Справа № 305/60/15-п
Провадження по справі 3/305/19/15
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.03.2015 року. м. Рахів

Суддя Рахівського районного суду Закарпатської області Тулик І.І.., з участю секретаря - Шемота М.І., прокурора Кабаль Л.В. та адвоката ОСОБА_1, особи яка притягається до адміністративної відповідальності - ОСОБА_2, розглянувши матеріали, які надійшли із відділу по боротьбі з корупцією та організованою злочинністю управління СБУ в Закарпатській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1

уродженки та мешканки ІНФОРМАЦІЯ_2 №

70а, Рахівського району, Закарпатської області, одруженої,

на утриманні 1 н/дитина, ІНФОРМАЦІЯ_3, заступник

головного лікаря Рахівського ЦПМСД

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2, обіймаючи посаду голови Рахівської районної державної адміністрації, будучи державним службовцем та згідно частини 6 статті 5 Закону України Про засади запобігання і протидії корупції субєктом, який бере участь у запобіганні, виявленні, а також припиненні корупційних правопорушень, порушила вимогу щодо невідкладного у письмовій формі повідомлення безпосереднього керівника про наявність конфлікту інтересів, передбачену п. 2 ч. 1 ст. 14 Закону України Про засади запобігання і протидії корупції, ст. 16-1 Закону України Про державну службу та ст. 15 Закону України Про правила етичної поведінки, у звязку з чим в її діях наявні ознаки адміністративного корупційного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст. 172-7 КупАП.

Дане правопорушення є триваючим, а тому датою його вчинення є період преміювання ОСОБА_2 себе особисто, а саме: з 26.06.2014 по 29.08.2014 рік.

В судовому засіданні ОСОБА_2 свою вину не визнала. Пояснила, що вчинила правопорушення без умислу, так як у Рахівській РДА, і наскільки їй відомо, у всіх інших адміністраціях області, завжди існувала така практика, що голова адміністрації виносив розпорядження про преміювання себе та працівників. Головний бухгалтер, яка працювала і до неї не повідомила її про порядок преміювання керівника встановлений постановою КМУ, згідно якого, рішення про преміювання керівників органів державної влади та їхніх заступників приймається органом вищого рівня. Крім того вона не знала, що потрібне погодження голови Закарпатської ОДА про преміювання голови РДА, якщо би її повідомили то вона б обов"язково була зверталася за погодженням.

Адвокат ОСОБА_1 вважає, що у діях ОСОБА_2 відсутній склад адміністративного правопорушення, так як згідно п. 7 ст. 39 Закону Про місцеві державні адміністрації голови РДА є розпорядниками коштів адміністрації, а постанова КМУ № 286 суперечить цьому закону.

Свідок ОСОБА_3 пояснила, що премії видавалися на підставі розпорядження голови РДА, всім працівникам в тому числі і ОСОБА_2 яка була головою РДА, про те, що потрібно повідомляти вищестояще керівництво тобто Закарпатську ОДА у частині преміювання голови РДА та заступників їй не відомо, поскільки ніколи не повідомлялося ОДА про преміювання.

Вислухавши думку прокурора Кабаль Л.В., яка вказала, що вина особи, відносно якої складено протокол, повністю підтверджується матеріалами справи, а тому є всі підстави для притягнення її до адміністративної відповідальності за ст. 172-7 КУпАП, адвоката ОСОБА_1, ОСОБА_2, які вважають, що в діях останньої відсутній склад адміністартивного правопорушення, вивчивши матеріали справи, суд прийшов до наступного.

Розпорядженням Президента України № 891/2014-рп від 23.05.2014 року ОСОБА_2 призначено головою Рахівської районної державної адміністрації Закарпатської області. Відповідно до розпорядження голови Рахівської районної державної адміністрації Закарпатської області № 46/04-р від 27.05.2014 року ОСОБА_2 приступила до виконання повноважень голови Рахівської районної державної адміністрації Закарпатської області з 27.05.2014 року, та розпорядженням голови Закарпатської обласної державної адміністрації № 89-р від 27.05.2014 року їй присвоєно 7 ранг державного службовця.

Згідно розпоряджень голови Рахівської районної державної адміністрації Закарпатської області № 64/04-р від 26.06.2014 року, № 89/04-р від 29.07.2014 року, № 19/04-р від 19.08.2014 року ОСОБА_2 премійовано працівників Рахівської РДА, в тому числі і себе особисто. У звязку з цим, відділом фінансово-господарського забезпечення апарату Рахівської районної державної адміністрації ОСОБА_2 нараховані згідно вказаних розпоряджень премії на загальну суму 9696,88 грн. та фактично видані - 7613,54 грн. за рахунок коштів економії фонду заробітної плати.

За даними Закарпатської обласної державної адміністрації (лист № 86118/06-16 від 09.12.2014 р., № 06-12/11 від 05.01.2015 р.) та Рахівської РДА (лист № 2037/03-12 від 23.12.2014 р.) питання преміювання голови Рахівської РДА у травні-серпні 2014 року, відповідно до вимог п. 6 постанови Кабінету Міністрів України від 09.03.2006 року „Про упорядкування структури та умов оплати праці працівникам апарату органів виконавчої влади, органів прокуратури, судів та інших органів, облдержадміністрацією не погоджувалося.

ОСОБА_2, обіймаючи посаду голови Рахівської районної державної адміністрації, будучи державним службовцем та згідно частини 6 статті 5 Закону України Про засади запобігання і протидії корупції субєктом, який бере участь у запобіганні, виявленні, а також припиненні корупційних правопорушень, порушила вимогу щодо невідкладного у письмовій формі повідомлення безпосереднього керівника про наявність конфлікту інтересів, передбачену п. 2 ч. 1 ст. 14 Закону України Про засади запобігання і протидії корупції, ст. 16-1 Закону України Про державну службу та ст. 15 Закону України Про правила етичної поведінки, у звязку з чим в її діях наявні ознаки адміністративного корупційного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст. 172-7 КупАП.

Крім того, 27.05.2014 ОСОБА_2 була письмово попереджена про встановлені Законами України „Про державну службу, „Про засади запобігання і протидії корупції обмеження під час прийняття на державну службу та її проходження.

Статтею 172-7 КУпАП України передбачено, що адміністративна відповідальність настає за неповідомлення особою у встановлених законом випадках та порядку про наявність у неї реального конфлікту інтересів. Згідно примітки до ст.172-7 КУпАП суб'єктом правопорушень у цій статті є особи, зазначені у пункті 1, підпунктах а, б пункту 2 частини першої статті 4 Закону України Про засади запобігання і протидії корупції. Тобто ОСОБА_2 як особа, яка працювала на посаді голови Рахівської районної державної адміністрації, є субєктом відповідальності за корупційне правопорушення.

Як слідує з протоколу, конфлікт інтересів вбачається в тому, що ОСОБА_2 винісши чотири розпорядження про преміювання на ряду з іншими працівниками РДА і себе особисто, не погодила це із Закарпатською ОДА, тобто умисно порушила вимогу щодо невідкладного у письмовій формі повідомлення безпосереднього керівника про наявність конфлікту інтересів щодо нарахування собі грошової винагороди під час виконання наданих їй службових повноважень.

Вирішуючи питання про зміст і спрямованість умислу особи, яка є субєктом відповідальності за корупційні правопорушення, стосовно не урегулювання конфлікту інтересів відповідно до ст. 14 Закону України Про засади запобігання і протидії корупції, виходжу не тільки з конкретних положень того чи іншого пункту цієї статті, але й із законодавчого визначення поняття конфлікту інтересів. За змістом статті 1 цього Закону конфлікт інтересів - це суперечність між особистими інтересами особи та її службовими повноваженнями і наявність такої суперечності може вплинути на обєктивність або неупередженість прийняття рішень, а також на вчинення чи не вчинення дій під час виконання наданих особі службових повноважень.

При цьому слід зазначити, що зміст ч.1 ст. 14 Закону України Про засади запобігання і протидії корупції при визначенні засад урегулювання конфлікту інтересів розрізняє поняття можливості виникнення конфлікту інтересів та наявності конфлікту інтересів, а КУпАП, в свою чергу, передбачає відповідальність лише за неповідомлення про наявність конфлікту інтересів.

У відповідності до ч. 3 ст. 1 Закону України Про засади запобігання і протидії корупції, конфліктом інтересів є суперечність між особистими майновими, немайновими інтересами особи чи близьких їй осіб та її службовими повноваженнями, наявність якої може вплинути на об'єктивність або неупередженість прийняття рішень, а також на вчинення чи невчинення дій під час виконання наданих їй службових повноважень.

Відповідно до ст. 1 Закону України Про засади запобігання і протидії корупції корупційним правопорушенням є умисне діяння.

У відповідності до ст. 14 Закону України Про засади запобігання і протидії корупції, особи, зазначені у пункті 1 та підпунктах "а", "б" пункту 2 частини першої статті 4 цього Закону, зобов'язані: 1) уживати заходів щодо недопущення будь-якої можливості виникнення конфлікту інтересів; 2) невідкладно у письмовій формі повідомляти безпосереднього керівника про наявність конфлікту інтересів.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_2 у відповідності до ст. 14 Закону України Про засади запобігання і протидії корупції, письмово не повідомила Закарпатську ОДА про наявність конфлікту інтересів, а саме щодо розгляду питання про нарахування їй премії.

Доказів письмового повідомлення про виникнення конфлікту інтересів у ОСОБА_2, як голови Рахівської РДА, до Закарпатської ОДА суду не надано. Крім того, ОСОБА_2 в судовому засіданні підтвердила той факт, що не повідомляла Закарпатську ОДА при розгляду питання про її преміювання, про виникнення у неї конфлікту інтересів.

Більше того, в судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_2 добровільно повернула отримані нею преміальні кошти до державного бюджету, що вказує на визнання нею вчиненення корупційного правопорушення.

Враховуючи вищевикладене, керуючись наведеними нормами законодавства, суд приходить до висновку про наявність в діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 172-7 КУпАП, оскільки вона належним чином не виконала припис п. 2 ч. 1 ст. 14 Закону України Про засади запобігання і протидії корупції, а саме не повідомила письмово про конфлікт інтересів Закарпатську ОДА та не вжила заходів щодо усунення конфлікту інтересів, а тому остання підлягає притягненню до адміністративної відповідальності.

За таких обставин, враховуючи те, що ОСОБА_2 раніше не притягувалася до кримінальної та адміністративної відповідальності, позитивно характеризується, має на утриманні 1 неповнолітню дитину, повернула кошти фактично отримані нею у вигляді перемій, враховуючи відсутність обставин, які обтяжують відповідальність, суд вважає за можливим застосувати мінімальний розмір стягнення, визначений ст. 172-7 КУпАП, а саме застосувати до ОСОБА_2 стягнення у виді штрафу в розмірі 10 неоподатковуваних розмірів доходів громадян, тобто в сумі 170 гривень.

Враховуючи викладене, керуючись Законом України Про засади запобігання і протидії корупції, Законом України Про місцеве самоврядування в Україні, ст. 172-7, ст. 248, ст.ст. 276-280 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В :

ОСОБА_2 визнати винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 172-7 КУпАП, та накласти на неї адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі сто неоподаткованих мінімумів доходів громадян, в сумі 170 гривень.

Стягнути із ОСОБА_2 судовий збір у розмірі 36 грн. 54 коп.

Постанова може бути оскаржена до апеляційного суду Закарпатської області через Рахівський районний суд на протязі 10 днів з дня її винесення.

Суддя Рахівського районного с у д у: ОСОБА_4