Справа № 313/592/15-п
Провадження №3/313/184/2015
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.06.2015 р. смт. Веселе

Суддя Веселівського районного суду Запорізької області Нагорний А.О., розглянувши матеріали, які надійшли з відділення ДАІ Веселівського РВ ГУМВС України в Запорізькій області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, 24.05.1960 р. н., уродженця ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, працює водієм у СФГ «Руслан», мешкає за адресою: вул. Матросова,16, смт.Веселе Веселівського району Запорізької області, за ч.1 ст.122-4 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

В протоколі серії АП1 №796516 від 08.04.2015 р. зазначено, що 08.04.2015 р., о 07 год.50 хв., у на автомобільній НОМЕР_1 і після дорожньо-транспортної пригоди за участю автомобіля НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_2 залишив місце дорожньої пригоди, чим порушив пункт 2.10 Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10.10.2001 р., та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене за ч.1 ст.122-4 КУпАП.

Суд, вивчивши та дослідивши у судовому засіданні матеріали справи, а також відповідно до ст.280 КУпАП, зясувавши обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, приходить до висновку про можливість застосування вимог ст.22 КУпАП, якою передбачено, що при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган (посадова особа), уповноважений вирішувати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.

При вирішенні питання про застосування положень ст. 22 КУпАП суд вирішує з урахуванням Узагальнення практики Судової палати у кримінальних справах Верховного Суду України та Управління узагальнення судової практики Верховного Суду України щодо розгляду судами справ про адміністративні правопорушення де зазначено, що визначення малозначного правопорушення законодавчо не закріплено.

Проте, у кожному конкретному випадку судом має вирішуватися питання про визнання діяння малозначним, виходячи з того, що його наслідки не представляють суспільної шкідливості, не завдали або не здатні завдати значної шкоди суспільним або державним інтересам, правам та свободам інших осіб.

Встановлення зауваження, як засобу впливу, дає підстави говорити про невідворотність реагування на кожне правопорушення, хоча це не є заходом державного примусу та адміністративним стягненням.

По суті правопорушник звільняється від правових наслідків свого протиправного діяння виходячи із засад гуманності, хоча саме по собі це діяння як під час вчинення, так і під час звільнення від відповідальності, залишається правопорушенням.

Висновки щодо малозначності діяння обгрунтовуються наявністю пом'якшуючих обставин, зокрема, щирим каяттям винного, вчинення адміністративного правопорушення уперше, а також відсутністю суспільної шкідливості вчиненого діяння правопорушника та наявністю доказів, що підтверджують наведене.

Під час судового розгляду встановлено, що ОСОБА_1 повністю визнав свою вину у скоєнні правопорушення, щиро кається, протягом року до адміністративної відповідальності не притягався, суспільно шкідливі наслідки вчиненого діяння відсутні. Також встановлено, що ОСОБА_1 залишив місце дорожньо-транспортної пригоди з метою для довозу людей на робоче місце і тільки після того, як водій транспортного засобу ОСОБА_2 зник з місця пригоди.

Таким чином, враховуючи викладене та оцінюючи докази, суд вважає за необхідне за скоєння адміністративного правопорушення , передбаченого ч.1 ст.122-4 КУпАП звільнити ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності у звязку з малозначністю правопорушення, обмежившись усним зауваженням, що, по переконанню суду, буде сприяти виправленню та попередженню скоєння ним в подальшому нових правопорушень.

Керуючись ст.ст. 221,22,284 КУпАП, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122-4 КУпАП, але, застосувавши вимоги ст.22 КУпАП від адміністративної відповідальності звільнити у звязку із малозначністю правопорушення, обмежившись усним зауваженням.

Скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, на яку винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою) правомочним розглядати скаргу.

Суддя

Веселівського районного суду

Запорізької області ОСОБА_3