Номер провадження: 33/785/312/15
Номер справи місцевого суду: 520/3081/15-п
Головуючий у першій інстанції Чванкін
Доповідач Балабан В. Ф.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.05.2015 року м. Одеса

Апеляційний суд Одеської області у складі судді Балабана В.Ф., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову судді Київського районного суду м.Одеси від 09.04.2015 року,

встановив:

зазначеною постановою

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, що не працює, мешкає за адресою: АДРЕСА_1,

був притягнутий до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ст. 130 ч.1 Кодексу України про адміністративні правопорушення та на нього було накладене стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

ОСОБА_1 був притягнутий до адміністративної відповідальності за те, що він 01.03.2015 року, приблизно о 01 годині 30 хвилини, виявляючи явні ознаки алкогольного сп`яніння, керував автомобілем ДЕУ, р/н НОМЕР_1, рухаючись по вул. Люстдорфська дорога у м. Одесі, але, в порушення вимог п.п. 2.5 Правил дорожнього руху, від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння во встановленому законом порядку відмовився, чим вчинив правопорушення, передбачене ст. 130 ч.1 КУпАП.

ОСОБА_1 в апеляційній скарзі звернувся до апеляційного суду з клопотанням про поновлення строку на оскарження постанови, посилаючись на те, що копія постанови суду, яка ним оскаржується, була йому видана судом лише після закінчення строку на апеляційне оскарження.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 також стверджує, що суд формально розглянув спаву та призначив йому надмірно суворе стягнення, без врахування обставин, передбачених ст. 33 КУпАП, в зв'язку з чим просить змінити постанову суду та призначити йому адміністративне стягнення у виді штрафу.

Вивчивши доводи апеляційної скарги та матеріали справи, заслухавши ОСОБА_1, який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити, вважаю, що строк на оскарження постанови може бути поновленим, апеляційна скарга підлягає задоволенню, а постанова суду зміненню з таких підстав.

У відповідності з вимогами ст. 285 КУпАП, копія постанови суду по справі про адміністративне правопорушення протягом трьох днів вручається або висилається особі, щодо якої її винесено.

Проте, з матеріалів справи вбачається, що всупереч вимогам адміністративно-процесуального законодавства, копія постанови суду взагалі не була вручена або направлена судом на адресу ОСОБА_1

При цьому, з матеріалів справи вбачається, що копія постанови була вручена судом ОСОБА_1 після закінчення строку на подання апеляційної скарги (а.с.9).

Таким чином вважаю, що ОСОБА_1, був позбавлений можливості реалізувати свої права, надані йому адміністративно-процесуальним законодавством, а саме право на своєчасне оскарження постанови суду, в зв`язку з чим строк на оскарження постанови підлягає поновленню.

Між тим, з матеріалів справи вбачається, що суд, керуючись вимогами адміністративного законодавства щодо повноти, об`єктивності та всесторонності розгляду справи дійшов до правильного висновку про винність ОСОБА_1 у вчиненому правопорушенні.

Так, з матеріалів справи вбачається, що 01.03.2015 року стосовно ОСОБА_1 працівниками ДАІ був складений протокол про адміністративне правопорушення у зв'язку з тим, що ОСОБА_1 у присутності двох понятих відмовився від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння, незважаючи на те, що він керував автомобілем з наявними ознаками алкогольного сп`яніння, виявляючи різкий запах алкоголю з порожнини роту та почервоніння очей (а.с.3).

ОСОБА_2, який був залучений робітниками ДАІ до складення протоколу у якості понятого та опитаний на місці події, у своїх поясненнях зазначив про те, що водій ОСОБА_1, якому працівники ДАІ запропонували пройти медичний огляд, дійсно у категоричній формі відмовився від проходження медичного огляду у встановленому законом порядку (а.с.4).

ОСОБА_3, якій також був залучений у якості понятого та опитаний на місці події, дав пояснення, аналогічні поясненням ОСОБА_2, щодо відмови ним від проходження медичного огляду у встановленому законом порядку (а.с.5).

Таким чином, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 повністю підтвердили викладені у протоколі про адміністративне правопорушення обставини щодо вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ст. 130 ч.1 КУпАп.

При цьому сам ОСОБА_1 у протоколі про адміністративне правопорушення власноруч зазначив, що він безпосередньо перед тим, як сісти за кермо свого автомобілю, вживав пиво та відмовляється від пропозиції працівників ДАІ пройти медичний огляд на стан алкогольного сп'яніння, оскільки не має на це часу (а.с.3).

В судовому засіданні ОСОБА_1, як вбачається з постанови суду, підтвердив наведені обставини та повністю визнав свою вину у вчиненому правопорушенні (а.с.7).

За таких обставин вважаю, що суд першої інстанції дійшов до обґрунтованого висновку про винність ОСОБА_1 у вчиненому правопорушенні та правильно кваліфікував його дії за ст. 130 ч.1 КУпАП.

Згідно з вимогами ст. 33 КУпАП, при накладенні адміністративного стягнення повинні враховуватися характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність.

Проте, з постанови суду вбачається, що суд при визначенні ОСОБА_1 адміністративного стягнення взагалі не керувався вимогами ст. 33 КУпАП, а лише обмежився формальним переліком обставин, наведених у цій статті.

Санкцією ст. 130 ч.1 КУпАП передбачена відповідальність у вигляді накладення стягнення у виді у виді позбавлення права керування всіма видами транспортних засобів на певний строк та інші альтернативні види стягнення.

Проте, при обранні ОСОБА_1 найбільш суворого виду стягнення у виді позбавлення права керування всіма видами транспортних засобів, суд взагалі не мотивував необхідності обрання йому саме такого адміністративного стягнення.

Між тим, з матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 раніше до адміністративної відповідальності не притягувався та вказане правопорушення вчинив вперше.

Також з матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 повністю визнав себе винним та щиро розкаявся у вчиненому правопорушенні.

ОСОБА_1 має на утриманні неповнолітню дитину та дружину, яка не працює та доглядає за дитиною.

Враховуючи наведені обставини, а також те, що правопорушення, яке було вчинене ОСОБА_1 не потягло настання тяжких наслідків, а також те, що позбавлення ОСОБА_1 права керування транспортними засобами поставить його та його родину у тяжке матеріальне становище, оскільки експлуатація автомобілю є єдиним джерелом його доходів, що вважаю, що постанова судді підлягає зміненню у частині призначення адміністративного стягнення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.293, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя апеляційного суду Одеської області

П О С Т А Н О В И В :

Поновити ОСОБА_1 строк на оскарження постанови суду.

Постанову судді Київського районного суду м.Одеси від 09.04.2015 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення правопорушення, передбаченого ст. 130 ч.1 Кодексу України про адміністративні правопорушення - змінити.

Призначити ОСОБА_1 адміністративне стягнення за вчинення правопорушення, передбаченого ст.130 ч.1 КУпАП у виді штрафу у сумі 4250 грн.

В решті постанову залишити без змін.

Постанова є остаточною оскарженню не підлягає.

Суддя апеляційного суду

Одеської області В.Ф.Балабан