Справа № 392/834/15-п
Провадження № 3/392/370/15
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 червня 2015 року м. Мала Виска

Суддя Маловисківського районного суду Кіровоградської області Кратко Д.М., розглянувши адміністративний матеріал, направлений Відділенням ДАІ з обслуговування Маловисківського району при УМВС України в Кіровоградській області, про притягнення до адміністративної відповідальності громадянина України ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер: НОМЕР_1, який зареєстрований за адресою місця проживання: ІНФОРМАЦІЯ_2, непрацюючого, маючого на утриманні малолітню дитину, у присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, за ч. 2 ст. 123 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

в с т а н о в и в:

05 травня 2015 року о 10 год. 20 хв. ОСОБА_1 на 699 км. автодороги Стрій Знамянка керував транспортним засобом «ЗАЗ Деу», д.н. НОМЕР_2 та на залізничному переїзді здійснив рух на заборонений сигнал світлофора, чим порушив п. 20.5 Правил дорожнього руху України (рух через переїзд забороняється, якщо увімкнено заборонний сигнал світлофора чи звуковий сигнал незалежно від наявності та положення шлагбаума), а, відтак, скоїв правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 123 КУпАП.

Згідно даних протоколу про адміністративне правопорушення серії АП1 № 064007 від 05.05.2015 року складеного відносно ОСОБА_1, останній пояснив, що поїхав на червоний знак світлофора, так як шлагбаум не було зачинено.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вину у вчиненому адміністративному правопорушенні визнав, щиро розкаявся, підвердив обставини зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення серії АП1 № 064007 від 05.05.2015 року та просив застосувати до нього адміністративне стягнення у виді штрафу.

Відповідно до ч. 2 ст. 123 КУпАП вїзд на залізничний переїзд особою, яка керує транспортним засобом, у випадках, коли рух через переїзд заборонений, тягне за собою накладення штрафу від п'ятдесяти до сімдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з оплатним вилученням транспортного засобу у його власника чи без такого або позбавлення права керування транспортними засобами на строк від шести місяців до одного року з оплатним вилученням транспортного засобу у його власника чи без такого або адміністративний арешт на строк від семи до десяти діб з оплатним вилученням транспортного засобу у його власника чи без такого.

Згідно ст. 251 КУПАП доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до вимог ст. 252 КУпАП України орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Враховуючи наведене, суд, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 123 КУпАП, підтверджується зібраними та дослідженими в судовому засіданні письмовими доказами, зокрема даними протоколу про адміністративне правопорушення серії АП1 № 064007 від 05.05.2015 року, особистими поясненнями ОСОБА_1 наданими у судовому засіданні.

Таким чином, суд вважає вину ОСОБА_1 у вчиненні даного адміністративного правопорушення доведенною у повному обсязі.

Згідно ст. 33 КУпАП обираючи вид стягнення, суд враховує особу правопорушника, характер вчиненого адміністративного правопорушення, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що помякшують і обтяжують відповідальність.

Відповідно до ст. 34 КУпАП обставиною, що помякшує відповідальність громадянина ОСОБА_1 за вчинене правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 123 КУпАП є щире каяття.

Таким чином, виходячи з вищевикладеного та враховуючи характер вчиненого правопорушення, ступінь вини, особу правопорушника, надаючи оцінку всім зібраним доказам у їх сукупності, прихожу до висновку про наявність підстав для застосування до правопорушника адміністративного стягнення у виді штрафу розмірі 850 (вісімсот пятдесят) гривень 00 коп, що становить 50 (пятдесят) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян без оплатного вилучення транспортного засобу, оскільки і за таких обставин може бути досягнута мета перевиховання й попередження нових правопорушень, повязаних із грубими порушеннями Правил дорожнього руху України.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Керуючись ст.ст. 9, 33, 34, 40-1, ч. 2 ст. 123, ст.ст. 251, 252, 283, 284, 294 КУпАП, -

п о с т а н о в и в:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 123 Кодексу України про адміністративні правопорушення і застосувати адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 850 (вісімсот пятдесят) гривень 00 коп. без оплатного вилучення транспортного засобу.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в сумі 36 (тридцять шість) гривень 54 коп..

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена до Апеляційного суду Кіровоградської області через Маловисківський районний суд Кіровоградської області особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Суддя Д.М. Кратко