Справа № 405/3709/15-п
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 червня 2015 року суддя Ленінського районного суду міста Кіровограда Лукянова О.В., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, що надійшли з Управління Укртрансінспекції у Кіровоградській області Державної інспекції України з безпеки на наземному транспорті про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 Васильовчиа, ІНФОРМАЦІЯ_1, який проживає за адресоювул. Нікопольська, 2, м. Кіровоград, не працює

за ч. 2 ст. 164 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення КР № 000643 від 07.04.2015 року ОСОБА_1 о 12 годині 40 хвилин по вул. Зінченко провадив господарську діяльність з надання послуг з перевезення пасажирів на таксі транспортним засобом DEAWOO державний номерний знак НОМЕР_1 без державної реєстрації як субєкта господарювання та без одержання ліцензії, чим вчинив адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 2 ст. 164 КУпАП.

Перевіривши матеріали справи, суд вважає, що матеріали справи про адміністративне правопорушення підлягають поверненню до Управління Укртрансінспекції у Кіровоградській області Державної інспекції України з безпеки на наземному транспорті з наступних підстав.

Раніше зазначений протокол постановою судді Ленінського районного суду міста Кіровограда від 27.04.2015 року повертався до Управління Укртрансінспекції у Кіровоградській області Державної інспекції України з безпеки на наземному транспорті для дооформлення в звязку з тим, що судом було встановлено, що в протоколі про адміністративне правопорушення суть самого діяння сформульована некоректно і незрозуміло та не відображає усіх ознак правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 164 КУпАП, що позбавляє особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, можливості ефективно захищатися від нього і робить неможливим об'єктивний розгляд справи по суті, зокрема, у вину особі, яка притягається до адміністративної відповідальності ставляться дві різні складові обєктивної сторони адміністративного правопорушення, які виключають одна одну; крім того, в матеріалах справи відсутні відомості про автомобіль, який є обєктом правопорушення, зокрема не зазначено, чи належить він особі, яка притягається до адміністративної відповідальності. Однак, при поверненні зазначених матеріалів до суду після доопрацювання, наведені порушення усунено не було.

Крім того, вказувалось, що судом було встановлено невідповідність суті викладеного в протоколі порушення кваліфікації дій особи. Так, диспозиція ч.2 ст.164 КУпАП передбачає відповідальність за дії, передбачені частиною першою цієї статті, вчинені особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за таке саме правопорушення, або пов'язані з отриманням доходу у великих розмірах. Однак, кваліфікувавши дії ОСОБА_1 за ч.2 ст.164 КУпАП, посадова особа Управління Укртрансінспекції у Кіровоградській області Державної інспекції України з безпеки на наземному транспорті жодним чином не вказала про повторність правопорушення в самому протоколі з посиланням на судове рішення, що набрало законної сили. В протоколі зазначено тільки провадження господарської діяльності без державної реєстрації як субєкта господарювання та без одержання ліцензії. При цьому КУпАП не передбачено можливості перекваліфікації дій порушника, при розгляді матеріалів справи про адміністративне правопрушення судом. Додана до протоколу копія постанови Кіровського районного суду м. Кіровограда від 20.02.2015 року, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.164 КУпАП, не завірена належним чином та без вказівки про набрання нею законної сили.

Таке формулювання є неконкретним і незрозумілим, оскільки не відображає усіх ознак правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 164 КУпАП, що позбавляє особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, можливості ефективно захищатися від нього і робить неможливим об'єктивний розгляд справи по суті.

Статтею 245 КУпАП визначено завдання провадження в справах про адміністративні правопорушення. Такими, зокрема, є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Позиція Управління Укртрансінспекції у Кіровоградській області Державної інспекції України з безпеки на наземному транспорті щодо того, що для розгляду справи про адміністративне правопорушення достатньо того, що особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, підтвердила та не заперечувала факт порушення, а тому, є недоцільним долучення будь-яких інших доказів та зясування інших обставин по справі, які б підтверджували факт вчинення адміністративного правопорушення, є неприпустимою.

Так, в силу п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово зазначав, що деякі справи про адміністративні правопорушення, за своєю суттю мають кримінальний характер та повністю підпадають під гарантії ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (п.п. 21-22 рішення у справі "Надточій проти України", п. 33 рішення у справі "Гурепка проти України").

З огляду на передбачене санкцією ч. 1 ст. 164 КУпАП адміністративне стягнення (основне й додаткове), можна дійти висновку, що вказане адміністративне правопорушення носить кримінальний характер, адже розмір основного стягнення за його вчинення є більшим, ніж за вчинення деяких кримінальних правопорушень (ст. 53 КК України). До того ж, за його вчинення може бути накладено й додаткове адміністративне стягнення у виді конфіскації предмета, який став знаряддям вчинення цього адміністративного правопорушення.

За таких обстави та з урахуванням системного аналізу кримінальних процесуальних норм можна зробити висновок, що визнання особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, своєї вини є недостатнім для притягнення її до адміністративної відповідальності, а тому факт вчинення адміністративного правопорушення повинен бути підтверджений й іншими доказами вказаними в ст. 252 КУпАП.

Згідно зі ст. 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Оскільки наведені порушення закону є істотними і не можуть бути усунені в судовому засіданні, то матеріали справи як неналежно оформлені підлягають направленню до органу, який порушив адміністративне переслідування.

Згідно ч. 2 ст. 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» судові рішення, що набрали законної сили, є обов'язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об'єднаннями на всій території України.

На підставі викладеного, керуючись ст. 278 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

Матеріали справи про адміністративне правопорушення про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 164 КУпАП повернути до Управління Укртрансінспекції у Кіровоградській області Державної інспекції України з безпеки на наземному транспорті для доопрацювання.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя

Ленінського районного суду м. Кіровограда О.В. Лукянова