Справа № 363/698/15-п Головуючий у І інстанції Скарлат О.І.
Провадження № 33/780/381/15 Доповідач у 2 інстанції Зіміна
Категорія 147 04.06.2015
ПОСТАНОВА

Іменем України

04 червня 2015 року м. Київ

Апеляційний суд Київської області у складі:

судді судової палати з розгляду кримінальних справ Зіміної В.Б., з участю особи, яка притягується до адміністративної відповідальності - ОСОБА_2 та його представника - ОСОБА_3, розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на постанову судді Вишгородського районного суду Київської області від 05 березня 2015 року; -

ВСТАНОВИВ:

Постановою судді Вишгородського районного суду Київської області від 05 березня 2015 року на

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця м. Києва, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП накладене адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

ОСОБА_2 притягнуто до адміністративної відповідальності за те, що він 02.02.2015 року о 00 год. 05 хв. на 46 км. автодороги Київ-Овруч, керував транспортним засобом СПВ 15 Рута, д.н.з. НОМЕР_1, в стані алкогольного сп'яніння. Огляд на стан сп'яніння проводився за допомогою приладу «Драгер», результат позитивний - 2,99%. Зазначеними діями водій ОСОБА_2 порушив вимоги п. 2.9 ПДР України.

У апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить змінити постанову в частині накладання стягнення та призначити адміністративне стягнення у виді штрафу. В обґрунтування апеляційної скарги посилається на те, що при розгляді справи суд не врахував його щире каяття, оскільки через неналежне повідомлення про розгляд справи він не був присутній в судовому засіданні, а також те, що він раніше не притягувався до адміністративної відповідальності за керування транспортним засобом у стані сп'яніння, має позитивну характеристику за місцем проживання. Крім того апелянт зазначає, що на даний час працює водієм, а тому водійські права йому необхідні для роботи і позбавлення права керування транспортними засобами ставить його у скрутне матеріальне становище.

Крім того, ОСОБА_2 заявлено клопотання про поновлення строку на подачу даної апеляційної скарги, оскільки про розгляд справи його повідомлено не було і в матеріалах справи відсутні докази про направлення на його адресу судової повістки.

У судовому засіданні ОСОБА_2 свою скаргу підтримав і підтвердив її доводи, а також просив поновити строк на подачу апеляційної скарги та задовольнити її.

Вислухавши пояснення ОСОБА_2, вивчивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, суд приходить до наступного.

Наведені ОСОБА_2 причини пропуску строку на подачу апеляційної скарги визнаються судом поважними, у зв'язку із чим суд вважає за необхідне цей строк поновити.

Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП відповідає фактичним обставинам справи, підтверджується розглянутими в судовому засіданні доказами і є обґрунтованим.

Кваліфікація дій ОСОБА_2 за ч.1 ст. 130 КУпАП є правильною та не оскаржується правопорушником.

Але поряд із цим, при вирішенні питання про вид стягнення суддя не в повній мірі врахував обставини справи, пом'якшуючі вину обставини та дані про особу правопорушника.

У відповідності до ст. 23 КУпАП метою адміністративного стягнення є виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

За змістом ст. 33 КУпАП при накладенні стягнення враховується характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність.

Враховуючи обставин вчинення правопорушення, дані про особу правопорушника, який вперше притягується до адміністративної відповідальності, свою вину визнав повністю та щиро розкаюється, за місцем проживання та роботи характеризується позитивно, за характером роботи потребує використання автомобіля, а позбавлення права керування транспортним засобом тягне за собою втрату роботи, що є його джерелом доходу, суд вважає за можливе змінити вид накладеного на ОСОБА_2 стягнення, застосувавши щодо нього стягнення у виді штрафу.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд; -

П О С Т А Н О В И В :

Поновити строк ОСОБА_2 на подачу апеляційної скарги на постанову судді Вишгородського районного суду Київської області від 05 березня 2015 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_2, задовольнити.

Постанову судді Вишгородського районного суду Київської області від 05 березня 2015 року щодо ОСОБА_2 змінити в частині стягнення. Накладене на ОСОБА_2 за ч.1 ст. 130 КпАП України стягнення пом'якшити до штрафу в розмірі 200 (двохсот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 3400 (три тисячі чотириста) грн.

В іншій частині постанову Вишгородського районного суду Київської області від 05 березня 2015 року щодо ОСОБА_2 залишити без змін.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя В.Б. Зіміна