Справа № 395/804/15-п
Провадження № 3/395/387/2015
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 червня 2015 року м. Новомиргород

Новомиргородський районний суд Кіровоградської області в особі судді Лещенко О.В., розглянувши матеріали адміністративної справи, що надійшли з Новомиргородського РВ УМВС України у Кіровоградській області, стосовно притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженки ІНФОРМАЦІЯ_2 Молдова, громадянки України, яка зареєстрована ІНФОРМАЦІЯ_3 та проживає ІНФОРМАЦІЯ_4, не працює, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, за ч. 2 ст. 184 КУпАП,

в с т а н о в и в :

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії КД №00357 від 15.06.2015 року ОСОБА_1 ухилялася від виконання покладених на неї батьківських обовязків у звязку з тим, що її неповнолітній син ОСОБА_2 Григорович, ІНФОРМАЦІЯ_5, в період з 06.06.2015 року по 13.06.2015 року не перебував за своїм постійним місцем проживання.

В судовому засіданні ОСОБА_1 пояснила, що 06.06.2015 року її син ОСОБА_2 попросився піти погуляти в місто з хлопцями, вона дозволила йому з 16 години до 21 години, але син вчасно додому не повернувся та в подальшому на телефонні дзвінки не відповідав. На наступний день почала його шукати, але він продовжував не відповідати на телефонні дзвінки, а коли відповідав - говорив, що перебуває у товаришів, але коли мати приїжджала , його там не було. 07.06.2015 року звернулася до правоохоронних органів, які 13.06.2015 року знайшли його у осіб ромської національності. Власну винуватість в ухиленні від виконання передбачених законодавством обовязків щодо виховання свого неповнолітнього сина ОСОБА_2 визнала повністю та зазначила, що щиро розкаюється у цьому.

Факт ухиляння ОСОБА_1 від виконання передбачених законодавством обовязків щодо виховання неповнолітнього сина ОСОБА_2 та її вина підтверджується: протоколом про адміністративне правопорушення серії КД № 00357 від 15.06.2015 року; поясненнями ОСОБА_1, які вона дала в судовому засіданні, та копією записаного з її слів пояснення, що є в матеріалах справи; поясненнями ОСОБА_2, які він надав в судовому засіданні, згідно яких він пояснив, що 06.06.2015 року пішов на річку в м.Новомиргороді, де купався, потім пішов з друзями до стадіону. Після 21 години пішов до ОСОБА_3 на Хутір, де перебував до 23 години, після 23 години з ОСОБА_3 пішли до його тітки, що проживає в с. Костянтинівці біля кладовища, де гралися та залишилися ночувати, на телефонні дзвінки матері не відповідав, а коли відповідав то казав їй неправду щодо свого місця знаходження. Так відбувалося щодня в період з 06.06.2015 року по 13.06.2015 року, крім двох раз, коли він ночував у ОСОБА_3 на Хуторі; поясненнями ОСОБА_2, записаними з його слів, що є в матеріалах справи; поясненнями ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_6, громадянки України, одружена, не судима, що проживає ІНФОРМАЦІЯ_7, написаними нею власноручно, що є в матеріалах справи, згідно яких вона пояснила, що 06.06.2015 року близько 19 години до її домоволодіння прийшов громадянин на імя ОСОБА_2 разом з її сином та громадянином ОСОБА_5 і вони почали гратися. Вона говорила, щоб він ішов додому та останній залишив її домоволодіння. В період з 06.06.2015 року по 13.06.2015 рік ОСОБА_2 неодноразово приходив до її домоволодіння і грався разом з її сином, про те, що його шукає мати вона не знала, про те, що ОСОБА_2 не ночує вдома, він її не повідомляв.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення ОСОБА_1 та ОСОБА_2, суд прийшов до висновку про наявність у її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 184 ч. 2 КУпАП.

Як вбачається зі змісту статті ст. 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності за скоєне правопорушення і застосовується не тільки з метою виховання особи, яка його вчинила, а й з метою загальної та спеціальної превенції.

Призначаючи ОСОБА_1 адміністративне стягнення, суд відповідно до ст.ст. 33, 34 п. 1, 184 ч. 2 КУпАП враховує характер правопорушення, особу правопорушниці, ступінь її вини, майновий стан, щире розкаяння у скоєному у звязку з чим суд вважає за доцільне застосувати адміністративне стягнення у вигляді штрафу в межах санкції ст. 184 ч.2 КУпАП.

Крім того, відповідно до ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» та ст. 40-1 КУпАП суд вважає за необхідне стягнути з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 33, 34 п. 1, 40-1, ст. 184 ч. 2, 283-284, 294, 299-300 КУпАП, суд

у х в а л и в :

Визнати ОСОБА_1 винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.184 КУпАП, та накласти на неї адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 51 (пятдесят одна) гривня на користь держави.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави у розмірі 36 (тридцять шість) гривень 54 коп.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Апеляційна скарга на постанову подається вищезгаданими особами до Апеляційного суду Кіровоградської області через Новомиргородський районний суд Кіровоградської області.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя О. В. Лещенко

копія Справа № 395/804/15-п

Провадження № 3/395/387/2015

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 червня 2015 року м. Новомиргород

Новомиргородський районний суд Кіровоградської області в особі судді Лещенко О.В., розглянувши матеріали адміністративної справи, що надійшли з Новомиргородського РВ УМВС України у Кіровоградській області, стосовно притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженки ІНФОРМАЦІЯ_2 Молдова, громадянки України, яка зареєстрована ІНФОРМАЦІЯ_3 та проживає ІНФОРМАЦІЯ_4, не працює, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, за ч. 2 ст. 184 КУпАП,

в с т а н о в и в :

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії КД №00357 від 15.06.2015 року ОСОБА_1 ухилялася від виконання покладених на неї батьківських обовязків у звязку з тим, що її неповнолітній син ОСОБА_2 Григорович, ІНФОРМАЦІЯ_5, в період з 06.06.2015 року по 13.06.2015 року не перебував за своїм постійним місцем проживання.

В судовому засіданні ОСОБА_1 пояснила, що 06.06.2015 року її син ОСОБА_2 попросився піти погуляти в місто з хлопцями, вона дозволила йому з 16 години до 21 години, але син вчасно додому не повернувся та в подальшому на телефонні дзвінки не відповідав. На наступний день почала його шукати, але він продовжував не відповідати на телефонні дзвінки, а коли відповідав - говорив, що перебуває у товаришів, але коли мати приїжджала , його там не було. 07.06.2015 року звернулася до правоохоронних органів, які 13.06.2015 року знайшли його у осіб ромської національності. Власну винуватість в ухиленні від виконання передбачених законодавством обовязків щодо виховання свого неповнолітнього сина ОСОБА_2 визнала повністю та зазначила, що щиро розкаюється у цьому.

Факт ухиляння ОСОБА_1 від виконання передбачених законодавством обовязків щодо виховання неповнолітнього сина ОСОБА_2 та її вина підтверджується: протоколом про адміністративне правопорушення серії КД № 00357 від 15.06.2015 року; поясненнями ОСОБА_1, які вона дала в судовому засіданні, та копією записаного з її слів пояснення, що є в матеріалах справи; поясненнями ОСОБА_2, які він надав в судовому засіданні, згідно яких він пояснив, що 06.06.2015 року пішов на річку в м.Новомиргороді, де купався, потім пішов з друзями до стадіону. Після 21 години пішов до ОСОБА_3 на Хутір, де перебував до 23 години, після 23 години з ОСОБА_3 пішли до його тітки, що проживає в с. Костянтинівці біля кладовища, де гралися та залишилися ночувати, на телефонні дзвінки матері не відповідав, а коли відповідав то казав їй неправду щодо свого місця знаходження. Так відбувалося щодня в період з 06.06.2015 року по 13.06.2015 року, крім двох раз, коли він ночував у ОСОБА_3 на Хуторі; поясненнями ОСОБА_2, записаними з його слів, що є в матеріалах справи; поясненнями ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_6, громадянки України, одружена, не судима, що проживає ІНФОРМАЦІЯ_7, написаними нею власноручно, що є в матеріалах справи, згідно яких вона пояснила, що 06.06.2015 року близько 19 години до її домоволодіння прийшов громадянин на імя ОСОБА_2 разом з її сином та громадянином ОСОБА_5 і вони почали гратися. Вона говорила, щоб він ішов додому та останній залишив її домоволодіння. В період з 06.06.2015 року по 13.06.2015 рік ОСОБА_2 неодноразово приходив до її домоволодіння і грався разом з її сином, про те, що його шукає мати вона не знала, про те, що ОСОБА_2 не ночує вдома, він її не повідомляв.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення ОСОБА_1 та ОСОБА_2, суд прийшов до висновку про наявність у її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 184 ч. 2 КУпАП.

Як вбачається зі змісту статті ст. 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності за скоєне правопорушення і застосовується не тільки з метою виховання особи, яка його вчинила, а й з метою загальної та спеціальної превенції.

Призначаючи ОСОБА_1 адміністративне стягнення, суд відповідно до ст.ст. 33, 34 п. 1, 184 ч. 2 КУпАП враховує характер правопорушення, особу правопорушниці, ступінь її вини, майновий стан, щире розкаяння у скоєному у звязку з чим суд вважає за доцільне застосувати адміністративне стягнення у вигляді штрафу в межах санкції ст. 184 ч.2 КУпАП.

Крім того, відповідно до ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» та ст. 40-1 КУпАП суд вважає за необхідне стягнути з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 33, 34 п. 1, 40-1, ст. 184 ч. 2, 283-284, 294, 299-300 КУпАП, суд

у х в а л и в :

Визнати ОСОБА_1 винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.184 КУпАП, та накласти на неї адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 51 (пятдесят одна) гривня на користь держави.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави у розмірі 36 (тридцять шість) гривень 54 коп.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Апеляційна скарга на постанову подається вищезгаданими особами до Апеляційного суду Кіровоградської області через Новомиргородський районний суд Кіровоградської області.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя: підпис

Згідно з оригіналом:

Суддя О. В. Лещенко