Справа № 163/3378/14-п
Провадження №3/163/692/15
ЛЮБОМЛЬСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 травня 2015 року місто Любомль

Суддя Любомльського районного суду Волинської області Гайдук А.Л.,

при секретарі Горпинко К.О.,

з участю представника Волинської митниці ДФС ОСОБА_1,

розглянувши, направлені Волинською митницею ДФС, матеріали справи за протоколом №1290/20500/2014 про притягнення до відповідальності за ст.472 МК України

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, зареєстрованого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, фактичне місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_3, непрацюючого, РНОКПП НОМЕР_1, закордонний паспорт серії ЕХ №110789, виданий 04.06.2013 року органом 0712, -

в с т а н о в и л а :

ОСОБА_2, слідуючи 01.12.2014 року близько 17 години 55 хвилин з ОСОБА_3 в Україну через митний пост Ягодин Ягодинської митниці Міндоходів, смугою руху червоний коридор, в якості пасажира автомобіля Фольксваген Транспортер, реєстраційний номерний знак НОМЕР_2, заявив до митного контролю переміщувані ним в багажному відділенні автомобіля мобільні телефони, зазначивши в митній декларації відомості про їх марку, кількість та вартість, а саме: телефон марки lenovo модель а328t в кількості 115 штук, вартістю 3450 умовних одиниць, та телефон марки lenovo модель а300t в кількості 62 штуки, вартістю 1860 умовних одиниць, що не відповідає їх митній вартості, визначеній відділом митної вартості класифікації товарів та заходів регулювання ЗЕД (службова записка від 02.12.2014 року №52/26-968), згідно якої вартість: 115 мобільних телефонів марки lenovo модель а328t становить 148353,85 грн.; 62 мобільних телефонів марки lenovo модель а300t - 79982,07 грн., тобто не задекларував за встановленою формою точних та достовірних відомостей про вартість переміщуваного товару, чим вчинив правопорушення, передбачене ст.472 МК України.

14.05.2015 року ОСОБА_2 в судове засідання не зявився, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи, про що свідчить його власноручна розписка про отримання ним судової повістки.

Під час складання посадовими особами митниці протоколу про порушення митних правил, який є предметом розгляду даної справи, ОСОБА_2, скориставшись положенням ст.63 Конституції України, від дачі пояснень відмовився.

В судовому засіданні 25.12.2014 року ОСОБА_2 вини у вчиненні правопорушення, яке ставиться йому у провину, не визнав та пояснив, що телефони вирішив придбати для подальшого їх продажу з метою заробітку для утримання сімї. У знайомого на імя Володимир, який проживає в ОСОБА_3, попросив зробити замовлення через мережу Інтернет на 177 мобільних телефонів марки lenovo. Вартість одного телефона складала 30 доларів США. Гроші за телефони заплатив Володимир, а він їх мав йому повернути по приїзду в Україну. Замовлені телефони забирав зі складу в місті Хелм Республіки Польща, при цьому, ніяких документів на них йому не надали. Під час проходження митного контролю на польській стороні жодних документів не подавав. На митному посту Ягодин заповнив митну декларацію, в якій вказав кількість телефонів, вагу, яку визначав орієнтовно, за пропозицією інспектора митниці, 1 телефон 200 гр., та їх вартість за якою вони були придбані в Китаї 30 доларів США за 1 телефон. Митне оформлення товарів мав проводити брокер на імя Ігор, який також мав привезти на митницю необхідні сертифікати, однак цього не було зроблено, оскільки товар у них був вилучений, а особа на імя Ігор - зникла. ОСОБА_4 цього вказав, що в автомобілі, в якому він слідував, їхало всього 6 осіб, які також перевозили мобільні телефони різних марок, відповідно до замовлень, які вони також робили через Володимира.

Письмові пояснення ОСОБА_2 від 02.03.2015 року, відібрані в ході здійснення митним органом додаткової перевірки по справі, за своїм змістом є аналогічними вищенаведеним. У даних поясненнях ОСОБА_2 також вказав, що в ОСОБА_3 він слідував разом зі знайомим - водієм автомобіля Фольксваген Транспортер, р.н.з. АС7376ВЕ, ОСОБА_5, з яким також повертався на Україну (а.с.68-70).

В канцелярію суду 14.05.2015 року від ОСОБА_2 надійшла заява, датована 13.05.2015 року, у якій останній вказав, що вилучені у нього телефони на польській митниці він особисто не оформляв, про їх оформлення іншими особами нічого пояснити не може, а щодо його власних дій зазначив, що обмежень дозволеної до ввезення з-за кордону кількості мобільних телефонів не встановлено, у митній декларації він вказав їх точну кількість, при цьому вага не впливає на суму митних платежів, а вартість зазначив ту, що мав сплатити за них на момент ввезення. Просив провадження у справі припинити та повернути йому вилучений товар.

Судом у справі встановлені наступні фактичні обставини.

01 грудня 2014 року в зону діяльності Ягодинської митниці Міндоходів для проходження митного контролю по червоному коридору заїхав автомобіль марки Фольксваген Транспортер, р.н.з. АС7376ВЕ, у якому слідувало шестеро осіб (ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_2, ОСОБА_5М.), що підтверджується копією контрольного талона для проходження по червоному коридору серії АБГ №416252 та іншими дослідженими доказами (а.с.4).

Водієм та пасажирами даного транспортного засобу 02.12.2014 року до митного контролю були подані митні декларації для письмового декларування товарів, що переміщуються через митний кордон України громадянами для особистих, сімейних та інших потреб, не пов'язаних з провадженням підприємницької діяльності, форма яких затверджена постановою КМ України від 21.05.2012 №431 (а.с.9, 52-57).

Як вбачається з митної декларації ОСОБА_2, останній заявив про переміщення ним через митний кордон України нових телефонів: марки lenovo А328t, вагою 23 кг., в кількості 115 штук, вартістю 3450 у.є., та марки Lenovo А300t, вагою 12,4 кг., в кількості 62 штуки, вартістю 1860 у.є. (а.с.9).

Документів на переміщуваний товар ОСОБА_2 до митного оформлення не подавав та посадовими особами органу доходів і зборів в останнього вони не вилучались.

Під час проведення митного огляду вказаного транспортного засобу було встановлено, що у його багажному відділенні перевозиться 600 пластмасових чохлів для мобільних телефонів та 1022 мобільні телефони, які поміщені у картонні коробки та обклеєні поліетиленовою стрічкою, з яких, 177 мобільних телефонів належали ОСОБА_2, а решта товару водію та іншим пасажирам, що зафіксовано в акті про проведення огляду (переогляду) товарів, транспортних засобів, ручної поклажі та багажу №205020104/2014/001958 від 02.12.2014 року та фото-таблицях до нього (а.с.5-8).

Згідно службової записки начальника ВМВКТ та ЗРЗЕД Ягодинської митниці Міндоходів від 02.12.2014 року за №52/26-968 вбачається, що вартість, переміщуваних ОСОБА_2, мобільних телефонів: марки lenovo модель а328t - 115 штук (загальною вагою 31,74 кг.), становить 9853,2 доларів США (85,68 доларів США за 1 шт.), код згідно з УКТЗЕД - НОМЕР_3; марки lenovo модель а300t - 62 штуки (загальною вагою 15,68 кг.), 5312,16 доларів США (85,68 доларів США за 1 шт.), код згідно з УКТЗЕД НОМЕР_3 (а.с.19-20).

ОСОБА_4 цього, судом встановлені й інші обставини, які мають значення для справи.

Досліджені письмові пояснення водія та інших пасажирів, які слідували разом з ОСОБА_2, свідчать про те, що вони за своїм змістом щодо обставин придбання мобільних телефонів та аксесуарів до них, а також щодо їх переміщення через польську та українську митниці є аналогічними тим, що мають місце у даній справі. Усі пасажири, окрім ОСОБА_8, вказали на мету придбання та перевезення даного товару подальший перепродаж з метою отримання прибутку, а з пояснень ОСОБА_8 слідує, що він мобільні телефони в кількості 214 штук перевозив за винагороду на прохання водія автомобіля ОСОБА_5 (а.с.71-86).

Відносно водія автомобіля та інших пасажирів: ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9 митним органом складено протоколи про порушення митних правил за ознаками правопорушення, передбаченого ст.472 МК України, вчиненого за аналогічних обставин.

Як вказувалось вище, в автомобілі Фольксваген Транспортер, реєстраційний номерний знак НОМЕР_2, водієм та пасажирами всього перевозилось 600 пластмасових чохлів для мобільних телефонів та 1022 мобільні телефони.

Також судом встановлено, що в той же день, час та при аналогічних обставинах, автомобілем марки Фольксваген, д.н.з. НОМЕР_4, пятьма громадянами (ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14М.) перевозилось всього 1616 мобільних телефонів S-Tell, 2000 акумуляторів до мобільних телефонів S-Tell, 23 мобільні телефони lenovo, 18 гумових чохлів для мобільних телефонів lenovo, 18 прозорих плівок до мобільних телефонів.

З отриманої в порядку взаємодопомоги в митних справах інформації від польських митних органів слідує, що в період з 29.11.2014 року по 10.12.2014 року транспортний засіб з р.н.з. АС7376ВЕ з оформленням товарів на польському митному посту кордон не перетинав.

Разом з тим, 01.12.2014 року на польській митниці проведено митне оформлення експорту з ОСОБА_3 товару мобільні телефони, частини до телефонів, обкладинки до телефонів, реєстратори ДВД, годинники, рекламні матеріали в кількості 46 місць та вагою брутто 922 кг., що переміщувались автомобілем з р.н.з. АС7893ВА, під керуванням ОСОБА_2. Товари оформлено громадянином України ОСОБА_15 по польській експортній декларації №14PL30204015С9АС79 та переміщувались від польського комерційно-послугового підприємства МВК ОСОБА_4 до підприємства БУДПРО, яке знаходиться у м.Львові. Митне оформлення даного вантажу на польському митному пості було розпочато 01.12.2014 року об 11:41 год., а завершено цього ж дня о 15:01 годині (за київським часом).

З довідки Волинської митниці ДФС встановлено, що згідно з базами даних Єдиної автоматизованої інформаційної системи Держмитслужби, автомобіль марки Рено Мастер, р.н.з. АС7893ВА, з товаром митний кордон по червоному коридору не перетинав, а вїхав на митну територію України 01.12.2014 року о 16:24 годині під керуванням ОСОБА_15 через митний пост Ягодин смугою митного контролю зелений коридор, тобто без товарів, які підлягають обовязковому письмовому декларуванню і митному оформленню.

Аналізуючи встановлені фактичні обставини в розрізі норм митного законодавства, чинних на день досліджуваних подій, суд дійшов до наступних висновків.

Диспозиція ст.472 МК України передбачає відповідальність за незаявлення за встановленою формою точних та достовірних відомостей (наявність, найменування або назва, кількість тощо) про товари, транспортні засоби комерційного призначення, які підлягають обов'язковому декларуванню у разі переміщення через митний кордон України.

Відповідно до положень ч.1 ст.257 МК України, декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення.

Як встановлено вище, ОСОБА_2 під час проходження митного контролю подав митну декларацію на переміщуваний ним товар за формою, затвердженою постановою КМ України від 21.05.2012 №431, у якій вказав найменування товару, кількість, вагу та його вартість.

Особливості пропуску та оподаткування товарів, що переміщуються (пересилаються) через митний кордон України громадянами, врегульовано розділом ХІІ МК України.

Частинами 1, 2 ст.364 розділу ХІІ МК України встановлено, що цей розділ регулює умови та порядок пропуску та оподаткування товарів, що переміщуються (пересилаються) через митний кордон України громадянами для особистих, сімейних та інших потреб, не пов'язаних зі здійсненням підприємницької діяльності. У випадку переміщення громадянами-підприємцями через митний кордон України товарів, пов'язаних зі здійсненням ними підприємницької діяльності, митне оформлення здійснюється в порядку, встановленому цим Кодексом та іншими законодавчими актами України для підприємств. Положення цього розділу в такому випадку не застосовуються.

Як стверджує ОСОБА_2 у своїх поясненнях, як усних, так і письмових, переміщуваний товар він ввозив в Україну з метою подальшого продажу і одержання доходу.

Згідно із ст.42 ГК України, підприємництво - це самостійна, ініціативна, систематична, на власний ризик господарська діяльність, що здійснюється суб'єктами господарювання (підприємцями) з метою досягнення економічних і соціальних результатів та одержання прибутку.

Отже, пояснення самого ОСОБА_2 про мету переміщуваних товарів, їх асортимент і кількість дають підстави для висновку, що предмети порушення митних правил ввозились ним не для особистих, сімейних та інших потреб, не пов'язаних зі здійсненням підприємницької діяльності.

З повідомлення Головного управління ДФС у Волинській області №266/10/03-20-07-11-03 від 16.01.2015 року встановлено, що ОСОБА_2 (і.п.н. НОМЕР_1) на податковому обліку, як фізична особа субєкт підприємницької діяльності, не перебуває (а.с.50).

Оскільки підприємницька діяльність може бути як законною, так і протиправною, про що свідчить ст.164 КУпАП, тому сам факт відсутності реєстрації ОСОБА_2, як підприємця, не звільняє його від обовязку здійснити декларування товару в порядку та за формою, передбаченою для перевезення товарів через митний кордон України в комерційних цілях (отримання прибутку).

Вищенаведене дає підстави для висновку, що ОСОБА_2 провів декларування товарів не за встановленою формою, оскільки в даному випадку, з огляду на мету переміщення товару через митний кордон України, його декларування повинен був здійснювати не як фізична особа в порядку, передбаченому розділом ХІІ МК України, постановою КМ України від 21.05.2012 року №431, наказом Мінфіну України від 28.05.2012 року №614, а як підприємець в порядку, передбаченому главою 40 МК України, постановою КМ України від 21.05.2012 року №450, в тому числі, шляхом заповнення митної декларації на бланку єдиного адміністративного документа або письмової заяви за формою згідно з додатком 1 до Положення про митні декларації.

Частина 7 статті 257 МК України визначає, що перелік відомостей, що підлягають внесенню до митних декларацій, обмежується лише тими відомостями, які є необхідними для цілей справляння митних платежів, формування митної статистики, а також для забезпечення додержання вимог цього Кодексу та інших законодавчих актів.

Відомості, які декларант має вносити в митну декларацію, передбачені ч.8 ст.257 МК України. Відповідно до пунктів є, ж вказаної норми, до таких відомостей відносяться: фактурна вартість товару; митна вартість товару та метод її визначення.

Питання митної вартості товару врегульовано розділом ІІІ МК України.

Відповідно до ст.49 МК України, митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Частиною 1 ст.53 МК України визначено, що у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає органу доходів і зборів документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

Оскільки суд дійшов висновку про необхідність декларування ОСОБА_2 переміщуваного товару, як підприємцем, тому з огляду на положення ч.8 ст.257 МК України останній повинен був подати документи, що підтверджують заявлену митну вартість товару і обраний метод її визначення.

Документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об'єктом купівлі-продажу); якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару (п.п.3, 4, 5 ч.2 ст.53 МК України).

Однак, жодних з числа вищенаведених документів ОСОБА_2 до митного контролю та оформлення не подав.

При цьому визначена митницею митна вартість переміщуваних товарів (15165,36 доларів США), майже у 3 рази перевищує вартість, яку задекларував ОСОБА_2, що як наслідок тягне за собою зменшення розміру митних платежів.

Оцінюючи пояснення ОСОБА_2, як ті, що дані ним в судовому засіданні під час розгляду справи, так і ті, що він давав посадовій особі митного органу, суд звертає увагу на те, що будь-яких доказів придбання та отримання товару в ОСОБА_3 без будь-яких документів він не надав, повних імен і контактних телефонів осіб, які сприяли йому у придбанні товарів і мали проводити митне оформлення, не назвав, що з врахуванням асортименту і кількості товарів, дає підстави для обґрунтованого сумніву в достовірності таких його пояснень.

Неправдивість пояснень ОСОБА_2 також підтверджується інформацією, наданою польськими митними органами в порядку взаємодопомоги в митних справах, з якої слідує, що громадянин ОСОБА_2 01.12.2014 року переїжджав польську митницю в якості водія автомобіля з р.н.з. АС7893ВА, у якому перевозився товар мобільні телефони, частини до телефонів, обкладинки до телефонів, реєстратори ДВД, годинники, рекламні матеріали, в той час як сам він стверджував, що польський кордон він перетинав автомобілем марки Фольксваген Транспортер, р.н.з. АС7376ВЕ, під керуванням ОСОБА_5 Так само пояснення ОСОБА_2 про те, що в ОСОБА_3 він слідував тим самим автомобілем (р.н.з. АС7376ВЕ) разом з ОСОБА_5, спростовується письмовими поясненнями останнього, згідно яких ОСОБА_2 він забрав уже будучи в ОСОБА_3 в м.Хелмі, а також інформацією, наданою польськими митними органами, з якої слідує, що в автомобілі марки Фольксваген Транспортер, р.н.з. АС7376ВЕ, через митний пост Устилуг 01.12.2014 року о 12:11 год., в напрямку "в'їзд" в ОСОБА_3, слідували наступні громадяни: ОСОБА_5, ОСОБА_9, ОСОБА_8, ОСОБА_6 та ОСОБА_7.

Та обставина, що ОСОБА_2 через митний кордон України слідував уже іншим транспортним засобом та переміщував товар, на який подав митну декларацію, а ОСОБА_15 прослідував в якості водія тим самим транспортним засобом смугою спрощеного митного контролю зелений коридор, тобто товар, що оформляв на польський митниці не переміщував, свідчить не про що інакше, як використання способу подрібнення партії товарів та їх переміщення через митний кордон кількома особами різними транспортними засобами.

Аналіз вищенаведених доказів в своїй сукупності дає достатні підстави для висновку про свідоме незаявлення ОСОБА_2 за встановленою формою точних і достовірних відомостей про вартість переміщуваного ним товару мобільних телефонів, у звязку з чим його дії містять усі необхідні ознаки порушення митних правил, передбаченого ст.472 МК України.

ОСОБА_4 цього, згідно протоколу про порушення митних правил №1290/20500/2014, ОСОБА_2 також ставиться у вину те, що він ввіз на митну територію України товар: мобільні телефони марки lenovo модель а328t - 115 штук (вагою 31,74 кг.), мобільні телефони марки lenovo модель а300t - 62 штуки (вагою 15,68 кг.), шляхом недекларування, тобто незаявлення за встановленою формою в митній декларації точних та достовірних відомостей також щодо ваги товару.

Як встановлено судом, у митній декларації ОСОБА_2 зазначив, як про кількість, так і про вагу переміщуваних ним мобільних телефонів.

Митним органом визначено, що код усіх мобільних телефонів, які переміщував ОСОБА_2, згідно з УКТЗЕД НОМЕР_3.

Згідно з розділом ХVІ Закону України від 19.09.2013 року №584-VІІ Про Митний тариф України для товарів за кодом УКТЗЕД НОМЕР_3 телефонні апарати для сотових мереж зв'язку та інших бездротових мереж зв'язку одиницею виміру і обліку визначено штуки.

З огляду на те, що інформація про кількість у штуках мобільних телефонів в декларації ОСОБА_2 відповідає їх фактичній наявності, а вимога щодо обовязкового відображення ваги даного товару в даному випадку є помилковим тлумаченням митного органу та не може утворювати обєктивної сторони правопорушення, передбаченого ст.472 МК України.

Також не заслуговують на увагу посилання в протоколі про порушення митних правил на постанову КМ України від 21.05.2012 року №436, рішення НКРЗ від 04.02.2010 року №51, ст.29 Закону України Про радіочастотний ресурс, як таке, що не відповідає обставинам справи в розумінні ст.472 МК України.

Постановою КМ України від 21.05.2012 року №436 та Технічним регламентом обладнання та захисних систем, призначених для застосування в потенційно вибухонебезпечному середовищі, затвердженим постановою КМ України від 08.10.2008 року №898, передбачено подання до митного оформлення Декларації про відповідність. Разом з тим, відсутність такої декларації на час декларування товарів шляхом заповнення письмової митної декларації не дає підстав для висновку про наявність ознак складу порушення митних правил, передбаченого ст.472 МК України, оскільки такий документ подається саме для митного оформлення товарів.

Рішенням НКРЗ від 04.02.2010 року №51 затверджено Перелік радіоелектронних засобів та випромінювальних пристроїв, для ввезення яких … не потрібні дозволи віднесення радіотелефонів стільникового зв'язку (у тому числі смартфонів, комунікаторів тощо) за кодом НОМЕР_5 УКТЗЕД. Однак таке формулювання не відповідає Закону України Про митний тариф щодо коду на такі ж товари.

Посилання в протоколі на ст.29 Закону України Про радіочастотний ресурс не відповідає чинній редакції Закону від 09.04.2014 року №1193-VII, яка дозволяє ввезення, реалізацію, експлуатацію радіоелектронних засобів в Україні за їх відсутністю у Реєстрі радіоелектронних засобів та випромінювальних пристроїв, заборонених до застосування та ввезення на територію України та встановлює особливості щодо засобів спеціального призначення.

Порядок ввезення радіоелектронних засобів, що можуть застосовуватися на території України у смугах радіочастот загального користування, та їх митного оформлення регулюється ст.291 вказаного Закону України.

Передбачений цією нормою Реєстр радіоелектронних засобів та випромінювальних пристроїв, заборонених до застосування та ввезення на територію України не затверджений, а відсутність документа про підтвердження відповідності не є ознакою складу порушення митних правил.

З наведених підстав такі посилання у протоколі про порушення митних правил підлягають виключенню, що не впливає на наявність складу порушення митних правил в діях ОСОБА_2 і обсяг його відповідальності.

При накладенні стягнення суд враховує характер вчиненого правопорушення, особу винного, ступінь його вини у вчиненому, відсутність обставин, що помякшують та обтяжують відповідальність, вимоги санкції статті, згідно якої ОСОБА_2 притягується до відповідальності, та приходить до висновку, що до останнього слід застосувати стягнення в межах санкції ст. 472 МК України у виді штрафу в розмірі 100% вартості переміщуваного товару з його конфіскацією.

З порушника в порядку ст. 520 МК України та наказу Міністерства фінансів України від 15.06.2012 року №731 підлягають стягненню витрати митниці за зберігання товару протягом 154 діб, починаючи з 11 дня зберігання за курсом НБУ на дату розгляду справи (100€ = 2308,2480), а також судовий збір згідно з п.5 ч.2 ст. 4 Закону України Про судовий збір.

Керуючись ст.ст.520, 522, 527, 528 МК України, п.5 ч.2 ст. 4 Закону України Про судовий збір, на підставі ст. 472 МК України, суддя, -

п о с т а н о в и л а :

ОСОБА_2 визнати винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.472 МК України, та накласти на нього стягнення у виді штрафу в розмірі 228335 (двісті двадцять вісім тисяч триста тридцять пять) гривень 92 копійки з конфіскацією в дохід держави мобільних телефонів: марки lenovo модель а328t в кількості 115 штук, загальною вартістю 148353,85 грн., та марки lenovo модель а300t в кількості 62 штуки, загальною вартістю 79982,07 грн., вилучених згідно протоколу та опису затриманих предметів №1290/20500/2014 від 02.12.2014 року.

Штраф в розмірі 228335 (двісті двадцять вісім тисяч триста тридцять пять) гривень 92 копійки підлягає стягненню на рахунок 5262 в ГУДКСУ у Волинській області (МФО 803014, , одержувач УДКСУ в Любомльському районі, код класифікації доходів бюджету 21081100, призначення платежу адміністративні штрафи у справі про порушення митних правил).

Стягнути з ОСОБА_2 в користь Волинської митниці ДФС 1066 (одну тисячу шістдесят шість) гривень 41 копійку витрат по справі за зберігання товару на рахунок 9069 в ГУ ДКСУ у Волинській області (МФО 803014, код за , призначення платежу відшкодування витрат за зберігання товарів і транспортних засобів на складах митного органу).

Стягнути з ОСОБА_2 в користь держави 36 (тридцять шість) гривень 54 копійки судового збору на рахунок 0262 в ГУДКСУ у Волинській області (МФО 803014, , отримувач УДКСУ в Любомльському районі, код класифікації доходів бюджету 22030001).

Постанова суду (судді) у справі про порушення митних правил може бути оскаржена особою, стосовно якої вона винесена, представником такої особи, органом доходів і зборів, який здійснював провадження у цій справі, протягом десяти днів з дня винесення постанови до апеляційного суду Волинської області через Любомльський районний суд Волинської області.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя Любомльського районного суду

Волинської області ОСОБА_16