Справа № 156/356/15-п Провадження №33/773/128/15 Суддя в 1 інстанції: Дильний Г.М.
Категорія: ч.1 ст. 130 КпАП УкраїниДоповідач: Гапончук В. В.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 червня 2015 року місто ОСОБА_1

Апеляційний суд Волинської області в складі:

судді - Гапончука В.В.,

з участю

особи, що притягається до відповідальності ОСОБА_2,

розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Іваничівського районного суду від 21 квітня 2015 року про притягнення ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, жителя ІНФОРМАЦІЯ_2, непрацюючого, неодруженого, до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КпАП України,

В С Т А Н О В И В:

Постановою Іваничівського районного суду від 21 квітня 2015 року ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КпАП України, та накладено стягнення у виді позбавлення права керування всіма видами транспортних засобів строком на один рік.

ОСОБА_2 притягнутий до адміністративної відповідальності за те, що він 13.04.2015 року о 03 год. 05 хв., будучи співвласником автомобіля «Форд-Мондео» н.з. LС 58701, передав керування даним транспортним засобом ОСОБА_3, який перебуваючи в стані алкогольного сп'яніння, керував вказаним автомобілем по вул. Шевченка с. Милятин Іваничівського району, чим порушив п. 2.9. г Правил дорожнього руху.

Не погоджуючись із постановою суду ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу в якій просить постанову суду скасувати а провадження у справі закрити за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Перевіривши доводи апеляційної скарги і матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши ОСОБА_2, який підтримав подану апеляційну скаргу та просив її задовольнити, свідків, суд приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст.ст. 245, 280 КпАП України завданням провадження в справі про адміністративне правопорушення є своєчасне, всебічне, повне та обєктивне зясування обставин, вирішення її в точній відповідності з законом. При розгляді справи про адміністративне правопорушення в обовязковому порядку має бути зясовано: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що помякшують чи обтяжують її відповідальність, тощо.

Всупереч цьому, судом не вжито всіх заходів, передбачених КпАП України, для зясування питання про наявність чи відсутність в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КпАП України, а тому висновок суду є передчасним і не відповідає вимогам ст.280 КпАП України.

Так з матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_2 притягнутий до адміністративної відповідальності за те, що 13.04.2015 року о 03 год. 05 хв., будучи співвласником автомобіля «Форд-Мондео» н.з. LС 58701, передав керування даним транспортним засобом ОСОБА_3, який перебуваючи в стані алкогольного сп'яніння, керував вказаним автомобілем по вул. Шевченка с. Милятин Іваничівського району про що складено протокол АП1 №513951 від 13.04.2015 року.

Крім того, щодо ОСОБА_3 також було складено протокол серії АП1 №213948 в якому зазначено, що ОСОБА_3 керував автомобілем «Форд-Мондео» н.з. LС 58701 в стані алкогольного спяніння, чим порушив п. 2.9. а Правил дорожнього руху. У вказаному протоколі зазначено свідками ОСОБА_4 та ОСОБА_5

В судовому засіданні ОСОБА_2 пояснив, що 13.04.2015 року о 03 год. 05 хв. не передавав керування автомобілем «Форд-Мондео» ОСОБА_3, а сам особисто керував вказаним автомобілем по вул. Шевченка с. Милятин Іваничівського району. При цьому, зупинивши автомобіль біля приміщення клубу в с. Милятин пішов забрати куртку. В цей час ОСОБА_3 пересів з переднього пасажирського сидіння на сидіння водія, де і був виявлений працівниками ДАІ.

Свідки ОСОБА_6 та ОСОБА_7, які були допитані в суді, також підтвердили, що ОСОБА_3 пересів з переднього місця пасажира на місце водія автомобіля перед тим, як до нього підійшли працівники ДАІ. Вказали, що в той момент знаходилися біля приміщення клубу, проте в різних місцях та на різній відстані від автомобіля, та безпосередньо бачили ці події.

Свідок ОСОБА_1 пояснила, що вона разом з сином ОСОБА_2 та ОСОБА_8 заїжджали до зазначеного в протоколі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_3 свідка ОСОБА_4, який на поставлене питання «Де він знаходився в ніч з 12 на 13 квітня 2015 року?», повідомив, що знаходився вдома. Однак, при поставленні питання про те «Чи він знає, що являється свідком по справі про адміністративне правопорушення?» ОСОБА_4 відповів «Що він був працівником міліції та знає що казати.»

Показання ОСОБА_1 також підтвердив ОСОБА_2

Крім того, з переглянутого в судовому засіданні відеозапису з місця події вбачається, що окрім ОСОБА_2, який перебував за кермом автомобіля, ОСОБА_3 та інспекторів ВДАІ з обслуговування Іваничівського району ОСОБА_9, ОСОБА_10 та ОСОБА_11, які перебували біля автомобіля в той момент, більше нікого на місці події не було, в тому числі і зазначених в протоколі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_3 свідків.

В судове засідання викликалися для дачі показань в якості свідків ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_5 та ОСОБА_4, які без повідомлення про поважність своєї неявки на судовий розгляд не зявилися.

Також з листа заступника начальника УМВС України у Волинській області від 05.06.2015 року №3/3-2380 вбачається, що ОСОБА_5 та ОСОБА_4 працювали в УМВС України у Волинській області: ОСОБА_5 з 06.08.1991року по 28.09.2012 року, ОСОБА_4 з 01.11.1990 року по 01.04.2009 року.

Показання свідків ОСОБА_10 та ОСОБА_9, які є працівниками міліції, оцінені Іваничівським районним судом, як докази, що підтверджують доведеність вини ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, проте апеляційним судом оцінюються як докази, що не є беззаперечними та в повній мірі переконливими, оскільки дані особи є працівниками міліції і являються неупередженими при встановленні фактичних обставин справи.

Таким чином, суд першої інстанції передчасно прийшов до висновку про винність ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КпАП України, неповно встановивши фактичні обставини справи, не дослідивши та перевіривши належним чином всі докази в справі та, відповідно, був позбавлений можливості дати їм належну правову оцінку.

Враховуючи вище зазначені докази та встановлені фактичні обставини справи суд приходить до висновку, що в діях ОСОБА_2 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КпАП України, оскільки під час розгляду справи не було доведено, що ОСОБА_2 13.04.2015 року о 03 год. 05 хв., будучи співвласником автомобіля «Форд-Мондео» н.з. LС 58701, передав керування даним транспортним засобом ОСОБА_3, який перебуваючи в стані алкогольного сп'яніння, керував вказаним автомобілем по вул. Шевченка с. Милятин Іваничівського району, а тому постанова суду першої інстанції підлягає скасуванню на підставі п.1 ст.247 КпАП України за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, а розпочате провадження підлягає закриттю.

Керуючись п.1 ст.247, ст.294 КпАП України

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Постанову Іваничівського районного суду Волинської області від 21 квітня 2015 року в даній справі щодо нього скасувати, а провадження по справі закрити.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя: В.В. Гапончук