ПОСТАНОВА

Іменем України

16 лютого 2015 року Справа 542/1512/14-п

3/542/55/15

Суддя Новосанжарського районного суду Полтавської області Івко В.М.,

з участю прокурора Хутченко Я.О.,

правопорушника ОСОБА_1,

адвоката ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Нові Санжари, вул. Леніна, 32, матеріали адміністративної справи стосовно:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, жителя ІНФОРМАЦІЯ_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, заступника голови Новосанжарської районної ради, -

за ст. 172-4 ч. 1 КпАП України, -

встановив:

09.09.2014 року зазначений адміністративний матеріал надійшов з відділу по боротьбі з корупцією та організованою злочинністю УСБУ в Полтавській області для розгляду по суті.

В судовому засіданні встановлено, що відповідно до рішення Новосанжарської районної ради Полтавської області від 06.03.2014 року депутата районної ради ОСОБА_1 обрано заступником голови Новосанжарської районної ради шостого скликання.

Відповідно до розпорядження голови Новосанжарської районної ради №11-ос від 06.03.2014 року, на нього покладено виконання обовязків заступника голови Новосанжарської районної ради, а розпорядженням №12-ос від цього ж числа, йому присвоєно 9 ранг 4 категорію посадової особи місцевого самоврядування.

Відповідно до витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців ОСОБА_1 зареєстрований як фізична особа-підприємець з 26.07.1996 року, а з 14.03.2014 року він перебуває в стані припинення підприємницької діяльності.

Як убачається з листа Полтавської ОДПІ ГУ Міндоходів у Полтавській області , 13.06.2014 року,за результатами перевірки своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податків і зборів ПП ОСОБА_1, за період з 01.01.2011 року по 13.06.2014 року, встановлено, що ПП ОСОБА_1 25.03.2014 року отримав оплату в сумі 2140 грн. від Новосанжарського РВ УМВС України в Полтавській області, за постачання продуктів харчування.

Також встановлено, що 19.03.2014 року (після подання заяви про припинення підприємницької діяльності) ПП ОСОБА_1, який діяв на підставі свідоцтва про державну реєстрацію №29 від 31.08.1998 року, уклав договір на постачання товарів № 5 з Новосанжарським РВ УМВС України в Полтавській області, в особі начальника ОСОБА_3, який діяв на підставі положення про Новосанжарським РВ УМВС України в Полтавській області.

Предметом договору було постачання продуктів харчування на суму 2140 грн.

Відповідно до платіжного доручення №79 від 25.03.2014 року ПП ОСОБА_1, на рахунок, перераховано 2140 гривень, за продукти харчування, згідно договору № 5 від 19.03.2014 року.

Відповідно до п.1 ч. 1 ст.7 Закону України «Про засади запобігання і протидії корупції»: «особам, зазначеним у п.1 ч. 1 ст.4 цього Закону, забороняється:

1) займатися іншою оплачуваною або підприємницькою діяльністю».

Відповідно до п.4 ст.56 Закону України «Про місцеве

самоврядування»: «Заступник голови ради працює на постійній основі. На нього поширюються вимоги щодо обмеження сумісності його діяльності з іншою роботою (діяльністю), встановлені цим Законом для голови ради».

Відповідно до п. 3 ст.55 Закону України «Про місцеве самоврядування»: «ОСОБА_2 ради працює у раді на постійній основі, не може мати інший представницький мандат, суміщати свою службову діяльність з іншою роботою, у тому числі на громадських засадах, займатися підприємницькою діяльністю, одержувати від цього прибуток».

Відповідно до ч. 1 ст.172-4 КУпАП: «особам, зазначеним у п.1 ч. 1 ст.4 Закону України «Про засади запобігання і протидії корупції», забороняється займатися підприємницькою чи іншою оплачуваною діяльністю».

На підставі викладеного суд вважає доведеним що, заступник голови Новосанжарської районної ради Полтавської області ОСОБА_1 в супереч вимогам п.1 ч.1 ст.7 Закону України «Про засади запобігання і протидії корупції», п. 3 ст.55 та п.4 ст. 56 Закону України «Про органи місцевого самоврядування» та ч. 1 ст.172-4 КУпАП займався підприємницькою діяльністю та отримав дохід від підприємницької діяльності за період з 14.03.2014 року (час коли подав заяву про припинення підприємницької діяльності) по 29.05.2014 року (час подання заключної декларації до Полтавської ОДПІ ГУ Міндоходів у Полтавській області) в сумі 2140 грн.

В судовому засіданні 01.12.2014 року правопорушник свою вину не визнав,зазначивши що договір на постачання товарів від 18.03.2014 року він не підписував.

З урахуванням цього,за його клопотанням,постановою суду у справі призначена почеркознавча експертиза,проведення якої було доручене Київському НДІ судових експертиз.

10.02.2015 року справа надійшла з експертної установи без виконання.

В судовому засіданні 16.02.2015 року ОСОБА_1 свою вину визнав повністю ,пояснивши що він усвідомлює те що,хоча і не підписував договір на постачання товарів,однак повинен був контролювати господарську діяльність,до її призупинення,та прохає не застосовувати адміністративне стягнення,справу закрити за малозначністю.

Прокурор вважає що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення знайшла своє підтвердження,та прохає накласти на нього адміністративне стягнення у межах санкції ст. 172-4 ч.1 КпАП України.

Крім вищевикладеного , його вина підтверджується також протоколом про адміністративне правопорушення від 05.09.2014 року №23, іншими доказами у справі в їх сукупності.

Дії ОСОБА_1 вірно кваліфіковані за ст. 172-4 ч. 1 КпАП України, як порушення особою встановлених законом обмежень щодо зайняття підприємницькою чи іншою оплачуваною діяльністю.

При застосуванні стягнення суд, згідно ст. 33 КпАП України, враховує - характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини що помякшують і обтяжують відповідальність.

Так ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності притягується вперше, щиро розкаюється у скоєному правопорушенні, не завдано шкоди ні державним ні суспільним інтересам,він працює сумлінно на відповідальній посаді тривалий термін,стягнень не має.

За вказаних обставин суд знаходить за можливе звільнити ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності, за малозначністю вчиненого ним адміністративного правопорушення.

Керуючись ст. ст. 22, 284 КпАП України, -

постановив:

ОСОБА_1 визнати винним за ст. 172-4 ч.1 КпАП України та звільнити його від адміністративної відповідальності, за малозначністю, обмежитись при цьому усним зауваженням, справу закрити.

Зобов»язати Київський науково-дослідний інститут судових експертиз-03 057, м. Київ, вул. Смоленська, 6, повернути ОСОБА_1 перераховані ним 2 146(дві тисячі сто сорок шість) гривень за проведення почеркознавчої експертизи № 16767/16768/14-32 ,№ чека терміналу «Приватбанку» 3346 від 21.01.2015 року.

Копію постанови направити учасникам справи,для відому а Київському НДІ-для виконання.

Постанова може бути оскаржена до Апеляційного суду Полтавської області протягом десяти днів з дня її винесення, через Новосанжарський районний суд.

Суддя (підпис)

З оригіналом вірно:

Суддя Новосанжарського районного суду

Полтавської області ОСОБА_4