Справа № 308/6356/15-п
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.06.2015 м. Ужгород

Суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області Світлик О.М.,

з участю особи, яка притягається

до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1,

представника особи, яка притягається

до адміністративної відповідальності - ОСОБА_2

потерпілої - ОСОБА_3

розглянувши матеріали Ужгородського РВ УМВС України в Закарпатській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, мешканця ІНФОРМАЦІЯ_2, українця, громадянина України, за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

Згідно з даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ЗА № 020208 від 19.12.2014 р. 18.12.2014 р. близько 18 год. 30 хв., гр. ОСОБА_1 вчинив сімейну сварку зі своєю колишньою дружиною гр. ОСОБА_3, в ході якої ображав її нецензурною лайкою, по місцю проживання, а саме, с. Баранинці, вул. Садова, 16, чим вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

ОСОБА_1 у судовому засіданні визнав факт сварки з ОСОБА_3, однак, свою вину у вчиненні правопорушення, регламентованого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, заперечив, зауваживши, що саме він викликав міліцію з приводу сварки, яку, за його твердженнями, розпочала ОСОБА_3

Наголосив, що протокол, який міститься у матеріалах справи, було дописано працівниками міліції, а на момент підписання він не знав, що протокол складається відносно нього. Стверджує, що другий примірник протоколу безпосередньо йому не наданий. Надав суду копію витягу з паспорту серії ВР 365752 (сторінки 10, 11), що свідчить про розірвання шлюбу між ним та потерпілою на підставі рішення суду у 2013 році.

Представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2, уповноважена довіреністю від 24.04.2013 року, зауважила, що до початку розгляду справи до суду подано письмові пояснення від 17.06.2015 року, згідно з якими протокол № 020208 від 19.12.2014 р. складено згідно інциденту, який мав місце 18.12.2014 року, а матеріали справи направлені до суду у червні 2015 року, тобто з пропуском строків на притягнення до адміністративної відповідальності, визначених ст. 38 КУпАП.

Крім того, вказує на відсутність суб'єктивного складу сторін, необхідних для притягнення до адміністративно відповідальності за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, яка передбачає саме насильство в сім'ї.

Зазначає, що у відповідності до Закону України «Про попередження насильства в сім'ї» від 15.11.2001 р. № 2789-ІІІ насильство в сім'ї - це будь-які умисні дії фізичного, сексуального, психологічного чи економічного спрямування одного члена сім'ї стосовно іншого члена сім'ї, якщо ці дії порушують конституційні права і свободи члена сім'ї як людини та громадянина і наносять йому моральну шкоду, шкоду його фізичному чи психічному здоров'ю.

Вказує, що протоколом, який доопрацьовано на підставі постанови апеляційного суду Закарпатської області від 18.02.2015, не встановлено (не доведено) те, що ОСОБА_1 та ОСОБА_3О є членами однієї сім'ї, що виключає відповідальність за ст. 173-2 КУпАП, оскільки відповідно до ст. 1 зазначеного Закону, членом сім'ї є особи, які перебувають у шлюбі; проживають однією сім'єю, але не перебувають у шлюбі між собою; їхні діти; особи, які перебувають під опікою чи піклуванням; є родичами прямої або непрямої лінії споріднення, що відповідає визначенням, встановленим ст. 3 СК України.

Стверджує, що всупереч вимогам ст. 280 КУпАП протоколом не встановлено, які конституційні права і свободи члена сім'ї порушив ОСОБА_1 чи спричинено моральну шкоду, шкоду фізичному чи психічному здоров'ю ОСОБА_3; не встановлено, у чому саме полягало насильство, які наслідки це мало для неї, якщо це було психологічне насильство, то чи спричинено емоційну невпевненість, нездатність захистити себе та може завдаватися або завдається шкода психічному здоров'ю, якщо було завдано тілесних ушкоджень то чим це підтверджено.

Відтак, представник вважає, що відсутня і друга складова для притягнення до адміністративної відповідальності - це відсутність події та складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи проголошені пояснення просить суд в зв'язку з пропуском строків та відсутністю події і складу адміністративного правопорушення закрити провадження у справі.

Потерпіла у судовому засіданні зауважила про наявність події, зазначеної у протоколі, наголосивши, що ОСОБА_1 наніс тілесні ушкодження і власній доньці ОСОБА_4 При цьому, визнала факт розірвання шлюбу за заочним рішенням Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 14.03.2013 року, надавши суду його копію. Також, заявила клопотання про долучення до матеріалів справи доказів: копій заяв, документів, ухвал, скарг та висновків.

Вивчивши матеріали справи, приходжу до переконання, що у діянні ОСОБА_1 відсутні ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП - вчинення насильства в сім'ї, тобто умисне вчинення будь-яких дій фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування фізичного насильства, що не завдало фізичного болю і не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров'ю потерпілого, а так само невиконання захисного припису особою, стосовно якої він винесений, непроходження корекційної програми особою, яка вчинила насильство в сім'ї, виходячи з наступного.

Заочним рішенням Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 14.03.2013 року у справі №308/728/13-ц шлюб, зареєстрований 09 жовтня 1997 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Ужгородського міськрайонного управління юстиції Закарпатської області, між ОСОБА_1 та ОСОБА_3, актовий запис №565 - розірвано, що підтверджується доданою до матеріалів справи копією даного рішення.

Вищенаведений факт також підтверджено копією витягу з паспорту ОСОБА_1 серії ВР 365752 (сторінки 10, 11) та не заперечується особою, що притягається до адміністративної відповідальності, та потерпілою.

Стаття 28 Конституції України декларує право кожного на повагу до його гідності, в якій також визначено, що ніхто не може бути підданий катуванню, жорстокому, нелюдському або такому, що принижує його гідність, поводженню чи покаранню.

Принцип рівності жінки і чоловіка передбачений у статті 51 Конституції України, яка регламентує укладення шлюбів лише на підставі вільної згоди жінки і чоловіка, а також закріплює рівні права й обов'язки кожного із подружжя у шлюбі та сім'ї.

За ст. 1 Закону України «Про попередження насильства в сім'ї» від 15.11.2001 року №2789-III насильство в сім'ї - будь-які умисні дії фізичного, сексуального, психологічного чи економічного спрямування одного члена сім'ї по відношенню до іншого члена сім'ї, якщо ці дії порушують конституційні права і свободи члена сім'ї як людини та громадянина і наносять йому моральну шкоду, шкоду його фізичному чи психічному здоров'ю; члени сім'ї - особи, які перебувають у шлюбі; проживають однією сім'єю, але не перебувають у шлюбі між собою; їхні діти; особи, які перебувають під опікою чи піклуванням; є родичами прямої або непрямої лінії споріднення за умови спільного проживання.

З контекстного аналізу ст. ст. 3, 21 СК України від 10.01.2002 року № 2947-III сім'я створюється на підставі шлюбу, який визначено як сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану, при цьому, сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. За частиною 2.ст. 21 СК України проживання однією сім'єю жінки та чоловіка без шлюбу не є підставою для виникнення у них прав та обов'язків подружжя.

Згідно з ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 цього Кодексу.

Згідно з нормами Кодексу України про адміністративні правопорушення суб'єктом правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2, є особа, якій виповнилося 16 років, і яка вчинила насильство до одного із членів своєї сім'ї.

Враховуючи відсутність сім'ї між ОСОБА_1 та ОСОБА_3, створеної шляхом укладення шлюбу, станом на дату вчинення адміністративного правопорушення, а саме, 18 грудня 2014 року, зафіксованого протоколом про адміністративне правопорушення, посадовою особою, яка складала протокол № 020208 від 19.12.2014 р., хибно кваліфіковано дії за ознаками правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП. Відтак, події вчинення насильства в сім'ї також не відбулося.

Згідно з п. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст. ст. 221, 245-249, 268, 283, 284, 287, 294 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження в справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, мешканця ІНФОРМАЦІЯ_2, українця, громадянина України, за ч. 1 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником шляхом подання апеляційної скарги до апеляційного суду Закарпатської області через Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду ОСОБА_5