Справа № 741/573/15 Головуючий у 1 інстанції Киреєв О. В.
Провадження № 33/795/125/2015
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 червня 2015 року місто Чернігів

Суддя апеляційного суду Чернігівської області Миронцов В.М., за участю особи, яка притягнута до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, захисника ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Чернігові справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Носівського районного суду Чернігівської області від 18 травня 2015 року,

в с т а н о в и в:

Цією постановою ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, бухгалтера відділу освіти Носівської районної державної адміністрації, інваліда третьої групи, проживаючу в ІНФОРМАЦІЯ_2, притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 184 КУпАП та застосовано до неї стягнення у виді попередження.

Стягнуто із ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 0,03 розміру мінімальної заробітної плати, що становить 36 грн. 54 коп.

Як встановив суд, ОСОБА_1 ухилилася від виховання ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, щодо якої вона являється опікуном з 2005 року. Ухилення виразилося в тому, що ОСОБА_1 в період з 09 по 20 лютого 2015 року перебувала на відпочинку в пансіонаті «Пролісок» м. Трускавець, залишила ОСОБА_3 під нагляд кумів та свого брата.

Не погоджуючись з рішенням суду, ОСОБА_1 звернулася з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати постанову суду про притягнення її до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 184 КУпАП і закрити провадження по даній справі. Вказує, що при розгляді справи судом були порушені вимоги ст. ст. 245, 280 КУпАП. Зазначає, що в по справі відсутні дані, які вказують на те, що вона не приділяла та не приділяє належної уваги вихованню ОСОБА_3, та відсутні докази цього, оскільки в період з 09 лютого по 20 лютого 2015 року остання залишилась зі своїм хрещеним батьком ОСОБА_4 та його дружиною, вона була забезпечена одягом, житлом, харчуванням, лікуванням, медичним доглядом, мала достатній обсяг спілкування, мала доступ до культурних та інших духовних цінностей, відвідувала школу, кожного дня вона спілкувалась із ОСОБА_1 по телефону. На думку апелянта, судом було безпідставно відмовлено у задоволенні клопотання про виклик свідка ОСОБА_5, який склав протокол про адміністративне правопорушення відносно неї.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 та захисника ОСОБА_2, які підтримали апеляційну скаргу з вказаних у ній підстав і просили постанову суду скасувати, а провадження у справі закрити, переглянувши матеріали справи та дослідивши доводи, викладені у апеляційній скарзі, вважаю, що вона підлягає задоволенню з наступних підстав.

У відповідності зі ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Суд зобов'язаний забезпечувати точне й правильне застосування матеріальних і процесуальних адміністративно-правових норм, не допускати порушень процедури вирішення адміністративних справ.

Вказані вимоги закону при розгляді справи в суді першої інстанції були порушені.

В судовому засіданні апеляційного суду ОСОБА_1 вину не визнала, та пояснила, що вона не вбачає в своїх діях протиправної поведінки, дитина відвідувала школу, була нагодована та доглянута. Обовязків опікуна вона не порушила. Вона перебувала на лікуванні. Документи, які б підтверджували необхідність отримання саме такого лікування, вона не може надати у звязку з тим, що не зверталася до лікарів за довідкою та направленням на лікування. По місцю проживання та в пансіонаті вона не оформляла санаторно-курортну картку. ОСОБА_1 стверджувала, що ОСОБА_3 дозволила їй їхати в пансіонат. В телефонному режимі вона регулярно, по декілька разів на день, спілкувалася з дитиною.

Адміністративна відповідальність за ч. 1 ст. 184 КУпАП України настає у разі ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов'язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей.

Об'єктивна сторона адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП проявляється у невиконанні батьками або особами, які їх замінюють, обов'язків щодо виховання дітей, а саме: залишення впродовж тривалого строку потерпілого без будь-якого нагляду; ухилення від виховання дітей ( у т.ч. незабезпечення відвідування ними школи, контролю за дозвіллям); незабезпечення потерпілим безпечних умов перебування за місцем проживання чи в іншому місці; невжиття заходів щодо їх лікування; безпідставне обмеження в харчуванні, одязі, інших предметах першої необхідності; штучне створення незадовільних побутових умов, тощо.

Неналежне виконання обов'язків щодо виховання дітей означає бездіяльність, у результаті якої обов'язки по вихованню виконуються неякісно, не в повному обсязі. Таке ухилення може полягати у різних формах бездіяльності, пов'язаної з незабезпеченням необхідних умов життя, належного виховання та навчання неповнолітніх дітей.

Суб'єктивна сторона правопорушення визначається ставленням до наслідків і характеризується наявністю вини у формі умислу або необережності.

Згідно ст.ст.251, 252 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Визнаючи ОСОБА_1 винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.184 КУпАП, суд в своїй постанові послався на протокол про адміністративне правопорушення, та пояснення свідків ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_4, ОСОБА_9, ОСОБА_10

Виходячи зі змісту ст.ст. 280, 283 КУпАП, суддя при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати особисто, чи було вчинене адміністративне правопорушення, а в постанові по справі навести опис встановлених ним обставин за результатами розгляду справи.

Додержання цих вимог закону суддею не забезпечено, оскільки обставини правопорушення, у вчиненні якого ОСОБА_1 визнана винуватою, сформульовані в судовій постанові виходячи не з висновків судді за результатами розгляду справи, а з посиланням на зміст протоколу про адміністративне правопорушення.

При цьому, суд першої інстанції, поклавши в основу рішення про притягнення до адмінвідповідальності ОСОБА_1 пояснення свідків ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_4, ОСОБА_9, ОСОБА_10, взявши до уваги лише факт залишення дитини на догляд її хрещеного батька, не врахував і не надав оцінку поясненням цих же свідків, що дитина на час лікування опікуна знаходилась в належних умовах утримання, ходила в школу і жодним чином вони не вказали про ухилення ОСОБА_1 від виконання передбачених законодавством обов'язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітньої ОСОБА_3

При цьому, факт перебування ОСОБА_1 саме на лікуванні в пансіонаті, а не на відпочинку, як вказав в своїй постанові суд, підтверджується, як свідченнями вказаних свідків так і документами долученими до матеріалів справи, а це виписні епікризи та результати обстеження ОСОБА_1 (а.с.14-19).

Зазначене свідчить про те, що суддею не встановлена подія адміністративного правопорушення, у зв'язку з чим адміністративне стягнення за ч.1 ст. 184 КУпАП на неї накладено безпідставно.

З огляду на наведене, суддя прийшов до помилкових висновків про. наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП, а тому постанова судді підлягає скасуванню із закриттям провадження у даній справі на підставі п.1 ст.247 КУпАП за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст. ст. 8, 247, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову Носівського районного суду Чернігівської області від 18 травня 2015 року щодо ОСОБА_1 про притягнення її до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 184 Кодексу України про адміністративні правопорушення скасувати, а провадження по справі закрити.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_11