Справа № 740/1832/15
Провадження 3/740/711/15
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 травня 2015 року м.Ніжин

Ніжинський міськрайонний суд Чернігівської області в складі:

судді Олійника В.П., при секретарі Шадура І.Ю.,

розглянувши матеріали, які надійшли із Ніжинського МВ УМВС України в Чернігівській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, розлученого, не працюючого, інваліда 2 групи, проживаючого в ІНФОРМАЦІЯ_3 а, зареєстроване місце проживання в ІНФОРМАЦІЯ_4 а, кв.131,

за ч.1 ст.173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

встановив:

ОСОБА_1 05 квітня 2015 року близько 15-00 год. за місцем проживання в в ІНФОРМАЦІЯ_3 а, вчинив сварку із ОСОБА_2, з якою проживає однією сімєю, нецензурною лайкою виражався щодо неї, внаслідок чого могла бути завдана шкода психічному здоровю останньої.

В судовому засіданні ОСОБА_1 проти факту вчинення правопорушення не заперечував, пояснивши, що після розлучення із ОСОБА_2 проживає із останньою однією сімєю.

Із врахуванням доказів по справі суд приходить до слідуючих висновків.

Адміністративна відповідальність за ч.1 ст.173-2 КУпАП настає за вчинення насильства в сім'ї, тобто за умисне вчинення будь-яких дій фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування фізичного насильства, що не завдало фізичного болю і не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров'ю потерпілого, а так само невиконання захисного припису особою, стосовно якої він винесений, непроходження корекційної програми особою, яка вчинила насильство в сім'ї.

Відповідно до ст.1 Закону України Про попередження насильства в сімї членами сім'ї є особи, які перебувають у шлюбі; проживають однією сім'єю, але не перебувають у шлюбі між собою; їхні діти; особи, які перебувають під опікою чи піклуванням; є родичами прямої або непрямої лінії споріднення за умови спільного проживання.

Згідно свідоцтва про розірвання шлюбу від 11 серпня 2005 року шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 розірваний, відповідно до пояснень в судовому засіданні ОСОБА_1 зазначає про проживання із останньою однією сімєю, тобто ОСОБА_1 та ОСОБА_2 відповідно до ст.1 вищезазначеного Закону є членами сімї.

ОСОБА_1 05 квітня 2015 року близько 15-00 год. за місцем проживання в в ІНФОРМАЦІЯ_3 а, вчинив сварку із ОСОБА_2, з якою проживає однією сімєю, нецензурною лайкою виражався щодо неї, внаслідок чого могла бути завдана шкода психічному здоровю останньої, що підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями ОСОБА_1 до протоколу і в судовому засіданні, відповідно до яких заперечення проти факту вчинення правопорушення відсутні, поясненнями потерпілої ОСОБА_2 до протоколу на підтвердження вчинення останнім нецензурної лайки по відношенню до неї, тобто ОСОБА_1 вчинив психологічне насильство в сім'ї-тобто насильство, пов'язане з дією одного члена сім'ї на психіку іншого члена сім'ї шляхом словесних образ та погроз, якими навмисно спричиняється емоційна невпевненість, нездатність захистити себе та може завдаватися шкода психічному здоров'ю (ст.1 Закону України Про попередження насильства в сім'ї),-що є підставою для притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.173-2 КУпАП.

При накладенні стягнення суд враховує характер вчиненого правопорушення, який становить значну суспільну небезпеку в сфері забезпечення громадського порядку та безпеки, особу порушника, який згідно протоколу вперше притягується до адміністративної відповідальності, не працює, має посередній рівень матеріального забезпечення та постійне місце проживання, згідно довідки МСЕК від 09 грудня 2014 року є інвалідом другої групи до 01 січня 2016 року. Обставини, що помякшують відповідальність-перше притягнення до адміністративної відповідальності та щире розкаяння винного, обтяжуючі обставини відсутні. Приписами ст.ст.30-1, 32 КУпАП встановлено, що громадські роботи не призначаються особам, визнаним інвалідами другої групи, адміністративний арешт не може застосовуватись до інвалідів першої і другої груп. За таких обставин, із врахуванням особи правопорушника, як інваліда другої групи, та неможливості застосування до нього стягнень у виді громадських робіт та адміністративного арешту, які передбачені ч.1 ст.173-2 КУпАП, суд вважає за необхідне обмежитись стосовно правопорушника усним зауваженням відповідно до ст.22 КУпАП, яке є адміністративним стягненням і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами. ОСОБА_1, як інвалід другої групи, відповідно до ст.5 Закону України Про судовий збір звільнений від сплати судового збору.

Керуючись ст.ст.22, 23, 33, 283 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд,-

постановив:

Звільнити ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності за ч.1 ст.173-2 КУпАП і обмежитись щодо нього усним зауваженням.

Справу про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.173-2 КУпАП,- закрити.

Постанову надіслати до Ніжинського МВ УМВС України в Чернігівській області для вчинення дій відповідно до ст.6 Закону України Про попередження насильства в сім'ї щодо попередження насильства ОСОБА_1 в сімї.

Постанова може бути оскаржена, на неї може бути внесено подання прокурором до Апеляційного суду Чернігівської області через Ніжинський міськрайонний суд Чернігівської області протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя В.П. Олійник .