Справа № 500/2511/15-п
Провадження № 3/500/779/15
ІЗМАЇЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
___________________________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

Іменем України

04 червня 2015 року м. Ізмаїл

Суддя Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області Яковенко І.І., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення у відношенні

ОСОБА_1, що народилася 28 січня 1962 року, громадянки України, працюючої головним бухгалтером ТОВ «ІТЕП», заміжньої, проживаючої за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1,

за ч. 1 ст. 1632 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

встановив:

ОСОБА_1, працюючи головним бухгалтером ТОВ «ІТЕП», допустила несвоєчасне подання платіжного доручення на перерахування належного до сплати податку на прибуток за 2014 рік, яке повинне було бути подане 11.03.2015 р., чим порушила п. 57.1 ст. 57 Податкового кодексу України.

ОСОБА_1 належним чином неодноразово викликалася до суду відповідно до адреси, яку вона сама вказала інспектору ДПІ при складанні відносно неї протоколу про адміністративне правопорушення. Однак рекомендовані листи з повідомленням із відміткою «судова повістка» повернулися до суду у звязку із закінченням терміну їх зберігання.

Таким чином, суд вважає, що ОСОБА_1 була належним чином повідомленою про час і місце розгляду справи про адміністративне правопорушення відносно неї, оскільки відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення, правопорушниця сама вказала інспектору ДПІ свою адресу за якою проживає, а після цього при надісланні на цю адресу рекомендованих листів з повідомленням із відміткою «судова повістка», ОСОБА_1 не зявилася до поштового відділення за їх отриманням, крім того, вона була повідомлена про те, що справа буде розглядатися в Ізмаїльському міськрайонному суді Одеської області, про що свідчить її підпис в протоколі, у звязку з чим суд вважає, що вона умисно не зявлялася до поштового відділення за отриманням судових повісток про виклик до суду з метою ухилення від адміністративної відповідальності, а тому суд у відповідності до ч. 1 ст. 268 КУпАП вважає за можливе розглянути справу у її відсутності.

Винність ОСОБА_1 у несвоєчасному поданні платіжного доручення на перерахування належного до сплати податку на прибуток, також повністю підтверджуються сукупністю наступних доказів, досліджених судом.

Так, відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці данні встановлюються, у тому числі, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, речовими доказами, протоколом про вилучення речей, а також іншими документами.

Відповідно до даних протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 допустила несвоєчасне подання платіжного доручення на перерахування належного до сплати податку на прибуток.

Крім того, вказані обставини справи також підтверджуються даними акту № від 28.04.2015 р. щодо дотримання умов діючого законодавства щодо своєчасності сплати податку на прибуток.

Таким чином, аналіз сукупності усіх даних, що містяться в досліджених у суді доказах, дозволяє суду дійти висновку про наявність адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 1632 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та про доведеність винності ОСОБА_1 в його вчиненні.

При накладенні адміністративного стягнення на ОСОБА_1 суд враховує характер вчиненого правопорушення, особу правопорушниці, ступінь її вини, майновий стан та обставини, що помякшують і обтяжують відповідальність.

Обставин, які відповідно до ст. ст. 34, 35 КУпАП обтяжують відповідальність ОСОБА_1 за вчинене нею адміністративне правопорушення, суд не вбачає.

Таким чином, з урахуванням вказаних обставин справи, приймаючи до уваги особу ОСОБА_1, суд вважає, що для її виховання в дусі додержання законів України, а також припинення нових правопорушень, достатнім і необхідним є накладення на неї адміністративного стягнення у виді штрафу.

Крім того, суд вважає за необхідне в силу ч. 1 ст. 401 КУпАП, стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в розмірі, передбаченому п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» № 3674-VI від 08.07.2011 р., а саме в розмірі 0,03 розміру мінімальної заробітної плати, що складає 36,54 грн.

Керуючись ст. ст. 283, 284 Кодексу України

про адміністративні правопорушення, суддя

постановив:

ОСОБА_1 визнати винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 1632 КУпАП, та накласти на неї адміністративне стягнення у виді штрафу в дохід держави в розмірі семи неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 119 (сто девятнадцять) гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 36 (тридцять шість) грн. 54 коп.

Постанова може бути оскаржена до Апеляційного суду Одеської області через Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Постанова про накладення адміністративного стягнення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги та підлягає зверненню до виконання протягом трьох місяців з моменту її винесення. В разі ж оскарження постанови перебіг строку давності звернення її до виконання зупиняється до розгляду скарги.

СУДДЯ

Ізмаїльського міськрайонного суду ОСОБА_2