Справа № 296/5661/15-п
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"16" червня 2015 р. м.Житомир

Корольовський районний суд м.Житомира в складі:

головуючого-судді - Аксьонова В.Є.

при секретарі Андрійчук С.Д.

з участю прокурора Ящука К.В.

особи що притягається до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1

розглянувши матеріали справи, які надійшли з прокуратури м.Житомира, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1,

ІНФОРМАЦІЯ_1,

непрацюючу,

проживаючу ІНФОРМАЦІЯ_2,

АДРЕСА_1,

за ст.172-6 ч.1 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

В С Т А Н О В И В:

Згідно протоколу № 10, про вчинення адміністративного корупційного правопорушення ОСОБА_1 вбачається, що державний службовець 13 рангу 6 категорії, ОСОБА_1, перебуваючи на посаді провідного спеціаліста відділу розвитку підприємництва управління розвитку підприємництва та адміністративно-дозвільної діяльності Департаменту економічного розвитку, торгівлі та міжнародного співробітництва Житомирської обласної державної адміністрації, будучи відповідно до підпункту «в» п.1 ч.1 ст. 4 Закону України «Про засади запобігання і протидії корупції» суб'єктом відповідальності за корупційні правопорушення, порушила встановлену Законом вимогу фінансового контролю.

Так, наказом начальника управління №61-к від 25.09.2012 ОСОБА_1 призначено на посаду провідного спеціаліста відділу розвитку підприємництва управління з питань власності та розвитку підприємництва головного управління економіки Житомирської обласної державної адміністрації з 27.09.2012 року.

Приймаючи присягу державного службовця, ОСОБА_1 зобов'язалася суворо дотримуватися Конституції та законів України, сумлінно виконувати свої обов'язки, про що засвідчила особистим підписом 27.09.2012.

Згідно ст. 10 Закону України «Про державну службу», основними обов'язками державного службовця є: додержання Конституції України та інших актів законодавства України, безпосереднє сумлінне виконання своїх службових обов'язків.

Відповідно до п.4.1. Загальних правил поведінки державних службовців, державний службовець зобов'язаний неухильно дотримуватись обмежень і заборон, передбачених антикорупційним законодавством та Законом України «Про державну службу», уникати дій, які можуть бути сприйняті як підстава підозрювати його в корупції.

З вимогами ст. 12 Закону України «Про засади запобігання і протидії корупції» щодо обов'язку державних службовців щорічно до 1 квітня подавати за місцем роботи (служби) декларацію про майно, доходи, витрати і зобов'язання фінансового характеру за минулий рік та Загальними правилами поведінки державного службовця, державний службовець ОСОБА_1 ознайомлена під особистий підпис 26.06.2012.

Наказом №3 від 31.01.2013 головне управління економіки обласної державної адміністрації з 28.01.2013 перейменовано на департамент економічного розвитку, торгівлі та міжнародного співробітництва Житомирської обласної державної адміністрації.

Наказом директора Департаменту №33-к від 01.04.2014 ОСОБА_1 звільнено із займаної посади за власним бажанням з 09.04.2014.

Проте, ОСОБА_1, яка після звільнення зобов'язана протягом одного року подавати за своїм останнім місцем роботи (служби) декларацію про майно, доходи, витрати і зобов'язання фінансового характеру за минулий рік за формою і в порядку, визначеними Законом України «Про засади запобігання і протидії корупції», діючи умисно, у встановлені законодавством терміни з 09.04.2014 по 09.04.2015 такої декларації за 2014 рік за своїм останнім місцем роботи (служби) не подала. Також, ОСОБА_1 не подала такої декларації до 01.04.2015, хоча таку можливість мала, оскільки на лікарняному через тимчасову непрацездатність, відпустці по догляду за дитиною, під вартою та за межами України не перебувала.

Таким чином, ОСОБА_1, будучи державним службовцем 13 рангу 6 категорії, відповідно до підпункту «в» пункту 1 частини 1 ст. 4 Закону України «Про засади запобігання і протидії корупції» є суб'єктом відповідальності за корупційні правопорушення, усвідомлюючи вимоги антикорупційного законодавства, достовірно знаючи про обов'язок подавати після звільнення протягом одного року за своїм останнім місцем роботи (служби) декларацію про майно, доходи, витрати і зобов'язання фінансового характеру за минулий рік за формою і в порядку, визначеними цим Законом, маючи реальну можливість своєчасно подати таку декларацію, в порушення вимог ч. 1 ст. 12 Закону України «Про засади запобігання і протидії корупції», таку декларацію умисно не подала, чим скоїла адміністративне корупційне правопорушення, відповідальність за яке передбачено ч. 1 ст. 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Суд розглянувши вказаний адміністративний протокол, вважає, що в діях ОСОБА_1 відсутній, склад адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення, в звязку з тим, що вона не являється субєктом вказаного адміністративного правопорушення.

Згідно пояснень ОСОБА_1 в судовому засіданні вбачається, що вона була звільнена з посади державного службовця за власним бажанням в квітні 2014 року. При звільненні з посади вона подала декларацію про майно, доходи, витрати і зобов'язання фінансового характеру за відпрацьований час на посаді державного службовця, декларацію за 2014 рік вона не подавала так як вважала, що подавати її не потрібно, в звязку з тим, що вона не являється державним службовцем та не працює.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 до 09.04.2014 року працювала на посаді провідного спеціаліста відділу розвитку підприємництва управління з питань власності та розвитку підприємництва головного управління економіки Житомирської обласної державної адміністрації з 27.09.2012 року та наказом директора Департаменту №33-к від 01.04.2014 ОСОБА_1 звільнено із займаної посади за власним бажанням з 09.04.2014 року. При, цьому при звільнення, а саме 09.04.2014 року, подала декларацію про майно, доходи, витрати і зобов'язання фінансового характеру за 2014 рік, як державний службовець, що підтверджується матеріалами адміністративного протоколу. В подальшому ОСОБА_1 на посаді державного службовця не працювала та не являлася державним службовцем. ст. 12 Закону України «Про засади запобігання і протидії корупції», передбачає обов'язок державних службовців щорічно до 1 квітня подавати за місцем роботи (служби) декларацію про майно, доходи, витрати і зобов'язання фінансового характеру за минулий рік. Враховуючи, що на перше квітня 2015 року, ОСОБА_1, не являлася державним службовцем, а тому не може бути субєктом адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Враховуючи викладене та керуючись ст. 247 ч. 1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, в звязку з тим, що вона не являється субєктом вказаного адміністративного правопорушення, суд вважає, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад і подія адміністративного корупційного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 172-6 вказаного кодексу, а тому провадження по справі підлягає закриттю.

П О С Т А Н О В И В:

Провадження по справі про адміністративне корупційне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення закрити в звязку з відсутністю в діях ОСОБА_1 події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова підлягає оскарженню до апеляційного суду Житомирської області через Корольовський районний суд м.Житомира протягом 10 днів з дня її винесення.

Cуддя В. Є. Аксьонов