Справа № 309/1350/15-п
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАКАРПАТСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.07.2015 року м. Ужгород

Апеляційний суд Закарпатської області в особі судді Марчука О.П., за участю прокурора Малицького С.М., особи що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, захисника адвоката ОСОБА_2 розглянув у відкритому засіданні матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Хустського районного суду Закарпатської області від 06.05.2015 року про притягнення

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, одруженого, перебуваю чого на посаді голови Боронявської сільської ради

за ст. 172-9 КпАП України.

Даною постановою ОСОБА_1 визнаний винним в тому, що, обіймаючи посаду голови Боронявської сільської ради, будучи субєктом відповідальності за корупційні діяння посадовою особою органу місцевого самоврядування 7 рангу 4 категорії, всупереч вимогам чинного законодавства, не вжив заходів щодо протидії корупції, чим порушив вимоги ч. 7 ст. 5 Закону України Про засади запобігання і протидії корупції та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ст. 172-9 КпАП України.

Так, в ході перевірки встановлено, що ОСОБА_1, будучи безпосереднім керівником бухгалтера-статиста цієї ж ради ОСОБА_3 та будучи обізнаним про те, що остання з 18.08.2014 року призначена за сумісництвом на посаду бухгалтера дошкільного навчального закладу Боронявської сільської ради, всупереч вимогам ч. 7 ст. 5 Закону України Про засади запобігання і протидії корупції не вжив заходів щодо припинення такого правопорушення, а саме не повідомив про це спеціально уповноважений субєкт в сфері протидії корупції.

Постановлено ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 172-9 КпАП України та накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 850 гривень.

Постановлено стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 36,54 грн. ( тридцяти шести гривень 54 копійок).

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 порушує питання про скасування постанови Хустського районного суду Закарпатської області від 06.05.2015 року та закриття провадження у справі за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення. Вказує на те, що 06.01.2015 року повідомляв Управління освіти, молоді та спорту райдержадміністрації, т. в. о. голови Хустської РДА та голову Хустської районної ради про допущені завідуючою ДНЗ порушення при призначенні на посаду ОСОБА_3 Вважає, що вказані посадові особи повинні були повідомити орган уповноважений на боротьбу з корупцією про виявлені порушення. Крім того, звертає увагу суду на те, що ОСОБА_3 перебувала на посаді бухгалтера-статиста і виконувала суто технічну роботу. Всі документи, які готувала ОСОБА_3 підписувала головний бухгалтер, а тому відповідно до Закону України Про місцеве самоврядування в Україні вважає, що дія вказаного Закону не поширюється на ОСОБА_3 так як вона не є посадовою собою місцевого самоврядування. Зазначає, що ОСОБА_3 виконувала роботу бухгалтера ДНЗ у вільний від основного місця роботи час, а в обовязки ОСОБА_1 не входить контролювати працівника у вільний від роботи час.

Заслухавши пояснення апелянта та його захисника на підтримання поданої апеляційної скарги, думку представника прокуратури, який вважає рішення суду законним та обгрунтованим, перевіривши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що апеляція підлягає до задоволення з таких підстав.

Відповідно до вимог ст. 280 КпАП України, при розгляді справи суд зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Суд першої інстанції вказаних вимог законодавства не дотримався. Висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи і не ґрунтуються на зібраних у справі та досліджених у судовому засіданні доказах.

Частиною 1 ст. 172-9 КпАП України передбачено відповідальність за невжиття передбачених законом заходів посадовою чи службовою особою органу державної влади, посадовою особою місцевого самоврядування, юридичної особи, їх структурних підрозділів у разі виявлення корупційного правопорушення.

Так судом першої інстанції вірно встановлено, що ОСОБА_1 є державним службовцем 4 категорії 7 рангу. Тому відповідно до підпункту в п. 1 ст. 4 Закону України від 07.04.2011, № 3206-VI Про засади запобігання та протидії корупції ОСОБА_1 є суб'єктом відповідальності за корупційні правопорушення.

Крім того, згідно п. 13 ч. 4 ст. 42 та ч.5 ст. 42 Закону України від 21.05.1997, № 280/97-ВР "Про місцеве самоврядування в Україні" ОСОБА_1, як сільський голова є розпорядником бюджетних коштів, використовує їх лише за призначенням, визначеним радою та несе персональну відповідальність за здійснення наданих йому законом повноважень.

Згідно розпорядження Боронявського сільського голови №53 від 23.11.2009 року на посаду бухгалтера-статиста Боронявської сільської ради призначено ОСОБА_3

В той же час, наказом завідувача Боронявського ДНЗ №59 від 18.08.2014 року ОСОБА_3 призначено на посаду бухгалтера вищевказаного освітнього закладу.

З матеріалів справи вбачається, що 24.05.2012 року ОСОБА_1 і ОСОБА_3, ознайомились з попередженнями про обмеження, повязані з прийняттям на службу в органах місцевого самоврядування (а. с. 15-18, 30-32).

Крім того, постановою Хустського районного суду від 23.02.2015 року ОСОБА_3 визнана винною у скоєнні адміністративного правопорушення , передбаченого ч.1 ст. 172-4 КпАП України за порушення вимог передбачених п.1 ч.1 ст. 7 Закону України Про засади запобігання і протидії корупції .

Суд апеляційної інстанції критично оцінює доводи прокурора та відхиляє їх та вважає невірними висновки суду першої інстанції про те, що ОСОБА_3 є посадовою особою органів місцевого самоврядування і відповідно до вимог підпункту в пункту 1 частини 1 статті 4 Закону України від 07.04.2011, № 3206-VI Про засади запобігання та протидії корупції , на останню поширюється обмеження щодо сумісництва та суміщення з іншими видами діяльності.

Згідно посадової інструкції, затвердженої 18.11.2010 року сільським головою ОСОБА_1 - ОСОБА_3 перебувала на посаді бухгалтера-статиста.

Так, суд першої інстанції вірно врахував положення ст. 2 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" , відповідно до якої посадова особа місцевого самоврядування - особа, яка працює в органах місцевого самоврядування, має відповідні посадові повноваження у здійсненні організаційно-розпорядчих та консультативно-дорадчих функцій і отримує заробітну плату за рахунок місцевого бюджету.

Однак, судом не здійснено аналізу посадової інструкції бухгалтера-статиста Боронявської сільської ради (а.с. 33) , в тому числі, щодо відсутності повноважень у здійсненні організаційно-розпорядчих та консультативно-дорадчих функцій, а наявність повноважень по веденню аналітичної роботи та здійсненню контрольних операцій по веденню звітності , діловодства та кореспонденції, тобто питання обліку та звітності.

Крім того, у статті 14 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" наведено класифікацію посад в органах місцевого самоврядування , з наведенням вичерпного переліку відповідних категорій посад.

У вказаному переліку відсутня посада бухгалтера-статиста.

Відповідно до ч.2 ст. 14 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" віднесення інших посад органів місцевого самоврядування, не зазначених у цій статті, до відповідної категорії посад в органах місцевого самоврядування здійснюється Кабінетом Міністрів України за поданням керівників відповідних органів місцевого самоврядування.

У матеріалах справи про адміністративне правопорушення відсутні відомості про те, що керівник органу місцевого самоврядування звертався з поданням до Кабінету Міністрів України про віднесення посади бухгалтера-статиста до відповідної категорії посад органів місцевого самоврядування та докази про те , що Кабінетом Міністрів України приймалося з цього питання відповідне рішення. Такі докази не подавали і суду апеляційної інстанції.

Таким чином , апеляційний суд приходить до висновку , що функції та повноваження бухгалтера-статиста з питань обліку та звітності не є функціями державного органу , а тому бухгалтер-статист відноситься до обслуговуючого персоналу.

Вказані висновки підтверджуються і умовами оплати праці посадових осіб та службовців органів місцевого самоврядування визначені постановою Кабінету Міністрів України від 09.03.2006 р. N 268 "Про упорядкування структури та умов оплати праці працівників апарату органів виконавчої влади, органів прокуратури, судів та інших органів" (зі змінами), де посада бухгалтера-статиста не зазначена та не відноситься до посад державних службовців та посад органів місцевого самоврядування.

Згідно штатного розпису Боронявської сільської ради Хустського району Закарпатської області , бухгалтеру-статисту не встановлено ранг державного службовця.

Отже , посада бухгалтера-статиста не може бути віднесена до посад державних службовців та посад органів місцевого самоврядування , а тому обмеження на роботу за сумісництвом щодо працівника, який обіймає вказану посаду , не застосовуються.

Відповідно до вимог ч. 7 ст. 5 Закону України Про засади запобігання та протидії корупції посадові особи місцевого самоврядування у разі виявлення корупційного правопорушення чи одержання інформації про вчинення такого правопорушення працівниками відповідних органів місцевого самоврядування зобов'язані у межах своїх повноважень ужити заходів щодо припинення такого правопорушення та негайно письмово повідомити про його вчинення спеціально уповноважений суб'єкт у сфері протидії корупції.

Оскільки обмеження на роботу за сумісництвом, встановлені Законом України від 07.04.2011, № 3206-VI Про засади запобігання та протидії корупції на ОСОБА_3, яка обіймала посаду бухгалтера-статиста , не поширюються, то ОСОБА_1, як голова Боронявської сільської ради Хустського району Закарпатської області, не повинен був вживати будь-яких заходів щодо протидії корупції та не повинен був повідомляти спеціально уповноважений субєкт в сфері протидії корупції про те, що бухгалтер-статист цієї ж ради з 18.08.2014 року призначена за сумісництвом на посаду бухгалтера дошкільного навчального закладу Боронявської сільської ради.

У звязку з наведеним , ОСОБА_1 не порушив вимоги ч. 7 ст. 5 Закону України Про засади запобігання і протидії корупції та у його діяннях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 172-9 КпАП України.

З цих під став апеляційний суд відхиляє доводи прокурора , наведені під час виступу в суді апеляційної інстанції про те, що вина ОСОБА_1 доводиться постановою Хустського районного суду від 23.02.2015 року якою ОСОБА_3 визнана винною у скоєнні адміністративного правопорушення , передбаченого ч.1 ст. 172-4 КпАП України за порушення вимог передбачених п.1 ч.1 ст. 7 Закону України Про засади запобігання і протидії корупції , оскільки суд апеляційної інстанції не обмежений висновками суду першої інстанції , прийнятими у іншій справі про адміністративне правопорушення.

Отже, доводи апелянта про те, що постанова суду є незаконною та необґрунтованою, винесена без повного та всебічного дослідження фактичних обставин справи знайшли своє підтвердження, що зумовлює її скасування та закриття справи про адміністративне правопорушення.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В :

апеляцію ОСОБА_1 задовольнити , постанову судді Хустського районного суду Закарпатської області від 06.05.2015 року щодо ОСОБА_1 скасувати.

Адміністративну справу, щодо ОСОБА_1 закрити у зв'язку з відсутністю у його діяннях складу адміністративного правопорушення, на підставі у п.1 ст. 247 КпАП України.

Постанова набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя: