Справа № 639/3843/15-п
3/639/718/15
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
08 травня 2015 року м.Харків

Суддя Жовтневого районного суду м.Харкова Федюшин М.В., при секретарі Корнейченко Н.О., за участю прокурора Мороко О.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Харкові матеріали, які надійшли від прокурора Ленінського району м.Харкова про притягнення до адміністративної відповідальності відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, українця, громадянина України, освіта вища, одруженого, не судимого, який зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,

- про скоєння корупційного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.8 Закону України «Про засади запобігання і протидії корупції», за ознаками правопорушення передбаченого ч.2 ст.172-5 КУпАП,

встановив:

ОСОБА_1 , маючи спеціальне звання полковника, відповідно до наказу першого заступника начальника Генерального штабу Збройних Сил України № 135 від 30.03.2012р., призначений на посаду військового комісару Жовтневого об`єднаного районного військового комісаріату міста Харкова.

Відповідно до ст. 28 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24.03.1999р., єдиноначальність є одним із принципів будівництва і керівництва Збройними Силами України і полягає в наділенні командира (начальника) всією повнотою розпорядчої влади стосовно підлеглих і покладенні на нього персональної відповідальності перед державою за всі сторони життя та діяльності військової частини, підрозділу і кожного військовослужбовця; наданні командирові (начальникові) права одноособово приймати рішення, віддавати накази; забезпеченні виконання зазначених рішень (наказів), виходячи із всебічної оцінки обстановки та керуючись вимогами законів і статутів Збройних Сил України.

Згідно ст. 30 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24.03.1999р., начальник має право віддавати підлеглому накази і зобов`язання перевіряти їх виконання.

Крім того, статтею 58 названого Статуту, командир (начальник) є єдиноначальником і особисто відповідає перед державою за бойову та мобілізаційну готовність довіреної йому військової частини за забезпечення охорони державної таємниці; за бойову підготовку, виховання, військову дисципліну, морально-психологічний стан особового складу, за додержання принципів соціальної справедливості.

Відповідно до частин 2 та З Положення про військові комісаріати, затвердженого Указом Президента України від 15.02.1994, військові комісаріати у своїй діяльності керуються Конституцією України, військовими статутами, указами та розпорядженнями Президента України, актами Кабінету Міністрів України, Міністерства оборони України, а також Положенням.

Основним завданням військових комісаріатів є: підготовка і проведення у взаємодії з органами місцевого самоврядування у визначені Указом Президента України строки, загальної чи часткової мобілізації громадян і техніки підприємств, установ, організацій у Збройні Сили та інші військові формування України; організація обліку і мобілізаційної підготовки військовозобов`язаних і техніки підприємств, установ, організацій, призначених для забезпечення потреб Збройних Сил та інших військових формувань України на воєнний час та розробка і здійснення заходів щодо забезпечення їх потреб під час проведення мобілізації.

Відповідно до ч. 5 Положення про військові комісаріати, затвердженого Указом Президента України від 15.02.1994, районний, міський військовий комісаріат відповідно до покладених на нього завдань розробляє заходи щодо своєчасного оповіщення про мобілізацію військовозобов`язаних, приписаних до військових частин за мобілізаційним планом, а також керівників підприємств, установ і організацій-постачальників транспортних та технічних засобів у Збройні Сили та інші військові формування України. Здійснює добір, призов військовозобов`язаних, їх відправку та транспортних і технічних засобів підприємств, установ, організацій на навчальні збори у Збройні Сили та інші військові формування України, проводить командирську підготовку офіцерів запасу. Проводить облік юнаків допризовного та призовного віку, їх медичний огляд, обстеження, приписку до призовних дільниць та чергові призови на строкову військову службу; розподіляє призовників під час їх приписки за родами військ, видами Збройних Сил та іншими військовими формуваннями України.

Згідно ч. 9 вищевказаного Положення, військовий комісар керує діяльністю військового комісаріату, а саме: надає накази у межах своєї компетенції з питань внутрішнього життя та службової діяльності військового комісаріату, приписки громадян до призовних дільниць і призову їх на строкову військову службу, призову військовозобов`язаних та поставки техніки підприємств, установ, організацій у Збройні Сили та інші військові формування України в разі загальної чи часткової мобілізації, організовує і контролює їх виконання. Розглядає справи про адміністративні правопорушення, віднесені законодавством до його компетенції.

Також, відповідно до функціональних обов`язків Військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_2 є єдиноначальником і особисто відповідає перед державою: за бойову та мобілізаційну готовність військового комісаріату: за підготовку і успішне проведення мобілізації людських і транспортних ресурсів на території Жовтневого та Ленінського районів м. Харкова; за підготовку молоді до військової служби проведення призову на військову службу, прийняття на військову службу за контрактом, на військову службу у військовому резерві. Крім того, військовий комісар повинен: підтримувати військовий комісаріат у постійній готовності до проведення мобілізації людських і транспортних ресурсів; здійснювати розробку планів з проведення мобілізації на території Жовтневого та Ленінського районів м. Харкова; керувати проведенням призову на військову службу та виконанням планових завдань по відбору і призову молоді на військову службу за контрактом у військові частини та підрозділи силових структур України; щомісячно і по закінченню певного періоду навчання проводити підсумки мобілізаційної підготовки і стану військової та виконавчої дисципліни.

Таким чином, ОСОБА_2 , як військова посадова особа офіцерського складу Сухопутних військ Збройних Сил України є суб`єктом відповідальності за корупційне правопорушення відповідно до п.п. «г» п. 1 ч. 1 ст. 4 Закону України «Про засади запобігання і протидії корупції».

Згідно Положення про військовий квиток рядового, сержантського і старшинського складу та Положення про військовий квиток офіцера запасу, затвердженого Указом Президента України № 263/94 від 25.05.1994р., військові квитки видають районні (міські) військові комісаріати під час призову громадян на військову службу, зарахування їх до військового навчального закладу, звільнення у запас або зняття з військового обліку за станом здоров`я.

18 грудня 2014року о 10 год. 48 хв. до кабінету № 14 військового комісару Жовтневого об`єднаного районного військового комісаріату м. Харкова територіального управління «Північ», що розташований за адресою: АДРЕСА_2 , прибув ОСОБА_3 з метою отримання військового квитка.

Під час знаходження в службовому кабінеті військового комісару, ОСОБА_3 пояснив ОСОБА_4 про необхідність отримання ним військового квитка, надання якого у нього вимагають по місцю працевлаштування для подальшої роботи. З цього приводу ОСОБА_2 повідомив, що йому необхідно від ОСОБА_3 два сертифікати, аналізи та інші документи, а також ОСОБА_2 повідомив про необхідність надати йому грошові кошти, і вони погодили суму в розмірі 800 грн.

18 грудня 2014 року, приблизно в 10 год. 50 хв., знаходячись в службовому кабінеті військового комісару Жовтневого об`єднаного районного військового комісаріату м. Харкова територіального управління « ІНФОРМАЦІЯ_3 », розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , ОСОБА_3 передав ОСОБА_4 - 1076 грн. З цього приводу ОСОБА_2 уточнив, що вказана сума включає також 276 грн. штрафу та пообіцяв виконати всі необхідні документи в понеділок та сказав йому з`явитись 22.12.2014р. об 11 год. 00 хв.

Допитаний ОСОБА_3 пояснив, що грошові кошти в сумі 276 грн. він надав за оформлення необхідної медичної документації без його явки до закладів охорони здоров`я. Після цього, через тиждень, ОСОБА_3 знову прибув до Жовтневого об`єднаного районного військового комісаріату м. Харкова та звернувся до ОСОБА_5 . Під час бесіди ОСОБА_2 наказав ОСОБА_3 сплатити в установі банку штраф в розмірі 85 грн. Після виконання даної умови ОСОБА_3 повернувся до Жовтневого об`єднаного районного військового комісаріату м. Харкова, заповнив офіційні документи та отримав від працівників військкомату військовий квиток, в якому ОСОБА_2 поставив свій підпис та печатку.

Під час проведення оперативно-розшукових заходів в рамках ОРС № 1014036 від 07.08.2014р., за завданням УБОЗ ГУМВС України в Харківській області, на підставі ухвали слідчого судді апеляційного суду Харківської області Зубкова Л.Я. від 12.12.2014р. проведено оперативно-розшукові заходи: аудіо-відео контроль особи у публічно недоступних місцях - службовому кабінеті № 14 військового комісару Жовтневого об`єднаного районного військового комісаріату м. Харкова за адресою: АДРЕСА_2 . За наслідками проведення даних заходів зафіксовано розмову ОСОБА_6 та ОСОБА_3 , а також момент передачі грошових коштів останнім ОСОБА_7 .

Відповідно до п.п. «г». п. 1 ч. 1 ст. 4 та п. 1 ч. 1 ст. 8 Закону України «Про засади запобігання і протидії корупції» ОСОБА_1 , як військовій посадовій особі Збройних Сил України, заборонено безпосередньо або через інших осіб одержувати дарунки (пожертви) від юридичних або фізичних осіб за рішення, дії чи бездіяльність в інтересах дарувальника, що приймаються, вчиняються як безпосередньо такою особою, так і за її сприяння іншими посадовими особами та органами.

Таким чином, ОСОБА_1 обіймаючи посаду військового комісара Жовтневого об`єднаного районного військового комісаріату м. Харкова, достовірно знаючи про встановлену законом заборону щодо одержання дарунка, діючи умисно та переслідуючи корисливу мету порушив її і одержав від ОСОБА_3 дарунок у вигляді грошових коштів в сумі 1076 гривень, в якості винагороди за сприяння в отриманні ОСОБА_3 військового квитку, тобто порушив вимоги п. 1 ч. 1 ст. 8 Закону України «Про засади запобігання і протидії корупції» та вчинив дії, які містять ознаки адміністративного корупційного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172- 5 КУпАП.

Постановою слідчого в ОВС другого слідчого відділу СЧ прокуратури Харківської області Янченкова О.С. від 20.04.2015р. кримінальне провадження внесене до ЄРДР за №0000226 від 01.04.2015р. відносно ОСОБА_1 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.368 КК України закрито на підставі ст.110, п.2 ч.1 ст.284 КПК України, у зв`язку з відсутністю в його діях складу кримінального правопорушення.

Вказаними діями ОСОБА_1 , будучи посадовою особою ЗСУ, в порушення своїх функціональних обов`язків неправомірно отримав вигоду для себе чим порушив обмеження встановлені п.1 ч.1 ст.8 Закону України «Про засади запобігання та протидії корупції», за яке передбачена відповідальність ст.172-5 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою провину у скоєнні зазначеного вище правопорушення визнав повністю та пояснив, що скоїв його за встановлених вище обставин, через відсутність фінансування Збройних сил України у 2014 році, отримані від ОСОБА_3 гроші витратив на нужди військкомату, а саме на придбання поштових марок та одягу для солдатів у зоні АТО.

Суд, вислухавши думку прокурора, який вважав, що провина ОСОБА_1 в порушенні обмежень встановлених ст.8 Закону України «Про засади запобігання та протидії корупції» повністю доведена, ОСОБА_1 підлягає відповідальності за ч.2 ст.172-5 КУпАП, пояснення ОСОБА_1 , дослідивши матеріали справи вважає, що провина ОСОБА_1 у скоєнні корупційного діяння є доведеною з наступних підстав.

Відповідно до п.п. «г» п.1 ч.1 ст.4 Закону України «Про засади запобігання та протидії корупції», суб`єктами відповідальності за корупційні правопорушення є військові посадові особи Збройних Сил України та інших утворених відповідно до законів військових формувань, на особливий період стосовно їхньої підприємницької діяльності.

Згідно з вимогами п. 1 ч. 1 ст. 8 Закону України «Про засади запобігання і протидії корупції» особам зазначеним у п.1 та п.п. «а», «б» п.2 ч.1 ст.4 цього Закону, забороняється безпосередньо або через інших осіб одержувати дарунки (пожертви) від юридичних або фізичних осіб за рішення, дії чи бездіяльність в інтересах дарувальника, що приймаються, вчиняються як безпосередньо такою особою, так і за її сприяння іншими посадовими особами та органами.

Провина ОСОБА_1 у скоєнні корупційного діяння підтверджується доказами, які досліджені в судовому засіданні, а саме:

протоколом №3 від 20.04.2015р. про скоєння адміністративного корупційного правопорушення, який складений уповноваженою на то особою прокурором Ленінського району м.Харкова Білодідом І.М. відносно ОСОБА_1 ; витягом з ЄРДР №0000226 від 01.04.2015р.; витягом з наказу першого заступника начальника Генерального штабу ЗСУ №135 від 30.03.2012р. про призначення ОСОБА_1 на посаду, функціональними обов`язками, протоколами допиту свідків: ОСОБА_3 від 31.01.2015р., ОСОБА_6 від 07.04.2015р., постановою про закриття кримінального провадження від 20.04.2015р.

За вказаних вище обставин встановлених в судовому засіданні, суд вважає, що провина ОСОБА_1 в порушенні обмежень встановлених ст.8 Закону України «Про засади запобігання та протидії корупції» є доведеною та кваліфікує ці дії ОСОБА_1 за ч.2 ст.172-5 КУпАП, оскільки останній будучи посадовою особою ЗСУ, в порушення своїх функціональних обов`язків неправомірно отримав дарунок чим порушив обмеження встановлені п.1 ч.1 ст.8 Закону України «Про засади запобігання та протидії корупції», та підлягає відповідальності в межах санкції ч.2 ст.172-5 КУпАП у вигляді штрафу в дохід держави з конфіскацією такого дарунку.

На підставі викладеного, керуючись п. 1 ч. 1 ст. 8 Закону України «Про засади запобігання та протидії корупції», ст.ст. 280, 283 285, 287, ч.2 ст.172-5 КУпАП,

постановив:
ОСОБА_1 визнати винним у скоєнні адміністративного правопорушення передбаченого ч.2 ст.172-5 Кодексу України про адміністративні правопорушення та призначити покарання у вигляді штрафу в розмірі 850 (вісімсот п`ятдесяти) гривень з конфіскацією дарунку.

Постанова може бути оскаржена до Апеляційного суду Харківської області протягом 10 днів з моменту її проголошення. На постанову у той же строк може бути поданий протест прокурором.

Суддя Федюшин М.В.