Справа № 308/3734/15-п
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАКАРПАТСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.05.2015 року м. Ужгород

Апеляційний суд Закарпатської області в особі судді Марчука О.П., за участю представника особи, що притягається до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1, представника Закарпатської митниці ДФС - Селеша О.Я., розглянув у відкритому засіданні матеріали справи про порушення митних правил за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Ужгородського міськрайонного суду від 09.04.2015 року про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1, мешканця АДРЕСА_1, ідентифікаційний код НОМЕР_1 , тимчасово непрацюючого

за ч.1 ст. 483 МК України.

Даною постановою ОСОБА_1 визнаний винним у порушенні митних правил за таких обставин.

07.02.2015 року о 05:18 годині в зону митного контролю митного поста "Ужгород" Чопської митниці ДФС на ділянку "В'їзд в Україну " пасажирського напрямку, заїхав мікроавтобус " Mersedes Benz" з реєстраційним номерним знаком НОМЕР_2 під керуванням громадянина України ОСОБА_1, який слідував з Литви до України. У даному транспортному засобі як пасажир слідував ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3.

Як підставу для переміщення вищевказаного автомобіля через митний кордон України ОСОБА_1 подав органу доходів і зборів документи: свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу № 41-1 на мікроавтобус " Mersedes Benz" з реєстраційним номерним знаком НОМЕР_2 , довіреність від 30.01.2015 року з перекладом на право користування вказаним транспортним засобом з правом виїзду за кордон, видане власником - ОСОБА_3, код НОМЕР_4 , засвідчене нотаріусом м. Вільнюс - Людмилою Мацкявичене , реєстраційний № 01-2702.

В ході митного контролю, при перевірці поданих ОСОБА_1, як підстави для переміщення через митний кордон України легкового автомобіля документів, виникли сумніви щодо відповідності оригіналу довіреності. Крім того, в бардачку передньої панелі було виявлено доручення на право користування вказаним транспортним засобом з правом виїзду за кордон, видане власником - ОСОБА_3, код НОМЕР_4 , громадянину ОСОБА_5, засвідчене нотаріусом м. Вільнюс - Людмилою Мацкявичене , реєстраційний № 01-2702 .

Від нотаріуса Людмили Мацкявичене отримана офіційна відповідь за № 2082-кб-11-21 , згідно якої: довіреності та їх переклади на російську мову за реєстраційним № 01-2702 у їх нотаріальному бюро не завірялися. Підпис та печатку підроблено.

Таким чином ОСОБА_1 вчинив дії спрямовані на переміщення через державний кордон України мікроавтобус " Mersedes Benz" з реєстраційним номерним знаком НОМЕР_2 з приховуванням від митного контролю, шляхом подання органу доходів і зборів як підстави для його переміщення підробленого документа - довіреності на право користування транспортним засобом з правом виїзду за кордон, видане власником - ОСОБА_3, код НОМЕР_4 , засвідчене нотаріусом м. Вільнюс - Людмилою Мацкявичене , реєстраційний № 01-2702.

Постановлено ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 100 відсотків вартості товару, що складає 247873,88 гривень та конфіскації в дохід держави безпосередніх предметів порушення митних правил, а саме - мікроавтобуса " Mersedes Benz" з реєстраційним номерним знаком НОМЕР_2, кузов НОМЕР_3 , 2002 року випуску , об'єм двигуна - 2686 см куб.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить постанову суду скасувати, а провадження у справі закрити за відсутністю складу правопорушення. Крім того, порушує питання про повернення йому транспортного засобу та вилучених документів.

Перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги та пояснення ОСОБА_1, думку представника Закарпатської митниці ДФС, який вважає апеляційну скаргу необґрунтованою, апеляційний суд прийшов до висновку, що апеляція підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до вимог ст. 280 КпАП України, при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно диспозиції ч.1 ст. 483 МК України, дане правопорушення характеризується діями, що спрямовані на переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, тобто з використанням спеціально виготовлених сховищ (тайників) та інших засобів або способів, що утруднюють виявлення таких товарів, або шляхом надання одним товарам вигляду інших, або з поданням митному органу як підстав для переміщення товарів підроблених документів, одержаних незаконним шляхом, або таких що містять неправдиві відомості.

Таким чином, особи, які переміщують товари на митну територію України, повинні дотримуватися митних правил, визначених у Кодексі; за порушення (недотримання) цих правил у Кодексі передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до вимог ст. 458 МК України порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів …

Отже, винність є обов'язковою ознакою будь-якого адміністративного правопорушення яка виражає внутрішній психологічний зміст -психічне ставлення особи до вчинюваної дії чи бездіяльності та її наслідків, виражене у формі умислу або необережності.

У цій ознаці закріплений найважливіший конституційний принцип - принцип суб'єктивного ставлення до вчиненого, тобто відповідальність тільки при наявності вини, закріплений у ст. 62 Конституції України .

Адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків, а вчиненим з необережності - коли особа, яка його вчинила, передбачала можливість настання шкідливих наслідків своєї дії чи бездіяльності, але легковажно розраховувала на їх відвернення або не передбачала можливості настання таких наслідків, хоч повинна була і могла їх передбачити.

З матеріалів справи про адміністративне правопорушення вбачається, що як підставу для переміщення мікроавтобуса " Mersedes Benz" через митний кордон України ОСОБА_1 подав органу доходів і зборів документи: свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу № 41-1 на мікроавтобус " Mersedes Benz" з реєстраційним номерним знаком НОМЕР_2 , довіреність від 30.01.2015 року з перекладом на право користування вказаним транспортним засобом з правом виїзду за кордон, видане власником - ОСОБА_3, код НОМЕР_4 , засвідчене нотаріусом м. Вільнюс - Людмилою Мацкявичене , реєстраційний № 01-2702.

Відповідно до вимог ч.7 ст. 294 КпАП України суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги , якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права.

Судом першої інстанції вірно встановлені фактичні обставини справи , які не оспорюються і особою, що притягується до адміністративної відповідальності , однак , не дана їм належна правова оцінка.

Судом першої інстанції наявність вини , як обов'язкової ознаки адміністративного правопорушення в діяннях ОСОБА_1 не досліджувалась.

Суд свої висновки про винність особи у скоєнні правопорушення не обґрунтував , судове рішення не умотивував, а лише ствердив , що така підтверджується протоколом про порушення митних правил, актом про проведення огляду транспортного засобу, висновком експерта, без аналізу та оцінки досліджених у судовому засіданні доказів.

З письмових пояснень ОСОБА_1, вбачається, що транспортний засіб він придбав 07.02.2015 року від ОСОБА_5 , з яким познайомився через мережу "інтернет" і обумовив умови придбання транспортного засобу. Мікроавтобус та документи отримав на нейтральній полосі біля магазину "Дюті Фрі". Під час оформлення доручення присутнім не був, хто займався його оформленням йому не відомо. Огляд транспортного засобу не здійснював. Про те, що доручення є підробленим дізнався від працівників митниці (а.с.49-51).

Вище вказані обставини справи підтверджені протоколом про порушення митних правил № 0218/30500/15 від 10.02.2015 року (а.с. 1-4), листом нотаріуса від 09.02.2015 року (а.с. 16-17), висновком експерта від 24.02.2015 року (а.с.36-40) , поясненнями свідка ОСОБА_1, даних під час розгляду апеляційної скарги.

За таких підстав, апеляційний суд приходить до висновку , що матеріали справи про порушення митних правил не містять доказів, які б вказували на те, що ОСОБА_1, надаючи при в'їзді в Україну для митного оформлення довіреність від 30.01.2015 року з перекладом на право користування вказаним транспортним засобом з правом виїзду за кордон, видане власником - ОСОБА_3, код НОМЕР_4 , засвідчене нотаріусом м. Вільнюс - Людмилою Мацкявичене , реєстраційний № 01-2702 був обізнаний про те, що довіреність є підробленою .

Навпаки , доводи ОСОБА_1 про те, що він не заїзджав на територію іншої держави та не був присутнім при оформленні довіреності, жодним доказом не спростовані та підлягають до врахування при ухваленні судового рішення.

Тобто, доказів про те, що громадянин ОСОБА_1 , усвідомлював свої дії як протиправні, передбачав або повинен був і міг передбачити порушення своїми діями встановленого порядку переміщення транспортного засобу через митний кордон України або можливість такого порушення , бажав, свідомо допускав його, або легковажно розраховував на його відвернення, в справі не встановлено. У матеріалах справи відсутні і докази , які б вказували на те , що ОСОБА_1 не передбачав можливості настання шкідливих наслідків, хоч повинен був і міг їх передбачити.

Аналізуючи суб'єктивну сторону діяння ОСОБА_1, апеляційний суд приходить до висновку, що останній не був зобов'язаний передбачати можливість того, що власник транспортного засобу ОСОБА_3, надасть ОСОБА_1 підроблену довіреність на право розпорядження мікроавтобусом " Mersedes Benz" і не міг цього передбачити. Встановлено , що ОСОБА_1 вчинив усі необхідні та передбачені законодавством дії , щодо одерження довіреності , а саме : надав власнику транспортного засобу копії своїх паспортних даних та передав обумовлену суму коштів. Участі у оформленні довіреності не приймав , територію України не покидав. Тобто , ОСОБА_1 вчинив всі необхідні дії для додерження митних правил щодо переміщення транспортного засобу через митний кордон України, подавши митному органам, передбачений законом та нормативно-правовими актами пакет документів.

Отже, у діяннях ОСОБА_1 відсутня вина , як обов'язкова ознака будь-якого адміністративного правопорушення, а тому у його діяннях відсутній склад адміністративного правопорушення , передбаченого ч.1 ст. 483 МК України .

Оскільки ОСОБА_1 є володільцем транспортного засобу - мікроавтобуса " Mersedes Benz" з реєстраційним номерним знаком НОМЕР_2, то останній підлягає поверненню йому за належністю.

Керуючись ст. ст. 247, 253, 294 КУпАП, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В :

Постанову Ужгородського міськрайонного суду від 09.04.2015 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 483 МК України - скасувати.

На підставі п.1 ст. 247 КпАП України провадження в справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 483 МК України щодо ОСОБА_1 закрити - за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Вилучений транспортний засіб: мікроавтобус " Mersedes Benz" з реєстраційним номерним знаком НОМЕР_2, кузов НОМЕР_3 , 2002 року випуску , об'єм двигуна - 2686 см куб, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу № 41-1 повернути - ОСОБА_1.

Постанова набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя: