Справа № 603/361/15-п
Провадження № 3/603/151/2015
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"23" червня 2015 р. м. Монастириська

Суддя Монастириського районного суду Тернопільської області Галіян І. М. розглянувши матеріали, які надійшли від відділення ДАІ з обслуговування Монастириського району в Тернопільській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, жителя ІНФОРМАЦІЯ_2, не працюючого, притягався до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП від 11 липня 2014 року; за ч. 2 ст. 130 КУпАП від 29 січня 2015 року

- за ч. 3 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

в с т а н о в и в :

11 травня 2015 року, близько 09 години 00 хвилин, ОСОБА_1Р.з, в с. Григорів Монастириського району Тернопільської області, керував транспортним засобом марки «Фольксваген Поло», державний номерний знак НОМЕР_1, в стані алкогольного сп'яніння, чим порушив пункт 2.9а Правил дорожнього руху України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 130 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину визнав повністю, щиро розкаявся, про вчинене дуже жалкує та просить суд суворо його не карати.

Оцінивши докази всебічно, повно та об'єктивно дослідивши всі обставини справи в їх сукупності, суд дійшов висновку, що в діях ОСОБА_1 вбачаються ознаки адміністративного правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 130 КУпАП виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, постановою Монастириського районного суду Тернопільської області від 11 липня 2014 року, ОСОБА_1 було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 3500 (три тисячі пятсот) грн. штрафу в дохід держави.

Крім того, 29 січня 2015 року, постановою судді Монастириського районного суду Тернопільської області, ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП.

Згідно ч. 3 ст. 130 КУпАП, відповідальність за вказаною статтею настає у разі вчинення дій, передбачених частиною першою ст. 130 КУпАП особою, яка двічі протягом року піддавалась адміністративному стягненню за керування транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, за відмову від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 130 КУпАП, підтверджується наступними матеріалами справи: даними протоколу про адміністративне правопорушення серії АП1 №046049 від 11 червня 2015 року (а.с. 2); письмовими поясненнями правопорушника ОСОБА_1 про визнання своєї вини, що міститься в протоколі про адміністративне правопорушення серії АП1 №046049 від 11 червня 2015 року в графі «Пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, по суті порушення», що також підтверджується підписами та письмовими поясненнями свідків ОСОБА_2 жительки м. Монастириська Тернопільської області, вул. Добровідка, 46, та ОСОБА_3, жительки с. Чехів Монастириського району Тернопільської області (а.с. 3); висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, виданого Монастириським РТМО від 11 червня 2015 року, згідно якого ОСОБА_4 на час проходження експертизи перебував у стані алкогольного спяніння (а.с. 4).

З огляду на вищезазначене , суд приходить до висновку про доведеність вини ОСОБА_4 у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до санкції ч. 3 ст. 130 КУпАП на водіїв накладається стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами на строк до десяти років з оплатним вилученням транспортного засобу і на інших осіб - адміністративний арешт на строк від десяти до пятнадцяти діб з оплатним вилученням транспортного засобу.

Згідно ст.7 КУпАП провадження у справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 33 Кодексу України про адміністративні правопорушення, стягнення за адміністративне правопорушення накладається в межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України.

Пленум Верховного Суду України в п.28 постанови №14 від 23 грудня 2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», зазначив, що оплатне вилучення транспортного засобу є допустимим лише як додаткове адміністративне стягнення за вчинення правопорушень, за які встановлена відповідальність за ч. 6 ст. 121 КУпАП, ч. 2 та 3 ст. 130 КУпАП. Застосування його як основного стягнення законом не передбачено. Не можна накладати це стягнення й на особу, яка вчинила відповідне правопорушення, керуючи транспортним засобом, що належить іншій особі. Крім цього, оплатне вилучення транспортного засобу, передбачене ч.3 ст.130 КУпАП, не може накладатись на особу, яка вчинила відповідне правопорушення, керуючи транспортним засобом, що належить іншій особі.

Як вбачається із складеного відносно ОСОБА_4 протоколу про адміністративне правопорушення серії АП1 №046049 від 11 червня 2015 року, автомобіль «Фольксваген Поло», державний номерний знак НОМЕР_1, знаходиться на обліку МРЕВ м. Львів, та належить іншій особі, а саме ОСОБА_5.

Враховуючи, що ОСОБА_4., не володіє правом власності на автомобіль марки «Фольксваген Поло», державний номерний знак НОМЕР_1 оплатне вилучення транспортного засобу як додатковий вид стягнення застосованим бути не може.

Згідно зі ст. 23 КУпАП, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Суд, керуючись ст. 33 КУпАП, приймаючи до уваги характер вчиненого правопорушення, особу винного, ступінь його вини, враховуючи заяву ОСОБА_1, згідно якої останній вину визнав та щиро розкаявся, дійшов висновку про необхідність застосування до ОСОБА_1 адміністративного стягнення у вигляді позбавлення права керування усіма видами транспортних засобів, вважаючи що ця міра покарання буде достатньою для виховання особи та запобігання нових правопорушень.

Також, враховуючи вимоги ст. 40-1 КУпАП, вважаю за належне стягнути із ОСОБА_1 судовий збір в дохід держави у розмірі 36,54 грн.

Виходячи з наведеного, керуючись п. 28 Постанови Пленуму Верховного Суду України №14 від 23 грудня 2005 року, ст.ст. 33, 34, 130, 283, 284, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

у х в а л и в :

ОСОБА_1 визнати винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 130 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді позбавлення права керування усіма видами транспортних засобів строком на 5 (пять) років без оплатного вилучення транспортного засобу.

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір у розмірі 36 грн. 54 коп.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником або прокурором протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Апеляційна скарга подається до апеляційного суду Тернопільської області через Монастириський районний суд Тернопільської області.

Суддя ОСОБА_6