АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 537/714/15-п Номер провадження 33/786/99/15Головуючий у 1-й інстанції Хіневич В. І. Доповідач ап. інст. ОСОБА_1
Категорія: ст. 163-1.
ПОСТАНОВА ПО СПРАВІ ПРО АДМІНПРАВОПОРУШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 червня 2015 року м. Полтава

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справах Апеляційного суду Полтавської області ОСОБА_1, за участю особи яка притягується до адміністративної відповідальності - ОСОБА_2, захисника - адвоката ОСОБА_3 Петрвіни, розглянувши у відкритому судовому засіданні м. Полтава справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на постанову судді Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 29 квітня 2015 року про притягнення до адміністративної відповідальності за ст.163-1 ч.1 КУпАП.

у с т а н о в и в:

Цією постановою:

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця ІНФОРМАЦІЯ_2 , обіймаючого посаду директора ПП»Томс»

визнано винним у вчиненні правопорушення , передбаченого ст..163-1 ч.1 КУпАП . Відповідно до ст..22 КУпАП звільнено від адміністративної відповідальності і провадження у справі закрито.

Згідно з цією постановою судді , ОСОБА_2 , обіймаючи посаду директора ПП "Томс" допустив порушення п.57.3 ст.57 Податкового Кодексу України у виді несвоєчасного подання платіжного доручення до установи банку та сплату узгодженої суми податкового зобов»язання з податку на прибуток згідно ППР № /0 від 27 січня 2011 року , термін сплати 30 січня 2014 року , станом на 04 лютого 2015 року погашено не в повному обсязі.

Не погоджуючись з вказаною постановою судді, ОСОБА_2 . подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову судді та закрити провадження в справі, за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.163-1 ч.1 КУпАП.

В обґрунтування своїх вимог апелянт посилається на те, що постанова судді є незаконною, суперечить фактичним обставинам справи, винесена з порушенням норм матеріального та процесуального права. Вважає, що суддя, всупереч вимогам ст.252 КУпАП, не забезпечив всебічного, повного і об'єктивного дослідження всіх обставин справи в їх сукупності; не взяв до уваги його пояснення, які містяться в матеріалах справи, і незаконно визнав його винним.

Зокрема він вказує , що при складані протоколу об"єктивна сторона правопорушення , передбаченого ч.1 ст.163-1 КУпАП , інспектором викладена не була. Інспектор внесла до акту перевірки від 04 лютого 2015 року безпідставні висновки , з огляду на що складений нею протокол є неналежним доказом вчинення ним адміністративного правопорушення. Податкове повідомлення рішення на підставі акту перевірки від 04 лютого 2015 року не приймалося і на адресу ПП "Томас" на направлялося. Просить також врахувати , що на час розгляду справи суддею Крюківського районного суду не була завершена процедура касаційного оскарження акту перевірки від 13 січня 2011 року.

Просить , також , поновити строк на оскарження постанови судді , оскільки рішення у справі було прийнято за його відсутності і копію постанови він отримав лише 15 травня 2015 року.

Заслухавши апелянта , захисника - адвоката ОСОБА_3 , які підтримали доводи апеляційної скарги та просили її задовольнити , поновивши строк на апеляційне оскарження , дослідивши матеріли справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, вважаю , що вона підлягає частковому задоволенню з таких підстав:

Відповідно до положень статті 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є : своєчасне , всебічне , повне і обєктивне зясування обставин кожної справи , вирішення її в точній відповідності з законом , забезпечення виконання винесеної постанови , а також виявлення причин та умов , що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень , запобігання правопорушенням , виховання громадян у дусі додержання законів , зміцнення законності.

За змістом ст.9 КУпАП , притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності всіх складових складу адмінправопорушення: обєкту , обєктивної сторони , субєкту , субєктивної сторони.

Суддя суду першої інстанції вказаних вимог закону в повному обсязі не дотримався.

Так суддя визнав встановленими обставинами , що ОСОБА_2 в порушення п.57.3 ст.57 ПКУ , допустив несвоєчасне подання платіжного доручення до установи банку для сплати узгодженої суми податкового зобов»язання з податку на прибуток. Виходячи із викладеного , вказані дії охоплюються складом ч.1 ст.163-2 КУпАП , яка передбачає відповідальність за неподання або несвоєчасне подання посадовими особами підприємств , установ та організацій платіжних доручень , доручень на перерахування належних до сплати податків та зборів (обов»язкових платежів). Орган податкового контролю кваліфікував вказані дії за ч.1 ст.163-1 ч.1 КУпАП. Із вказаною кваліфікацією погодився і суддя суду першої інстанції , залишивши її без належної правової оцінки та прийняв рішення про визнання особи винним саме за ч.1 ст.163-1 КУпАП.

Виходячи із загальних засад законодавства про адміністративну відповідальність , особа має бути обізнана про те , в чому її звинувачують та про правову кваліфікацію звинувачення .

В ході апеляційного розгляду встановлено , що протокол відносно ОСОБА_2 за ч.1 ст.163-2 КУпАП , як єдина підстава для притягнення особи до адміністративної відповідальності , органом податкового контролю не складався.

Можливість перекваліфікації дій правопорушника Кодексом України про адміністративні правопорушення не передбачена.

Вказані обставини позбавляють суд апеляційної інстанції , в межах провадження у справі за ч.1 ст.163-1 КУпАП , надати оцінку діям особи які мали б кваліфікуватися за ч.1 ст.163-2 КУпАП.

Крім того , порушення суддею вимог ст..268 КУпАП та розгляд справи за відсутності особи , яка притягується до адміністративної відповідальності , позбавив можливості заслухати її особисті пояснення щодо обстави виявленого правопорушення , що в свою чергу , також потягло неправильне застосування норм матеріального права.

За викладених обставин постанова судді суду першої інстанції про визнання ОСОБА_2 винним у вчиненні адміністративного правопорушення підлягає скасуванню із закриттям провадження у справі за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення , передбаченого ч.1 ст.163-1 КУпАП.

Разом з тим , доводи апелянта про те , що при розгляді справи суддя порушив вимоги КАС України , є безпідставними , оскільки дана категорія справ розглядається у порядку , визначеному Кодексом України про адміністративні правопорушення та не відносяться до юрисдикції адміністративного судочинства.

Враховуючи , що рішення було прийняте за відсутності правопорушника і його він отримав лише 15 травня 2015 року , строк на апеляційне оскарження підлягає поновленню.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

п о с т а н о в и в:

Поновити ОСОБА_2 строк на оскарження постанови судді Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 29 квітня 2015 року;

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити;

Постанову судді Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 29 квітня 2015 року, якою ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.163-1 ч.1 КУпАП та звільнено від адміністративної відповідальності відповідно до ст..22 КУпАП, скасувати;

Провадження в справі закрити, на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, за відсутністю в діях ОСОБА_2 події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.163-1 ч.1 КУпАП.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

З оригіналом згідно:

суддя апеляційного суду Полтавської області А.О. Рябішин