Справа № 307/3259/14-п
А П Е Л Я Ц І Й Н И Й С У Д З А К А Р П А Т С Ь К О Ї О Б Л А С Т І
П О С Т А Н О В А

І м е н е м У к р а ї н и

24.06.2015 м. Ужгород

Апеляційний суд Закарпатської області в особі судді Гошовського Г.М. за участі захисника адвоката ОСОБА_1, представника потерпілого ОСОБА_2 адвоката ОСОБА_3 розглянув у відкритому судовому засіданні справу № 33/777/144/2015 про адміністративне правопорушення, в якій ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1, мешканець с. Калини Тячівського району Закарпатської області, вул. Залізнична, 16 «з» притягнутий до відповідальності, як такий, що вчинив правопорушення, передбачені ст.ст. 122-4 і 124 КУпАП.

Суддя Тячівського районного суду постановою від 15.05.2015 визнав установленим, що ОСОБА_4 08.03.2014 приблизно о 21 годині 30 хвилині на вул. Леніна в с. Калини Тячівського району Закарпатської області керуючи автомобілем НОМЕР_1 порушив вимоги п.п. 2.10. «а», 12.1, 14.2 «б» Правил дорожнього руху: не вибрав безпечної швидкості, не врахував дорожню обстановку, виїхав на зустрічну смугу руху та допустив зіткнення з автомобілем НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_2, при якому транспортні засоби зазнали пошкоджень, і залишив місце події.

Такі дії суддя кваліфікував, як адміністративні правопорушення, передбачені ст.124 КУпАП: порушення правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна, та ст. 122-4 КУпАП: залишення місця дорожньо-транспортної пригоди; однак провадження в справі закрив у звязку з закінченням строку, передбаченого ст. 38 КУпАП.

В апеляційній скарзі захисник адвокат ОСОБА_1 просить частково скасувати постанову і закрити провадження в справі за відсутністю в діях ОСОБА_4 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Твердить, що після скасування апеляційним судом первісної постанови від 16.04.2014 про накладення на ОСОБА_4 адміністративного стягнення, порушення, допущені при складанні протоколу про адміністративне правопорушення та інших матеріалів справи, не усунуті, висновки судді, викладені у постанові, ґрунтуються на недопустимих доказах, а порушення ОСОБА_4 саме пункту 12.1 Правил дорожнього руху не доведене.

Апеляційний суд заслухав пояснення захисника, який підтримав апеляційну скаргу, пояснення представника потерпілого, який заперечив проти апеляційних вимог і просить залишити постанову судді без змін, провів судові дебати, перевірив матеріали справи, доводи апеляційної скарги і приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з таких підстав.

В частині визнання ОСОБА_4 винним в учиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-4 КУпАП, постанова судді не оскаржена, підстав вважати неправильним застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права в цій частині під час апеляційного розгляду справи не встановлено.

Пунктом 12.1 Правил дорожнього руху передбачено обовязок водія під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху враховувати дорожню обстановку, особливості вантажу, що перевозиться, стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним; пунктом 14.2 «б» - обовязок водія перед початком обгону переконатися в тому, що водій транспортного засобу, який рухається попереду по тій самій смузі, не подав сигналу про намір повороту (перестроювання) ліворуч; а пунктом 2.10 «а» - обовязок водія негайно зупинити транспортний засіб і залишатися на місці пригоди в разі причетності до неї.

ОСОБА_4 з приводу досліджуваної події пояснив, що на автомобілі «ВАЗ 2115» рухався вулицею Леніна в с. Калини в напрямку с. Ганичі зі швидкістю приблизно 70 км/год, коли з території АЗС «на головну дорогу на швидкості» виїхав автомобіль «Мітцубіші Паджеро» під керуванням ОСОБА_2, який його «підрізав» і саме з цієї причини сталось зіткнення транспортних засобів, якому він не міг запобігти. За викликом обох водіїв на місце події прибули їх батьки. Далі він за вказівкою батька ОСОБА_2 - ОСОБА_5 відвіз свій автомобіль до нього додому. ОСОБА_5 пообіцяв повернути автомобіль після відшкодування йому збитків (а.с.3-4).

Такі ж пояснення про обставини зіткнення транспортних засобів дав пасажир автомобіля «ВАЗ-21150» ОСОБА_6 (а.с. 7-8).

Потерпілий ОСОБА_2 з цього приводу показав, що рухався вулицею Леніна в с. Калини на автомобілі «Мітцубіші Паджеро» в напрямку с. Ганичі і, маючи намір заїхати на АЗС, завчасно увімкнув покажчик повороту наліво, зменшив швидкість, переконався у відсутності зустрічного і попутного транспорту та повернув ліворуч. Наприкінці маневру, коли передня частина його автомобіля знаходилась на узбіччі, у передні ліві дверцята його автомобіля вдарився автомобіль «ВАЗ 2115» під керуванням ОСОБА_4. Мати останнього, яка прибула на місце події, визнала, що в зіткненні винен її син, просила не викликати працівників міліції, пообіцяла відшкодувати збитки, разом з сином приїхала до них додому, написала розписку про своє зобовязання і сама запропонувала до його виконання залишити автомобіль «ВАЗ 2115» разом з документами у них у дворі (а.с.5-6).

Такі ж пояснення про обставини зіткнення дав пасажир автомобіля «Мітцубіші Паджеро» ОСОБА_7 (а.с.17-18).

З пояснень свідка ОСОБА_8 вбачається, що на вимогу батька потерпілого - ОСОБА_5 її син - ОСОБА_4 відтранспортував автомобіль «ВАЗ 2115» з місця події до нього додому. Там на вимогу ОСОБА_5 і під його диктовку вони з сином написали заяви про своє зобовязання відшкодувати завдані збитки. ОСОБА_5 пообіцяв повернути автомобіль, документи на нього, а також паспорт та ідентифікаційний код її сина після відшкодування йому збитків (а.с.9-10).

Апеляційний суд визнає показання ОСОБА_4 і свідка ОСОБА_6 про обставини дорожньо-транспортної події неспроможними, як такі, що спростовуються наявними в справі доказами.

З показань свідків ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, а також ОСОБА_12 (ІНФОРМАЦІЯ_2, мешканець с. Дубове Тячівського району, вул. Горького, 127), ОСОБА_13 (ІНФОРМАЦІЯ_3, мешканець с. Дубове Тячівського району, вул. Жовтнева, 145), допитаних в судовому засіданні апеляційної інстанції 29.05.2014, які спостерігали досліджувану подію зі сторони, вбачається, що автомобіль «Мітцубіші Паджеро» рухався вулицею Леніна в напрямку с. Ганичі, проїхавши їх, увімкнув покажчик повороту наліво, зменшив швидкість і став повертати ліворуч. У цей час у тому ж напрямку, на відстані приблизно 50 м. за автомобілем «Мітцубіші Паджеро» на великій швидкості повз них проїхав автомобіль «ВАЗ 2115», який став обганяти автомобіль «Мітцубіші Паджеро» зліва і подав звуковий сигнал. Обидва автомобілі продовжували рух і на лівому узбіччі зіткнулись (а.с.11-12, 13-14, 15-16).

Місце зіткнення транспортних засобів відображено на схемі, доданій до протоколу про адміністративне правопорушення і підписаній обома водіями (а.с.2). Згідно з нею воно знаходиться на лівому, за напрямком руху в бік села Ганичі, узбіччі вул. Леніна в селі Калини, на відстані 2,3 м від проїзної частини, в зоні прилягання другорядної дороги. Даних про прилягання до вул. Леніна іншої дороги на цій ділянці, зокрема з правого її боку, в справі немає.

Оглядом транспортних засобів встановлено, що на автомобілі НОМЕР_3 пошкоджено передній бампер, капот, передня права фара, переднє праве крило, переднє праве колесо та декоративна решітка (а.с. 2, 60), а на автомобілі НОМЕР_2 передні ліві дверцята, ліві поріг і спойлер та переднє ліве крило (а.с. 2, 80).

Протокол про адміністративне правопорушення, схема і протокол огляду транспортних засобів підписані обома водіями. Зміст схеми і протоколу огляду ОСОБА_4 і ОСОБА_2 не оспорюється.

Є очевидним, що механізм зіткнення транспортних засобів, викладений у показаннях потерпілого ОСОБА_2 та свідків ОСОБА_7, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, з урахуванням даних, відображених на схемі, повністю узгоджується з описом пошкоджень транспортних засобів у протоколі їх огляду.

Натомість показання ОСОБА_4 і свідка ОСОБА_6 про обставини зіткнення з цими доказами не узгоджуються: в такому разі автомобіль НОМЕР_2 не міг бути пошкоджений з лівого боку.

Показання свідка ОСОБА_8 Апеляційний суд до уваги також не приймає, виходячи з наступного: вона прибула на місце події за наявності там обох транспортних засобів, разом з водієм ОСОБА_4 мала можливість і, на підставі п.2.10 Правил дорожнього руху, була вправі, а ОСОБА_4 зобовязаний, залишатись на місці події, повідомити про дорожньо-транспортну пригоду орган чи підрозділ міліції, чекати прибуття працівників міліції, однак ні вона ні ОСОБА_4 цього не зробили.

З висновку судового експерта автотехника (а.с.76-80) вбачається, що йому були задані обєктивні вихідні дані про місце і час події, характеристику дороги на ділянці, де сталась подія, ширину її проїзної частини та узбіч, засоби регулювання на ній дорожнього руху, про погодні умови, відсутність слідів гальмування, про місце зіткнення і стан транспортних засобів, які ґрунтуються на матеріалах справи і ні ОСОБА_4, ні ОСОБА_2, ні в апеляційній скарзі не оспорюються. У розрахунках експерт виходив з максимально допустимої при русі в населених пунктах швидкості транспортних засобів 60 км/год..

Згідно з цим висновком, у дорожній ситуації, що склалася, ОСОБА_4 перед виконанням маневру обгону, тобто перед виїздом на зустрічну смугу руху, повинен був переконатися, що водій транспортного засобу, який рухається попереду по тій самій смузі, не подав сигналу про намір повороту ліворуч; що смуга зустрічного руху, на яку він буде виїжджати, вільна від транспортних засобів на достатній для обгону відстані; що після обгону він зможе, не створюючи перешкоди транспортному засобу, якого він обганяє, повернутися на ту саму смугу; і тільки після цього розпочати маневр обгону. З моменту виникнення небезпеки для руху при зміні дорожньої обстановки (коли він помітив ввімкнутий на автомобілі «Мітцубіші Паджеро» світловий покажчик повороту ліворуч) ОСОБА_4 був повинен своєчасно застосувати гальмування і мав технічну можливість зупинити свій автомобіль до зіткнення з автомобілем «Мітцубіші Паджеро». Між тим, він вдався до маневру обгону, який не міг бути безпечним, та не застосував гальмування, що і стало причиною дорожньо-транспортної події.

Отже, доводи апеляційної скарги не приводять Апеляційний суд до висновків про те, що ОСОБА_4 не порушив вимоги Правил дорожнього руху зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення, або що між цими порушеннями та зіткненням транспортних засобів немає причинно-наслідкового звязку.

Керуючись ст. 294 КУпАП, Апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляцію захисника ОСОБА_1 залишити без задоволення, постанову судді Тячівського районного суду від 15.05.2015, якою справа щодо ОСОБА_4 про адміністративні правопорушення, передбачені ст. ст. 124, 122-4 КУпАП, закрита в звязку з закінченням строку, передбаченого ст. 38 цього Кодексу, залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя: