Справа № 473/547/15-п 25.03.2015 25.03.2015
Номер провадження: 33/784/95/15
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 33/784/95/15 Головуючий 1-ї інстанції Домарєва Н.В.
Категорія: ч. 2 ст. 154 КУпАП Суддя апеляційної інстанції Пісной І.М.
ПОСТАНОВА

Іменем України

25 березня 2015 року м. Миколаїв

Апеляційний суд Миколаївської області в складі:

Головуючого судді: Пісного І.М.

особи, провадження відносної

якої закрито: ОСОБА_2

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Миколаєві справу за апеляційною скаргою особи, провадження відносно якої закрито, ОСОБА_2 на постанову судді Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 25 лютого 2015 року, якою

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженку с. Йосипівка Корецького району Ровенської області, пенсіонерку, проживає за адресою: АДРЕСА_1, до адміністративної відповідальності не притягувалася,

- визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 154 КУпАП, провадження у справі закрито у зв'язку з закінченням строку накладення адміністративного стягнення, -

В С Т А Н О В И В:

Як вбачається з матеріалів справи, 08.11.2014р. о 17 годині ОСОБА_2 порушила правила тримання домашніх тварин, а саме собаки, яка завдала тілесні ушкодження громадянці ОСОБА_3 в АДРЕСА_2.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить постанову судді скасувати, прийняти нову постанову, якою провадження закрити у зв'язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

Посилається на те, що викидає інколи харчові відходи біля смітника, де збираються безпритульні собаки. Ніякого фактичного постійного утримання нею собаки, що покусала потерпілу, не здійснювалося. Вважає, що суд не конкретизував, в чому полягають порушення нею правил тримання собак.

Стверджує, що безпритульними собаками повинна опікуватися місцева влада та вказані тварини вважаються такими, що належать всій територіальній громаді, і відповідальність за їх утримання (регулювання чисельності) несе саме місцева влада, яка повинна розробляти правила утримання тварин в своїх населених пунктах.

Заяву потерпілої в міліцію вважає необґрунтованою, оскільки потерпіла є зацікавленою стороною у справі, аби в майбутньому відшкодувати шкоду за спричинення їй тілесних ушкоджень. Зі свідком ОСОБА_4 - головою ОСББ їх будинку, в скаржниці склалися неприязнені відносини, тому вважає, що суд мав критично віднестися до її показань, натомість - врахувати пояснення свідка ОСОБА_5, яка вказала, що ніколи не бачила, що ОСОБА_2 утримує собак.

Зазначила, крім того, що витяг з протоколу зборів ОСББ «Алітет», головою якого є ОСОБА_4, свідчить про те, що під час зборів розглядалося питання з приводу скарг на неналежне та надмірне утримання саме домашніх тварин (собак, котів) мешканцями квартир НОМЕР_1 та НОМЕР_2 (ОСОБА_6, ОСОБА_2) та вирішили ознайомити їх з Правилами утримання тварин. Проте, про дані збори в 2012 році скаржниці було не відомо, ніхто її не ознайомлював ні усно, ні під підпис з Правилами утримання тварин. Проте, згідно довідки-характеристики дільничного інспектора, заяв та скарг на ОСОБА_2 від сусідів ніколи не надходило.

З приводу акту обстеження № 109, на підставі якого була надана відповідь ОСОБА_3, скаржниця зазначила, що працівники ветеринарної медицини комісійно, з її участю, провели обстеження двору та взяли під нагляд собаку «Циган», власника попередили про додержання Правил утримання тварин. Проте, акт містить певну форму, яка і була заповнена працівниками ветеринарної медицини відповідно до її змісту. Вважає, що складена відповідь ветеринарної служби про те, що вона опікується вказаною собакою, фактично не відповідає дійсності, а складена тільки тому, що син потерпілої працює в цій же ветеринарній службі, а інший син потерпілої займається приватною ветеринарною діяльністю.

Також, ОСОБА_2 послалася в скарзі на те, що проживає в квартирі, разом з донькою та онуком, який страждає алергією на собачу шерсть, домашніх собак вони не утримують.

Дослідивши матеріали провадження, вважаю, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до положень ст. 294 ч. 7 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Під час апеляційного розгляду справи встановлено такі порушення норм процесуального права, про які апелянт не зазначає, але ці порушення є визначальними для прийняття рішення за наслідками розгляду апеляційної скарги.

Так, згідно з вимогами ст. 256 КУпАП в протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення.

В ході дослідження складеного відносно ОСОБА_2 протоколу серії МИ № 006305 про адміністративне правопорушення від 09.02.2015р. встановлено, що в ньому зазначено місце та час вчинення правопорушення, що ОСОБА_2 порушила правила умов тримання домашніх тварин - собаки, яка завдала тілесні ушкодження громадянці ОСОБА_3. Даний протокол складено за ч. 2 ст. 154 КУпАП.

Проте, диспозиція ч. 2 ст. 154 передбачає відповідальність за «ті самі дії, що спричинили заподіяння шкоди здоров'ю людей», тобто, відсилає нас для трактування змісту порушення - до ч. 1 даної статті. Так, згідно ч. 1 ст. 154 КУпАП, порушенням правил тримання собак і котів є: тримання собак і котів у місцях, де це заборонено відповідними правилами, чи понад установлену кількість, чи незареєстрованих собак, або приведення в громадські місця, або вигулювання собак без повідків і намордників (крім собак, у реєстраційних свідоцтвах на яких зроблено спеціальну відмітку) чи в невідведених для цього місцях. Натомість, в протоколі від 09.02.2015р. не міститься даних про те, в чому саме полягала суть правопорушення, вчиненого ОСОБА_2.

Тобто, протокол складено ДІМ СДІМ Вознесенського МВ з порушенням вимог ст. 256 КУпАП, тому він не може бути предметом судового розгляду, оскільки викликає обґрунтовані сумніви. А згідно зі ст. 62 ч.3 Конституції України, всі сумніви мають бути витлумачені на користь ОСОБА_2.

Саме на стадії підготовки до розгляду справи суд першої інстанції мав вирішити питання з приводу правильності складеного протоколу, і в разі виявлення недоліків - направити матеріли на дооформлення органу, яким даний протокол було складено. Дані дії судом першої інстанції не було виконано, а при перегляді постанови, апеляційний суд позбавлений такої можливості.

Оскільки протокол про адміністративне правопорушення не тільки визначає суть адміністративного правопорушення, поставленого особі у провину, а також є доказом в справі про адміністративне правопорушення відповідно до ст. 251 КУпАП, постанова судді підлягає скасуванню, а провадження у справі - закриттю на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП - за відсутністю складу правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 154 КУпАП.

У зв'язку зі скасуванням оскаржуваної постанови з процесуальних підстав, доводи апеляційної скарги ОСОБА_2 по суті справи не перевіряються.

Апеляційна скарга ОСОБА_2 підлягає частковому задоволенню з огляду на інші, ніж зазначає апелянт, підстави для прийняття рішення.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суддя

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу особи, провадження відносно якої закрито, ОСОБА_2 задовольнити частково.

Постанову судді Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 25 лютого 2015 року відносно ОСОБА_2 - скасувати, провадження по справі закрити на підставі п. 1 ч.1 ст. 247 КУпАП - за відсутністю складу правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 154 КУпАП.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя апеляційного суду

Миколаївської області І.М. Пісной