АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 березня 2015 року суддя Апеляційного суду м. Києва Худик М.П., за участю:

особи, яка притягується до

адміністративної

відповідальності - ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Апеляційного суду м. Києва апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову судді Шевченківського районного суду м. Києва від 22 січня 2015 року щодо:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживає за адресою: АДРЕСА_1, не працює,

ВСТАНОВИВ:

Постановою судді Шевченківського районного суду м. Києва від 22.01.2015 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Згідно з постановою судді, ОСОБА_1 08.12.2014 року приблизно о 06 год. 55 хв. керував автомобілем «Деу», д.н. НОМЕР_1, по Броварському проспекту в м.Києві, з ознаками алкогольного сп'яніння (різкий запах алкоголю з ротової порожнини, тремтіння пальців рук), від проходження огляду на стан сп'яніння відмовився в присутності двох свідків, чим порушив п. 2.5. ПДР України.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить поновити строк на апеляційне оскарження, постанову судді скасувати.

На обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що під час складення протоколу працівниками ДАІ, в порушення ч. 4 ст. 256 КУпАП, не були роз'яснення його права, передбачені ст. 268 КУпАП, тому вважає, що складений протокол не міг бути підставою для притягнення його до відповідальності.

Крім цього, зазначає, що дійсно відмовився від проходження огляду на стан сп'яніння, оскільки не довіряв тим приладам, що були наявні у інспекторів ДАІ, проте хотів пройти огляд на стан сп'яніння в найближчому лікувальному закладі, про що неодноразово наголошував при складенні протоколу. Водночас, вказує, що вживає заспокійливі лікарські засоби, від яких можливо і відчувався запах алкоголю з ротової порожнини, тремтіння рук пояснює тим, що був знервований.

Крім того, стверджує, що свідки були запрошені після складення протоколу, коли він сідав в автомобіль для подальшого руху, що унеможливлює відчуття ними від нього будь-яких запахів, тим більше з ротової порожнини.

Водночас, зазначає, що при накладенні на нього такого виду стягнення, як позбавлення права керування транспортними засобами, суддею в постанові не наведено обґрунтувань на підставі яких йому обрано найсуворіший вид стягнення, тому на думку, ОСОБА_1, враховуючи відсутність в матеріалах справи документів, які б підтверджували його місце роботи, професію, характеристику його особи та сімейний стан, суддею не дотримано загальних правил накладення стягнення за адміністративне правопорушення, передбачені ст. 33 КУпАП.

Крім цього, просить поновити строк на апеляційне оскарження. На обґрунтування клопотання, зазначає, що про час та місце розгляду протоколу не повідомлявся, про існування постанови дізнався лише 06.02.2015 року, отримавши її копію в відділенні поштового зв'язку, що підтверджується довідкою пошти, яка долучена до апеляційної скарги.

Дослідивши матеріали адміністративної справи та доводи, наведені в апеляційній скарзі, заслухавши пояснення ОСОБА_1, який просив поновити строк на апеляційне оскарження постанови судді, задовольнити апеляційну скаргу, постанову судді скасувати, суд апеляційної інстанції вважає, що клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження підлягає задоволенню, а апеляційна скарга не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Відповідно до ст.268 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Проте суддею вище зазначених вимог закону не виконано, оскільки в матеріалах справи відсутні дані про що те, що ОСОБА_1 належним чином був повідомлений про час і місце розгляду справи, постанову судді, згідно зворотного повідомлення та довідки поштового зв'язку отримав лише 06.02.2015 року. За наведених обставин, вважаю, що клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження підлягає задоволенню, як такого, що пропущений з поважних причин.

Що стосується апеляційної скарги, то вона не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Вивченням матеріалів справи встановлено, що суд першої інстанції згідно з ст.ст. 245, 252, 280 КУпАП всебічно, повно і об'єктивно з'ясував обставини вчиненого правопорушення і виніс постанову, зміст якої відповідає вимогам ст. 283 КУпАП. Висновок про винуватість ОСОБА_1 у вчинені адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП є обґрунтованим, відповідає фактичним обставинам справи і підтверджений наявними в справі доказами.

Такими доказами є дані, зафіксовані в: протоколі про адміністративне правопорушення, в якому детально викладено суть порушення, вчиненого ОСОБА_1, письмових поясненнях свідків ОСОБА_2, ОСОБА_3, в присутності яких ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан сп'яніння у медичному закладі та із застосуванням приладу «Драгер», рапорту інспектора ДПС ВДАІ ГУ МВС України в м.Києві ОСОБА_4 - особи, яка склала протокол про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 зі змісту якого вбачається, що зупинивши автомобіль яким керував ОСОБА_1 він помітив, що останній керує в стані алкогольного сп'яніння, однак на пропозицію пройти відповідний огляд в присутності свідків водій відмовився та ОСОБА_1 було відсторонено від керування, шляхом паркування транспортного засобу біля приміщення посту, при цьому у водія було відібрано розписку про зобов'язання не керувати транспортним засобом на протязі 12 годин.

Оскільки вказані докази об'єктивно узгоджуються між собою, їх правильно покладено в обґрунтування висновків суду.

Що стосується посилань ОСОБА_1 про порушення його прав при складанні протоколу, то вони є необґрунтованими, виходячи з наступного.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії АП1 №718991 від 08 грудня 2014 року складеного щодо ОСОБА_1 за порушення п. 2.5. ПДР України, останньому було роз'яснено його права, в тому числі передбачені ст. 268 КУпАП, про що в протоколі, у відповідній графі, наявний підпис ОСОБА_1 Крім цього, протокол про адміністративне правопорушення

ним підписаний без застережень.

Що стосується доводів ОСОБА_1 про те, що свідки були запрошені після складення протоколу, коли він сідав в автомобіль для подальшого руху, тому не могли оцінити його стан, ніяким чином не спростовують його винуватість у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки протокол був складений за відмову від проходження огляду на стан сп'яніння. Крім цього, згідно матеріалів справи, ОСОБА_1 не продовжував рух, оскільки його було відсторонено від керування транспортним засобом.

Між тим, не довіряти даним, які містяться в поясненнях вказаних свідків, що долучені до матеріалів справи, немає.

Крім того, сам ОСОБА_1 в суді апеляційної інстанції зазначив, що до ВДАІ ГУ МВС України в м.Києві зі скаргами на дії працівників ДАІ, з якими він був не згоден, в установленому законом порядку не звертався та не оскаржував.

Отже винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, доведена повністю.

Стягнення на ОСОБА_1 накладене в межах строків, встановлених ст. 38 КУпАП, і відповідає вимогам ст. ст. 30, 33 КУпАП, а саме характеру вчиненого правопорушення, особі правопорушника, ступеню його вини тощо.

За наведеного постанова судді щодо ОСОБА_1 є законною та обґрунтованою і підстави для задоволення апеляційної скарги відсутні.

Інші доводи апеляційної скарги, зокрема, щодо розгляду справи у його відсутність не впливають на законність та обґрунтованість прийнятого рішення, оскільки під час апеляційного розгляду права ОСОБА_1 були поновлені та йому була надана можливість надати докази, заявити клопотання.

За наведеного постанову судді щодо ОСОБА_1 слід залишити без змін, а його апеляційну скаргу без задоволення.

Керуючись ст. 294 КУпАП,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання ОСОБА_1 - задовольнити, поновити йому строк на апеляційне оскарження постанови судді Шевченківського районного суду м. Києва від 22.01.2015 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення, а постанову судді Шевченківського районного суду м. Києва від 22.01.2015 року про визнання ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами строком на 1 рік - залишити без змін.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя

Апеляційного суду м. Києва М.П.Худик

Справа № 33/796/337/2015 Категорія: ч. 1 ст. 130 КУпАП

Головуючий у першій інстанції Циктіч В.М.

Доповідач Худик М.П.