Справа № 359/2145/15-п Головуючий у І інстанції Туманова К.Л.
Провадження № 33/780/282/15 Доповідач у 2 інстанції Орел
Категорія 429 26.05.2015
ПОСТАНОВА

Іменем України

26 травня 2015 року м. Київ

Суддя Апеляційного суду Київської області Орел А.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні з участю особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 та його захисника ОСОБА_2, представника Київської митниці Петровської А.О., справу за апеляційною скаргою особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності на постанову Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 20.03.2015 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 471 МК України, та накладено штраф у розмірі 1700 грн. з конфіскацією в дохід держави України вилучених 41 922 доларів США, надмірно вилучену валюту в розмірі 8 доларів США йому повернуто, -

ВСТАНОВИВ:

Згідно протоколу про порушення митних правил, 26.02.2015 року о 09 год. 30 хв., ОСОБА_1, який прилетів зі США транзитом через Російську Федерацію, в ДМА "Бориспіль", обрав проходження митного контролю в режимі спрощеного митного контролю "зелений коридор", а після перетину "білої лінії", яка позначає закінчення "зеленого коридору", у нього було виявлено 53 250 доларів США, які переміщувались без ознак приховування. З виявленої суми пропущено пасажиру 11 320 доларів США, за протоколом про порушення митних правил вилучено 41 930 доларів США.

Постановою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 20.03.2015 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 471 МК України, та накладено штраф у розмірі 1700 грн. з конфіскацією в дохід держави України вилучених 41 922 доларів США, надмірно вилучену валюту в розмірі 8 доларів США йому повернуто.

В апеляційній скарзі особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, просить постанову змінити в частині накладення стягнення у вигляді конфіскації вилученої валюти та повернути йому кошти. В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що під час розгляду справи суд не повно та не об'єктивно дослідив матеріали справи а саме, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи існують обставини, які пом'якшують відповідальність, чи завдана майнова шкода, чи вірно складений протокол. Шкода, які він міг завдати державі є незначною: він не ухилявся від сплати мита або будь-яких інших податків і зборів, не завдав жодної матеріальної шкоди державі. Апелянт посилається на ст. 1 Протоколу № 1до Конвенції з захисту прав людини та практику ЄСПЛ. Просить врахувати, що він не судимий, кошти не приховував, вони отримані законним шляхом та призначені для купівлі квартири в Києві. Крім того, він щиро розкаюється, правопорушення вчинено з необережності, має повагу до встановлених в Україні норм та правил.

Заслухавши особу, яку притягнуто до адміністративної та його захисника, які підтримали подану апеляційну скаргу, представника митного органу, яка заперечила проти задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, вважаю її такою, що не підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Винуватість ОСОБА_1 у порушенні встановленого порядку проходження митного контролю в зонах (коридорах) спрощеного митного контролю, що виразилось у переміщенні через митний кордон України в зоні "зеленого" коридору товарів, переміщення яких через митний кордон України обмежено законодавством України, стверджується матеріалами справи, зокрема протоколом про порушення митних правил, протоколом опитування, доповідними записками працівників митниці, власноручними поясненнями ОСОБА_1 , описом купюр вилученої валюти, відеозаписом.

Доводи апеляційної скарги про відсутність умислу ОСОБА_1 на вчинення порушення митних правил не можуть бути визнані підставами для зміни постанови суду, оскільки відповідальність за ст.471 МК України настає як при умисній, так і при необережній формі вини. Як вбачається з протоколу опитування та власноручних пояснень, ОСОБА_1 визнав свою вину у порушенні митних правил, яке він допустив з необережності у зв'язку з втомленістю від тривалого перельоту.

Доводи апеляційної скарги про незаконність постанови суд, так як вона суперечить практиці ЄСПЛ, не заслуговують на увагу. Зі змісту рішення по справі «Ізмайлов проти Росії», від 06.11.2008 року вбачається, що Ізмайлов, перебуваючи в скрутному матеріальному становищі, вирішив продати квартиру у м. Баку, яку успадкував від матері. Відсутність у нього коштів, на які він розраховував, ставить під загрозу його гідне людське існування.

Обставини порушення митних правил ОСОБА_1 не є аналогічними обставинам, встановленим рішенням Європейського суду з прав людини по справі «Ізмайлов проти Росії».

Крім того, в судовому засіданні не встановлено обставин, що свідчать про скрутне матеріальне становище ОСОБА_1.

Адміністративне стягнення на ОСОБА_1 накладено з урахуванням вимог ст.ст.461, 462, 464, 465 Митного Кодексу України, в межах, передбачених санкцією ст. 471 МК України. Свої висновки про необхідність застосування конфіскації вилучених валютних цінностей суддею належним чином обґрунтовано в постанові.

Інші доводи апеляційної скарги правильності висновку судді щодо винуватості ОСОБА_1 у порушенні встановленого порядку проходження митного контролю в зонах ( коридорах ) спрощеного митного контролю та правильності накладення адміністративного стягнення не спростовують.

Вважаю, що прийняте судом першої інстанції рішення про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у вигляді штрафу з конфіскацією валюти, відповідає вимогам міжнародного права та практиці ЄСПЛ.

За таких обставин підстави для зміни чи скасування постанови відсутні.

На підставі наведеного, керуючись ст. 294 КУпАП,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1, залишити без задоволення, а постанову Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 20.03.2015 року щодо нього, без змін

СУДДЯ : А.І. Орел