Апеляційний суд Житомирської області
Справа №295/869/15-п Головуючий у 1-й інст. Зіневич І. В.
Категорія ст. 130 ч.1 КУпАП Доповідач Михайловський В. І.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 квітня 2015 року м.Житомир

Апеляційний суд Житомирської області у складі:

головуючого - судді: Михайловського В.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Житомира адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Богунського районного суду м. Житомира від 29 січня 2015 року,-

в с т а н о в и в:

Цією постановою ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживаючого: АДРЕСА_1-

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч. 1 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 3400 (три тисячі чотириста) грн.

Згідно змісту постанови суду, ОСОБА_1 31.10.2014 року о 03 год. 25 хв. в м. Житомирі керував автомобілем марки «Мерседес» д.н.з. НОМЕР_1 по вул. М. Бердичівській в стані алкогольного сп'яніння.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати постанову судді Богунського районного суду м. Житомира від 29.01.2015 року.

В обґрунтування апеляційної скарги посилається на те, що суд першої інстанції прийшов до невірного висновку, що вина ОСОБА_1, у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП знайшла своє підтвердження.

Апелянт зазначає, що 30 жовтня 2014 року він їхав на автомобілі марки «Мерседес» д.н.з. НОМЕР_1 - як пасажир, а за кермом була зовсім інша особа. Водій (його знайомий), при зупинці автомобіля працівниками ДАІ пересів за кермо - хоча фактично автомобілем не керував.

Апелянт зазначає, що в протоколі не зазначено в чому конкретно звинувачують працівники ДАІ ОСОБА_1 та всупереч вимог КУпАП не вказано точно нормативний акт ( частина статті КУпАП), який передбачає відповідальність за нібито вчинене правопорушення.

Апелянт звертає увагу, що його права та обов'язки, передбачені ст. 59, 63 Конституції України, ст. 268 КУпАП йому працівником ДАІ не роз'яснювались та не пояснювались, що є порушенням чинного законодавства. Інспектор позбавив його права на захист.

Крім того, як зазначає апелянт, огляд на стан алкогольного сп'яніння з використанням спеціальних технічних засобів працівником міліції у присутності двох свідків не проводився, а на його пропозицію про застосування положень ч.2 ст. 266 КУпАП було відмовлено. В протоколі не відображено інформації про свідків.

ОСОБА_1 також посилається на те, що протокол про адміністративне правопорушення було складено 30.10.2014 року, ОСОБА_1 було зупинено одним працівником ДАІ, а протокол складав зовсім інший працівник ДАІ - з іншого автомобіля, що приїхав пізніше ( сплила майже година після зупинення його авто). З іншими протоколами його не ознайомлювали. Суд посилається на протокол від 31.10.2014 року, який апелянт в очі не бачив.

Також апелянт звертає увагу суду на те, що не отримував судової повістки про час та місце розгляду справи. А тому був позбавлений права на захист та надати суду відповідні пояснення.

Постанову Богунського районного суду м. Житомира від 29.01.2015 року отримав тільки 4 березня ( тобто більше ніж через місяць), а тому просить поновити строк на апеляційне оскарження.

В судове засідання ОСОБА_1 не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини своєї неявки апеляційному суду не повідомив.

Вивчивши письмові матеріали справи, суд вважає, що процесуальний строк на апеляційне оскарження постанови Богунського районного суду м. Житомира від 29.01.2015 року підлягає поновленню, а апеляційна скарга ОСОБА_1 не підлягає задоволенню з наступних підстав.

З урахуванням того, що у справі відсутні дані про своєчасне отримання ОСОБА_1 копії постанови Богунського районного суду м. Житомира від 29.01.2015 року, апеляційний суд вважає за можливе поновити строк на апеляційне оскарження зазначеної постанови суду.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, підтверджується зібраними і дослідженими доказами: протоколом про адміністративне правопорушення АВ2 № 196299 від 31.10.2014 року, висновком № 2063 щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, рапортом ( а.с. 7), згідно яких, дійсно ОСОБА_1 31.10.2014 року о 03 год. 25 хв. в м. Житомирі керував автомобілем марки «Мерседес» д.н.з. НОМЕР_1 по вул. М. Бердичів.

Згідно письмових пояснень самого ОСОБА_1, наданих у протоколі про адміністративне правопорушення, він після вживання спиртних напоїв у вигляді пива їхав додому.

Таким чином, з урахуванням вищенаведених даних і доказів, суд першої інстанції прийшов до обґрунтованого висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, що полягало в керуванні автомобілем «Мерседес - Бенс», д.н.з. НОМЕР_1 по вул. М. Бердичівській в стані алкогольного сп'яніння.

Дії ОСОБА_1 за ст. 130 ч. 1 КУпАП кваліфіковані правильно.

Апеляційний суд вважає необґрунтованими посилання ОСОБА_1 на те, що під час розгляду вказаної адміністративної справи не була забезпечена його присутність, оскільки, як убачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 повідомлявся судом першої інстанції, а також і апеляційним судом про час та місце розгляду справи за вказаною ним адресою, але в судові засідання не з'явився та про причини своєї неявки суду не повідомив.

Апеляційний суд вважає безпідставними посилання ОСОБА_1 на невідповідність дати складання протоколу про адміністративне правопорушення, оскільки вказана дата «30.10.2014 року» була вказана помилково замість дійсної дати «31.10.2014 року», про що були надані відповідні докази суду першої інстанції, які, у свою чергу, були перевірені в судовому засіданні під час розгляду по суті вказаного адміністративного правопорушення.

Що стосується обґрунтованості висновку № 2063 щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного сп'яніння від 31.10.2014 року відносно ОСОБА_1, то він проводився у присутності самого ОСОБА_1, а також особа, яка проводила огляд. Результати вказаного висновку будь-яким, в тому числі і ОСОБА_1 під сумнів не ставились.

А тому, з урахуванням наданих по справі письмових доказів, які були повно та всебічно досліджені судом першої інстанції, апеляційний суд вважає необґрунтованими посилання ОСОБА_1 на те, що він 31.10.2014 року не перебував у стані алкогольного сп'яніння, а його освідування було проведено з порушенням діючого законодавства.

Покарання ОСОБА_1 призначено судом у відповідності до вимог ст. 33 - 35 КУпАП, з урахуванням тяжкості, суспільної небезпеки вчиненого адміністративного правопорушення, характеристики особи правопорушника та визначено у межах., передбачених вимогами ст. 130 ч.1 КУпАП.

Таким чином, перевіривши законність і обґрунтованість постанови суду, апеляційний суд вважає, що адміністративне стягнення ОСОБА_1 судом першої інстанції обрано на підставі зібраних по справі доказів, а тому, не вбачає підстав для задоволення апеляційних вимог ОСОБА_1 з викладених в апеляції мотивів.

З урахуванням вищенаведеного, підстави для скасування постанови Богунського районного суду м. Житомира від 29.01.2015 року щодо ОСОБА_1 відсутні, навіть з урахуванням і тих обставин, на які є посилання в його апеляції.

Керуючись ст.ст. 293, 294 КУпАП апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в:

Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови Богунського районного суду м. Житомира від 29 січня 2015 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Богунського районного суду м. Житомира від 29 січня 2015 року щодо нього - без зміни.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Головуючий: