Справа № 163/3377/14-п
Провадження №3/163/665/15

ЛЮБОМЛЬСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 травня 2015 року місто Любомль

Суддя Любомльського районного суду Волинської області Павлусь О.С.,

при секретарі Семенюк К.М.,

з участю представника митного органу ОСОБА_1,

розглянувши матеріали справи, що надійшли з Ягодинської митниці ДФС за протоколом №1288/20500/2014 про притягнення до адміністративної відповідальності за ст.472 МК України :

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, що проживає ІНФОРМАЦІЯ_2, непрацюючого, РНОКПП НОМЕР_1,

ВСТАНОВИВ :

ОСОБА_2, слідуючи 01.12.2014 року з ОСОБА_3 в Україну через митний пост Ягодин Ягодинської митниці, в якості пасажира автомобіля Фольксваген Транспортер, реєстраційний номер НОМЕР_2, 02.12.2014 року подав до митного контролю декларацію, в якій не задекларував за встановленою формою точні і достовірні відомості щодо вартості товару, а саме: 144 штуки мобільних телефонів Lenovo a238t та 600 штук чохлів пластмасових для мобільних телефонів загальною вартістю 146521,78 грн., які знаходились в багажному відсіку автомобіля, зазначивши в декларації їх вартість 4920 умовних одиниць, чим вчинив правопорушення, передбачене ст. 472 МК України.

В судове засідання ОСОБА_2 не зявився, хоча належним чином був повідомлений про час і місце розгляду справи. Про що свідчить заява, яка надійшла в канцелярію суду поштовим звязком, в якій ОСОБА_2 підтримав раніше надані ним пояснення, заперечив свою винуватість і просив закрити провадження в справі.

В судовому засіданні, яке відбулося 25 грудня 2014 року, ОСОБА_2 своєї винуватості не визнав і пояснив, що через свого знайомого Валентина, придбав даний товар для особистого користування та часткового продажу з метою отримання прибутку. За даний товар здійснив часткову передоплату, іншу суму мав оплати після його доставляння на територію України. При здійсненні митного оформлення повідомив про наявність даного товару та зазначив його у митній декларації. Щодо вартості, то товаросупровідних документів не мав при собі, оскільки даний товар отримав по пошті в ОСОБА_3, вартість зазначив приблизно, з попередньо обумовленої домовленості з Валентином. Вагу в митній декларації зазначив приблизно, так як йому порадили працівники митного органу, тому що не знав її, а ваги на митниці не було. При цьому, ОСОБА_2 повідомив, що при проходженні митного контролю на польській митниці на даний товар, ким він не памятає, подавались товаросупровідні документи САТ, для відповідного митного оформлення.

В письмових поясненнях, даних при складанні протоколу про порушення митних правил, правопорушник зазначав, що коробки з невідомим товаром взяв в ОСОБА_3, для перевезення. Про те що в коробках знаходяться телефони дізнався лише на митному посту. Документів на товари не отримував. На митному посту Ягодин заповнив митну декларацію, в якій вказав кількість телефонів та чохлів, їх вагу та вартість, яку вказав на власний розсуд. Грошей на розмитнення товару не мав, та і наміру його розмитнювати не було. Власник товару, який йому невідомий, мав забрати товар на території України. Однак в судовому засіданні стверджував, що такі пояснення давав під тиском працівників митниці.

Дослідженням доказів у справі встановлено наступне.

З митної декларації ОСОБА_2 вбачається, що ним задекларовано ввезення в Україну в якості власного супроводжуваного багажу 144 мобільні телефони Lenovo A238T вагою 29 кг вартістю 4320 у.о. та 600 пластмасових чохлів для мобільних телефонів вагою 6 кг вартістю 600 у.о..

З акту про проведення митного огляду автомобіля Фольксваген, номерний знак НОМЕР_3, яким перетинав митний кордон ОСОБА_2 вбачається, що в багажному відділенні транспортного засобу виявлено 600 пластмасових чохлів до мобільних телефонів та мобільні телефони Lenovo таких моделей: А569 150 штук, А820 27 штук, S668Т 20 штук, S660 20 штук, А396 160 штук, А338Т 136 штук, А358Т 78 штук, А238Т 144 штуки, А328Т 115 штук, А300Т 62 штуки, А560Т 62 штуки, А320Т 24 штуки, А850Т 36 штук, А850 40 штук.

З них належними ОСОБА_2 вказано задекларовані ним 144 мобільні телефони Lenovo A238T та 600 пластмасових чохлів для мобільних телефонів, решта товарів належать ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, які також слідували в автомобілі Фольксваген, номерний знак НОМЕР_3, і щодо яких складено аналогічні протоколи про порушення митних правил.

Документів на товари до митного оформлення ОСОБА_2 не подавав, під час митного оформлення вони не вилучались.

Із службової записки начальника відділу митної вартості Ягодинської митниці вбачається, що митна вартість переміщуваних ОСОБА_2 товарів становить 9731,52 доларів США.

З одержаної в порядку взаємодопомоги в митних справах інформації від польських митних органів вбачається, що у період з 29.11.2014 по 10.12.2014 року автомобіль Фольксваген, номерний знак НОМЕР_3, з оформленням товарів на польському митному посту кордон не перетинав.

В той же час 01.12.2014 року проведено митне оформлення експорту з ОСОБА_3 товарів мобільні телефони, частини до телефонів, обкладинки до телефонів, реєстратори ДВД, годинники, рекламні матеріали в кількості 46 місць та вагою 922 кг брутто, що переміщувались автомобілем, номерний знак НОМЕР_4, під керуванням ОСОБА_9. Товари оформлено громадянином України ОСОБА_10 по польській експортній декларації №4PL30204015C9AC79 і переміщувались від польського комерційно-послугового підприємства МВК ОСОБА_11 до львівського підприємства Будпро. Митне оформлення вантажу на польському митному посту завершено 01.12.2014 року о 16:01 годині(за київським часом).

З довідки Волинської митниці встановлено, що згідно з базами даних Єдиної автоматизованої системи Держмитслужби автомобіль Рено Мастер, номерний знак НОМЕР_4, вїхав на митну території України через митний пост Ягодин 01.12.2014 року о 16:24 годині під керуванням ОСОБА_10 по смузі руху зелений коридор, тобто без товарів, які підлягають обовязковому письмовому декларуванню і митному оформленню.

Щодо ОСОБА_9 складено протокол про порушення митних правил №1290/20500/2014 за обставинами, аналогічними предмету цього протоколу: в провину йому ставиться недекларування дійсної ваги і вартості 115 мобільних телефонів Lenovo а328t та 62 мобільних телефонів Lenovo а300t, які він переміщував 01.12.2014 року через митний пост Ягодин як один з пасажирів автомобіля Фольксваген, номерний знак НОМЕР_3, та в якому переміщувався ОСОБА_2.

Аналогічні протоколи про порушення митних правил за ознаками ст.472 МК України складено щодо пасажирів цього ж транспортного засобу ОСОБА_4, ОСОБА_6, ОСОБА_5, ОСОБА_2, ОСОБА_8

Суд враховує, що встановлений факт митного оформлення експорту з ОСОБА_3 мобільних телефонів і аксесуарів до них, що переміщувались в транспортному засобі Рено Мастер, номерний знак НОМЕР_4, під керуванням ОСОБА_9 того ж самого дня 01.12.2014 року, а тому приходить до висновку, що дані обставини свідчать про використання способу подрібнення партії товарів та їх переміщення через митний кордон кількома особами різними транспортними засобами. А також підтверджують пояснення дані ОСОБА_2 під час складання протоколу про ПМП, а саме, що товар йому не належить, невідомі особи на митному посту ОСОБА_3 подавали до митного оформлення відповідні документи на даний товар, відомості щодо вартості товару зазначив на власний розсуд, мети розмитнення не мав.

Твердження ОСОБА_2 про вчинення щодо нього психологічного тиску працівниками митниці під час відбирання пояснень при складанні протоколу, свого підтвердження на знайшли, оскільки, як він зазначив, до вищестоящих митних органів та правоохоронних органів з відповідними заявами не звертався, а тому, суд вважає, що такі посилання є безпідставними та недоведеними.

ОСОБА_11 того, змінення в судовому засіданні пояснень, які кардинально різняться даним під час складання протоколу про ПМП, суд розцінює, як спосіб уникнення відповідальності за порушення митних правил.

В судовому засіданні ОСОБА_2 заявив, що частину переміщуваних товарів ввозив в Україну з метою подальшого продажу і одержання доходу.

Таким чином, декларування товарів ОСОБА_2 мав здійснювати не як фізична особа в порядку, передбаченому розділом ХІІ МК України, постановою КМ України від 21.05.2012 року №431, наказом Мінфіну України від 28.05.2012 року №614, а як підприємець в порядку, передбаченому главою 40 МК України, постановою КМ України від 21.05.2012 року №450, в тому числі, шляхом заповнення митної декларації на бланку єдиного адміністративного документа або письмової заяви за формою згідно з додатком 1 до Положення про митні декларації.

Однак, ОСОБА_2 заявляв, що підприємцем не зареєстрований, що підтверджено інформацією ГУ ДФС України у Волинській області.

Зазначене свідчить, що ОСОБА_2 провів декларування товарів не за встановленою формою.

Відомості, які декларант має вносити в митну декларацію, передбачені ч.8 ст.257 МК України. Згідно з пунктами є, ж цієї норми до таких відомостей відносяться фактурна вартість товарів; митна вартість товарів та метод її визначення.

Згідно із ч.1 ст.53 МК України у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає органу доходів і зборів документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

Пунктами 3, 4, 5 ч.2 тої ж статті встановлено, що документами, які підтверджують митну вартість товарів, є рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об'єктом купівлі-продажу); якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару.

Жодних з передбачених наведеними нормами МК України документів ОСОБА_2 не подав. Його пояснення дані в судовому засіданні про обставини придбання товарів, одержання їх в ОСОБА_3 без будь-яких документів з врахуванням асортименту і кількості товарів дають підстави для обґрунтованого сумніву в достовірності таких пояснень. Не назвав ОСОБА_2 повних імен і контактних телефонів осіб, які, за його словами, сприяли в придбанні товарів і мали проводити митне оформлення.

При цьому встановлена митницею митна вартість переміщуваних товарів у 9731,52 доларів США, що у 2 рази перевищує задекларовану ОСОБА_2, дає достатні підстави для висновку про свідоме незаявлення ним точних і достовірних відомостей про таку вартість.

Стаття 472 МК України передбачає відповідальність за недекларування товарів, транспортних засобів комерційного призначення, що переміщуються через митний кордон України, тобто незаявлення за встановленою формою точних та достовірних відомостей (наявність, найменування або назва, кількість тощо) про товари, транспортні засоби комерційного призначення, які підлягають обов'язковому декларуванню у разі переміщення через митний кордон України.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 особисто обирав спосіб декларування та вносив відомості в митну декларацію щодо вартості товару, а тому саме він має нести відповідальність за незаявлення за встановленою формою точних і достовірних відомостей про вартість переміщуваних товарів, тобто правопорушення, передбачене ст. 472 МК України.

В той же час в протоколі про порушення митних правил зазначено, що ОСОБА_2 при декларуванні товару, не надано дозвільних документів на ввезення з-за кордону та експлуатацію радіоелектронних засобів та випромінювальних пристроїв та фактична вага переміщуваного товару на 13.19.кг більше ніж заявлена, однак такі посилання включені до протоколу зайво або помилково.

Згідно з розділом XVI Митного тарифу України для товарів за кодом УКТЗЕД НОМЕР_5(телефонні апарати для сотових мереж зв'язку та інших бездротових мереж зв'язку), НОМЕР_6(літій-іонні акумулятори) одиницею виміру і обліку визначено штуки.

У звязку із наведеними положеннями Митого тарифу обставина недостовірного заявлення ОСОБА_2 ваги переміщуваних товарів, точна кількість яких в штуках ним вказана, зазначена в протоколі зайво і не може ставитись йому в провину.

ОСОБА_11 цього, посилання в протоколі на постанову КМ України від 21.05.2012 року №436, рішення НКРЗ від 04.02.2010 року №51, ст.29 Закону України Про радіочастотний ресурс не відповідає обставинам справи в розумінні ст.472 МК України.

Так, постанова КМ України від 21.05.2012 року №436 в сукупності із Технічним регламентом обладнання та захисних систем, призначених для застосування в потенційно вибухонебезпечному середовищі, затверджений постановою КМ України від 08.10.2008 року №898, передбачає подання до митного оформлення Декларації про відповідність. Однак її відсутність на час декларування товарів шляхом заповнення письмової митної декларації не дає підстав для висновку про наявність ознак складу порушення митних правил, передбаченого ст.472 МК України, оскільки такий документ подається саме для митного оформлення товарів.

Посилання в протоколі на ст.29 Закону України Про радіочастотний ресурс не відповідає чинній редакції Закону від 09.04.2014 року №1193-VII, яка дозволяє ввезення, реалізацію використання радіоелектронних засобів в Україні за їх відсутністю у Реєстрі радіоелектронних засобів та випромінювальних пристроїв, заборонених до застосування та ввезення на територію України та встановлює особливості щодо засобів спеціального призначення.

Порядок ввезення радіоелектронних засобів, що можуть застосовуватися на території України у смугах радіочастот загального користування, та їх митного оформлення регулюється ст.291 вказаного Закону України.

Передбачений цією нормою Реєстр радіоелектронних засобів та випромінювальних пристроїв, заборонених до застосування та ввезення на територію України не затверджений, а відсутність документа про підтвердження відповідності не є ознакою складу порушення митних правил.

Виключення цих обставин не впливає на наявність складу порушення митних правил в діях ОСОБА_2 і обсяг його відповідальності.

Враховуючи передбачену законом санкцію та доведеність вини порушника, стягнення на нього слід накласти у вигляді штрафу в розмірі 100% вартості переміщуваних предметів та їх конфіскації.

З порушника в порядку ст.520 МК України та наказу Міністерства фінансів України від 15.06.2012 року №731 підлягають стягненню витрати митниці на зберігання товарів протягом 153 діб за курсом НБУ на дату розгляду справи, а також судовий збір згідно із п.5 ч.2 ст.4 Закону України Про судовий збір.

Керуючись ст.ст.522, 527, 528 МК України, -

П О С Т А Н О В И В :

ОСОБА_2 визнати винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.472 МК України, і накласти на нього стягнення у вигляді штрафу в розмірі 146521 (сто сорок шість тисяч пятсот двадцять одна) гривня 78 копійок з конфіскацією в дохід держави 144 штуки мобільних телефонів Lenovo a238t та 600 штук чохлів пластмасових для мобільних телефонів загальною вартістю 146521,78 грн., вилучених згідно протоколу про ПМП № 1288/20500/2014.

Штраф в розмірі 146521 (сто сорок шість тисяч пятсот двадцять одна) гривня 78 копійок підлягає стягненню на рахунок 5262 в ГУДКСУ у Волинській області(МФО 803014, , одержувач УДКСУ в Любомльському районі, код класифікації доходів бюджету 21081100, призначення платежу адміністративні штрафи у справі про порушення митних правил).

Стягнути з ОСОБА_2 в користь Ягодинської митниці ДФС України 1412 (одну тисячу чотириста дванадцять) гривень 50 копійок витрат по справі на зберігання товарів на рахунок 5566 в ГУДКУ у Волинській області(МФО 803014, , призначення платежу відшкодування витрат за зберігання майна на складах митного органу).

Стягнути з ОСОБА_2 в користь держави 36(тридцять шість) гривень 54 копійки судового збору на рахунок 0262 в ГУДКСУ у Волинській області(МФО 803014, , отримувач УДКСУ в Любомльському районі, код класифікації доходів бюджету 22030001).

Постанова протягом десяти днів з дня її винесення може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Волинської області через Любомльський районний суд.

Суддя Любомльського районного суду О.С. Павлусь