Справа № 355/577/15-п Головуючий у І інстанції Єременко В.М.
Провадження № 33/780/318/15 Доповідач у 2 інстанції Колокольникова
Категорія 147 12.05.2015
ПОСТАНОВА

Іменем України

Суддя Апеляційного суду Київської області Колокольнікова Н. М. участю ОСОБА_1, розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Баришівського районного суду Київської області від 17 квітня 2015 року, якою

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця

Уродженця с. Садове, Баришівського району Київської області, громадянина України, проживаючого АДРЕСА_1, не працюючого,

- визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та призначено адміністративне стягнення у виді позбавлення права керувати всіма видами транспортних засобів строком 1 (один) рік.

Постановлено стягнути з ОСОБА_1 на користь держави - 36 грн. 54 коп. судового збору.

в с т а н о в и л а :

Відповідно до постанови суду, 04 квітня 2015 року о 22 годині 30 хвилин в м. Березань по вул. Жовтневій, Київської області, громадянин ОСОБА_1 керував автомобілем марки ВАЗ 2103. д.н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп'яніння, а саме: різкий запах алкоголю з ротової порожнини, почервоніння очей. Від проходження медичного огляду для встановлення факту алкогольного сп'яніння відмовився в присутності свідків, чим порушив п. 2.5 ПДР України.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати постанову суду та закрити провадження у справі у зв'язку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення. Свої апеляційні вимоги мотивує тим, що в протоколі про адміністративне правопорушення не був відповідним чином зафіксований факт адміністративного правопорушення, тобто взагалі не було проведено обов'язкового в таких випадках огляду особи на стан алкогольного сп'яніння. Окрім того, апелянт вказує, що судом першої інстанції не було взято до уваги факти порушення при складанні адмінпротоколу. Також апелянт зазначає, що при винесенні постанови не в повній мірі було надано оцінку особі порушника та обставинам, що пом'якшують та обтяжують його відповідальність, зазначення в постанові про його визнання вини не відповідає дійсності.

Заслухавши доповідь судді, пояснення ОСОБА_1 вивчивши матеріали адміністративної справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, суд приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. с ст. 256 КУпАПУ протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім'я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Згідно з п. 5.3 Наказу Міністерства внутрішніх справ України № 77 «Про затвердження Інструкції з оформлення працівниками Державтоінспекції МВС матеріалів про адміністративні порушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху» від 26 лютого 2009 року, результати огляду, проведеного в присутності двох свідків працівником Державтоінспекції МВС з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ і Держспоживстандартом, зазначаються в протоколі про адміністративне правопорушення.

Разом з тим, відповідно до протоколу серії АП1 №612883, ОСОБА_1 відмовився від проходження від огляду в присутності двох свідків, які зазначені в протоколі та надали свої пояснення з даного приводу (а.с. 1-2).

Вказівка апелянта на те, що проходження огляду йому не пропонувалося, не знаходить свого підтвердження в матеріалах справи, оскільки протокол про адміністративне правопорушення був підписаний ним без зауважень і ним не було надано додаткові пояснення по суті правопорушення, як це передбачено у разі незгоди із складеним протоколом, відповідно до ч. 3 ст. 256 КУпАП.

Дії ОСОБА_1 було вірно кваліфіковано за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

На увагу заслуговує той аргумент, що судом першої інстанції, всупереч вимогам ч. 2 ст. 33 КУпАП, при накладені стягнення не було враховано особу порушника та обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність.

Так, ОСОБА_1 за місцем свого проживання характеризується позитивно, спиртними напоями не зловживає, не схильний до правопорушень (а.с. 24), окрім того, ОСОБА_1 працює водієм, що є його єдиним заробітком для утримання сім'ї (а.с. 25).

Таким чином при накладенні стягнення суддя, всупереч ст. 33 КУпАП, не врахував обставини, що пом'якшують відповідальність ОСОБА_1, а тому постанова судді в частині накладення адміністративного стягнення підлягає зміні.

Керуючись ст. 294 КУпАП, -

п о с т а н о в и в:

Постанову Баришівського районного суду Київської області від 17 квітня 2015 року щодо ОСОБА_1 - змінити.

Застосувати до ОСОБА_1 адміністративне стягнення у вигляді адміністративного штрафу у розмірі 3 400 гривень, в решті постанову залишити без змін.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

З оригіналом згідно

Суддя (підпис)

Суддя Апеляційного суду

Київської області: Колокольнікова Н.М