АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 травня 2015 року м. Київ

Апеляційний суд м. Києва у складі

Головуючого судді Приндюк М.В.,

за участю учасника ДТП ОСОБА_1

за участю учасника ДТП ОСОБА_2

розглянув у відкритому судовому засіданніапеляційну скаргу ОСОБА_1на постановуОболонськогорайонного суду м. Києвавід 24 квітня 2015 року, -

ВСТАНОВИВ:

Постановою суду, закрито провадження у справі про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 124 КпАП України, у зв'язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення від 14 березня 2015 року серія АП1 181869 о 12 год. 45 хв. водій ОСОБА_2, керуючи автомобілем НОМЕР_1 по вул. Г. Дніпра, 1 м. Києві на порушення вимог п. 13.1 Правил дорожнього руху, під час випередження автомобіля НОМЕР_2, не дотримався безпечного бокового інтервалу, внаслідок чого сталося зіткнення, що призвело до пошкодження автомобіля, яким керував ОСОБА_1

__________________

33/796/656/2015 Категорія: 124 КУпАП

Головуючий в суді першої інстанції: Місечко М.М.

Головуючий в суді апеляційної інстанції: Приндюк М.В.

Суд, закриваючи провадження у справі вказав, що розташування транспортних засобів на схемі ДТП та фотокартки з місця події підтверджують пояснення ОСОБА_2 про те, що він мав намір їхати ліворуч проїзної частини дороги та спростовують пояснення іншого учасника ДТП ОСОБА_1 про те, що водій ОСОБА_2 почав перестроювання в праву полосу, не помітив його автомобіль та допустив зіткнення.

Не погоджуючись з таким рішенням суду ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу в якій просить постанову Оболонського районного суду м. Києва скасувати, ухвалити нову, якою визнати ОСОБА_2 винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та визначити ОСОБА_2 адміністративне стягнення.

Апелянт зазначає, що судом не здійснено всебічного, повного і об'єктивного дослідження всіх обставин справи в їх сукупності, в тому числі і не вислухано пояснення учасників та свідків ДТП, тому висновок суду про відсутність у діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, є необґрунтованим.ОСОБА_1 вважає, що ОСОБА_2 порушив п. 10.1, 10.3, 16.11 ПДР України, перед перестроюванням з крайньої лівої смуги руху не переконався, що це буде безпечним і не створить перешкод автомобілю апелянта, який рухався в попутному напрямку по тій смузі на яку мав намір перестроїтися та здійснив наїзд на автомобіль під керуванням ОСОБА_1, а тому винність ОСОБА_2 є беззаперечною.

Заслухавши доповідь судді та доводи викладені в апеляційній скарзі ОСОБА_1, вислухавши пояснення свідків ДТП ОСОБА_6, ОСОБА_7, особи, відносно якого справа закрита ОСОБА_2, який заперечував щодо задоволення апеляційної скарги та просив залишити без змін постанову, вивчивши та перевіривши матеріали адміністративної справи, обміркувавши доводи апелянта, суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до норм КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративне правопорушення, крім іншого є своєчасне, повне і об'єктивне з'ясування обставин конкретної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

При розгляді справи про адміністративне правопорушення суду необхідно належним чином з'ясувати наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність особи у його вчиненні, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Всі вищезазначені обставини встановлюються судом на підставі доказів, тобто фактичних даних, які містяться в протоколах про адміністративне правопорушення, поясненнях особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, речових доказах та інших документах.

Так, за змістом ст. 124 КУпАП, підставою для притягнення до адміністративної відповідальності є порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів.

Висновки суду першої інстанції в постанові не відповідають фактичним обставинам справи та обґрунтовані на неправильному тлумаченні п. 13.1 ПДР України, що призвело до визнання водія ОСОБА_2 невинуватим у здійсненні ДТП та закриття щодо нього провадження у справі на підставі ч. 1 ст. 247 КУпАП, за відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 124 КУпАП.

При цьому суддя в постанові помилково відхилив пояснення ОСОБА_1 та постановив рішення, в якому віддав перевагу поясненням особи щодо якої складено протокол про адміністративне правопорушення ОСОБА_2

Обставини дорожньо-транспортної події свідчать про те, що водій ОСОБА_2, керуючи вантажним автомобілем марки «ДАФ» по вул. Г. Дніпра, 1 м. Києві порушуючи вимоги п. 13.1 Правил дорожнього руху, під час випередження автомобіля «РЕНО», не дотримався безпечного бокового інтервалу та здійснив зіткнення, що призвело до пошкодження автомобіля, яким керував ОСОБА_1

Будь-яких порушень ПДР України ОСОБА_1 у даній дорожній ситуації суд не вбачає.

Отже, недотримання суддею районного суду вимог ст.ст. 245, 247, 251, 252, 289 КУпАП призвело до прийняття відносно ОСОБА_2 незаконного не необґрунтованого рішення.

За таких обставин, постанова судді суду першої інстанції підлягає скасуванню із постановленням у даній справі нової постанови.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що ОСОБА_2 керуючи вантажним автомобілем «ДАФ» по вул. Г.Дніпра, 1 в м. Києві, мав намір їхати в сторону площі Шевченка,через перехрестя з вул. Богатирською випереджаючи автомобіль «РЕНО», під керуванням ОСОБА_1 не дотримався безпечного бокового інтервалу та вчинив зіткнення, чим порушив вимоги п.п. 13.1 ПДР.

Таким чином, викладені в протоколі про адміністративне правопорушення обставини ДТП, схема ДТП, фотокартки з місця ДТП, пояснення свідківДТП ОСОБА_6 та ОСОБА_7Г про те, що ОСОБА_2 виїжджаючи з малого кола розвороту перестроювався з лівої смуги в праву смугу руху, повинен був дати дорогу автомобілю, під керуванням ОСОБА_1, оскільки він знаходився праворуч, підтверджують порушення ОСОБА_2 п. 13.1 ПДР, що спричинило пошкодження транспортних засобів, тобто вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 124 КУпАП.

Доводи ОСОБА_2 про те, що він рухаючись по вул. Г. Дніпра, 1 в м. Києві, виїжджав з малого кола розвороту та рухався в попутному напрямку автомобіля під керуванням ОСОБА_1, під час перестроювання з однієї смуги руху в іншу не помітив автомобіль ОСОБА_1 у зв'язку з тим, що той потрапив в «мертву зону» для ОСОБА_2, апеляційний суд вважає безпідставними.

Дії водія ОСОБА_2 знаходяться у прямому причинно-наслідковому зв'язку з виникненням даної ДТП та наслідками, що настали за її результатами.

Враховуючи наведене, конкретні обставини справи, суд апеляційної інстанції вважає, необхідним накласти на ОСОБА_2 адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі, визначеному санкцією ч. 1 ст. 124 КУпАП.

Таке адміністративне стягнення за своїм видом і розміром буде справедливим, необхідним і достатнім для його виховання та запобігання вчиненню нових правопорушень, як самим правопорушником так і іншими особами.

Зважаючи на викладене апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає задоволенню.

При цьому на підставі ст. 40-1 КУпАП з ОСОБА_2 також підлягає стягненню на користь держави судовий збір у розмірі, передбаченому п. 5 ч. 2 ст. 4 ЗУ «Про судовий збір» від 08 липня 2008 р.

Керуючись ст. ст. 245, 252, 280, 294, 40-1КУпАП,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.

Постанову Оболонського районного суду м. Києва від 24 квітня 2015 року, якою закрито провадження у справі про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 124 КпАП України, у зв'язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення- скасувати.

Прийняти нову постанову, якою ОСОБА_2 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 124 КпАП України та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 20 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 340 грн., на користь держави.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у справі - 0, 03 % розміру мінімальної заробітної плати, що складає 36 грн. 54 коп.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Судя Апеляційного суду м. Києва Приндюк М.В.