АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Справа № 642/6996/14-п Суддя першої інстанції: Гримайло А.М.
Провадження № 33/790/82/15
Категорія: ст.124 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 лютого 2015 року м. Харків

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Харківської області Чопенко Я.В., за участю особи, що притягувалася до адміністративної відповідальності, потерпілого ОСОБА_2 розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на постанову Ленінського районного суду м. Харкова від 30 грудня 2014 року про визнання винною:

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка працює в ТОВ «Поліш Прінт», що мешкає за адресою: АДРЕСА_1

у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП із закриттям провадження по справі, -

В С Т А Н О В И В:

Постановою Ленінського районного суду м. Харкова від 30 грудня 2014 року ОСОБА_3 визнана винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП із закриттям провадження по справі, у зв'язку із закінченням на момент розгляду строків накладення адміністративного стягнення.

Згідно даних протоколу про адміністративне правопорушення серії АБ2 № 954877 від

5.07.2014 року. ОСОБА_3 25.04.2014 року приблизно о 10:20 годині, керувала автомобілем Рено-19» державний номер НОМЕР_2. по вул. Полтавський шлях, біля буд. 188-а відповідно до орожньої обстановки при зміні напрямку руху, повороті ліворуч, не впевнилась що це буде безпечно та скоїла зіткнення з автомобілем «Шевролет», державний номер НОМЕР_1. в результаті чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження, чим було спричинено матеріальну шкоду.

Тим самим ОСОБА_3 порушила п. 10.1. 10.4 Правил дорожнього руху України, тобто скоїла правопорушення, за яке передбачена відповідальність згідно зі ет.124 КУпАП.

Особа, відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення ОСОБА_3 до суду з'явилася, вину не визнала та пояснила суду, що так дійсно керувала автомобілем «Рено-19» по вул. Полтавський шлях, біля буд188а, на розриві подвійної суцільної лінії, пропустила зустрічні автомобілі з метою розвороту та після здійснення повороту ліворуч, вже [майже закінчивши маневр, автомобіль «Шевралет» намагавшись здійснити випередження на великій швидкості, здійснив зіткнення з її автомобілем, та вилетів за бордюр на газон до трамвайної колії.

Суд вислухавши пояснення правопорушника, потерпілого, свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5, дослідивши матеріали справи, не зважаючи на позицію ОСОБА_3, приходить до висновку про наявність вини ОСОБА_3 у вчиненому правопорушенні за наведених вище обставин, які підтверджується також і сукупністю інших досліджених доказів, які не викликають сумнівів у своїй достовірності і допустимості.

Протокол про адміністративне правопорушення складений уповноваженими на такі дії працівниками ДАІ у спосіб, з підстав та з дотриманням порядку, встановлених законом. Оскільки дані протоколу ґрунтуються на інших матеріалах справи, суд визнає їх також належним доказом вини ОСОБА_3 у вчиненні даного адміністративного правопорушення.

Допитаний у судовому засіданні потерпілий ОСОБА_2 пояснив, що в зазначений час керував автомобілем «Шевралет» по вул.Полтавський шлях в сторону Залютино, виїхавши на перехрестя з вул. Переможців, почав рух з другої полоси на зелений світ світлофора. В районі будинку № 188-а є в'їзд в мікрорайон та не доїхавши до нього 10-15 метрів, з зустрічної полоси, поперек руху потерпілого виїхав автомобіль «Рено-19». Гальмування результатів не привело, у зв'язку чим був вимушений різко вивернути вправо в сторону в'їзду до мікрорайону, але водій автомобілю «Рено-19» продовжував рухатись і уникнути зіткнення було неможливо.

Повідомлені потерпілим обставини ДТП та пошкодження належних учасникам ДНІ автомобілів, знайшли своє повне підтвердження під час дослідження даних, які містить схема ДТП від 25 квітня 2014 року. Оцінюючи вказану схему ДТП на предмет її допустимості як доказу по справі. суд враховує те, що вона складалася за участю учасників ДТП, які добровільність внесених з їх слів даних засвідчили своїми підписами, у схемі міститься підпис ОСОБА_3, без будь - яких зауважень при цьому скарг на дії працівників ДАІ не мали.

Крім того, 18.07.2014 року за клопотанням ОСОБА_3 був виготовлений висновок спеціаліста № 26-ВС/14 Науково-дослідного експертно-криміналістичного центру, згідно з яким, в даній дорожній обстановці, водій автомобіля Рено ОСОБА_3., повинна була діяти відповідно до вимог п.п. 10.1 і 10.4 Правил дорожнього руху України. В даній дорожній обстановці, водій автомобіля Шевролет ОСОБА_2, повинен був діяти відповідно до вимог п. 12.3 Правил дорожнього руху України. В діях водія автомобіля Рено ОСОБА_3, в даній дорожній установці, вбачаються невідповідності вимогам п.п. 10.1 і 10.4 Правил дорожнього руху України, і. з технічної точки зору, знаходяться в причинному зв'язку з даною пригодою. З причин, зазначених в дослідницькій частині висновку, відповісти на питання: «Чи вбачаються в діях водія ОСОБА_2 порушення вимог ПДР України та які з них знаходяться в причинному зв'язку с дорожньо-транспортною пригодою?», з технічної точки зору, не представляється можливим.

Відповідно до постанови Ленінського районного суду м. Харкова від 29.08.2014 р. про призначення комплексної автотехнічної та трасологічної експертизи, 19.12.2014 р. судом отримані її висновки. Згідно висновків № 10135/12875 ХНДІІСЕ їм. Бокаріуса від 27.11.2014 р., після дослідження механізму ДТП, відповідаючи на питання суду, в даній дорожньо-транспортній ситуації технічна можливість запобігли зіткненню зі сторони водія автомобіля Рено-19 ОСОБА_3 визначалася шляхом виконанням нею вимог п.п. 10.1 та 10.4 Правил дорожнього руху України, для чого в неї не було будь-яких перешкод технічного характеру. Дії водія автомобіля Рено ОСОБА_3 не відповідали вимогам п.п. 10.1 та 10.4 Правил дорожнього руху України і знаходились, з технічної точки зору, в причинному зв'язку з виникненням даної дорожньо - транспортної пригоди.

Згідно з пояснень водія автомобіля Рено-19 ОСОБА_3, вирішити питання: «Чи мав водій автомобіля Шевроле технічну можливість запобігти виникненню дорожньо-транспортної пригоди?», «Чи були дії водія автомобіля Шевроле ОСОБА_2, з технічної точки зору, у причинному зв'язку з виникненням ДТП?» та «Чи відповідають дії водія автомобіля Шевроле технічним вимогам Правил дорожнього руху України? Якщо не відповідають, то які пункти Правил порушені?», - експертним шляхом, на даному етапі дослідження, неможливо.

Згідно з пояснень водія автомобіля Шевролет ОСОБА_2 в даній дорожньо-транспортній ситуації водій автомобіля Шевроле ОСОБА_2 не мав технічної можливості уникнути зіткнення з автомобілем Рено шляхом виконання ним вимог п. 12.3 Правил дорожнього руху України. В діях водія автомобіля Шевроле ОСОБА_2 не вбачається невідповідностей вимогам Правил дорожнього руху України, які б знаходились, з технічної точки зору, в причинному зв'язку з виникненням даної дорожньо-транспортної пригоди.

Зазначені висновки підтверджені експертом Панасенко О.М. у судовому засіданні, який пояснив, що в зазначеній ДТП шляхом порушення п.п. 10.1 та 10.4 ПДР винний водій автомобіля Рено-19 ОСОБА_3, а водій автомобіля Шевролет не мав технічної можливості уникнути зіткнення. У судовому засіданні експерт надав відповіді на питання представника правопорушника, що при існуванні інших вихідних даних по ДТП, які могли би бути надані експерту, висновки експертизи можливо носили б іншій характер.

За таких обставин суд вважає доведеним те, що ОСОБА_3 порушила п.10.1, 10.4 Правил Дорожнього Руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП.

Судом встановлено, що з дня вчинення правопорушення ОСОБА_3, а саме: 25.04.2014 року, пройшло більше трьох місяців.

Згідно ст. 38 ч. 2 КУпАП, якщо справи про адміністративні правопорушення, відповідно до КУпАП чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніше, як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні не пізніше, як через три місяці з дня його виявлення.

Тому, за таких обставин, враховуючи, що з дня вчинення правопорушення ОСОБА_3 пройшло більше трьох місяців, суд вважає, що провадження в справі про адміністративне правопорушення слід закрити.

На зазначену постанову суду першої інстанції ОСОБА_3 подала апеляцію.

В апеляції ОСОБА_3 просить скасувати постанову суду, призначити повторну експертизу, винести нову постанову якою визнати винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП ОСОБА_2 та закрити провадження по справі, у зв'язку із закінченням на момент розгляду строків накладення адміністративного стягнення.

Зазначає, що суд, в порушення вимог КУпАП, не дослідивши всіх обставин справи визнав ОСОБА_3 винною в скоєнні ДТП та закрив справу у зв'язку зі спливу строку накладення адміністративного стягнення, передбаченого ч. 2 ст. 38 КУпАП.

Також вказує, що при розгляді справи судом допущена неповнота та однобічність, а постанова суду не відповідає вимогам ст.252,280 КУпАП.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, вислухавши доводи апелянта, потерпілого та його представника, приходжу до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно вимог ст.ст. 245,251,252,280 КУпАП суд повинен повно, всебічно та об'єктивно з'ясувати всі обставини справи, дати належну оцінку зібраним доказам. Зокрема, суд повинен з'ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи є винною дана особа в його вчиненні.

Як вбачається з матеріалів справи, суд не порушив вказаних вимог закону, встановивши обставини, які мають значення для правильного розгляду справи і вирішення питання винності ОСОБА_3 в порушенні правил дорожнього руху.

Так, згідно наданих суду матеріалів, вбачається, що для об'єктивної оцінки дій учасників ДТП, по справі судом було призначено автотехнічну та транспортно-трасологічну експертизи, допитані свідки по справі та вивчені матеріали справи яким судом першої інстанції була надана належна правова оцінка.

Більш того, транспортно-трасологічна та автотехнічна експертиза призначались саме за клопотанням ОСОБА_3

Суд прийшов до вірного висновку, що своїми діями ОСОБА_3 порушила п. 10.1,10.4 ПДР, чим скоїла адміністративне правопорушення, передбачене ст.124 КУпАП.

Даний висновок суд обґрунтував на підставі наявних в справі матеріалів в тому числі протоколу про адміністративне правопорушення, довідки по ДТП, протоколу огляду місця ДТП та схеми до нього, а також на підставі пояснень учасників ДТП, свідків, та експерта, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності.

В поданій апеляційній скарзі є посилання на те, що судом неповно були встановлені та досліджені всі обставини справи, що призвело до винесення неправомірного рішення.

Однак доводи, на які посилається апелянт не підтверджуються висновками, що містяться в постанові районного суду, та не ґрунтуються на наявних в справі доказах.

Так, з постанови суду першої інстанції вбачається, що суд належним чином вивчив всі наявні в справі матеріали, надав їм вірну оцінку, та виніс законну і обґрунтовану постанову, з урахуванням доводів як правопорушника , так і іншого учасника ДТП.

Висновки суду щодо наявності вини в діях ОСОБА_3 належним чином обґрунтовані та не підлягають скасуванню.

Питання на вирішення яких ОСОБА_3 просить призначити повторну експертизу вже були предметом дослідження експерта.

Протокол про адміністративне правопорушення (а.с.1) складений уповноваженою державою особою і в порядку передбаченому чинним законодавством не оскаржувався, як і дії посадової особи що його складала.

За змістом ст. ст. 279, 280 КУпАП, справа про адміністративне правопорушення має суддею розглядатись у межах тих обставин, які зазначені у протоколі про таке порушення.

Суддя не має права у постанові за підсумками розгляду справи вказувати на кваліфікуючі ознаки правопорушення, які не зазначались у протоколі про адміністративне правопорушення, адже у цьому випадку він виходить за межі своєї компетенції, якою згідно з вимогами ст. ст. 213, 221 КУпАП, є лише розгляд справи.

За відсутності протоколу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2, суд апеляційної інстанції позбавлений процесуальної можливості притягнути його до адміністративної відповідальності.

Таким чином, слід звернути увагу апелянта на те, що при викладенні апеляційних вимог необхідно враховувати які процесуальні рішення має право винести апеляційний суд у відповідності до ст.294 КУпАП.

Відповідно до ст.38 КУпАП адміністративне стягнення може бути накладено не пізніше ніж через три місяці з дня вчинення правопорушення, а у разі відмови в порушенні кримінальної справи або закриття кримінальної справи, але при наявності в діях порушника ознак адміністративного правопорушення адміністративне стягнення може бути накладено не пізніше як через місяць з дня прийняття рішення про відмову в порушенні кримінальної справи або її закриття.

Згідно ст.247 КУпАП провадження по справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю якщо на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строки, встановлені ст. 38 КУпАП України закінчились.

Таким чином, в зв'язку із закінченням строків, передбачених ст.38 КУпАП України відповідно до ст.. 247 КУпАП провадження по справі відносно ОСОБА_3 підлягає закриттю.

Таким чином суд першої інстанції, оцінивши пояснення учасників процесу, вивчивши матеріали справи, прийшов до висновку про закриття провадження у адміністративній справі.

Апеляційний суд погоджується з таким вирішенням справи.

Так, відповідно до вимог ст.ст.245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов'язаний повно, всебічно та об'єктивно з'ясувати всі обставини справи, дослідити в судовому засіданні наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і, в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Матеріали справи про адміністративне правопорушення свідчать, що судом в повному обсязі були проаналізовані обставини справи.

На підставі викладеного, апеляційний суд вважає постанову суду відносно ОСОБА_3 законною і обґрунтованою, та вважає правильним закриття справи у зв'язку зі спливу строку накладення адміністративного стягнення, передбаченого ч.2 ст. 38 КУпАП.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст. 294 КУпАП, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишити без задоволення, а постанову Ленінського районного суду м. Харкова від 30 грудня 2014 року щодо закриття провадження у зв'язку із закінченням на момент розгляду строків накладення адміністративного стягнення передбаченого ст. 124 КУпАП у відношенні ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 залишити без змін.

Постанова є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя апеляційного суду

Харківської області Я.В. Чопенко