Номер провадження: 33/785/323/15
Номер справи місцевого суду: 523/1790/15-п
Головуючий у першій інстанції Шкорупеєв
Доповідач Балабан В. Ф.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.06.2015 року м. Одеса

Апеляційний суд Одеської області у складі судді Балабана В.Ф., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову судді Суворовського районного суду м.Одеси від 27.03.2015 року,

встановив:

зазначеною постановою

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, гр-нин України, що працює ТОВ «Айтекс» оператором, мешкає за адресою: АДРЕСА_1,

був притягнутий до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ст. 130 ч.2 Кодексу України про адміністративні правопорушення та на нього було накладене стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами строком на 3 роки.

ОСОБА_1 був притягнутий до адміністративної відповідальності за те, що він 31 січня 2013 року, приблизно о 03 години 12 хвилин, виявляючи явні ознаки алкогольного сп`яніння, керував автомобілем «Фольксваген», р/н НОМЕР_1, рухаючись по вул. Генерала Бочарова у м. Одесі, але, в порушення вимог п.п. 2.5 Правил дорожнього руху, від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння во встановленому законом порядку відмовився.

Таким чином, з огляду на те, що ОСОБА_1, протягом року, а саме постановою Суворовського районного суду м. Одеси від 18.12.2014 року був притягнутий до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ст. 130 ч.1 КУпАП, своїми діями ОСОБА_1 вчинив правопорушення, передбачене ст. 130 ч.2 КУпАП.

ОСОБА_1 в апеляційній скарзі звернувся до апеляційного суду з клопотанням про поновлення строку на оскарження постанови, посилаючись на те, що йому не було повідомлено про час та місце розгляду справи, в зв'язку з чим справа була розглянута за його відсутності і він був позбавлений можливості надати пояснення на свій захист.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1, стверджує, що суд незаконно притягнув його до адміністративної відповідальності, оскільки правопорушення він не вчинював.

Так ОСОБА_1 в апеляційній скарзі наголошує на тому, що він взагалі не перебував за кермом автомобілю, а стояв на вулиці біля свого автомобілю, якій на той час був припаркований, коли до нього підійшли працівники ДАІ та, погрожуючи автоматом, застосували до нього фізичне насильство, заламавши руки.

Крім того, ОСОБА_1 в апеляційній скарзі стверджує, що він не вживав ніяких алкогольних напоїв та не перебував в стані сп'яніння, в зв'язку з чим наполягав на медичному огляді на перевірку своєї тверезості, але працівники ДАІ, які продовжували поводитись зухвало, у грубій формі відмовилися від цієї пропозиції та, залучивши понятих, скали адміністративний протокол і затримали його транспортний засіб, який через деякий час був переміщений на штраф майданчик за допомогою евакуатора.

Також в апеляційній скарзі ОСОБА_1 вказує на те, що автомобіль використовується ним у робочих цілях і позбавлення права керування автомобілем поставить його у дуже скрутне матеріальне становище, тому обране йому судом адміністративне стягнення не відповідає вимогам законодавства.

Враховуючи викладені обставини, ОСОБА_1 просить скасувати постанову та закрити провадження по справі щодо нього.

Вивчивши доводи апеляційної скарги та матеріали справи, заслухавши ОСОБА_1 та його представника, свідків, вважаю, що строк на оскарження постанови може бути поновленим, апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а постанова суду зміненню з таких підстав.

У відповідності зі ст. 268 КУпАП, справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.

За відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

З матеріалів справи вбачається, що вони не містять у собі відомостей про те, що ОСОБА_1 звертався до суду з клопотанням про розгляд справи за його відсутності.

Також з матеріалів справи вбачається, що адміністративна справа була розглянута та остаточне рішення по неї було винесено судом за відсутністю ОСОБА_1, при цьому в них також відсутні відомості про те, що ОСОБА_1 був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи.

Проте, посилання суду в постанові про те, що ОСОБА_1 був своєчасно та належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, про що, на думку суду свідчить особистий підпис ОСОБА_2 на протоколі на а.с.1, є необґрунтованими, оскільки вказаний аркуш є довідкою ДАЇ, а не протоколом та на неї відсутній особистий підпис ОСОБА_1 про будь-що.

Більш того, з матеріалів справи вбачається, що в них відсутні будь-яки матеріали, які б свідчили про вручення ОСОБА_1 судової повістки, або його розписки про те, що йому відомо про час та місце розгляду справи щодо нього.

Також, не містять у собі матеріали справи відомостей про направлення на адресу ОСОБА_1 або вручення йому особисто копії постанови суду щодо нього у встановлений адміністративно-процесуальним законодавством триденний строк.

За таких обставин вважаю, що ОСОБА_1 був позбавлений можливості реалізувати свої права, надані йому адміністративно-процесуальним законодавством, а саме надавати пояснення на свій захист у судовому засіданні, та право на своєчасне оскарження постанови суду, в зв`язку з чим строк на оскарження постанови підлягає поновленню.

Між тим, з матеріалів справи вбачається, що суд, керуючись вимогами адміністративного законодавства щодо повноти, об`єктивності та всесторонністі розгляду справи дійшов до правильного висновку про винність ОСОБА_1 у вчиненому правопорушенні.

Так, з матеріалів справи вбачається, що 31.01.2014 року стосовно ОСОБА_1 працівниками ДАІ був складений протокол про адміністративне правопорушення у зв'язку з тим, що він у присутності двох понятих відмовився від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння, незважаючи на те, що він керував автомобілем з наявними ознаками алкогольного сп`яніння, виявляючи різкий запах алкоголю з порожнини роту, почервоніння очей та неадекватну поведінку (а.с.3).

ОСОБА_3, що був залучений робітниками ДАІ до складення протоколу у якості понятого та опитаний на місці події, у своїх поясненнях зазначив про те, що водій ОСОБА_1, який неадекватно поводився, та від якого було чути різкій алкогольний запах, на неодноразове запропонування працівниками ДАІ пройти медичний огляд на виявлення стану алкогольного сп'яніння у встановленому законом порядку, категорично відмовився. При цьому ОСОБА_3 зауважив, що працівники ДАІ пропонували ОСОБА_1 пройти огляд як за допомогою алкотестеру «Драгер», так і в медичному закладі (а.с.5).

ОСОБА_4, якій також був залучений у якості понятого та опитаний на місці події, дав пояснення, аналогічні поясненням ОСОБА_3, щодо відмови водія ОСОБА_1 від проходження медичного огляду у встановленому законом порядку (а.с.6).

Таким чином, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 повністю підтвердили викладені у протоколі про адміністративне правопорушення обставини щодо вчинення ОСОБА_1 правопорушення.

Інспектор ДПС ОСОБА_5 в судовому засіданні пояснив, що він складав протокол про адміністративне правопорушення щодо водія ОСОБА_1 При цьому ОСОБА_5 пояснив, що водій ОСОБА_1, побачивши машину ДАІ, спочатку прискорив швидкості та намагався втекти. В ході переслідування ОСОБА_1 заїхав у двір жилого будинку. Коли він вийшов з автомобілю, то почав казати, що він не рухався в автомобілі, а лише вийшов о 03 годині ночі до автомобілю, щоб послухати музику. Від пропозицій пройти огляд на алкотестері «Драгер», або у медичному закладі, ОСОБА_1 відмовився, в зв'язку з чим щодо нього був складений протокол про адміністративне правопорушення у присутності двох понятих. Крім того ОСОБА_5 зауважив, що всі події, від початку переслідування автомобілю ОСОБА_1 до його виходу з автомобілю та відмови від проходження від медичного огляду були зафіксовані на відеокамеру (а.с.29, диск звукозапису судового засідання).

Інспектор ДПС ОСОБА_6 повністю підтвердив свої пояснення які він судовому засіданні суду першої інстанції та підтвердив пояснення, які надав в суді ОСОБА_5, а також доповнив, що під час спілкування ОСОБА_5 з ОСОБА_1 від фіксував це на відеокамеру / а.с. 29, диск звукозапису /.

З диску відеозапису, якій був проведений на місці подій, які є предметом розгляду, вбачається, як працівники ДАІ спочатку переслідують автомобіль «Фольксваген», р/н НОМЕР_1, та після того, як цей автомобіль заїхав у двір жилого будинку, з-за керма автомобілю вийшов саме водій ОСОБА_1 Також з відеозапису, зафіксованого на диску вбачається, як ОСОБА_1 на неодноразові пропозиції інспектора ДПС пройти огляд на стан алкогольного сп'яніння на алкотестері або в медичному закладі, відповідає відмовою, виявляючи при цьому неадекватну поведінку, яка супроводжувалась нецензурною лайкою (а.с.10).

Згідно з вимогами п. 2.5 Правил дорожнього руху, водій зобов`язаний на вимогу працівника міліції пройти у встановленому порядку медичний огляд на встановлення стану алкогольного сп'яніння, впливу наркотичних або токсичних речовин.

Згідно з диспозицією ст. 130 ч.1 КУпАП, відповідальність за вказаною статтею настає у випадку відмови особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого законом порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного або іншого сп'яніння або вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

За таких обставин вважаю, що суд першої інстанції дійшов до обґрунтованого висновку про винність ОСОБА_1 у вчиненому правопорушенні та правильно кваліфікував його дії за ст. 130 ч.2 КУпАП, оскільки з матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 постановою Суворовського районного суду Одеської області від 18.12.2014 року, тобто протягом календарного року, був притягнутий до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ст.130 ч.1 КУпАП (а.с.1).

Суд апеляційної інстанції критично ставиться до висновку, що ОСОБА_1 не перебував в стані алкогольного сп'яніння, так як цей висновок був складений через 10 годин після подій, про які йдеться в протоколі про адміністративне правопорушення і на час складення висновку ОСОБА_1 такі міг бути в тверезому стані.

Адміністративне стягнення, як вбачається з постанови суду, було призначене ОСОБА_1 у межах санкції ст. 130 ч.2 КУпАП, у відповідності з вимогами ст. 33 КУпАП щодо врахування характеру вчиненого правопорушення, особи порушника, ступеню його вини, майнового стану, обставин, що пом`якшують та обтяжують відповідальність.

Проте, як вбачається з постанови суду, обґрунтовано дійшовши до висновку про винність ОСОБА_1 у вчиненому правопорушенні та правильно кваліфікуючи його дії за ст. 130 ч.2 КУпАП, суд першої інстанції у резолютивній частині допустив механічної помилки, вказавши на притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП, в зв'язку з чим постанова суду підлягає зміненню у вказаній частині.

Апеляційний суд звертає увагу на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, передбачених КпАП України, а саме, невідповідність журналу судового засідання дат проведення судових засідань, дати винесення судом рішення по справі, допит свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6 без участі ОСОБА_1 та його представника, а також прийняття судом рішення по справі у їх відсутності, однак вважає, що ці порушення не є обов'язковою підставою для скасування постанови суду.

Так в суді апеляційної інстанції ОСОБА_1 та його представник мали змогу дати суду всі пояснення по справі, в їх присутності були допитані свідки ОСОБА_5 та і вони мали змогу задати їм свої питання та висловити думку щодо їх пояснень, а також в їх присутності були досліджені матеріали адміністративної справи в тому числі диск з відеозаписом з місця події.

Тим саме суд апеляційної інстанції виправив недоліки, які були допущені судом першої інстанції, в зв'язку з чим вважаю, що немає підстав для скасування постанови суду першої інстанції.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.293, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя апеляційного суду Одеської області

П О С Т А Н О В И В :

Поновити ОСОБА_1 строк на оскарження постанови суду.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову судді Суворовського районного суду м. Одеси від 27.03.2015 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - змінити.

Виключити з резолютивної частини постанови вказівку суду на притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ст. 130 ч.1 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Доповнити резолютивну частину постанови вказівкою на притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ст. 130 ч.2 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

В решті постанову суду залишити без змін.

Постанова є остаточною оскарженню не підлягає.

Суддя апеляційного суду

Одеської області В.Ф.Балабан