подав таку декларацію за 2013 рік протягом 1 року, будучи звільненим у формі та порядку, передбаченими Законом України «Про засади запобігання і протидії корупції», тобто до 01.04.2014 року.

Крім того, безпідставним є зазначення судом факту закінчення строку притягнення особи до адміністративної відповідальності та посилання на ст. 38 КУпАП. Оскільки, згідно вказаної норми, на момент розгляду справи, та враховуючи зміни внесені КУпАП від 26.04.2015 року, адміністративне стягнення за вчинення правопорушення, пов'язаного з корупцією, може бути накладено протягом трьох місяців з дня його виявлення, але не пізніше двох років з дня його вчинення. Таким чином, враховуючи те, що ОСОБА_3 після звільнення до 01.04.2014 року не подав декларацію про майно, доходи, витрати і зобов'язання фінансового характеру за 2013 рік, дворічний строк притягнення останнього до адміністративної відповідальності на момент розгляду справи та винесення рішення не закінчився.

За таких обставин, постанова суду першої інстанції є незаконна, необґрунтована, а апеляція прокурора підлягає до задоволення, рішення суду першої інстанції до скасування.

Керуючись ст. 294 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу прокурора - задоволити.

Постанову судді Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 28 квітня 2015 року відносно ОСОБА_3 за ч.1 ст. 172-6 КУпАП - скасувати.

Прийняти нову постанову, якою ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст. 172-6 КУпАП та накласти на ОСОБА_3 адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, а саме - 850 грн.

Стягнути із ОСОБА_3 судовий збір в дохід державного бюджету в розмірі 36,54 грн.

Постанова остаточна і оскарженню не підлягає.

Суддя апеляційного суду

Черкаської області І.М. Гончарук