АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 33/793/132/15 Справа № 705/479/15-п Головуючий по 1 інстанції Олійник М.Ф.
Категорія:ч. 1 ст. 172-7 КУпАП Доповідач в апеляційній інстанції Охріменко Н. І.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"03" червня 2015 р.

Суддя апеляційного суду Черкаської області Охріменко Н.І., за участю прокурора Андрієнко Н.О., особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_3 та його адвоката - Алексєєнко Б.М. розглянувши у судовому засіданні в м. Черкаси справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою прокурора прокуратури Христинівського району Варяниці Р. на постанову Христинівського районного суду Черкаської області від 17 квітня 2015 року, якою закрито провадження в адміністративній справи про притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 172-7 КУпАП, у зв'язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення, -

в с т а н о в и в :

Постановою судді Христинівського районного суду Черкаської області від 17 квітня 2015 року провадження по адміністративній справі, відносно ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 (протокол від 26.03.2015 року) про вчинення правопорушення, передбаченого частиною 1 статтею 172-7 КУпАП, закрито на підставі пункту 1 частини 1 статті 247 КУпАП - у зв'язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що ОСОБА_3 будучи обраним депутатом Заячківської сільської ради Христинівського району, відповідно до рішення Заячківської сільської ради Христинівського району від 05 листопада 2010 року №1-1/VI «Про підсумки виборів та визнання повноважень Заячківського сільського голови Іванишина Ю.В., а також депутатів Заячківської сільської ради», будучи суб'єктом відповідальності за корупційне правопорушення, не вжив заходів щодо недопущення будь якої можливості виникнення конфлікту інтересів, а саме, не повідомив депутатів сільської ради та сільського голову про наявність конфлікту інтересів та 21 січня 2015 року на сесії Заячківської сільської ради Христинівського району прийняв участь у голосуванні при розгляді поданої ним заяви про надання йому особисто в тимчасове користування невитребуваного земельного паю, чим порушив вимоги п.2 ч.1 ст. 14 Закону України «Про засади запобігання і протидії корупції», а саме, невідкладно у письмовій формі не повідомив Заячківського сільського голову про наявність конфлікту інтересів, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст.172-7 КУпАП.

Закриваючи провадження по справі щодо ОСОБА_3 суд першої інстанції послався на відсутність події і складу даного правопорушення, мотивуючи це тим, що дії ОСОБА_3 не були протиправними та в його діях відсутній прямий умисел на вчинення корупційного діяння

Не погоджуючись з рішенням районного суду та вважаючи його незаконним, прокурор подав апеляційну скаргу та просив його скасувати і притягнути ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-7 КУпАП та призначити йому покарання у вигляді штрафу, оскільки при винесенні даної постанови суд допустив порушення як норм матеріального так і процесуального права.

Розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши думку прокурора, який підтримав апеляційну скаргу, особи, яка притягується до адміністративної відповідальності - ОСОБА_3 та його адвоката - Алексєєнко Б.М. які заперечили проти задоволення апеляційної скарги, перевіривши доводи апеляції та матеріали справи, вважаю, що вона не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

За змістом ст.ст. 252, 280 КУпАП України при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд має повно, всебічно та об'єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з'ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Вказані вимоги при розгляді даної справи суддею виконанні в повному обсязі.

Згідно ст. 1 ЗУ «Про засади запобігання і протидії корупції» під конфліктом інтересів розуміється суперечність між особистими інтересами особи та її службовими повноваженнями, наявність яких може вплинути на об'єктивність або неупередженість прийняття рішень, а також на вчинення чи не вчинення дій під час виконання наданих їй службових повноважень. При цьому конфлікт інтересів повинен бути реальним (очевидним) і передбачуваним.

Обов'язковою ознакою, за якою будь-яка неправомірна поведінка державних службовців або інших осіб, уповноважених на виконання функцій держави, може визнаватися корупційною, є корисливий або інший особистий інтерес таких осіб або інтерес третіх осіб.

Крім того, корупційні правопорушення характеризуються умисною формою вини.

Стаття 172-7 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за неповідомлення особою безпосереднього керівника у випадках, передбачених законом, про наявність конфлікту інтересів.

Згідно примітки 2, у цій статті під конфліктом інтересів слід розуміти суперечність між особистими інтересами особи та її службовими повноваженнями, наявність яких може вплинути на об'єктивність або неупередженість прийняття рішень, а також на вчинення чи не вчинення дій під час виконання наданих їй службових повноважень.

За змістом ст. 172-7 КУпАП особистий інтерес - це користь, вигода, яка стосується (або цікавить) особи, і які вона бажає отримати для себе особисто або близьких осіб.

Об'єктивна сторона даного правопорушення полягає в бездіяльності особи, яка знала про наявність особистих інтересів чи обставин, які можуть вплинути на об'єктивність або неупередженість прийняття рішень, привести до невиконання або неналежного виконання своїх посадових обов'язків, тому зобов'язана була повідомити про це своєму керівникові, однак не зробила цього.

Суб'єктивна сторона характеризується прямим умислом.

Згідно зі 10 КУпАП, адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Як вбачається зі змісту протоколу про адміністративне корупційне правопорушення, ОСОБА_3 не повідомив депутатів сільської ради та Заячківського сільського голову про наявність конфлікту між особистими майновими інтересами і депутатськими повноваженнями, хоча депутати сільської ради, як і сільський голова, не є керівником ОСОБА_3, який є депутатом Заячківської сільської ради.

Згідно протоколу 24 сесії Заячківської сільської ради VI скликання від 21 січня 2015 року № 1 на розгляд сесії виносились не тільки земельні питання, а й інші питання, стосовно яких приймались рішення, за які голосував і ОСОБА_3 За результатами голосування депутатами сільської ради було задоволено заяви ОСОБА_3 та ще чотирьох жителів села щодо надання їм в оренду в загальній кількості п'яти невитребуваних та непереоформлених земельних ділянок.

Тому, твердження апелянта про неповідомлення ОСОБА_3 керівника, а саме - сесію сільської ради та її голову, про наявність конфлікту інтересів є безпідставним, оскільки голова сільської ради знав про присутність і участь у розгляді питань порядку денного ОСОБА_3, що свідчить про його обізнаність, як голови сільської ради, про вищевказані обставини, так і її депутатів.

Об'єктивних даних, які б достовірно свідчили про спонукання ОСОБА_3 депутатів Заячківської сільської ради до голосування за рішення на його користь в матеріалах справи відсутні.

Крім того, в результаті прийнятого на сесії сільської Ради рішення ОСОБА_3 не набув права власності на вказане нерухоме майно.

Також, апеляційний суд вважає, що матеріали справи не містять і прокурором не представлено будь-яких даних, які б з достовірністю свідчили про об'єктивні та суб'єктивні ознаки конфлікту інтересів, наявність суперечностей між особистими інтересами ОСОБА_3 та його службовими повноваженнями, як депутата Заячківської сільської ради, в момент прийняття рішення про надання в оренду не витребуваних та не переоформлених паїв, та в чому конкретно полягав конфлікт інтересів і в чому це виразилось.

Висновок суду першої інстанції про відсутність в діях ОСОБА_3 прямого умислу на вчинення корупційного правопорушення є вірним, як і висновок про відсутність в його діях складу корупційного адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-7 КУпАП, та відповідає фактичним обставинам справи, ґрунтується на всебічному, повному та об'єктивному з'ясуванні всіх обставин справи.

Аналізуючи вищенаведене вважаю, що районний суд прийшов до вірного висновку про те, що в діях ОСОБА_3 відсутня наявність конфлікту інтересів, він не мав умислу на скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 172-7 КУпАП, відсутні відомості та докази, які б достовірно свідчили про наявність у ОСОБА_3 особистих інтересів чи обставин, що можуть призвести до невиконання чи неналежного виконання ним своїх посадових обов'язків, що свідчать про те, що ОСОБА_3 не вчинив дії, які містять ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-7 КУпАП., а постанова суду першої інстанції про закриття провадження по справі щодо нього є законною та обґрунтованою.

Доводи апелянта щодо незаконності постанови районного суду є безпідставними.

З урахуванням наведеного вважаю, що апеляційну скаргу прокурора слід залишити без задоволення, а постанову судді - без змін.

На підставі викладеного та керуючись ст. 294 КУпАП, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу прокурора прокуратури Христинівського району Варяниці Р. - залишити без задоволення, а постанову Христинівського районного суду Черкаської області від 17 квітня 2015 року, якою провадження у справі про притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 172-7 КУпАП закрито за відсутністю події і складу в його діях адміністративного правопорушення, - без змін.

Постанова набирає законної сили негайно, остаточна і оскарженню не підлягає.

Суддя Н. І. Охріменко