АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 607/1759/15-пГоловуючий у 1-й інстанції Дуда О.О.
Провадження № 33/789/59/15 Доповідач - Демченко О.В.
Категорія - 172-7 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 червня 2015 р. Суддя апеляційного суду Тернопільської області Демченко О.В., за участю прокурора Зварич Т.С., особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 та його представника-адвоката ОСОБА_2, розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Тернопільського міськрайонного суду від 15 квітня 2015 року, -

В С Т А Н О В И Л А :

Цією постановою:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця с. Берестечко Горохівського району Волинської області, жителя АДРЕСА_1, одруженого, працюючого головним лікарем комунальної установи Тернопільської обласної ради "Тернопільський обласний клінічний шкіро-венерологічний диспансер", раніше до адміністративної відповідальності не притягувався, -

визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-7 КУпАП та ч.1 ст.14 Закону України "Про засади запобігання і протидії корупції" та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 170 грн.

Згідно даної постанови, ОСОБА_1, перебуваючи на посаді головного лікаря комунальної установи Тернопільської обласної ради "Тернопільський обласний клінічний шкіро-венерологічний диспансер" та будучи посадовою особою юридичної особи публічного права та у відповідності до п.п. "а" п. ч.1 ст.4 Закону України "Про засади запобігання і протидії корупції," будучи суб'єктом відповідальності за корупційне правопорушення, порушив встановлену Законом вимогу щодо необхідності ужити заходів по недопущенню будь-якої можливості виникнення конфлікту інтересів, не повідомив негайно вищестоящому керівництву, тобто департамент охорони здоров'я Тернопільської ОДА про виникнення конфлікту інтересів, що виразилось у підписанні ним особисто наказу №387 від 17.11.2014 року про вихід на роботу лікаря - дерматовенеролога ОСОБА_3, яка є його дочкою, у комунальну установу Тернопільської обласної ради "Тернопільський обласний клінічний шкіро-венерологічний диспансер".Крім цього, головний лікар комунальної установи Тернопільської обласної ради "Тернопільським обласний клінічний шкіро-венерологічний диспансер" ОСОБА_1 підписав наказ №388 від 17.11.2014 року про тимчасове переведення лікаря ОСОБА_3 на роботу на неповний робочий день з оплатою розрахунку 0,5 ставки з 01.12.2014 року.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить вищезазначену постанову Тернопільського міськрайонного суду скасувати, а справу провадженням закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення. Стверджує, що посилання суду в постанові на проведену семінар-нараду департаменту охорони здоров'я облдержадміністрації з питань корупції є хибним, оскільки 24.10.2014 року проходила планова колегія департаменту охорони здоров'я і в порядку денному колегії немає на розгляді жодних правових питань, а його підпис є лише в реєстраційному листку учасників. Судом не взято до уваги його повідомлення до Міністерства охорони здоров'я та обласної ради, щодо конфлікту інтересів. Теперішній керівник ОСОБА_4 знав, що його донька працює лікарем в очолюваному ним закладі, трудові відносини з якою виникли з 2006 року. Також, судом не враховано, що його донька працює лікарем у диспансерному (поліклінічному) відділі та безпосередньо перебуває у прямій підпорядкованості у завідувача диспансерним відділом.

Крім того зазначив, що у вересні 2011 року він звернувся до начальника Головного управління охорони здоров'я Тернопільської обласної державної адміністрації Буртняка М.М. та повідомив, що у ввіреній йому установі на посаді лікаря-дерматовенеролога працює його донька, а тому вважає, що оскільки конфлікт інтересів пов'язаний з трудовими відносинами і носить постійний характер, повідомивши один раз він, як головний лікар виконав свій обов'язок, видані ним накази у 2014 році не порушують вимог законодавства.

Розглянувши матеріали справи, доводи викладені в апеляційній скарзі, вислухавши апелянта ОСОБА_1, який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити, скасувати постанову суду першої інстанції, а справу провадженням закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, прокурора, який заперечив щодо задоволення апеляційної скарги, оскільки вважає оскаржувану постанову законною та обґрунтованою, приходжу до висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення з таких підстав.

За змістом ст.ст. 245, 252, 280, 283 КУпАП при розгляді справи про адміністративні правопорушення забезпечується всебічне, повне та об'єктивне з'ясування обставин справи, підлягають для з'ясування питання про те, чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа в його вчинені, рішення приймається на підставі доказів долучених у суді і оцінених суддею за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному і об'єктивному дослідженню всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Статтею 172-7 КУпАП передбачена відповідальність за неповідомлення особою безпосереднього керівника у випадках, передбачених законом, про наявність конфлікту інтересів. У п.2 цієї ж статті зазначено, що під конфліктом інтересів слід розуміти суперечність між особистими інтересами особи та її службовими повноваженнями, наявність яких може вплинути на об'єктивність або неупередженість прийняття рішень, а також на вчинення чи не вчинення дій під час виконання наданих їй службових повноважень.

Проаналізувавши положення Закону України "Про засади запобігання та протидії корупції", дослідивши протокол про адміністративне корупційне правопорушення від 22 липня 2014 року та матеріали адміністративного правопорушення, прийшла до висновку, що суддею суду першої інстанції безпідставно визнано наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого 172-7 КУпАП.

Як вбачається з постанови, суд визнаючи ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.172-7КУпАП, виходив з того, що головний лікар комунальної установи Тернопільської обласної ради "Тернопільський обласний клінічний шкіро-венерологічний диспансер" ОСОБА_1, будучи обізнаним про виникнення реального конфлікту інтересів, не виконав вимоги ч.1 ст.14 Закону України "Про засади запобігання та протидії корупції" та не вжив заходів щодо недопущення будь-якої можливості виникнення конфлікту інтересів та невідкладно у письмовій формі не повідомив безпосереднього керівника про наявність конфлікту інтересів.

Згідно наказу Тернопільського обласного відділу охорони здоров'я №524 від 20 травня 1983 року, ОСОБА_1 призначений головним лікарем обласного шкіро-венерологічного диспансеру, в подальшому правонаступником якого стала комунальна установа Тернопільської обласної ради "Тернопільський обласний клінічний шкіро-венерологічний диспансер", в якому ОСОБА_1 продовжує працювати на посаді головного лікаря.

Згідно п.п. а п.2 ч.1 ст.4 Закону України "Про засади запобігання і протидії корупції" ОСОБА_1, будучи посадовою особою юридичної особи публічного права, є суб'єктом відповідальності за корупційне правопорушення та відповідно до п.1, п.2 ч.1 ст.14 даного Закону посадова особа юридичної особи публічного права зобов'язана:

1) уживати заходів щодо недопущення будь-якої можливості виникнення конфлікту інтересів;

невідкладно у письмовій формі повідомляти безпосереднього керівника про наявність конфлікту інтересів.

Згідно наказу №387 від 17.11.2014 року, підписаного головним лікарем комунальної установи Тернопільської обласної ради "Тернопільським обласний клінічний шкіро-венерологічний диспансер" ОСОБА_1, його дочка ОСОБА_3 Вийшла на роботу після декретної відпустки на посаду лікаря-дерматовенеролога диспансерного відділу з 1.12.2014 року.

Наказом цієї ж установи №388 від 17.11.2014 року ОСОБА_3 переведено тимчасово на роботу на неповний робочий день з оплатою з розрахунку 0,5 ставки.

Листом департаменту охорони здоров'я Тернопільської обласної державної адміністрації "Щодо врегулювання конфлікту інтересів, що стосуються посадових осіб юридичних осіб публічного права у галузі охорони здоров'я" від 13 червня 2014 року до ОСОБА_1 доведені вимоги антикорупційного законодавства в частині недопущення будь-якої можливості виникнення конфлікту інтересів та відповідальності за такі порушення.

За змістом Закону про корупцію умовою відповідальності за корупційні діяння є умисний характер вини особи, яка його вчинила. Проте з матеріалів справи вбачається, що дії ОСОБА_1 не носили умисного характеру і невірно розцінені як корупційні.

Так, матеріалами справи встановлено, що ОСОБА_1 є також головним спеціалістом Тернопільської області зі спеціальності "дерматовенерологія" і згідно ч.2 Примірного положення про головного позаштатного спеціаліста зі спеціальності "дерматовенерологія" управлінь охорони здоров'я обласнихдержавних адміністрацій, затвердженого наказом Міністерства охорони здоров'я України від 7 червня 2004 року №286 перебуває у підпорядкуванні головного спеціаліста-дерматовенеролога МОЗ України.

Відповідно до цього, ОСОБА_1 скористався своїм правом і 1 грудня 2014 року повідомив про конфлікт інтересів МОЗ України, про що свідчить долучений до матеріалів справи лист МОЗ України №17 від 5 грудня 2014 року (а.с.98).

Про вжиття ОСОБА_1 заходів щодо недопущення будь-якої можливості виникнення конфлікту інтересів свідчить і той факт, що 17 листопада 2014 року було проведено засідання відповідальних осіб з питань запобігання та виявлення корупції комунальної установи Тернопільської обласної ради "Тернопільський обласний клінічний шкіро-венерологічний диспансер", на якому розглядалось питання про врегулювання конфлікту інтересів між головним лікарем диспансеру ОСОБА_1 та його дочкою ОСОБА_3, з метою дотримання вимог ст.14 Закону України "Про засади запобіганню та протидії корупції". На даному засіданні прийнято рішення: подати головному лікарю диспансеру інформацію вищестоящому органу про наявний у нього конфлікт інтересів. Питання надання відпусток, звільнення з роботи, застосування заохочень, дисциплінарних стягнень щодо лікаря ОСОБА_3 У встановленому законом порядку іншими посадовими особами.

Як пояснив ОСОБА_1, він не повідомляв про конфлікт інтересів раніше, тому що його дочка ОСОБА_3 повинна була вийти на роботу лише з 1 грудня 2014 року і саме перед її виходом на роботу він подав відповідне повідомлення про наявність конфлікту інтересів, тобто до складення щодо нього протоколу про вчинення корупційного правопорушення.

Тому висновок суду про те, що повідомлення про конфлікт інтересів лише головного позаштатного спеціаліста зі спеціальності "дерматовенерологія" МОЗ України не звільняло ОСОБА_1 від обов'язку повідомити про такий факт головне управління охорони здоров'я Тернопільської ОДА, є помилковим, оскільки вищенаведені доводи свідчать про відсутність у ОСОБА_1 умислу на ухилення ним від вжиття заходів щодо недопущення будь-якої можливості виникнення конфлікту інтересів, відповідно до вимог ч.1 ст.14 Закону України "Про засади запобігання та протидії корупції".

Тобто, факт наявності конфлікту інтересів ОСОБА_1 не приховувався, відповідно, в його діях відсутня об'єктивна сторона вказаного адміністративного правопорушення.

Враховуючи вищенаведене, вважаю, що суд першої інстанції дійшов до невірного висновку про наявність в діях ОСОБА_1. ознак адміністративного правопорушення, передбаченого ст.172-7 КУпАП, а тому постанова суду підлягає до скасування, а провадження по справі відповідно до вимог ст.247 КУпАП, закриттю.

На підставі наведеного, керуючись ст. 293, 294 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити, постанову Тернопільського міськрайонного суду від 15 квітня 2015 року щодо нього скасувати, а провадження в адміністративній справі щодо ОСОБА_1 закрити.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя - підпис

З оригіналом згідно:

Суддя апеляційного суду Тернопільської області О.В. Демченко