Номер провадження: 33/785/350/15
Номер справи місцевого суду: 522/4849/15-п
Головуючий у першій інстанції Погрібний
Доповідач Желєзнов В. М.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.06.2015 року м. Одеса

Суддя апеляційного суду Одеської області Желєзнов В.М.

за участю:

прокурора - Семенюк А.В.

особи, яка притягається до адміністративної

відповідальності - ОСОБА_1

розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову судді Приморського районного суду м. Одеси від 20 квітня 2015 року, якою

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживаючого в АДРЕСА_1

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 172-6 КпАП України, та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 425 гривень,

ВСТАНОВИВ:

Постановою судді Приморського районного суду м. Одеси від 20 квітня 2015 року ОСОБА_1 притягнутий до адміністративної відповідальності за скоєння правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-6 КпАП України, та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 425 гривень.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 наказом Державної екологічної інспекції в Одеській області від 21 липня 2014 року № 152-0 переведено з посади провідного спеціаліста - державного інспектора з охорони навколишнього природного середовища Одеської області відділу екологічного контролю природних ресурсів у м. Одеси Державної екологічної інспекції в Одеській області на посаду головного спеціаліста - державного інспектора з охорони навколишнього природного середовища Одеської області відділу екологічного контролю природних ресурсів у м. Одеса з посадовим окладом згідно зі штатного розпису.

Особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1, будучи головним спеціалістом - державним інспектором з охорони навколишнього природного середовища Одеської області відділу екологічного контролю природних ресурсів у м. Одесі та державним службовцем 6-ї категорії 13-ого рангу, відповідно до вимог підпункту «ж» пункту 1 частини 1 статті 4 Закону України «Про засади запобігання та протидії корупції» є суб'єктом відповідальності за корупційні правопорушення.

Згідно з наказом Державної екологічної інспекції в Одеській області від 24 жовтня 2014 року № 211-0 «Про звільнення ОСОБА_1.», ОСОБА_1 з 03 листопада 2014 року звільнено з посади головного спеціаліста - державного інспектора з охорони навколишнього природного середовища Одеської області відділу екологічного контролю природних ресурсів у м. Одесі відповідно до ст. 38 КЗпП України за власним бажанням.

Старшим оперуповноважений ГВ БКОЗ УСБУ в Одеській області виявлено, що ОСОБА_1 під час звільнення, а також до часу складання цього протоколу, декларацію про майно, доходи, витрати та зобов'язання фінансового характеру - за період, що не охоплений раніше поданими деклараціями, не подав.

За цим фактом співробітниками ГВ БКОЗ УСБУ в Одеській області 04 березня 2015 року стосовно ОСОБА_1 складений протокол про адміністративне правопорушення №18 за ч. 1 ст. 172-6 КпАП України.

Постановою судді Приморського районного суду м. Одеси від 20 квітня 2015 року ОСОБА_1 притягнутий до адміністративної відповідальності за скоєння правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-6 КпАП України, та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 425 гривень.

Будучи не згодним з постановою суду ОСОБА_1 подав на неї апеляційну скаргу в якій вказує, що постанова суду являється незаконною, вважає, що в його діях відсутній склад вказаного адміністративного правопорушення, оскільки він мав право подати декларацію протягом року після звільнення з державної служби.

Крім, того зазначив а апеляційній скарзі, що суд безпідставно наклав на нього максимальний розмір штрафу.

Просить скасувати постанову суду першої інстанції, а провадження у справі закрити.

Заслухавши ОСОБА_1, який підтримав доводи апеляційної скарги, прокурора, який заперечував у її задоволенні, перевіривши матеріали адміністративної справи, приходжу до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, з наступних підстав.

Відповідно до ч.2 ст.12 Закону України «Про засади запобігання і протидії корупції» суб'єкти декларування, які не мали можливості подати до 1 квітня за місцем роботи (служби) декларацію про майно, доходи, витрати і зобов'язання фінансового характеру за минулий рік через перебування у відпустці у зв'язку з вагітністю та пологами або для догляду за дитиною, через тимчасову непрацездатність, перебування за межами України, під вартою, подають таку декларацію за звітний рік до 31 грудня.

Суб'єкти декларування, які звільняються або іншим чином припиняють діяльність, пов'язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, подають декларацію про майно, доходи, витрати і зобов'язання фінансового характеру за період, не охоплений раніше поданими деклараціями. Суб'єкти декларування, які звільнилися або іншим чином припинили діяльність, пов'язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, зобов'язані протягом одного року подати за останнім місцем роботи (служби) декларацію про майно, доходи, витрати і зобов'язання фінансового характеру за минулий рік за формою і в порядку, визначеними цим Законом.

В даному випадку мова йде про тих суб'єктів декларування, які виявили намір звільнитись або іншим способом припинити діяльність, пов'язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, а тому вони подають декларацію про майно, доходи, витрати і зобов'язання фінансового характеру за період, не охоплений раніше поданими деклараціями. Декларація повинна бути подана до розірвання трудового договору.

Як вбачається з матеріалів адміністративної справи, наказом начальника Державної екологічної інспекції в Одеській області від 24 жовтня 2014 року №211-о ОСОБА_1 з 03 листопада 2014 року звільнено з посади головного спеціаліста - державного інспектора з охорони навколишнього природного середовища Одеської області відділу екологічного контролю природних ресурсів у м. Одесі відповідно до ст. 38 КЗпП України за власним бажанням.

а.с.30

Разом з тим, в порушення ч.2 ст.12 Закону України «Про засади запобігання і протидії корупції», ОСОБА_1 звільняючись з вказаного місця роботи декларацію про майно, доходи, витрати та зобов'язання фінансового характеру за період, що не охоплений раніше поданими деклараціями, не подав, а подав її лише 25 березня 2015 року, що не заперечував і сам ОСОБА_1

З письмових пояснень першого заступника начальника Державної екологічної інспекції в Одеській області ОСОБА_2 вбачається, що під час звільнення співробітники повідомлялись про необхідність подачі декларації про майно, доходи, витрати і зобов'язання фінансового характеру за період, не охоплений раніше поданими деклараціями.

Крім того, як вбачається з тексту апеляційної скарги, цю обставину, а саме, що підчас звільнення він був повідомлений про необхідність подачі вказаної декларації, підтверджує і сам ОСОБА_1

За таких обставин доводи ОСОБА_1 про те, що в що в його діях відсутній склад вказаного адміністративного правопорушення, є безпідставними.

Адміністративне стягнення накладено у відповідності з вимогами ст.33 КпАП України та у межах санкції ч. 1 ст. 172-6 КпАП України.

Таким чином, підстав для задоволення апеляційної скарги ОСОБА_3 та скасування постанови суду першої інстанції не вбачаю.

Керуючись ст.ст. 293, 294 КпАП України, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову судді Приморського районного суду м. Одеси від 20 квітня 2015 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 172-6 КпАП України, та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 425 (чотириста двадцять п'ять) гривень - без змін.

Постанова є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя апеляційного суду

Одеської області В.М. Желєзнов