№ 703/825/15-п
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 лютого 2015 року суддя Смілянського міськрайонного суду Черкаської області Васильківська Т.В., розглянувши матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, жителя ІНФОРМАЦІЯ_2, не працюючого,

за ч. 1 ст. 130 КУпАП, -

встановив:

ОСОБА_1 9 лютого 2015 року о 10 год. 25 хв. по вул. Федорова у м. Сміла керував автомобілем «Сіат-Ібіца», д.р.н. СА6744АА в стані наркотичного спяніння, чим порушив вимоги п. 2.9 а) Правил дорожнього руху України.

Під час судового розгляду ОСОБА_1 своєї провини у вчиненні правопорушення не визнав, пояснив, що 9 лютого 2015 року він дійсно керував автомобілем, проте ніяких заборонених препаратів перед цим не вживав, про що повідомляв і працівникам ДАІ, в наркодиспансері здав на аналіз сечу, та з результатом медичного огляду не погоджується. Одночасно повідомив, що висновок лікаря про стан свого спяніння жодним чином не оскаржував.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 та дослідивши матеріали справи вважаю, що в його діях є склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме «Керування транспортним засобом особою, яка перебуває у стані наркотичного спяніння».

Не дивлячись на невизнання своєї провини, вина ОСОБА_1 у вчинені правопорушення підтверджується такими доказами:

- даними протоколу про адміністративне правопорушення від 9 лютого 2015 року серії АВ2 № 026904;

- даними висновку КЗ «ЧОНД» щодо результатів його медичного огляду з метою виявлення стану спяніння № 317 від 9 лютого 2015 року, згідно якого 9.02.2015 року обстежений лікарем водій ОСОБА_1 о 11 год. 40 хв. перебував в стані спяніння внаслідок вживання метамфетаміну.

Пояснення ОСОБА_1, щодо відсутності в його діях складу правопорушення, суд оцінює критично, оскільки вони повністю спростовуються наведеними вище доказами, та вважає їх такими, що викликані бажанням уникнути відповідальності за вчинене правопорушення.

Враховуючи, той факт, що ОСОБА_1 будучи в стані наркотичного спяніння керував автомобілем, чим грубо порушив правила дорожнього руху України, та його позиція викладена в судовому засіданні, вказує на відсутність каяття у вчиненому, та на намагання уникнути відповідальності за вчинене правопорушення, що в свою чергу вказує на нехтування ним Законів України та викликає сумнів в тому що він на належному рівні знає ПДР України, що відповідно до п.1.3 зазначених правил є обовязком учасника дорожнього руху, суд вважає що для перевиховання ОСОБА_1, стимулювання у нього поваги до правил співжиття а також запобігання вчиненню нових правопорушень, єдиним можливим стягненням в даному випадку є позбавлення права керувати транспортним засобом, та вважає, за неможливе застосувати більш мяке стягнення передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до Закону України «Про судовий збір» та в порядку ст. 40-1 КУпАП із ОСОБА_1 слід стягнути судовий збір, ставка якого складає 0,03 розміру мінімальної заробітної плати.

Керуючись ч. 1 ст. 130, ст. ст. 283, 284, КУпАП України, суддя, -

постановив:

Визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП і накласти на нього адміністративне стягнення у виді позбавлення права керувати транспортними засобами терміном на 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в сумі 36,54 грн.

Постанова може бути оскаржена до апеляційного суду Черкаської області через Смілянський міськрайонний суд шляхом подачі апеляції в 10 денний строк з дня її винесення та набирає законної сили після закінчення строку оскарження.

Суддя: Т. В. Васильківська