Справа № 603/323/15-п
Провадження № 3/603/135/2015
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"22" червня 2015 р. м. Монастириська

Суддя Монастириського районного суду Тернопільської області Галіян І. М. розглянувши матеріали, що надійшли від Монастириського районного відділу управління Міністерства внутрішніх справ України в Тернопільській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, жительки смт. Коропець Монастириського району Тернопільської області, не працюючої

- за частиною 3 статті 184 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 неналежним чином виконує передбачені ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» №2402-ІІІ від 26 квітня 2001 року батьківські обовязки по вихованню свого 14-річного сина ОСОБА_2, що призвело до вчинення останнім діянь, які містять ознаки адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст. 51 КУпАП, а саме, 10 травня 2015 року близько 15 год. 00 хв., неповнолітній ОСОБА_2 спільно із товаришами, вчинив крадіжку чотирьох літрів дизельного палива з території ТзОВ «Агрокультура Тернопіль», за адресою: вул. Дворовського смт. Коропець Монастириського району Тернопільської області.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину визнала повністю, у вчиненому розкаялась, просить суд суворо її не карати.

Згідно із ч. 3 ст. 184 КУпАП адміністративна відповідальність за вказаною статтею настає у випадку вчинення неповнолітніми віком від чотирнадцяти до шістнадцяти років правопорушення, відповідальність за яке передбачено цим Кодексом.

Відповідно до ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» №2402-ІІІ від 26 квітня 2001 року на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами.

Відповідно до ст. 12 КпАП адміністративній відповідальності підлягають особи, які досягли на момент вчинення адміністративного правопорушення шістнадцятирічного віку. За правопорушення неповнолітніх, які не досягли шістнадцятирічного віку несуть відповідальність батьки або особи, які їх замінюють.

Крім повного визнання своєї вини ОСОБА_1, її вина також підтверджується: даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ТЕ №029102 від 28 травня 2015 року(а.с.1) ; письмовими поясненнями ОСОБА_1, згідно яких остання свою вину визнає повністю (а.с. 6), висновком старшого оперуповноваженого КМСД Монастириського РВ УМВСУ майора міліції ОСОБА_3 від 20 травня 2015 року (а.с. 2), рапортом оперативного чергового чергової частини РВУ МВС майора міліції ОСОБА_4 від 10 травня 2015 року (а.с. 5), письмовими поясненнями ОСОБА_2, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 від 10 травня 2015 року, та іншими матеріалами справи.

Дослідивши наявні докази та оцінивши їх в сукупності, суд прийшов висновку, що ОСОБА_1 винна у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 184 КУпАП, що виразилося у неналежному виконанні передбачених ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» №2402-ІІІ від 26 квітня 2001 року батьківських обовязків по вихованню свого 14-річного сина ОСОБА_2, що призвело до вчинення останнім діянь, які містять ознаки адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст. 51 КУпАП.

Призначаючи вид та міру покарання, керуючись ст. 33 КУпАП, суд беручи до уваги характер вчиненого правопорушення, особу винного, ступінь його вини, а також враховуючи як помякшуючу обставину розкаяння у вчиненому, дійшов висновку про необхідність застосування до ОСОБА_1 адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Керуючись ст.ст. 33, 34, ч. 3 ст. 184, ст.ст. 283, 284, 287, 289 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

у х в а л и в :

ОСОБА_1 визнати винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 184 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накласти на неї адміністративне стягнення у вигляді 51 (п`ятдесяти однієї) грн. штрафу в дохід держави.

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір у розмірі 36 грн. 54 коп.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником або прокурором протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Апеляційна скарга подається до апеляційного суду Тернопільської області через Монастириський районний суд Тернопільської області.

Суддя ОСОБА_8