АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 33/774/169/15 Головуючий у першій інстанції: Бойко О.Ю.
Категорія: ч.1 ст.172-6 КУпАП Головуючий у другій інстанції: Піскун О.П.
ПОСТАНОВА

Іменем України

15 травня 2015 року суддя Апеляційного суду Дніпропетровської області Піскун О.П. розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпропетровську, за участю ОСОБА_3 та прокурораУсенко С.А., апеляційну скаргу в.о. прокурора Царичанського району юриста 1 класу Носенка А.О. на постанову Царичаського районного суду Дніпропетровської області від 19 лютого 2015 року, якою відносно

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, який працює інженером 24 ДПРЧ ГУ ДСНС України в Дніпропетровській області, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1,

провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 172-6КУпАП, закрито через відсутність складу адміністративного правопорушення, на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП,-

В С Т А Н О В И Л А:

Постановою Царичаського районного суду Дніпропетровської області від 19 лютого 2015 року відносно ОСОБА_3 провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, закрито через відсутність складу адміністративного правопорушення, на підставі п.1 ст. 247 КУпАП.

Як вбачається з матеріалів адміністративної справи, відносно ОСОБА_3 складено адміністративний протокол, в якому зазначено, що він, будучи суб'єктом декларування, під час звільнення з займаної посади 18 грудня 2013 року, перебуваючи за місцем постійного мешкання: Дніпропетровська область, Царичанський район, смт. Царичанка, вул. Театральна 20/6, в порушенні вимог абзацу 1 ч. 1 ст. 12 ЗУ «Про засади запобігання і протидію корупції», не подав до ГУ ДСНС України в Дніпропетровській області декларацію про майно, доходи, витрати і зобов'язання фінансового характеру, за період не охоплений раніше поданими деклараціями з 01 січня 2013 року по 18 грудня 2013 року; не подав декларацію про майно, доходи, витрати і зобов'язання фінансового характеру за весь період 2013 року ні до 01 квітня 2014 року, ні до теперішнього знаючи про необхідності подання такої декларації.

Мотивуючи своє рішення про закриття адміністративної справи відносно ОСОБА_3 за ч.1 ст.172-6 КУпАП, суд прийшов до висновку, що в його діях відсутній склад вказаного адміністративного правопорушення, оскільки відповідно до судового рішення адміністративного суду постановлено: визнати протиправним та скасувати наказ начальника Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Дніпропетровській області від 18 грудня 2013 року щодо звільнення із служби капітана служби цивільного захисту ОСОБА_3 та поновити його на роботі з 18 грудня 2013 року. Враховуючи це суддя прийшов до висновку, що ОСОБА_3 не може бути суб'єктом даного правопорушення, так як не вважається звільненим з 18 грудня 2013 року. Крім того, ОСОБА_3 надав докази про відправлення на адресу Головного управління ДСНС України у Дніпропетровській області поштою декларації про майно, доходи, витрати і зобов'язання фінансового характеру, передбаченої ЗУ «Про засади запобігання та протидії корупції». Враховуючи ці обставини суддя прийшов до висновку про відсутність підстав вважати його діяння таким що відповідає ознакам складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.172-6 ч.1 КУпАП.

Не погоджуючись з висновками суду першої інстанції, відв.о. прокураЦаричанського району юриста 1 класу Носенка А.О. було подано апеляційну скаргу, в якій порушується питання про скасування постанови місцевого суду.

На переконання прокурора, висновки викладені у постанові суду є незаконними та підлягають скасуванню.Прокурор вказує, що докази, надані ОСОБА_3, про відправлення поштою на адресу ГУ ДСНС України в Дніпропетровській області декларації про майно, доходи, витрати і зобов'язання фінансового характеру, не дають можливості встановити, що саме було направлено цим поштовим відправленням, оскільки ОСОБА_3 не було надано в суді докази, що підтверджують вміст поштового відправлення, а саме бланк опису вкладення. При цьому апелянт зазначає, що в матеріалах справи наявна довідка відділу адміністративного забезпечення центру забезпечення діяльності ГУ ДСНС України у Дніпропетровської області від 24 листопада 2014 року про те, що у період з 01 квітня2012 року по 24 листопада 2014 року поштових відправлень з деклараціями про майно, доходи, витрати і зобов'язання фінансового характеру від ОСОБА_3 за 2011, 2012, 2013 роки до головного управління не надходило.

Прокурор просить суд апеляційної інстанції скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти свою, якою визнати винним ОСОБА_3 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у розмірі 10 неоподаткованих мінімумів доходів громадян - 170 гривень.

У судовому засіданні апеляційного суду прокурор Усенко С.А. підтримав апеляційну скаргу в.о. прокурора Царичанського району Носенка А.О. та просив постанову суду першої інстанції, якою адміністративна справа відносно ОСОБА_3 закрита, скасувати та притягти його до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.172-6 КУпАП.

В свою чергу ОСОБА_5 заперечував проти апеляційної скарги прокурора та просив постанову суду залишити без змін, вважав, що суд першої інстанції дійшов законного та обґрунтованого висновку, усі обставини суд ретельно перевірив, а наявним доказам по справі дав належну правову оцінку. Крім того зазначив, що вимога прокурора про накладення на нього адміністративного стягнення є незаконною, оскільки на сьогоднішній день пройшли строки притягнення його до адміністративної відповідальності.

Апеляційний суд, вислухавши осіб які з'явилися у судове засідання, вивчивши матеріали справи, дослідивши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду першої інстанції, дійшов висновку, що у задоволенні апеляційної скарги прокурора слід відмовити, а постанову суду залишити без змін, з наступних підстав.

Так, диспозиція ч. 1 ст. 172-6 КУпАП встановлює відповідальність за неподання або несвоєчасне подання декларації про майно, доходи, витрати і зобов'язання фінансового характеру, передбаченої Законом України «Про засади запобігання і протидії корупції».

Склад корупційного правопорушення передбачає наявність чотирьох взаємозумовлених та взаємопов'язаних елементів: об'єкта та об'єктної сторони, суб'єкта і суб'єктивної сторони і відсутність хоча б однієї із вказаних ознак виключає наявність корупційного діяння.

У ст. 12 Закону України «Про засади запобігання і протидії корупції» закріплено один із способів запобігання корупції - фінансовий контроль. Відповідно до ч.2 ст.12 вказаного закону, суб'єкти декларування які звільняються або іншим чином припиняють діяльність, пов'язану з виконанням функцій держави, або місцевого самоврядування, подають декларацію про майно, доходи, витрати і зобов'язання фінансового характеру за період, не охоплений раніше поданими деклараціями.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про засади запобігання і протидії корупції» корупційним правопорушенням є тільки умисне діяння.

За твердженнями самого ОСОБА_3 він взагалі не знав, що його звільнено, а тому і не міг подати декларацію за період, не охоплений раніше поданими деклараціями при звільненні. Про своє звільнення йому стало відомо лише 20.03.2014 року, після чого він і подав позов до адміністративного суду.

З вивчених судом першої інстанції матеріалів адміністративної справи вбачається, що дійсно постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 14 жовтня 2014 року постановлено: визнати протиправним та скасувати наказ начальника Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Дніпропетровській області № 439 від 18 грудня 2013 року щодо звільнення із служби капітана служби цивільного захисту ОСОБА_3 та поновити його на роботі з 18 грудня 2013 року. З'ясовано, що таке рішення набрало законної сили та виконано(а.с.103-109).

Отже вивченням матеріалів справи встановлено відсутність доказів, які б свідчили про умисне не подання ОСОБА_3 декларації про майно, доходи, витрати і зобов'язання фінансового характеру при звільненні за період не охоплений раніше поданими деклараціями, а саме з 01 січня 2013 року по 18 грудня 2013 року.

Що стосується звинувачень ОСОБА_3 щодо неподання ним декларації за весь період 2013 року до 01 квітня 2014 року, то вони були спростовані ним в суді першої інстанції.

Факт подання декларації ОСОБА_3 за весь період 2013 року підтверджується копією рапорту (а.с.129), розрахунковим документом про направлення 18.03.2014 року рекомендованим листом вказаної поштової кореспонденції з штрих-кодовим ідентифікатором 301 (а.с.128, 128-а), відомостями про рух кореспонденції (а.с.179-181).

ОСОБА_3 стверджує, що саме декларація за 2013 рік була ним направлена 18.03.2014 року до ГУ ДСНС України у Дніпропетровській області, в строк, як і передбачає ч.1 ст. 12 Закону України «Про засади запобігання і протидії корупції», тобто до 1 квітня 2014року.

З відповіді Центру поштового зв'язку № 5, яка була надана на адресу ОСОБА_3 (а.с.180) вбачається що дійсно ним на адресу ГУ ДСНС України у Дніпропетровській області був направлений рекомендований лист з рекомендованим повідомленням №301 18.03.2014 року, але інформацію чи отримано його було адресатом, надати не змогли у в зв'язку з минуванням встановленого для прийняття заяв строку (9 місяців).

З аналізу наведених доказів вбачається, що ОСОБА_3 з дотриманням вимог закону завчасно - 18 березня 2014 року по пошті надіслав свою декларацію за 2013 рік. Отже, з наведеного випливає, що особою було вжито усіх можливих та необхідних на її думку заходів для вчасного подання своєї декларації про майно та доходи за 2013 рік.

Доказів того, що ОСОБА_3.18.03.2014 року направив на адресу ГУ ДСНС України у Дніпропетровській області інший документ, а не декларацію за 2013 рік, як він стверджує, стороною обвинувачення не надані. Не надано доказів і того, що в цей час адресат отримав від ОСОБА_3 інший документ, але не декларацію.

За таких обставин, враховуючи, що Законом України «Про засади запобігання і протидії корупції» не передбачено чіткий порядок подання декларації, тому і відсутні підстави вважати, що ОСОБА_3 діяв протиправно, подаючи свою декларацію через поштове відділення.

Приймаючи рішення по справі суддя першої інстанції обґрунтовано послався в тому числі і на вимоги ст.62 Конституції України, яка закріплює презумпцію невинуватості та передбачає , що усі сумніви щодо доведеності вини особи повинні тлумачитися саме на користь цієї особи.

Таким чином, під час перегляду справи апеляційним судом було встановлено, що справу місцевий суд розглянув із дотриманням вимог ст. ст. 279, 280 КУпАП, докази наявні у справі належним чином перевірені, відповідно до ст. 252 КУпАП, а всі обставини, що мають значення для вирішення справи, суд з наведенням відповідних мотивів встановив та дійшов правильного та обґрунтованого висновку, щодо відсутності складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, в діях ОСОБА_3.

За таких обставин, суд апеляційної інстанції вважає необхідним апеляційну скаргу залишити без задоволення, а постанову місцевого суду - без змін.

На підставі викладеного та керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ПОСТАНОВИЛА:

У задоволенні апеляційної скаргив.о. прокурора Царичанського району Дніпропетровської області Носенка А.О.- відмовити.

Постанову Царичанського районного суду Дніпропетровської області від 19 лютого 2015 року, якою провадження, відносно ОСОБА_3, за ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, закрито, на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, через відсутність складу адміністративного правопорушення - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно, остаточна і оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Дніпропетровської області О.П.Піскун