Справа № 752/8676/15-п
Провадження №: 3/752/2419/15
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02.06.2015 року суддя Голосіївського районного суду м. Києва Рудик І. В., розглянувши матеріали, які надійшли з ВДАІ з обслуговування АТ Голосіївського району та АТІ підпорядкованого УДАІ ГУ МВС України в м. Києві про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 130 КпАП України, ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер відсутній, уродженця м. Києва, громадянина України, не працюючого, проживаючого та зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1,-

ВСТАНОВИВ:

15.05.2015 року о 23 год. 50 хв. в м. Києві по вул. Центральна 12, водій ОСОБА_1 керував автомобілем «Фольксваген Транспортер» д.н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп'яніння, а саме різкий запах алкоголю з порожнини рота, від проходження медогляду в встановленому законом порядку у лікаря відмовився в присутності свідків, чим порушив вимоги п.2.5. Правил дорожнього руху.

ОСОБА_1 в судовому засіданні свою вину у вчиненні вказаного правопорушення визнав повністю та підтвердив обставини, викладені в протоколі про адміністративне правопорушення. Одночасно просив не позбавляти права керування транспортними засобами через те, що це є його джерелом доходу.

Заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, враховуючи характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника та дослідивши матеріали справи, вважаю, що ОСОБА_1 слід визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, оскільки його вина підтверджується зібраними у справі доказами.

Згідно положень статті 23 Кодексу України про адміністративні правопорушення, адміністративні стягнення є мірою відповідальності і застосовуються з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобіганню вчинення нових правопорушень, як самим правопорушником, так і іншими особами.

На виконання вимог статті 33 Кодексу України про адміністративні правопорушення, при накладенні адміністративного стягнення, судом враховується характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність.

Вирішуючи питання про накладення адміністративного стягнення на порушника за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 130 частини 2 Кодексу України про адміністративні правопорушення, враховую характер вчиненого адміністративного правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, наявність пом'якшуючої обставини-щире розкаяння та відсутність обтяжуючих відповідальність обставин, повне визнання ним своєї вини як під час складання протоколу про адміністративне правопорушення так і ході розгляду справи, суд вважає за необхідне та достатнє для виховання особи запобігання вчинення нових правопорушень, застосувати до ОСОБА_1 адміністративне стягнення, в межах санкції статті, у виді адміністративного арешту.

Суд також вважає, що в даному випадку, з урахуванням особи правопорушника, саме стягнення, як адміністративний арешт, буде достатньою мірою відповідальності для його виховання і в повній мірі забезпечить запобігання вчинення ним нових правопорушень, та повністю відповідатиме меті його застосування, у зв'язку з чим, суд не вбачає підстав для накладення більш м'якого виду стягнення.

Враховуючи характер правопорушення, дані про особу ОСОБА_1 та ступінь його вини, вважаю за необхідне визнати останнього винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого частиною 2 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та застосувати адміністративне стягнення у виді арешту.

Керуючись ст. 283-285 КУпАП, -

п о с т а н о в и в:

визнати ОСОБА_1, винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та накласти адміністративне стягнення у виді адміністративного арешту на строк 10 (десять) діб.

Строк відбування адміністративного арешту відраховувати з моменту затримання ОСОБА_1.

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір у розмірі 0,03 розміру мінімальної заробітної плати, що становить 36 (тридцять шість) гривень 54 копійку.

Постанова може бути оскаржена до Апеляційного суду через Голосіївський районний суд м. Києва протягом десяти днів з моменту винесення.

Суддя І.В. Рудик