Провадження по справі № 3/760/82/15
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20.05.2015 суддя Солом'янського районного суду м. Києва Селюков О.Г., за участю особи щодо якої складено протокол ОСОБА_1, його захисників ОСОБА_2, ОСОБА_3, потерпілого ОСОБА_4, його представника ОСОБА_5, експерта ОСОБА_6, розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, жителя АДРЕСА_1, приватного підприємця, за ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

В С Т А Н О В И В:

13.04.2014 о 14 годині 00 хвилин в м. Кривий Ріг на вул. Костенко, 15, водій ОСОБА_1, керуючи автомобілем марки «Ніссан», державний номерний знак НОМЕР_1, при зміні напрямку руху, не переконався, що це буде безпечно та здійснив зіткнення з автомобілями марки «Тойота», д.н.з. НОМЕР_2 та з автомобілем НОМЕР_3, що призвело до механічних пошкоджень транспортних засобів та тілесних ушкоджень, чим порушив п. 10.1 Правил дорожнього руху.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину в порушенні пунктів 10.1, 10.4 Правил дорожнього руху не визнав, пояснивши, що 13.04.2014 приблизно о 14 годині 00 хвилин він керував автомобілем марки «Ніссан», д.н.з. НОМЕР_1, рухаючись по проїзній частині вул. Костенко в напрямку вул. 22-го партз'їзду. Не доїжджаючи до перехрестя вул. Костенка та вул. Дімітрова приблизно100 метрів, він вирішив розвернутись та поїхати у зворотному напрямку. В той час на світлофорі горіло для його напрямку червоне світло і автомобілі в той час по зустрічній смузі не рухались. Впевнившись у тому, що по зустрічній смузі руху транспорт відсутній, він включив лівий сигнал повороту і почав виконувати маневр повороту ліворуч, проте несподівано для нього, у той момент йоли він майже завершив маневр, у задню праву частину його автомобіля врізався автомобіль марки «Тойота Прадо», який рухався на червоний сигнал світлофора на шаленій швидкості, в результаті чого його автомобіль відкинуло в припаркований автомобіль марки «Хюндай».

В судовому засіданні захисник ОСОБА_1 - ОСОБА_3 просив суд закрити справу за відсутністю в діях його довірителя складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, оскільки в матеріалах справи відсутні докази його вини.

В судовому засіданні свідки ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9 та ОСОБА_10 надали покази, аналогічні поясненням ОСОБА_1 щодо механізму виникнення ДТП. Разом з цим, свідок ОСОБА_9 в судовому засіданні та в протоколі допиту свідка від 15.04.2014 спочатку стверджував, що автомобіль марки «Ніссан», яким керував ОСОБА_1, розпочав рух та маневр розвороту, з положення, коли він перебував припаркованим на тротуарі «обернутим» передньою частиною до проїзної частини.

Крім того, в судовому ОСОБА_11 показав, що 13.04.2014 він перебував разом з ОСОБА_1 та іншими членами баскетбольної команди на змаганнях у м. Кривий Ріг. Приблизно о 14 годині вони всі разом вийшли з кафе «Стара Прага» по вул. Костенко та пішли сідати в автомобілі. Автомобіль, у який сів ОСОБА_1 знаходився біля кафе, його ж автомобіль перебував на протилежному боці проїзної частини. Коли він знаходився біля свого автомобіля, то бачив, як ОСОБА_1, керуючи автомобілем марки «Ніссан», здійснював маневр розвороту, і у той час коли він його завершив у задню частину його автомобіля на шаленій швидкості (близько 90 км/год.) врізався автомобіль марки «Тойота».

В судовому засіданні, допитаний як свідок потерпілий ОСОБА_4 показав, що 13.04.2014 приблизно о 14 годині він керуючи автомобілем марки «Тойота Прадо», рухався зі швидкістю 60 км/год. з боку вул. 22-го партз'їзду та виїхав на перехрестя коли для його напрямку горіло зелене світло світлофора, в зустрічному напрямку на перехресті стояв автомобіль марки «Санг Йонг» та автомобіль марки «Шкода Октавія» з ввімкнутими покажчиками лівого повороту. Коли він почав рухатись біля них, то несподівано для нього побачив автомобіль марки «Ніссан», який виконував маневр розвороту та виїхав на полосу його руху. При виникненні небезпеки для руху, він одразу застосував екстрене гальмування, однак своїми односторонніми діями уникнути зіткнення не зміг, яке відбулось передньою частиною його автомобіля у задню праву частину (бік) автомобіля марки «Ніссан».

В судовому засіданні свідки ОСОБА_12, ОСОБА_13 та ОСОБА_14 надали покази, аналогічні показам ОСОБА_4 щодо механізму виникнення ДТП.

Незважаючи на невизнання ОСОБА_1 своєї вини, його вина у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП повністю підтверджується сукупністю зібраних та досліджений у справі доказів, у тому числі протоколом про адміністративне правопорушення від 30.05.2014 серії АВ2 № 795180 (а.с. 1), постановою про закриття кримінального провадження від 19.05.2014 (а.с. 3, 4), витягом з ЄРДР (а.с. 5), копіями рапортів працівників міліції (а.с. 6, 7), копією протоколу огляду місця ДТП від 13.04.2014 (а.с. 8-13), копією схеми місця ДТП (а.с. 14), копією письмових пояснень ОСОБА_1 (а.с. 15), копіями протоколів допиту свідків ОСОБА_15, ОСОБА_4, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14 (а.с. 19, 20, 23, 24, 28, 29, 31, 32, 62, 63), а також їх показами, наданими в суді.

Так, з матеріалів справи, зокрема, схеми місця ДТП, протоколу огляду місця ДТП, висновку експерта, а також показів свідків, характеру та локалізації ушкоджень, вбачається, що первинне зіткнення транспортних засобів - учасників ДТП, відбулось передньою частиною кузова автомобіля марки «Тойота» (пошкоджено капот та передній бампер) з правою задньою частиною кузова автомобіля марки «Ніссан» (пошкоджено задні праві двері, заднє праве крило та колесо), тобто в момент контактування дані транспортні засоби знаходились один до одного під кутом, близьким до 90 градусів, тобто відбулось перехресне зіткнення.

Отже, досліджені в судовому засіданні докази, характер та локалізація пошкоджень, які мали автомобілі марки «Тойота» та «Ніссан» після дорожньо-транспортної пригоди свідчать про те, що саме водій автомобіля марки «Ніссан» ОСОБА_1 при зміні напрямку руху, не переконався, що це буде безпечно і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, зокрема автомобілю марки «Тойота», хоча повинен був передбачити можливість настання такої ситуації, та вжити усіх можливих заходів для того, щоб переконатися у безпечності маневру, при цьому водій автомобіля марки «Ніссан» не мав переваги на рух перед водієм автомобіля марки «Тойота». Зокрема, твердження ОСОБА_1 про те, що водій автомобіля марки «Тойота» рухався на червоний колір світлофору не підтверджуються доказами, наявними у справі, при цьому, виходячи зі змісту статей 7, 254, 279 КУпАП розгляд справи про адміністративне правопорушення здійснюється лише щодо правопорушника та в межах протоколу про адміністративне правопорушення.

Суд не сприймає до уваги покази свідків ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10 та ОСОБА_11, оскільки вони повністю спростовуються письмовими доказами наявними в матеріалах справи та показами потерпілого ОСОБА_4 та свідків ОСОБА_12, ОСОБА_13 та ОСОБА_14, які узгоджуються між собою та з іншими матеріалами справи щодо механізму виникнення ДТП, у зв'язку з чим, у суду не має підстав їм не довіряти.

При цьому відмінність у письмових поясненнях ОСОБА_1 (а.с. 15), від тих, які зазначені у протоколі допиту свідка (а.с. 41-42) щодо механізму виникнення ДТП, може свідчити про його спробу уникнути відповідальності за адміністративне правопорушення.

Крім того, суд зазначає, що висновок судового експерта Київського науково-дослідного інституту судових експертиз від 31.12.2014 № 14167/14-52, не може підтвердити або спростувати винність ОСОБА_1 у порушенні пунктів 10.1, 10.4 ПДР України, оскільки, з його резолютивної частини вбачається, що вирішити питання про те, дії кого з водіїв - ОСОБА_4 чи ОСОБА_1, не відповідають технічним вимогам ПДР, на основі наданих матеріалів не виявилось за можливе.

Таким чином, сукупність досліджених судом доказів свідчить про недотримання водієм ОСОБА_1 вимог п. 10.1 ПДР України, виконання якого полягає в тому, що, перед початком та зміною напрямку руху, необхідно переконатися, що не буде створена небезпека транспортним засобам, які рухаються як в попутному так і в зустрічному напрямку, і залежно від обстановки, в одних випадках зачекати із початком руху та здійсненням маневру, в інших - прискорити виконання маневру, а якщо ймовірне виникнення небезпечної ситуації, водій транспортного засобу повинен відмовитися від початку та зміни напрямку руху, чого не було дотримано водієм ОСОБА_1, з огляду на дослідженні в судовому засіданні докази, які спростовують його доводи щодо механізму ДТП та про його невинуватість у його вчиненні.

Заслухавши пояснення особи, щодо якої складено протокол та його захисника, потерпілого та його захисника, покази свідків та експерта, дослідивши письмові докази, наявними у матеріалах справи, вбачається, що виникнення ДТП та його наслідки у виді механічних пошкоджень автомобілів «Ніссан», державний номерний знак НОМЕР_1, «Тойота», д.н.з. НОМЕР_2 так і автомобіля «Хюндай», д.н.з. НОМЕР_3, знаходяться в прямому причинно-наслідковому зв'язку з недотриманням водієм ОСОБА_1 вимог пункту 10.1 ПДР України, тим самим своїми діями ОСОБА_1 вчинив порушення правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, є винним у вчиненні даного правопорушення.

Проте, враховуючи те, що адміністративне правопорушення не є триваючим на час його виявлення, а на час розгляду справи минув тримісячний строк з дня вчинення правопорушення, який передбачений для накладення адміністративного стягнення, провадження у справі необхідно закрити.

На підставі викладеного і керуючись ст.ст. 7, 38, 124 п. 7 ст. 247, 251, 252, 254, 278, 279, 280, 283, 284, 285 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

П О С Т А Н О В И В:

Провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП закрити у зв'язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення.

Постанова судді набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги чи подання прокурора.

Постанова судді може бути оскаржена до Апеляційного суду м. Києва через Солом'янський районний суд м. Києва особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником або на неї може бути внесено подання прокурора протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя О.Г. Селюков