Справа № 425/380/15-п
Провадження № 33/782/11/15
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Сєвєродонецьк 27 квітня 2015 року

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Луганської області Тополюк Є.В. при секретарі Лебединської Л.М. з участю правопорушника ОСОБА_2 та його захисника ОСОБА_3, розглянув апеляційну скаргу на постанову Рубіжанського міського суду Луганської області від 26 лютого 2015 року та матеріали справи про притягнення ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, не працюючого, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1, до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП ,-

В С Т А Н О В И Л А :

Постановою Рубіжанського міського суду Луганської області від 26 лютого 2015 року ОСОБА_2 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП та призначено стягнення у вигляді позбавлення права керування всіма видами транспортних засобів строком на 1 (один) рік.

Згідно з постановою суду ОСОБА_2 23 січня 2015 року о 21 годині 40 хвилин, керував транспортним засобом ВАЗ 21150 д/н НОМЕР_1 по вул. Леніна у м. Рубіжне (район супермаркету АТБ), з явними ознаками алкогольного сп'яніння (різкий запах алкоголю з порожнини рота, незв'язна річ, шатка хода), від проходження медичного огляду на стан сп'яніння відмовився, у присутності свідків, чим порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху.

Мотивуючи своє рішення, суд першої інстанції вказав, що факт вчинення ОСОБА_2 адміністративного правопорушення підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії № 699182 від 23.01.2015 року, яким зафіксовано факт вчинення ОСОБА_2 правопорушення; поясненнями свідків ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, згідно з якими ОСОБА_2 відмовився від проходження медичного огляду на стан сп'яніння, а сам ОСОБА_2 в своїх поясненнях у протоколі про адміністративне правопорушення ставлення про те, визнає він свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення за ст.130 ч.1 КУпАП чи ні, не відобразив.

Не погодившись з постановою суду, ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову про притягнення його до адміністративної відповідальності - скасувати та закрити провадження по справі. Вважає, що дана постанова суду не відповідає обставинам справи та підлягає скасуванню. З його слів події відбувались 23 січня 2015 року , коли він близько 21 години на своєму автомобілі НОМЕР_2, повертався до дому. Під час руху по вул..30 років Перемоги м. Рубіжне йому раптово стало зле, відчув запаморочення та нудоту, тому він вирішив зупинитися, щоб подихати свіжим повітрям. З вул. 30 років Перемоги він повернув ліворуч на вул. Леніна та зупинився перед автостоянкою біля Храму. Вийшовши з автомобілі, він попрямував на автостоянку, щоб подихати та провітритись. В цей самий час з боку внутрішньо квартального проїзду, який розташований біля магазину «АТБ» по вул. Леніна - це було приблизно в 100-150 метрах від місця його зупинку. Раптом він почув крики: « Стояти! Це він! Доганяй! Стріляй йому по ногам!», а потім він побачив, як до нього підбігають двоє незнайомих чоловіків у формі працівників ДАІ. Без привітання і пред'явлення службового посвідчення, без пояснення причин такої поведінки що до нього, повалили його на землю та стали викручувати йому руки, а потім потягли кригою через автостоянку у напрямку їх автомобіля, супроводжуючи свої дії грубою нецензурною лайкою на його адресу. Обурений такими раптовими неправомірними діями працівників ДАІ, він став упиратися і вимагати відповісти, що трапилось. Замість відповіді один з працівників ДАІ тричі оббризкав його обличчя перцевим газом, а другий у цей час утримував його. Після цього його засліпленого і втратившего орієнтацію працівники ДАІ зовсім безпідставно стали звинувачувати у вживанні алкоголю, утримували на вулиці при мінусовій температурі більш трьох годин, і весь час грубіянили йому та його близьким. Протягом всього цього часу, без проведення медичного огляду на факт вживання алкоголю, на яке він був згоден, без яких не будь пояснень працівники ДАІ склали адміністративний протокол за нібито керування автомобілем у стані сп'яніння, копію якого йому так і не вручивши. Він просить звернути увагу на те, що до протоколу вносились дані про нього і автомобіль з пред'явленого ним працівникам ДАІ особистого посвідчення водія категорії «В» і свідоцтва про реєстрацію автомобіля. У цьому протоколі він власноручно записав пояснення, в яких висловив своє непогодження з протоколом.

Під час розгляду апеляційної скарги були надані наступні докази:

· Оригінали та ксерокопії посвідчення водія серії НОМЕР_4 на ім'я ОСОБА_2 свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 на його ім'я;

· Копія постанови Рубіжанського міського суду Луганської області від 23.03.2015 року про результати розгляду адміністративної справи № 425/340/15-а за адміністративним позовом ОСОБА_2 до інспектора ВДАІ з обслуговування м.Сєвєродонецька УДАІ ГУМВС України у Луганської області старшого лейтенанта міліції ОСОБА_7 про визнання дії противоправними;

· Ксерокопія протоколу серії АП1 № 699183 від 23.01.2015 року про адміністративне правопорушення за ст..126 ч.1 КУпАП відносно ОСОБА_2;

· Копія постанови у справі про адміністративне правопорушення серії ПС1 № 153264 від 23.01.2015 року відносно ОСОБА_2;

· Копія архівної аудізаписи судового засідання по адміністративної справі № 425/340/15-а , серія № 00064.

· Ксерокопія медичної карти амбулаторного хворого на ім'я ОСОБА_2;

Дослідивши матеріали адміністративної справи,які надійшли до апеляційного суду, та заслухавши пояснення правопорушника ОСОБА_2, який підтримав доводи своєї апеляційної скарги, його захисника ОСОБА_3,, який вказав на те, що суд першої інстанції постановив незаконне рішення, не з'ясувавши всі обставини, які мають значення по справі, а також пояснення свідків ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11 та ОСОБА_12,заслухавши аудізапись пояснень свідка ОСОБА_13, з'ясувавши обставини, які мають значення для правильного вирішення справи, апеляційний суд прийшов до висновку, що апеляційна скарга ОСОБА_2 підлягає задоволенню з наступних підстав.

Апеляційний суд переглядає справу у межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. Апеляційний суд може дослідити нові докази, які не досліджувалися раніше, якщо визнає обґрунтованим ненадання їх до місцевого суду або необґрунтованим відхилення їх місцевим судом.

За наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право:

- залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін;

- скасувати постанову та закрити провадження у справі;

- скасувати постанову та прийняти нову постанову.

- змінити постанову.

Згідно з вимогами ст.245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративне правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування всіх обставин справи, вирішення ії в точній відповідності з законом.

Суд першої інстанції вимоги вищевказаного закону не виконав належним чином.

Суд першої інстанції порушив вимоги ст.268 КУпАП, а саме: право особи, яка притягається до адміністративної відповідальності надати пояснення у суді, надати докази, заявляти клопотання, користуватися юридичної допомогою.

За відсутністю цієї особи адміністративна справа може бути розглянута у випадках, коли є дані про те, що вона була своєчасно повідомлена про місце та час розгляду справи, а також якщо від нього не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_2 належним чином не був повідомлений про місце та час розгляду адміністративної справи відносно нього.

Крім того, з матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_2 копію протоколу про адміністративне правопорушення від 23.01.2015 року за ст.130 ч.1 КУпАП не отримав, так як вона приєднана до оригіналу протоколу та разом з матеріалами адміністративного правопорушення надійшла до суду 09.02.2015 року (а.с.2,3)

У протоколу про адміністративне правопорушення за ст.130 ч.1 КУпАП відносно ОСОБА_2 зазначено, що його особа встановлена з посвідчення водія НОМЕР_4 від 01.09.1998 ДАІ м.Сєвєродонецьк, транспортний засіб марки ВАЗ 21150 номерний знак НОМЕР_1 належить ОСОБА_2 Крім того, у протоколі вказано, що ОСОБА_2 роз'ясненні його права та обов'язки, передбачені ст.63 Конституції України, ст..268 КУпАП, та повідомлено про місце та час розгляду адміністративної справи 12.02.2015 року в суді м.Рубіжне. Є також письмові пояснення ОСОБА_2 у протоколі, де він вказує на те, що 23.01.2015 року він рухався на автомобілі по вул. Леніна, встановився біля АТБ напроти храму, вийшов з автомобілю. На відстані 50 метрів від автомобілю інспектори ДАІ побігли за ним, повалили його з ніг, випустили газ в очі, вважає, що це було безглуздя. У протоколі вказані свідки ОСОБА_5 та ОСОБА_6, написано, що ОСОБА_2 відмовився від підпису, але його підпис стоїть.

Вищевказані пояснення суд першої інстанції розцінив як таки, котрі свідчать про те, що ОСОБА_2 не відобразив своє ставлення про адміністративне правопорушення чи визнає він свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення за ст.130 ч.1 КУпАП, чи ні.

У судовому засіданні апеляційного суду ОСОБА_2 пояснив, що він 23.01.2015 року близько 21 години їхав до дому на своєму автомобілі ВАЗ 21150. Під час руху по вул. 30 років Перемоги у м.Рубіжне йому стало зле , він почув запаморочення та нудоту, і вирішив зупинитися, щоб подихати повітрям. Таке з ним трапляється, оскільки він алергік. Він зупинився перед автостоянкою біля храму, вийшов з автомобілю та пішов на автостоянку,щоб там походити і провітритися. В цей час він почув як хтось кричить йому «Стояти! Стреляй по ногах!» Він побачив, як до нього підбігли двоє чоловіків у формі працівників ДАІ. Вони повалили його на землю, стали викручувати руки,били. Один з них тричі бризнув йому в обличчя перцевим газом. Після цього вони стали звинувачувати його у вживанні алкоголю. Утримували його більше ніж 3 години. Склали протокол з нібито керування автомобілем у стані сп'яніння , копію якого йому не вручили. Вказав на те,що до протоколу вносилися дані про його нього та його автомобіль з пред'явленого ним працівникам ДАІ особистого посвідчення водія категорії « В» і свідоцтва про реєстрацію автомобіля. У протоколі він власноручно записав пояснення, в яких висловив своє непогодження з протоколом. Вважає, що під час, коли він власноручно записав пояснення, свідків не було. Пояснення свідка ОСОБА_14 інспектор ОСОБА_8 чомусь відібрав у м.Сєвєродонецьку 23.01.2015 року.

Свідок ОСОБА_7 у судовому засідання пояснив, що він працює з 31.10.2014 року інспектором ДАІ у м. Сєвєродонецьку та обслуговує з 19-00- до 07-00 ранку крім того згідно припису начальника УДАІ ГУМВС України у Луганської області територію м. Рубіжне, а тому він 23.01.2015 року приблизно о 21 години разом зі своїм напарником ОСОБА_13 знаходився у цьому місті на вул..Леніна ( район СМ « АТБ»). Вони побачили автомобіль ОСОБА_15, та зупинили його. Документи провіряв ОСОБА_13.( паспорт, техпаспорт).У водія не було посвідчення водія. Тому був складений протокол про адміністративне правопорушення за ст..126 КУпАП. Вони побачили також ,що ОСОБА_15 знаходиться у стані сп'яніння . Від медичного обстеження він відмовився. Під'їхали його дружина та теща, які спостерігали за всім. Він склав протокол за ст.130 ч.1 КУпАП, підписати який відмовився правопорушник. Ніхто йому в обличчя не бризкав перцевим газом. Правопорушник оскаржував правомірність складення протоколу про адміністративне правопорушення за ст.126 КУпАП у порядку адміністративного судочинства, його позов був залишений без задоволення.

Свідок надав апеляційному суду припис про проведення цільових заходів за № 5, дійсний з 15.01. по 25.01.2015 року , виданий на ім'я інспектора ВДАІ з обслуговування м.Сєвєродонецьку ОСОБА_8 для проведення цільових профілактичних заходів згідно з планом УДАІ ГУМВС від 12.12.2014 року № 1/11/2-442 на території м.Рубіжне, м.Лисичанськ, м.Кремінна Луганської області, яке підтверджує його повноваження на складення протоколу про адміністративне правопорушення у м. Рубіжне.

Крім того, свідок надав апеляційному суду копію постанови Рубіжанського міського суду Луганської області від 23.03.2015 року про залишення без задоволення адміністративного позову ОСОБА_2 до інспектора ВДАІ з обслуговування м.Сєвєродонецька УДАІ ГУМВС України у Луганській області ОСОБА_8 про визнання дій противоправними та зобов'язання вчинити певні дії.

З змісту вищевказаної постанови вбачається, що ОСОБА_2 оспорював правомірність притягнення його до адміністративної відповідальності за постановою серії ПС1 № 153264 у справі про адміністративне правопорушення, передбаченого ст.126 КУпАП ,яка була складена відносно нього 23.01.2015 року. Під час проведення судового розгляду адміністративної справи були заслухані свідки: ОСОБА_9, ОСОБА_16, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_17, ОСОБА_18. Суд першої інстанції надав їм оцінку.

Під час розгляду іншого адміністративного матеріалу (протоколу про адміністративне правопорушення за ст.130 ч.1 КУпАП) відносно ОСОБА_2 26.02.2015 року вищевказаний адміністративний позов іще не був розглянутий у суді першої інстанції, адмінматеріал був розглянутий за відсутністю ОСОБА_2 та на підставі доказів, що були в матеріалах справи.

При цьому суд прийняв до уваги пояснення свідків ОСОБА_4,ОСОБА_5, ОСОБА_6, згідно з якими ОСОБА_2 відмовився від проходження медичного огляду не стан сп'яніння. При цьому вказані свідки до суду не викликалися.

Під час апеляційного розгляду адміністративної справи вищевказані свідки неодноразово належним чином викликалися у судове засідання,однак так і не з'явилися по виклику суду.

З таких обставин апеляційний суд зобов'язаний перевірити доводи, викладені у апеляційної скарзі ОСОБА_2 та дати їм відповідну оцінку тому, що суд першої інстанції грубо порушив вимоги ст.278-280 КУпАП, а також право правопорушника на захист.

Апеляційний суд вважає, що висновок суду першої інстанції про те, що факт вчинення ОСОБА_2 адміністративного правопорушення за ст.130 ч.1 КУпАП підтверджується протоколом пор адміністративне правопорушення, свідками та його поясненнями ,був передчасним.

Суд першої інстанції поклав в обґрунтування вини ОСОБА_2 докази, які необхідно було перевірити належним чином, після цього дати їм правову оцінку, але суд цього не зробив.

Відповідно до вимог ст. 251 КУпАП наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи встановлюються також поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків. Дані вимоги закону суд першої інстанції не виконав.

Так, з пояснень ОСОБА_2 слідує, що він 23.01.2015 року зупинився на автомобілі ВАЗ 21150 на вул. Леніна м. Рубіжне у зв'язку з тим, що йому стало зле, він почув запаморочення та нудоту, так як він страждає алергію. До нього підбігли працівники ДАІ, яки повалили його на землю, стали викручувати руки, били. Один з них тричі бризнув йому в обличчя перцевим газом. Відносно нього склали протокол про те, що він керував автомобілем у стані сп'яніння, копію йому не вручили. До протоколу вносилися дані з пред'явленого ним працівникам ДАІ особистого посвідчення водія та свідоцтва про реєстрацію автомобіля. У протоколі він власноруч записав пояснення про своє непогодження з протоколом.

Адже, з пояснень правопорушника вбачається, що він до самого апеляційного розгляду його адміністративної справи, а також після отримання ним копії постанови Рубіжанського міського суду від 26.02.2015 року, та при складенні апеляційної скарги на цю постанову, вважав, щоб був притягнутий до адміністративної відповідальності за те, що керував у стані сп'яніння.

Між тим, у постанові суду першої інстанції вказано, що ОСОБА_2 відмовився від медичного огляду на стан сп'яніння у присутності свідків, порушив тим самим вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху.

Саме про те свідчать пояснення свідка інспектора ДАІ ОСОБА_7, який крім того зазначив, що у ОСОБА_2 не було посвідчення водія, про що був складений протокол про адміністративне правопорушення за ст.126 КУпАП. Він також побачив, що водій знаходився у стані сп'яніння, останній відмовився від медичного обстеження. Дружина та теща спостерігали за всім. Він склав протокол за ст.130 ч.1 КУпАП, якій відмовився підписати ОСОБА_2

З цього слідує,що ОСОБА_2 не зовсім зрозумів чому відносно нього був складений протокол про адміністративне правопорушення за ст.130 ч.1 КУпАП, якщо він не знаходився у стані алкогольного сп'яніння , посвідчення водія він пред'являв інспектору ДАІ, який склав щодо нього два протоколи.

Апеляційний суд вважає, що ОСОБА_2 дає достовірні пояснення про обставини складення щодо нього протоколів про адміністративні правопорушення.

Якщо у протоколі про адміністративне правопорушення за ст.130 ч.1 КУпАП зазначені повні дані посвідчення водія ОСОБА_2, яки вносилися інспектором ДАІ ОСОБА_7, це свідчить про те, що даному інспектору ДАІ ОСОБА_2 пред'являв цей документ. Даних про те, що якийсь іншим шляхом були внесені дані про зміст посвідчення водія ОСОБА_2 у протокол про адміністративне правопорушення у апеляційному суді не встановлено.

Крім того, апеляційний суд встановив,що з пояснень свідка ОСОБА_7,даних ним у якості відповідача за адміністративним позовом ОСОБА_2 у Рубіжанському міському суді Луганської області під час розгляду адміністративної справи № 425/340/15-а 23.03.2015 року, та зазначених у постанові суду першої інстанції, слідує, що 23.01.2015 року автомобіль ОСОБА_2 був зупинений з інших підстав, а саме: "автомобіль позивача підходив під орієнтування".

Також було встановлено, що з пояснень свідків ОСОБА_9, ОСОБА_2, ОСОБА_12 та ОСОБА_11,даних ними під час розгляду адміністративного позову, та викладених у постанові суду від 23.03.2015 року, вбачається,що вони були свідками того, при яких обставинах складався протокол про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_2 23.01.2015 року по вул..Леніна у м.Рубіжне після його затримання працівниками ДАІ , а саме: ОСОБА_7 та ОСОБА_13

Разом з цим, у вищевказаної постанові суду першої інстанції пояснення цих свідків визнані суперечливими, у зв'язку з чим взагалі не прийняти до уваги.

Оскільки дана постанова суду першої інстанції була прийнята за результатами судового розгляду адміністративного позову ОСОБА_2 до інспектора ДАІ ОСОБА_7 про визнання його дій противоправними щодо складання протоколу про адміністративне правопорушення за ст.126 КУпАП, а переглядається у апеляційному порядку постанова суду першої інстанції про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 за ст.130 ч.1 КУпАП, апеляційний суд вважає,що вищевказана постанова є письмовим доказом того, як був складений протокол про адміністративне правопорушення за ст..130 КУпАП, що , має значення для правильного вирішення справи у відповідності з вимогами діючого законодавства.

З таких обставин апеляційний суд вважає, що постанова суду першої інстанції від 23.03.2015 року за результатами розгляду адміністративного позову є доказом того,що ОСОБА_2 не визнає свою вину за ст.130 ч.1 КУпАП, вважає дії інспектора ДАІ ОСОБА_7 щодо нього противоправними.

Крім того, апеляційний суд встановив, що копію протоколу про адміністративне правопорушення за ст.130 ч.1 КУпАП серії АП1 № 699182 від 23.01.2015 року ОСОБА_2 взагалі не отримав від інспектора ДАІ, копію протоколу про адміністративне правопорушення за ст.126 ч.1 КУпАП серії АП1 № 699183 від 23.01.2015 року також він не бачив, а постанову про адміністративне правопорушення за ст.126 КУпАП від 23.01.2015 року отримав лише 31.01.2015 року поштою, що свідчить про те, що копії документів про адміністративні правопорушення не всі направляються правопорушникам своєчасно, таким чином порушуються їх права на захист та на справедливий суд.

Також, апеляційний суд встановив, що письмові пояснення свідків ОСОБА_5 і ОСОБА_6 про відмову ОСОБА_2 від медичного огляду на стан сп'яніння , є однакові за змістом , як би вони були висловлені однією людиною - чоловіком, а ні двома: чоловіком та жінкою, що є неприпустимо, та викликає сумніві у їх достовірності.( а.с.5,6)

Пояснення свідка ОСОБА_4, які відібрав інспектор ДАІ ОСОБА_8 23.01.2015 року, свідчать про обставини затримання водія автомобіля марки 2115 госномер НОМЕР_3 працівниками ДАІ на вул. Леніна м. Рубіжне приблизно о 21 год.40 хв., а також про те, що свідок висловлює свої припущення про як би знаходженні водія вищевказаного автомобіля у стані алкогольного сп'яніння . При цьому свідок не знає прізвища водія.(а.с.4)

Протокол про адміністративне правопорушення за ст.130 ч.1 КУпАП ( про відмову від медичного огляду на стан сп'яніння ) відносно ОСОБА_2 був складений 23.01.2015 року о 22 год.40 хв., тобто упродовж більше чим одної години.

Крім того, з матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_2 на місці зупинки особа Державтоінспекції МВС не пропонувала провести медичний огляд на стан сп'яніння з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом, або лікарем закладу охорони здоров'я.

Апеляційний суд встановив, що обставини відмови ОСОБА_2 від проходження медичного огляду на стан сп'яніння є суперечливими, крім того особа, яка склала протокол про адміністративне правопорушення за ст..130 ч.1 КУпАП порушила вимоги Інструкції , затвердженої наказом МВС України та МОЗ України від 09.09.2009 р. № 400/666, зареєстрованого у МЮ України 06.10.2009 р.за № 931/16947, про що свідчать зібрані матеріали адміністративної справи.

Допитаний під час розгляду адміністративної справи за адміністративним позовом у якості свідка ОСОБА_13 підтвердив, що ОСОБА_2 просив викликати медичну допомогу - «швидку допомогу», коли відносно нього складалися протоколи про адміністративне правопорушення 23.01.2015 року.

У зв'язку з вищевстановленими обставинами апеляційний суд вважає апеляційну скаргу ОСОБА_2 обґрунтованою та такою, яка підлягає задоволенню, а постанову суду першої інстанції - недостатньо мотивованою та неправильною , яка має бути скасована.

Адміністративне провадження відносно ОСОБА_2 щодо притягнення його до адміністративної відповідальності за ст..130 ч.1 КУпАП має бути закрито, так як під час апеляційного розгляду адміністративної справи у діях ОСОБА_2 не були встановлені події та склад адміністративного правопорушення, передбачений ч.1 ст.130 КУпАП.

На підставі викладеного, керуючись ст.294 КУпАП, ст.247 ч.1 п.1 КУпАП, апеляційний суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - задовольнити.

Постанову Рубіжанського міського суду Луганської області від 26.02.2015 року про визнання ОСОБА_2 винуватим у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладення на нього стягнення у вигляді позбавлення права керування всіма видами транспортних засобів строком на 1 рік - скасувати.

Адміністративне провадження щодо ОСОБА_2- закрити на підставі ст.247 ч.1 п.1 КУпАП за відсутністю у його діях події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя апеляційного суду

Луганської області: Є.В. Тополюк