Справа № 337/273/15-п
Провадження № 3/337/79/2015
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 лютого 2015 року місто Запоріжжя

Суддя Хортицького районного суду м. Запоріжжя Ширіна С.А., розглянувши матеріали, які надійшли з ОСОБА_1 України в Запорізькій області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянина України, працюючого неофіційно водієм, має на утриманні неповнолітню дитину, який проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3, зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4

за ч.1 ст.130 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

09.01.2015 року о 09-55 годині, ОСОБА_2, керував автомобілем ЗАЗ-Daewoo Nubira, реєстраційний номер НОМЕР_1, рухаючись по вул. Куйбишева, 110 в м. Запоріжжя, з явними ознаками наркотичного спяніння, відмовився від проходження медичного огляду на стан спяніння у встановленому законом порядку в присутності двох свідків. Правопорушник порушив п. 2.5 ПДР.

В судовому засіданні ОСОБА_2, свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення не визнав, пояснив суду, що 09.01.2015 року, рухався на автомобілі ЗАЗ-Daewoo Nubira, по вул. Куйбишева. Він був зупинений працівниками ДАЇ, які на своєму автомобілі відвезли його для проведення медичного огляду. Вважає своє зупинення незаконним, пояснив, що йому не пропонували пройти огляд на місці зупинки. Коли вони приїхали до медичного закладу, лікар попросив його здати сечу для аналізу. Він пояснив, що не може здати сечу через фізичне небажання. Лікар сказав, що він може випити рідини та почекати. Він випив чай. Близько трьох годин він знаходився в диспансері, він так і не зміг здати сечу в присутності працівника ДАІ. Лікарю наркологічного диспансеру він не повідомляв, що він не може здати аналіз сечі, так як біля нього знаходиться працівник ДАІ. Ні якими захворюваннями він не страждає. Після того, як він не зміг здати аналіз сечі в наркологічному диспансері, відносно нього було складено протокол за адміністративне порушення за ст.130 КпАП України. Складений протокол, ним оскаржено не було.

Заслухавши пояснення учасників розгляду справи, дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, суд дійшов висновку, що винуватість ОСОБА_2 повністю доведена дослідженими по справі доказами і підтверджується матеріалами адміністративного правопорушення, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями осіб та письмовими поясненнями осіб, іншою сукупністю доказів, які знаходяться в матеріалах справи.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення від 09 січня 2015 року, його було складено відносно ОСОБА_2 за фактом порушення вимог п. 2.5 Правил дорожнього руху, а саме відмови від проходження медичного огляду на стан спяніння в установленому порядку, а не за фактом керування транспортним засобом у стані наркотичного спяніння,тому суд не приймає до уваги доводи ОСОБА_2 про те, що він знаходився у тверезому стані, оскільки даний адмінпротокол працівниками ДАІ було складено за відмову від проходження медичного огляду на стан спяніння, а не за керування у стані алкогольного спяніння. Складений адміністративний протокол оскаржений ОСОБА_2 в установленому порядку не був.

Відповідно до п. 2.5 Правил дорожнього руху України, водій повинен на вимогу працівника міліції пройти у встановленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного спяніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Допитаний в якості свідка інспектор ДАІ -ОСОБА_3 суду пояснив, що 09.01.2015 року, ним був зупинений автомобіль ЗАЗ-Daewoo Nubira, яким керував ОСОБА_2 Він запідозрив, що водій знаходиться у стані наркотичного спяніння та запитав у нього не хворіє він на які небудь захворювання, на що ОСОБА_2 повідомив, що ніякими захворюваннями не хворіє. Після чого, він запропонував ОСОБА_2 проїхати до медичного закладу на вул. Сєдова для проходження огляду. Вони приїхали до закладу, де ОСОБА_2 оглянув лікар, після чого лікар ОСОБА_4 попросив ОСОБА_2. здати примірник сечі для аналізу. Він декілька разів заходив з ОСОБА_2 до вбиральні, проте аналіз сечі ОСОБА_2 не здав. ОСОБА_2 не повідомляв ані йому, ані лікарю про те, що не може здати аналіз сечі у звязку з його присутностю. В приміщенні наркологічного диспансеру вони з ОСОБА_2 перебували понад 3-х годин. Потім, ОСОБА_2 в присутності двох свідків відмовився від повного медичного огляду, а саме здавати аналіз сечі, бо не мав фізичного бажання. Коли він складав адміністративний протокол відносно ОСОБА_2 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченного ч.1 ст.130 КпАП України, за відмову від повного медичного огляду на стан наркотичного спяніння, то розяснював ОСОБА_2 про те, що він має право на оскарження адміністративного протоколу. Пояснив, що всі події були зафіксовані відеокамерою та надав суду диск із записом.

Допитаний в якості свідка інспектор ДАІ -ОСОБА_5 дав пояснення, аналогічні поясненням ОСОБА_3

Допитаний в якості свідка лікар КУ Обласний наркодиспансер- ОСОБА_4 суду пояснив, що 09.01.2015 року, для огляду на стан наркотичного спяніння був доставлений ОСОБА_2 Він провів огляд ОСОБА_2 після якого склав акт № 201 від 09.01.2015 р. відповідно до якого у ОСОБА_2 було виявлено : повільне орієнтування на місці, прискорена мовна здатність, бліде обличчя та сухі слизові, рухова сфера посилена, зіниці розширені, реакція на світло млява, запах алкоголю з рота відсутній та попросив його здати примірник сечі для аналізу, але він відмовився, бо не мав фізичного бажання. ОСОБА_2 не казав йому, що не бажав здавати аналізи в присутності сторонніх. Він запропонував ОСОБА_2 випити рідини та почекати для того, щоб здати сечу на аналіз. За інструкцією огляд має бути проведеним не пізніше трьох годин, тому коли ОСОБА_2 через три години не зявився, він склав висновок, в якому зазначив, що ОСОБА_2 відмовився від проходження огляду.

Інспектором ДАІ ОСОБА_3 та ОСОБА_5, був наданий суду диск із відеозаписами подій, які відбувались 09.01.2015 року. Оглянувши відеозаписи, особи не заперечили, що на записі зафіксовані події, які мали місце 09.01.2015 року, будь-яких зауважень щодо недопустимості відеозаписів до суду не надійшло, тому суд приймає їх в якості доказу.

З оглянутих відеозаписів вбачається, що ОСОБА_2 був доставлений до наркологічного диспансеру на вул. Сєдова в м.Запоріжжя. ОСОБА_2С.в присутності двох свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_7 відмовився від повного медичного обстеження, а саме здати аналіз сечі, так як не має фізичного бажання. У звязку із цим, дії ОСОБА_2 були розцінені інспектором ДАІ як відмова від проходження огляду, в присутності двох свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_7 інспектор Леонов Є.С. почав складати протокол. Деякий час ОСОБА_2 знаходився поблизу диспансеру, а потім пішов у невідомому напрямку.

Порядок огляду водіїв на стан наркотичного спяніння врегульований спільним Наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоровя № 400/666 від 09.09.2009 року Про затвердження Інструкції про виявлення у водіїв

транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до пункту 2.12 даної Інструкції, у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними у пункті 1.4 розділу 1 цієї Інструкції, уповноважена особа Державтоінспекції МВС направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров'я.

Таким чином, суд не приймає доводи ОСОБА_2, який посилався на те, що йому не було запропоновано пройти огляд на місці зупинки.

Згідно із пунктами 3.7, 3.12 Інструкції, проведення лабораторних досліджень на визначення наркотичного засобу або психотропної речовини обов'язкове. Предметом дослідження біологічного середовища можуть бути слина, сеча та змиви з поверхні губ, шкірного покриву обличчя і рук.

Суд дійшов висновку, що ОСОБА_2 була надана можливість довести той факт, що він не знаходиться під впливом наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Той факт, що ОСОБА_2 самовільно покинув медичний заклад, в якому мав бути проведений огляд на стан спяніння, суд розцінює як відмову від проходження огляду. Будь-яких обєктивних причин, медичних протипоказань або інших обставин, які заважали ОСОБА_2 здати примірник сечі для аналізу, під час розгляду справи встановлено не було. Навпаки, ОСОБА_2 був наданий час для можливості здати аналізи та довести той факт, що він не знаходиться під впливом наркотичних засобів, чим він не скористався.

Суд кваліфікує дії ОСОБА_2 за ч. 1 ст. 130 КпАП України, як керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого спяніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідного чи іншого спяніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Призначаючи стягнення порушнику, суд враховує характер вчиненого порушення, ступінь вини ОСОБА_2 та дані про його особу.

ОСОБА_2 не працює, не одружений, даних про наявність на його утриманні малолітніх дітей або інших непрацездатних осіб в судовому засіданні надано не було. За даними ДАІ ОСОБА_2 раніше до адміністративної відповідальності за порушення правил дорожнього руху за керування транспортним засобом у стані спяніння не притягувався.

Будь-яких обставин, які помякшують відповідальність за адміністративне правопорушення, судом встановлено не було.

Згідно ст. 23 КпАП України адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Суд дійшов висновку, що з метою виправлення ОСОБА_2 і запобіганню вчиненню ним нових порушень, правопорушнику необхідно призначити стягнення у вигляді штрафу в дохід держави в межах санкції частини 1 статті 130 КУпАП.

Керуючись ст. ст. 130, 221,256,283, 287-294 КпАП України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Визнати ОСОБА_2 винним у скоєні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КпАП України та призначити адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 3570 (три тисячі пятьсот сімдесят ) гривень в дохід держави.

Стягнути з ОСОБА_2 в дохід держави судовий збір у розмірі 36,54 грн.

У разі несплати у встановлений законом пятнадцятиденний строк, з дня отримання постанови, штрафу, на підставі ст. 308 КпАП України стягнути у примусовому порядку з ОСОБА_2 подвійний розмір штрафу, тобто 7140 (сім тисяч сто сорок ) гривень.

Посвідчення водія повернути власнику.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена до апеляційного суду Запорізької області шляхом подачі апеляційної скарги або протесту прокурора через Хортицький районний суд м. Запоріжжя на протязі 10 днів з дня її оголошення.

Суддя: С.А. Ширіна