Справа № 203/1711/15-п
Провадження № 3-в/0203/14/2015
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09.04.2015 Кіровський районний суд м. Дніпропетровська

у складі: головуючого судді Маймур Ф.Ф.,

при секретарі Авраменко А.М.,

за участю представника митниці ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпропетровську заяву Дзержинського відділу державної виконавчої служби Криворізького міського управління юстиції Дніпропетровської області про зміну способу та порядку виконання постанови Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 29 серпня 2012 року по справі №0418/5557/2012 про порушення митних правил за ст.483 ч.1 МК України у відношенні ОСОБА_2,

ВСТАНОВИВ:

25 березня 2015 року до Кіровського районного суду м. Дніпропетровська завернувся заявник із вищезазначеною заявою, в обґрунтування якої послався на те, що на виконанні у заявника перебуває постанова Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 29 серпня 2012 року, якою постановлено конфіскувати в дохід держави підшипники марки 3077776М 4-х рядних конічних у кількості 6 штук. В ході проведення виконавчих дій вказане майно було вилучено та арештовано, визначено його вартість, зібрано необхідний пакет документів та на підставі договору між ДВС та ПП «Нива В.Ш.» дане майно надано для реалізації, здійснити яку на торгах не вдалося і після переоцінки майна внаслідок відсутності купівельного попиту. За таких обставин, вказуючи на відсутність заяв про безоплатну передачу майна органам державної влади, комунальним закладам, на благодійні цілі, заявник просив суд змінити спосіб примусового виконання постанови суду від 29 серпня 2012 року шляхом здачі майна, що підлягає конфіскації за постановою суду, на металобрухт із подальшим спрямуванням отриманих коштів до Державного бюджету України.

Заявник в судове засідання не зявився, про дату, час та місце розгляду заяви повідомлявся належним чином, надіслав до суду письмове клопотання про розгляд справи за своєї відсутності, свою заяву підтримав.

Представник митниці заяву ДВС не підтримала, пославшись на сумніви щодо неможливості реалізації в ході виконавчого провадження конфіскованого судом майна.

ОСОБА_2 в судове засідання не зявився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, в звязку із чим суд вважає за можливе здійснити розгляд заяви державного виконавця за фактичної явки учасників її розгляду.

Вислухавши пояснення представника митниці та дослідивши матеріали заяви і справи про порушення митних правил, суд дійшов наступного висновку на підставі нижчевикладеного.

Так, в судовому засіданні встановлено, що 29 серпня 2012 року Кіровським районним судом м. Дніпропетровська за результатами розгляду справи про порушення митних правил №0418/5557/2012 (провадження №3/0418/2301/2012) винесено постанову, якою ОСОБА_2 визнано винним в порушенні митних правил за ст.483 ч.1 МК України та накладено адміністративне стягнення у вигляді конфіскації на користь держави безпосереднього предмету порушення митних правил підшипників марки 3077776М 4-х рідних конічних у кількості 6 штук та вартістю 384600 гривень (а.с.84-85).

Після відкриття виконавчого провадження ВП №34812806 з примусового виконання вищевказаної постанови суду, державним виконавцем описано та арештовано майно, що підлягає конфіскації за постановою суду, а потім на підставі укладеного ДВС з ПП «Нива В.Ш.» договору передано це майно вказаному підприємству для реалізації. (а.с.91-92)

08 лютого 2013 року органом ДВС на веб-сайті з питань реалізації конфіскованого та арештованого майна розміщено оголошення про можливість безоплатної передачі підшипників марки 3077776М 4-х рідних конічних у кількості 6 штук органам державної влади, закладам охорони здоровя, освіти, соціального захисту та забезпечення, дитячим будинкам, установам виконання покарань, слідчим ізоляторам чи військовим формуванням (а.с.94).

26 червня 2013 року філією 04 ПП «Нива В.Ш.» повідомлено ДВС про те, що торги з реалізації конфіскованого майна, а саме підшипників марки 3077776М 4-х рідних конічних у кількості 6 штук не відбулися у звязку із відсутністю зареєстрованих покупців. (а.с.93)

Питання щодо виконання постанов суду про накладення адміністративних стягнень за порушення митних правил врегульовані положеннями МК України, КУпАП, Законом України «Про виконавче провадження», Порядком розпорядження майном, конфіскованим за рішенням суду і переданим органам державної виконавчої служби, затвердженим постановою КМУ від 11 липня 2002 року №985, Порядком взаємодії органів державної виконавчої служби та митних органів при переданні майна, конфіскованого за рішеннями судів, та розпорядженні ним, затвердженим наказом Мінюсту України, Державної митної служби України від 12 жовтня 2009 року №1833/5/943.

Так, за змістом ст.487 МК України, ст.ст.2, 304 КУпАП питання, повязані з виконанням постанови про накладення адміністративного стягнення, вирішуються органом (посадовою особою), який виніс постанову.

Відповідно до п.1 Порядку розпорядження майном, конфіскованим за рішенням суду і переданим органам державної виконавчої служби, затвердженим постановою КМУ від 11 липня 2002 року №985, реалізація майна, конфіскованого за рішенням суду і переданого органам державної виконавчої служби, за винятком виключеного за законом з обігу, здійснюється шляхом його продажу у порядку, встановленому Законом України «Про виконавче провадження».

Згідно ст.64 ч.ч.1, 2 Закону України «Про виконавче провадження» майно, що підлягає конфіскації, вилучається. Реалізація конфіскованого майна здійснюється в порядку, встановленому цим Законом.

Нормою ст.62 того ж закону визначено, що реалізація арештованого майна, крім майна, вилученого з обігу згідно із законом, та майна, зазначеного в частині восьмій статті 57 цього Закону (цінні папери, ювелірні та інші побутові вироби із золота, срібла, платини і металів платинової групи, дорогоцінного каміння і перлів, а також лом і окремі частини таких виробів), здійснюється шляхом його продажу на прилюдних торгах, аукціонах або на комісійних умовах. Не реалізоване на прилюдних торгах, аукціонах або на комісійних умовах протягом двох місяців майно підлягає уцінці державним виконавцем, що проводиться в десятиденний строк з дня визнання прилюдних торгів чи аукціону такими, що не відбулися, або закінчення двомісячного строку реалізації майна на комісійних умовах. Майно може бути уцінене не більш як на 30 відсотків. У разі нереалізації майна в місячний строк з дня проведення уцінки воно повторно уцінюється в такому самому порядку, але не більш як на 50 відсотків початкової вартості майна.

Положеннями ч.3 ст.64 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що порядок подальшого розпорядження конфіскованим майном, не реалізованим у порядку, визначеному статтею 62 цього Закону встановлюється Кабінетом Міністрів України.

За змістом п.12, 13 Порядку розпорядження майном, конфіскованим за рішенням суду і переданим органам державної виконавчої служби, затвердженим постановою КМУ від 11 липня 2002 року №985, у разі коли передане на реалізацію майно не буде продано протягом двох місяців, воно підлягає переоцінці. Розмір переоцінки не повинен перевищувати 20 відсотків вартості, визначеної суб'єктом оціночної діяльності. Якщо майно не реалізовано протягом місяця після проведення переоцінки, проводиться додаткова переоцінка.

Відповідно до п.6 Порядку взаємодії органів державної виконавчої служби та митних органів при переданні майна, конфіскованого за рішеннями судів, та розпорядженні ним, затвердженим наказом Мінюсту України, Державної митної служби України від 12 жовтня 2009 року №1833/5/943, з метою забезпечення розпорядження конфіскованим майном у разі неможливості його реалізації начальниками відділів державної виконавчої служби, які здійснюють виконання рішень про конфіскацію майна, вилученого митними органами, утворюються комісії, передбачені пунктом 11 Порядку розпорядження майном, конфіскованим за рішенням суду і переданим органам державної виконавчої служби, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11.07.2002 №985. Засідання комісії відбуваються на вимогу державного виконавця у встановлений ним строк та є повноважними у випадку присутності не менше 2/3 членів комісії. Головує на засіданні комісії представник органу державної виконавчої служби.

За змістом положень п.11, 14 Порядку розпорядження майном, конфіскованим за рішенням суду і переданим органам державної виконавчої служби, затвердженим постановою КМУ від 11 липня 2002 року №985, якщо майно не реалізовано у порядку, встановленому Законом України «Про виконавче провадження», державний виконавець вносить на розгляд комісії, що утворюється у складі представників відповідного органу державної виконавчої служби, митного органу, органу державної податкової служби та фінансового органу, пропозицію щодо безоплатної передачі майна органам державної влади, закладам охорони здоров'я, освіти, соціального забезпечення, соціального захисту, зокрема, закладам, у яких виховуються діти-сироти та діти, позбавлені батьківського піклування, дитячим будинкам сімейного типу, прийомним сім'ям, будинкам дитини при установах виконання покарань, установам виконання покарань, слідчим ізоляторам, військовим формуванням, а також на благодійні цілі або для переробки, знищення (утилізації) такого майна. Рішення про безоплатну передачу, переробку або знищення (утилізацію) майна підписується членами комісії та затверджується начальником відповідного органу державної виконавчої служби.

Згідно п.16 Порядку взаємодії органів державної виконавчої служби та митних органів при переданні майна, конфіскованого за рішеннями судів, та розпорядженні ним, затвердженим наказом Мінюсту України, Державної митної служби України від 12 жовтня 2009 року №1833/5/943, при прийнятті комісією рішення про безоплатну передачу майна орган державної виконавчої служби розміщує інформацію щодо цього майна на веб-сайті з питань реалізації арештованого державними виконавцями майна. Якщо протягом місяця з моменту розміщення повідомлення жодна з осіб, яким надано право безоплатного отримання майна, не звернулася до державного виконавця щодо його отримання, державний виконавець виносить на розгляд комісії питання щодо знищення (утилізації) майна. Рішення щодо знищення (утилізації) майна приймається також у випадку, якщо за рішенням комісії майно не було безоплатно передано жодній з осіб, які виявили бажання його отримати. Якщо механізм знищення (утилізації) відповідно до наданих рекомендацій або приписів спеціально уповноважених органів виконавчої влади, які здійснюють державний контроль і нагляд за обігом, якістю та безпекою продукції, не вимагає технологічного оброблення, таке знищення може бути проведено комісією самостійно. Знищення (утилізація) іншого майна здійснюється із залученням організацій, які отримали відповідні ліцензії, мають обладнання та досвід, необхідні для проведення такої роботи. Рішення щодо передачі на утилізацію приладів, вузлів, агрегатів, що не придатні для подальшого використання за призначенням, приймається комісією.

Аналізуючи встановлені в судовому засіданні фактичні обставини в контексті викладених норм законодавства, оцінюючи докази, надані заявником на підтвердження викладених в його заяві обставин, суд приходить до висновку про неможливість задоволення заяви державного виконавця про встановлення способу примусового виконання постанови суду з таких підстав. Так, як слідує зі змісту наведених судом норм положень Порядку розпорядження майном, конфіскованим за рішенням суду і переданим органам державної виконавчої служби, затвердженим постановою КМУ від 11 липня 2002 року №985, та Порядку взаємодії органів державної виконавчої служби та митних органів при переданні майна, конфіскованого за рішеннями судів, та розпорядженні ним, затвердженим наказом Мінюсту України, Державної митної служби України від 12 жовтня 2009 року №1833/5/943, на органи державної виконавчої служби покладено функцію реалізації майна, конфіскованого за постановою суду у справі про порушення митних правил, всі інші дії, повязані з розпорядженням таким конфіскованим майном, як то прийняття рішення про безоплатну передачу такого майна певним субєктам або про знищення (утилізацію) такого майна внаслідок неможливості його реалізації в дохід держави шляхом продажу чи неможливості безоплатної передачі, приймаються виключно у формі відповідного рішення комісією, яка утворюється з представників відповідного органу державної виконавчої служби, митного органу, органу державної податкової служби та фінансового органу, і затверджуються начальником відповідного органу державної виконавчої служби. Суд не може підмінювати діяльність такої комісії своєю шляхом ухвалення свого рішення з питань, віднесених до компетенції комісії, а не суду, і не втручається у діяльність такої комісії, окрім випадків оскарження у встановленому законом судовому порядку та формі відповідних рішень, дій/бездіяльності комісії. Останнє не є тотожним розгляду даної заяви державного виконавця про фактичне надання йому дозволу на здачу на металобрухт конфіскованого за постановою суду майна.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст.2, 304, 305 КУпАП, ст.487 МК України, ст.ст.62, 64 Закону України «Про виконавче провадження», п.1, 11-14 Порядку розпорядження майном, конфіскованим за рішенням суду і переданим органам державної виконавчої служби, затвердженим постановою КМУ від 11 липня 2002 року №985, п.6, 16 Порядку взаємодії органів державної виконавчої служби та митних органів при переданні майна, конфіскованого за рішеннями судів, та розпорядженні ним, затвердженим наказом Мінюсту України, Державної митної служби України від 12 жовтня 2009 року №1833/5/943, суд

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні заяви Дзержинського відділу державної виконавчої служби Криворізького міського управління юстиції Дніпропетровської області про зміну способу та порядку виконання постанови Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 29 серпня 2012 року по справі №0418/5557/2012 про порушення митних правил за ст.483 ч.1 МК України у відношенні ОСОБА_2 відмовити.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена до апеляційного суду через Кіровський районний суд м. Дніпропетровська особою стосовно якої вона винесена, представником такої особи або органом доходів і зборів, який здійснював провадження у цій справі протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя Ф.Ф. Маймур

Постанова набрала законної сили «___» ________ 201 5 року.

Секретар: ____________