Справа № 166/237/15-п Провадження №33/773/103/15 Суддя в 1 інстанції: Фазан О.З.
Категорія:ст.172-6 КУпАП Доповідач: Оксентюк В. Н.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 травня 2015 року місто Луцьк

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Волинської області Оксентюк В.Н.,

з участю прокурора - Сасюка Л.О.

особи щодо якої складено протокол - ОСОБА_2,

захисника - Смілого А.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду апеляційні скарги прокурора прокуратури Ратнівського району та ОСОБА_2 на постанову Ратнівського районного суду Волинської області від 06 квітня 2015 року, якою провадження у адміністративній справі щодо ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, жителя АДРЕСА_1, працює на посаді головного спеціаліста відділу бухгалтерського обліку, фінансово-господарського забезпечення та врегулювання відносин власності управління агропромислового розвитку Ратнівської районної державної адміністрації Волинської області,

за ч. 1 ст. 172-6 КУпАП закрито на підставі п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв'язку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст. 38 цього Кодексу, -

В С Т А Н О В И В:

19 лютого 2015 року прокурор Ратнівського району Хилюк В.В. склав щодо ОСОБА_2 протокол про порушення вимог Закону України "Про засади запобігання і протидії корупції" за ст.172-6 КУпАП.

Цим протоколом ОСОБА_2 інкримінується те, що він перебуваючи на посаді головного спеціаліста відділу бухгалтерського обліку, фінансово-господарського забезпечення та врегулювання відносин власності агропромислового розвитку Ратнівської районної державної адміністрації, будучи, відповідно до підпункту "в" пункту 1 частини 1 ст. 4 Закону України "Про засади запобігання і протидії корупції" суб'єктом відповідальності за корупційні правопорушення, порушив вимоги ч. 1 ст. 12 цього Закону, а саме, не своєчасно подав за установленою формою за місцем роботи декларацію про майно, доходи, витрати і зобов'язання фінансового характеру за 2013 рік, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.

Постановою Ратнівського районного суду Волинської області від 06 квітня 2015 року провадження у справі щодо ОСОБА_2 за ч. 1 ст. 172-6 КУпАП закрито на підставі п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв'язку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст. 38 цього Кодексу.

Своє рішення суд першої інстанції мотивував тим, що ОСОБА_2 є особою, яка в силу ст. 12 Закону "Про засади запобігання і протидії корупції" зобов'язана щорічно до 01 квітня подавати за місцем роботи (служби) декларацію про майно, доходи, витрати і зобов'язання фінансового характеру за установленою формою, тобто є суб'єктом відповідальності за корупційні правопорушення, визначеним пп. "в" п.1 ч. 1 ст. 4 Закону України "Про засади запобігання і протидії корупції".

Цього обов`язку ОСОБА_2 не виконав, що підтверджено його визнавальними поясненнями у протоколі про порушення вимог Закону України "Про засади запобігання і протидії корупції" від 19 лютого 2015 року, письмовими поясненнями ОСОБА_2, ОСОБА_4, ОСОБА_5, описом документів особової справи № 2/1 ОСОБА_2, в якій відсутній оригінал декларації за 2013 рік, тобто в його діях наявний склад адміністративного правопорушення за ст. 172-6 ч. 1 КУпАП.

Оскільки на час розгляду справи пройшло більше року з часу вчинення ОСОБА_2 даного правопорушення, то провадження у справі суд закрив на підставі п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

В апеляційній скарзі прокурор зазначив, що постанова суду щодо ОСОБА_2 є незаконною через неправильне застосування норм матеріального права.

Вказує, що ОСОБА_2 декларацію про майно, доходи, витрати та зобов'язання фінансового характеру за 2013 рік подав за місцем роботи 17 лютого 2015 року, а протокол про порушення вимог Закону України "Про засади запобігання і протидії корупції" на нього складений 19 лютого 2015 року. Такими своїми діями ОСОБА_2 17 лютого 2015 року несвоєчасно подав декларацію за 2013 рік, тобто вчинив правопорушення передбачене ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, відповідно 17 лютого 2015 року і є днем вчинення зазначеного правопорушення.

Таким чином, на момент розгляду справи щодо ОСОБА_2 строки накладення адміністративного стягнення, передбачені ст. 38 КУпАП, не закінчились, тому відсутні підстави для закриття провадження з цієї підстави.

Просить постанову скасувати та прийняти нову, якою ОСОБА_2 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП та накласти адміністративне стягнення у виді штрафу в межах санкції статті.

ОСОБА_2 у поданій апеляційній скарзі зазначає, що рішення суду не ґрунтується на матеріалах адміністративної справи. Вказує, що 16 лютого 2015 року прокурор Ратнівської районної прокуратури перевищуючи надані йому службові повноваження, всупереч вимогам закону незаконно провів прокурорську перевірку особових справ і виявивши відсутність його декларації за 2013 рік зобов'язав подати таку декларацію, мотивуючи , що за це нічого не буде.

Після складання протоколу про корупційне правопорушення він пригадав, що декларацію за 2013 рік він подав у встановлені строки і вона загубилась після перешивання особових справ у зв'язку з реорганізацією управління.

Також вказує на те, що у зв'язку з набранням чинності Закону України "Про запобігання корупції" свою чинність втратив Закон України " Про засади запобігання і протидії корупції", а тому його дії не підпадають під цей Закон.

Вважає, що у його діях відсутній склад інкримінованого йому правопорушення, просить постанову суду першої інстанції скасувати, а провадження у справі закрити за відсутності у його діях складу вказаного правопорушення.

Заслухавши прокурора, який свою апеляційну скаргу підтримав, а апеляційну скаргу ОСОБА_2 заперечив, ОСОБА_2 та його захисника - адвоката Смілого А.С., які подану ними апеляційну скаргу підтримали, а апеляцію прокурора заперечили, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційних скарг, приходу до висновку, що апеляційна скарга прокурора та ОСОБА_2 до задоволення не підлягають з наступних підстав.

Суд першої інстанції вірно встановив фактичні обставини даної справи і цим обставинам дав правильну юридичну оцінку.

Відповідно до частини 1 статті 12 Закону України "Про засади запобігання і протидії корупції" - суб'єкти декларування, зобов'язані щорічно до 1 квітня подавати за місцем роботи (служби) декларацію про майно, доходи, витрати і зобов'язання фінансового характеру за минулий рік за формою, що додається до цього Закону.

За неподання або несвоєчасне подання декларації про майно, доходи, витрати і зобов'язання фінансового характеру статтею 172-6 КУпАП встановлена адміністративна відповідальність.

Відповідно до зазначеного вище Закону державні службовці, ким являється і ОСОБА_2, є суб'єктами відповідальності за корупційні правопорушення.

При розгляді справи в суді першої інстанції встановлено, що ОСОБА_2, будучи державним службовцем, у встановлений Законом термін до 1 квітня 2014 року не подав декларації про майно, доходи, витрати та зобов'язання фінансового характеру за 2013 рік, а таку декларацію подав лише 17 лютого 2015 року, тобто подав з її порушенням визначених Законом строків.

Тому дії ОСОБА_2, які виразились у несвоєчасному поданні декларації за 2013 рік, суд першої інстанції правильно кваліфікував за ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.

Посилання ОСОБА_2 в апеляції на те, що декларація ним була подана вчасно та загубилась при перешиванні особових справ у зв'язку з реорганізацією Управління являлось предметом ретельної перевірки в суді першої інстанції і не знайшло свого підтвердження. Суд першої інстанції такі доводи ОСОБА_2 відхилив, навівши обґрунтовані мотиви свого рішення.

З таким рішення погоджується і апеляційний суд, оскільки, на момент проведення прокурором перевірки, тобто станом на 19 лютого 2015 року, оригінал декларації ОСОБА_2 про майно, доходи, витрати та зобов'язання фінансового характеру за 2013 рік в особовій справі ОСОБА_2 був відсутній, а останній не заперечує, що таку декларацію він подав лише 17 лютого 2015 року.

Відповідно до п. 11 ч. 2 ст. 256 КУпАП прокурор або уповноважена ним особа з числа працівників прокуратури мають право складати протоколи про вчинення корупційних правопорушень, в тому числі і за ст. 172 -6 КУпАП, а тому посилання ОСОБА_2 та його захисника про незаконність проведеної прокурором перевірки не узгоджуються з вимогами Закону, а тому судом апеляційної інстанції ці доводи до уваги не приймаються.

Не заслуговують на увагу і посилання апелянта в апеляційній скарзі і в тій частині, що у зв'язку з прийняттям та набранням чинності у жовтні 2014 року Закону України " Про запобігання корупції" та втратою чинності Закону України "Про засади запобігання і протидії корупції" його дії не підпадають під цей Закон, оскільки, згідно підпункту 1 пункту 4 перехідних положень до Закону України "Про запобігання корупції" Закон України "Про засади запобігання і протидії корупції", із змінами, внесеними Законом України від 12 серпня 2014 року, втратив чинність, крім положень щодо фінансового контролю, які втрачають чинність з початком роботи системи подання та оприлюднення відповідно до цього Закону декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Тому посилання ОСОБА_2 в апеляції, що на момент складання протоколу і розгляду справи у суді першої інстанції не діяв жоден із вказаних Законів і ця обставина перешкоджала визнанню його винуватим за вчинення корупційного правопорушення не відповідають дійсності. Інші доводи апеляції ОСОБА_2 також не спростовують висновків суду першої інстанції про винуватість останнього за ч. 1 ст. 172-6 КУпАП. а тому у задоволенні апеляційної скарги ОСОБА_2 слід відмовити..

Згідно ч. 3 ст. 38 КУпАп адміністративне стягнення за вчинення корупційного правопорушення може бути накладено протягом 3-х місяців з дня виявлення, але не пізніше одного року з дня його вчинення.

Відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону України "Про засади запобігання і протидії корупції" суб'єкти декларування зобов'язані щорічно до 1 квітня подавати декларацію про майно доходи, витрати і зобов'язання фінансового характеру за минулий рік за формою, що додається до цього Закону.

Зі змісту даної статті вбачається, що строк про несвоєчасне подання декларації слід рахувати після закінчення визначеного Законом строку подання декларації, тобто після 1 квітня наступного за звітним періодом року.

В суді першої інстанції встановлено, що декларацію за 2013 рік ОСОБА_2 подав 17 лютого 2015 року, тобто з порушенням строків, визначених ст. 12 Закону України "Про засади запобігання і протидії корупції", справа у суді розглянута 06 квітня 2015 року, тобто пізніше 1(одного) року з дня вчинення ОСОБА_2 корупційного правопорушення.

За таких обставин, суд першої інстанції правомірно закрив провадження у справі щодо ОСОБА_2 на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП у зв'язку з закінченням на час розгляду справи строків, передбачених ст. 38 цього Кодексу.

Посилання прокурора у апеляції, що строк притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності повинен рахуватись з 19 лютого 2015 року не ґрунтується на вимогах ч. 1 ст. 12 Закону України " Про засади запобігання і протидії корупції", а тому ці доводи до уваги не приймаються.

Постанова суду першої інстанції є умотивована і прийнята у відповідності до вимог Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Тому апеляційна скарга прокурора також не підлягає до задоволення.

Керуючись ст. 294 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В:

Постанову Ратнівського районного суду Волинської області від 06 квітня 2015 року щодо ОСОБА_2 залишити без змін, а апеляційну скаргу ОСОБА_2 та прокурора Ратнівського району Волинської області - без задоволення.

Суддя Апеляційного суду

Волинської області В.Н. Оксентюк