Апеляційний суд Житомирської області
Справа №295/4892/15-п Головуючий у 1-й інст. Зіневич І.В.
Категорія ст. 172-9 КУпАП Доповідач Ткач С. О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 травня 2015 року м.Житомир

Суддя апеляційного суду Житомирської області Ткач С.О., з участю прокурора Сероветник Т.В., апелянтки ОСОБА_1 розглянув апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Богунського районного суду міста Житомира від 15 квітня 2015 року щодо

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженки міста Електросталь Московської області, Російської Федерації, зареєстрованої та проживаючої АДРЕСА_1, працюючої начальником відділу по роботі з персоналом Житомирського обласного центру зайнятості,

обвинуваченої за ст. 172-9 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

встановив:

Суд першої інстанції визнав ОСОБА_1 винною у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 172-9 КУпАП і наклав на неї адміністративне стягнення у виді штрафу розміром 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 гривень.

Згідно постанови суду ОСОБА_1, будучи посадовою особою структурного підрозділу органу державної влади - начальником відділу по роботі з кадрами Житомирського обласного центру зайнятості, державним службовцем, відповідно до своєї посадової інструкції та Положення про відділ по роботі з кадрами обласного центру зайнятості, уповноваженою на здійснення контролю за додержанням Законів України «Про державну службу» та «Про засади запобігання та протидії корупції», а також на забезпечення заходів із запобігання та виявлення корупції в обласному і базових центрах зайнятості, діючи умисно з корисливих мотивів, з метою захисту своєї репутації державного службовця від негативного впливу та уникнення передбаченої законом відповідальності, в порушення вимог ч. 7 ст. 5 Законом України «Про засади запобігання та протидії корупції», в період з 20.12.2014 року по 20.02.2015 року не вжила у межах своїх повноважень заходів щодо припинення корупційного правопорушення ОСОБА_2 та негайно письмово не повідомила про його вчинення спеціально уповноважений суб'єкт у сфері протидії корупції, чим скоїла адміністративне корупційне правопорушення, передбачене ст. 172-9 КУпАП.

Внаслідок умисних дій ОСОБА_1 створено умови для уникнення адміністративної відповідальності за вчинення корупційного правопорушення, передбаченого ст. 172-6 КУпАП працівником Житомирського обласного центру зайнятості ОСОБА_2, яка протягом 1 року не подала за своїм останнім місцем роботи - в Житомирський обласний центр зайнятості, декларацію про майно, доходи, витрати і зобов'язання фінансового характеру за 2013 рік, за формою і в порядку визначеним Законом України «Про засади запобігання та протидії корупції».

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати постанову суду, провадження по справі закрити. Вважає постанову суду першої інстанції незаконною та необґрунтованою, такою, що винесена з порушенням норм процесуального та матеріального права. Мотивує це тим, що суд першої інстанції не повністю з'ясував усі фактичні обставини по справі, не дослідив та не дав належної оцінки наявним в матеріалах справи доказам. Стверджує, що під час виконання обов'язків нею жодного корупційного правопорушення не вчинено, а навпаки вона вживала заходів щодо припинення такого правопорушення. Вказує, що роз'яснювала ОСОБА_2 про необхідність подання декларації про доходи, зобов'язання фінансового характеру на вимогу законодавства, про що в липні 2014 року ОСОБА_2 було надіслано відповідний лист. Після спливу 1 року з дня звільнення ОСОБА_2, про факт неподання нею декларації про доходи та зобов'язання фінансового характеру повідомила прокуратуру міста Житомира.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1, в яких вона підтримала доводи апеляції, просить скасувати постанову суду як не законну, заперечення прокурора Сероветник Т.В. проти задоволення апеляції з тих підстав, що ОСОБА_1 не виконала покладених на неї обов'язків, чим створила умови для уникнення адміністративної відповідальності за вчинення корупційного правопорушення, передбаченого ст. 172-6 КУпАП працівником Житомирського обласного центру зайнятості ОСОБА_2, перевіривши матеріали адміністративної справи прихожу до висновку, що апеляційна скарга ОСОБА_1 задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Висновок суду першої інстанції про доведеність винності ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 172-9 КУпАП, є обґрунтованим та відповідає фактичним обставинам справи.

Санкцією ст. 172-9 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за невжиття передбачених законом заходів посадовою чи службовою особою органу державної влади, посадовою особою місцевого самоврядування, юридичної особи, їх структурних підрозділів, у разі виявлення корупційного правопорушення.

Наказом директора Житомирського обласного центру зайнятості № 405-к від 10.11.2011 року ОСОБА_1 переведено на посаду начальника відділу по роботі з кадрами з 10.11.2011 року зі збереженням 9 рангу державного службовця в межах 5 категорії (а.с. 89, 91).

Відповідно п.п. 3.18, 3.19 розділу 3 Положення про відділ по роботі з кадрами обласного центру зайнятості, зазначений відділ забезпечує заходи із запобігання та виявлення корупції, здійснює заходи щодо своєчасного щорічного подання державними службовцями відомостей про доходи, зобов'язання фінансового характеру та належне їм майно.

Згідно розділу 2 Посадової інструкції начальника відділу по роботі з кадрами обласного центру зайнятості, завданням та обов'язком начальника відділу є здійснення контролю за додержанням Законів України «Про державну службу», «Про засади запобігання та протидії корупції», а також забезпечення заходів з запобігання та виявлення корупції.

Частиною 7 ст. 5 Закону України «Про засади запобігання та протидії корупції» визначено, що посадові і службові особи державних органів зобов'язані у межах своїх повноважень ужити заходів щодо припинення корупційного правопорушення та негайно письмово повідомити про його вчинення спеціально уповноважений суб'єкт у сфері протидії корупції.

Відповідно ч. 5 ст. 5 Закону України «Про засади запобігання та протидії корупції», спеціально уповноваженими суб'єктами у сфері протидії корупції є органи прокуратури, спеціальні підрозділи по боротьбі з організованою злочинністю Міністерства внутрішніх справ України, Національне антикорупційне бюро України, якщо інше не передбачено законом.

02.12.2013 року ОСОБА_2, як державний службовець 8 рангу 5 категорії, була звільнена з посади заступника начальника відділу господарсько-договірної роботи та капітального будівництва Житомирського обласного центру зайнятості, у зв'язку з досягненням нею граничного віку перебування на державній службі, однак декларацію про майно, доходи, витрати і зобов'язання фінансового характеру за 2013 рік відповідно ст. 12 Закону України «Про засади запобігання та протидії корупції» не подала (а.с. 26).

В період з 02.12.2013 року по 20.02.2015 року, ОСОБА_1 виявивши факт неподання ОСОБА_2 декларації за 2013 рік, в порушення вимог ч. 7 ст. 5 Закону України «Про засади запобігання та протидії корупції», не повідомила письмово, негайно спеціально уповноважений суб'єкт у сфері протидії корупції. Таке повідомлення було здійснене лише 20.02.2015 року, тільки після запиту прокуратури міста Житомира від 12.02.2015 року (а.с. 9-13).

Зазначеним спростовуються доводи ОСОБА_1 про відсутність в її діях складу правопорушення і стверджується висновок суду першої інстанції про наявність в її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 172-9 КУпАП.

Підстав для скасування постанови суду з мотивів вказаних ОСОБА_1, не встановлено.

Тому, керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення -

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Богунського районного суду міста Житомира від 15 квітня 2015 року щодо неї - без зміни.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя апеляційного суду

Житомирської області С.О. Ткач