Справа № 603/282/15-п
Провадження № 3/603/119/2015
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"26" травня 2015 р. м. Монастириська

Суддя Монастириського районного суду Тернопільської області Галіян І. М. розглянувши матеріали, від які надійшли від Відділення ДАІ з обслуговування Монастириського району в Тернопільській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, жителя ІНФОРМАЦІЯ_2, не працюючого

- за ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

в с т а н о в и в :

13 травня 2015 року, близько 18 години 30 хвилин, гр. ОСОБА_1, в с. Горигляди Монастириського району Тернопільської області, керував транспортним засобом марки «GEELY MK CROSS» державний номерний знак НОМЕР_1, з явними ознаками алкогольного сп'яніння, а саме - запах алкоголю з порожнини роту, почервоніння шкіри обличчя, тремтіння пальців рук, пройти огляд на стан алкогольного спяніння на місці зупинки за допомогою спеціального технічного приладу «Драгер» або пройти огляд в медичному закладі для встановлення факту вживання алкоголю відмовився, чим порушив пункт 2.5 Правил дорожнього руху України.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину визнав повністю, у вчиненому розкаявся, про вчинене дуже жалкує та просить суд суворо його не карати.

Всебічно, повно і обєктивно дослідивши матеріали справи, переглянувши відеозапис з місця події та заслухавши пояснення ОСОБА_1, суд приходить до висновку про наявність в діях ОСОБА_1 вини у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Згідно ч. 1 ст. 130 КУпАП адміністративна відповідальність за вказаною статтею настає у випадку керування транспортним засобом особою в стані алкогольного спяніння, або в випадку відмови особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Крім визнання ОСОБА_1 своєї вини у скоєнні правопорушення передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, його вина підтверджується доказами, які знаходяться в матеріалах справи, зокрема, даними протоколу про адміністративне правопорушення серії АП1 №828078 від 13 травня 2015 року, що також підтверджено підписами двох свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3, письмовими поясненнями ОСОБА_1 про визнання своєї вини, що міститься в протоколі про адміністративне правопорушення серії АП1 №828078 від 13 травня 2015 року в графі «Пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, по суті порушення» (а.с.2), відеозаписом з місця події від 13 травня 2015 року, на якому зафіксовано відмову ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного спяніння на місці зупинки за допомогою спеціального технічного приладу «Драгер» або проходження огляду в медичному закладі для встановлення стану алкогольного спяніння.

Згідно п. 2.5 Правил дорожнього руху України водій повинен на вимогу працівника міліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп'яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Відповідно до п. 5.4 Інструкції з оформлення працівниками Державтоінспекції МВС матеріалів про адміністративні порушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 26 лютого 2009 р. N 77, у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров'я посадова особа Державтоінспекції МВС в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп'яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

За даних обставин, суд вважає, що в діях ОСОБА_1 містяться ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно зі ст.23 КУпАП, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Суд, керуючись ст.33 КУпАП, приймаючи до уваги характер вчиненого правопорушення, особу винного, ступінь його вини, дійшов висновку про необхідність застосування до ОСОБА_1 адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Також, враховуючи вимоги ст. 40-1 КУпАП, вважаю за необхідне стягнути із ОСОБА_1 судовий збір в дохід держави у розмірі 36,54 грн.

Керуючись ст.ст. 33, 34, 130, 283, 284, 287, 289 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

у х в а л и в :

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 3400 (три тисячі чотириста) грн. штрафу в дохід держави.

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір у розмірі 36 грн. 54 коп.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником або прокурором протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Апеляційна скарга подається до апеляційного суду Тернопільської області через Монастириський районний суд Тернопільської області.

Суддя

ОСОБА_4