Справа № 359/4238/15-п Головуючий у І інстанції Мельник О.О.
Провадження № 33/780/396/15 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_1
Категорія 429 11.06.2015
ПОСТАНОВА

Іменем України

11 червня 2015 року м. Київ

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Київської області ОСОБА_1, за участю: представника Київської митниці ДФС ОСОБА_2, представника особи, яку притягнуто до відповідальності - ОСОБА_3, розглянувши апеляційну скаргу останього на постанову судді Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 15 травня 2015 року щодо ОСОБА_4 , -

В С Т А Н О В И В:

Постановою судді Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 15 травня 2015 року

ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1,

громадянина ОСОБА_5, проживаючого за адресою: ОСОБА_5,

м. Торонто, вулиця Гренвів, будинок 37

притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 471 МК України та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 1700 гривень з конфіскацією 3436,27 доларів США. Грошові кошти в розмірі 13,73 доларів США, вилучені за протоколом про порушення митних правил №0254/125120104/15 від 15.04.2015 року повернуто ОСОБА_4 Також судом з останього стягнуто в доход держави судовий збір в розмірі 36 грн. 54 коп.

Вказане вище правопорушення ОСОБА_4 було вчинено за наступних обставин.

15 квітня 2015 року, о 15 год. 12 хв., під час проходження митного контролю в зоні митного контролю залу ,,Приліт терміналу ,,Д ДП МА ,,Бориспіль у громадянина ОСОБА_4, який прилетів до України з Німеччини, м. Мюнхен, рейсом № 2544 та який обрав проходження митного контролю по каналу, позначеному символами зеленого кольору (,,зелений коридор), тим самим заявивши, що переміщувані ним через митний кордон України товари не підлягають письмовому декларуванню, оподаткуванню митними платежами, не підпадають під встановлені законодавством заборони та обмеження щодо ввезення на митну територію України та засвідчив про факти, що мають юридичне значення, після перетину ним ,,білої лінії, яка позначає закінчення зони спрощеного митного контролю ,,зелений коридор, було виявлено 3450 доларів США, які перевищували наявну у нього суму валюти в розмірі 10550 доларів США, що знаходились у кишені пальто, одягненого на пасажирі без ознак приховування та підлягали обовязковому письмовому декларуванню, чим ОСОБА_4 порушив порядок проходження митного контролю в зонах (коридорах) спрощеного митного контролю, яким обмежено переміщення валюти через митний кордон України.

Представник ОСОБА_3 в апеляційні скарзі просить постанову суду першої інстанції щодо ОСОБА_4, в частині накладання на нього стягнення у виді конфіскації вилученої валюти, змінити та вилучені згідно протоколу №0254/125120104/15 від 15.04.2015 року грошові кошти в сумі 3436,27 доларів США повернути ОСОБА_4, в решті постанову залишити без зміни. В обґрунтування своїх вимог апелянт посилається на те, що постанова ґрунтується на неповно зясованих обставинах справи, неправильному застосуванні норм матеріального права, винесена з порушенням норм ст. 1 Протоколу №1 Європейської Конвенції ,,З захисту прав і основних свобод людини та не враховує практику Європейського Суду з прав людини з аналогічних справ, яка дає тлумачення положення вказаної конвенції. Суд формально підійшов до вивчення обставин справи та до розгляду заперечень порушника та його представника.

Заслухавши пояснення: апелянта, який підтримав апеляційну скаргу; представника митниці, яка заперечувала проти апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до наступного.

Апеляційним судом, як і судом першої інстанції було встановлено, що правопорушення, яке вчинив ОСОБА_4 полягало у переміщенні через митний кордон України - ,,зелений коридор не задекларованих митному органу коштів, які перевищують 10 000 євро, що підлягає обовязковому декларуванню.

За вказаних вище даних слід погодитись з висновком суду першої інстанції про вчинення ОСОБА_4 правопорушення, передбаченого ст. 471 МК України.

Порушення закону згідно ст. 471 МК України тягне за собою накладання штрафу в розмірі ста неоподаткованих мінімумів доходів громадян, а у разі, якщо безпосередніми предметами правопорушення є товари, переміщення яких через митний кордон України заборонено або обмежено законодавством України, - також конфіскації цих товарів.

Оскільки суддя суду 1-ї інстанції правильно дійшов висновку про винність ОСОБА_4 у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 471 МК України, призначив йому стягнення відповідно до чинного законодавства, апеляційна скарга представника правопорушника підлягає залишенню без задоволення, а оскаржувана ним постанова судді - без зміни.

Доводи, які зазначені в апеляційній скарзі, апеляційний суд вважає такими, що не впливають на правильність висновків суду першої інстанції та законність прийнятого ним рішення, оскільки в матеріалах справи відсутні докази, які б свідчили про покладання на ОСОБА_4 ,,індивідуального надмірного тягаря, що могло б бути підставою для застосування при прийнятті рішення по даній справі вказану апелянтом Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини.

Порушень закону, які були б підставою для визнання постанови судді незаконною, під час апеляційного розгляду не встановлено.

На підставі викладеного та керуючись ст. 294 КУпАП ,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_3 залишити без задоволення, а постанову судді Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 15 травня 2015 року щодо ОСОБА_4 - без зміни.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Київської області підпис ОСОБА_1

Згідно з оригіналом. Суддя В. Димарецький