Справа № 415/1877/15-п
Провадження № 33/782/27/15
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Сєвєродонецьк 13 травня 2015 року

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Луганської області Тополюк Є.В.,при секретарі Лебединської Л.М., за участю правопорушника ОСОБА_2 розглянула апеляційну скаргу правопорушника ОСОБА_2 на постанову Лисичанського міського суду Луганської області від 06 квітня 2015 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП ,-

В С Т А Н О В И Л А :

Постановою Лисичанського міського суду Луганської області від 06 квітня 2015 року ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, працюючого на ЛВДС «Лисичанськ» філії ПДМН ПАТ «Укртранснафта», який зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1, притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП та призначено стягнення у виді штрафу у розмірі 3400 (три тисячі чотириста) гривень.

Згідно з постановою суду 23 березня 2015 року о 10 годині 00 хвилин, ОСОБА_2 керуючи транспортним засобом - автомобілем марки «AUDI» 80, д.р.н. НОМЕР_1, який згідно протоколу про адміністративне правопорушення належить ОСОБА_3, по вул. Орджонікідзе м. Лисичанська Луганської області, на пропозицію співробітника ВДАІ, який його зупинив, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп'яніння відмовився в присутності двох свідків, чим порушив п. 2.5 ПДР України.

Не погодившись з постановою суду ОСОБА_2, подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову Лисичанського міського суду Луганської області від 06 квітня 2015 року - змінити в частині накладання штрафу. Застосувати до нього адміністративне стягнення у виді мінімального штрафу від ста п'ятдесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, в іншій частині постанову залишити без змін.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 вказує, що на той час пояснював співробітникам ДПС, що вранці 23.03.2015 року приблизно о 09 годині 00 хвилин, випив лікарський засіб (валеріана у краплях - заспокійливе), про що ним власноручно було зроблено запис в протоколі про адміністративне правопорушення, у зв'язку з тим, що дуже сильно хвилювався з приводу хвороби своєї дитини - ОСОБА_4, адже лікарем Лисичанської міської лікарні був встановлений попередній діагноз та було видано (направлення) на терміновий огляд, саме чому, він був змушений 23.03.2015 року сісти за кермо та везти дитину до Обласної лікарні, що розташована у м. Лисичанську (район заводу ГТЗ), по дорозі до якої і був зупинений співробітниками ДПС.

ОСОБА_2 просить особливу увагу звернути на той факт, що він не знаходився у стані алкогольного сп'яніння, про що може свідчити розбірливий почерк у протоколі в графі «пояснення особи яка притягується до адміністративної відповідальності».

Також ОСОБА_2 вказує, що у зв'язку з накладенням на нього максимального штрафу у нього виникли проблемі щодо матеріального забезпечення сім'ї, нормальної її життєдіяльності, гармонічного, здорового розвитку сім'ї та виховування і лікування дитини.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення ОСОБА_2, який підтримав доводи своєї апеляційної скарги, та просив звільнити його від адміністративної відповідальності з передачою матеріалів на розгляд трудовому ЛВДС» Лисичанськ»філії ПДМН ПАТ « Укртранснафта»,вважаю,що апеляційна скарга ОСОБА_2 підлягає задоволенню частково виходячи з наступного.

У відповідності до вимог ч.2 ст.33 КУпАП, при накладенні стягнення за адміністративне правопорушення підлягає врахуванню характер вчиненого правопорушення, особа правопорушника, його майновий стан, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність.

Цієї вимоги закону суддя першої інстанції дотримався не повністю, пославшись на те, що обставинами, що пом'якшують відповідальність правопорушника визнає визнання ним провини та щире розкаяння, але не врахував інші обставини, які передбачені ст.34 КУпАП.

Обставин, які б обтяжували відповідальність правопорушника суддя першої інстанції не побачив.

Так, ОСОБА_2 у судовому засіданні пояснив, що він дійсно відмовився від проходження медичного обстеження на стан сп'яніння у присутності двох свідків, але з причин того, що він поспішав їхати в лікарню з дитиною 23.03.2015 року приблизно о 09-00 год. з ранку він випив настойку валеріани, оскільки переживав за стан здоров'я дитини.

У постанові суду першої інстанції вказані пояснення правопорушника ОСОБА_2, з яких вбачаєтся, що він визнає свою провину у скоєнні адміністративного правопорушення , передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та посилається на вищевказані обставини.

Про те,що правопорушник віз дитину в медичний заклад , було відомо також особі, яка склала протокол про адміністративне правопорушення - ОСОБА_5 та який тимчасово вилучив посвідчення водія у ОСОБА_2

Адміністративне стягнення відносно ОСОБА_2 суд першої інстанції застосував у межах санкції ч.1 ст.130 КУпАП у вигляду штрафу, його мінімального розміру від двухсот неподатковуваних мінімумів доходів громадян, діючого на підставі Закону України № 693-УП від 19.11.2013 р. про внесення змін в деяки законодавчи акти.

Перевіркою матеріалів справи також встановлено, що ОСОБА_2 за керування транспортним засобом у нетрезвому стані у період з 23.03.2014 р. до 23.03.2015 р. до адміністративної відповідальності не притягався.(а.с.5)

Згідно вимог ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративне правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування всіх обставин справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до вимог ст.33 КУпАП обставинами, що помякшують відповідальність за адміністративне правопорушення, визнаються також вчинення правопорушення під впливом сильного душевного хвилювання або збігу тяжких особистих чи сімейних обставин.

Суд першої інстанції дану обставину не врахував, не встановив, що під час керування транспортним засобом ОСОБА_2 слідував до лікарні разом зі своїм хворим малолітном сином ОСОБА_6,ІНФОРМАЦІЯ_2, хоча про дану обставину свідчать також пояснення у судовому засіданні інспектора ВДАІ м.Лисичаська ОСОБА_5

Крім того, під час слухання адміністративної справи у суді першої інстанції правопорушник долучав до справи копіію свідоцтва про народження дитини, копії медичного направлення, копії медичної картки, а також розпорядження про службову поїздку в межах України. ( а.с.14-17).

Як вбачається з протоколу судового засідання ці письмові документи судом першої інстанції не оголошувалися та не досліджувалися, хоча були долучені до справи.

Разом з цим, з змісту Розпорядження про службову поїздку в межах України працівніків ЛВДС " Лисичанськ" філії ПДМН ПАТ " Укртранснафта" № 113 від 24.03.2015 року слідує, що ОСОБА_2 як командир відділення пересувного патруля служби безпеки ЛВДС " Лисичанськ" направлявся у службову поїздку для виконання заходів з охорони лінійної частини МН " Куйбишев-Лисичанськ", " Лисичанськ-Кременчук" терміном на вісім днів з 24.03.2015 р.до 31.03.2015 р. включно. При цьому він має розїздний характер робіт, ночівля на трасі 7 ночей.( а.с.17)

За три дня до відрядження його малолітня дитина потрапляє у лікарню ( центр первіної медико-санітарної допомоги м.Лисичанська), де батькам дитини дають направлення до рентгенкабинету та ставлять диагноз про деформацію ніжних кінцевік, після чого дитина потребує необхідне лікування та догляд.( а.с.15-16).

Крім того, ОСОБА_2 до апеляційного суду надав ксерокопії документів з місця роботи, а саме: пропуск № 638 таб. № 40610, виданий 03.02.2014 р., ПАТ « Укртранснафта» ЛВДС « Лисичанськ», та посвідчення № 40610 про перевірку знань з питань охорони праці, яке було надано йому на підставі протоколу засідання комісії з перевірки знань від 08.04.2014 р.№ 5, від 03.03.2015 р. № 1, а також документи, які свідчать про склад його сім'ї, про те, що його дружина знаходиться у відпустці для догляду за дитиною до нею трирічного віку з 09.09.2012 р. по 13.06.2015 р. та отримує державну допомогу у розмірі 130 грн.

Апеляційний суд вважє, що з даних обставин ствердження ОСОБА_2 про те, що він хвилювався за дитину з приводу ії хвороби,тому випив лікарський засіб,( валеріану у краплях-заспокійливе), який можливо має деякий відсоток спирту, але 23.03.2015 р. приблизно о 09-00 год. в стані алкогольного спяніння не знаходився- є обгрунтованими.

Однак, суд першої інстанції вірно зробив висновок про те,що дії ОСОБА_2 за ознаками ч.1 ст.130 КУпАП кваліфіковані правильно, оскільки він , керуючи транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленного порядку огляду на стан спяніння , відмовився.

З таких обставин, апеляційний суд вважає можливим визнати, що ОСОБА_2 вчинив адміністративне правопорушення під впливом сильного душевного хвилювання та збігу тяжких особистих і сімейних обставин, що дає підстави для зміни постанови Лисичанського міського суду Луганської області від 06 квітня 2015 року в частині накладення стягнення, тобто застосувати до нього вимоги ст.21 КУпАП, а саме: звільнити ОСОБА_2 від адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення,передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, з передачею матеріалів на розгляд трудового колективу, так як з урахуванням характеру вчиненного правопорушення і особи правопорушника до нього доцільно застосувати захід громадьського впливу.

Апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, так як вимоги правопорушника змінити постанову суду першої інстанції та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі від 150 неоподаткованих мінімумів доходів громадян не грунтуются на підставах діючого законодавства, але доводи правопорушника про зміну постанови у частині накладення стягнення в бік зменьшення та його помякшення є обгрунтованими.

На підставі викладеного, керуючись ст.294, ст.21 КУпАП України, апеляційний суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Постанову Лисичанського міського суду Луганської області від 06.04.2015 року про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП -змініти у частини накладення стягнення.

Звільнити ОСОБА_2 від адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, з передачею матеріалів на розгляд трудового колективу ЛВДС " Лисичанськ" філії ПДМН ПАТ "Укртранснафта".

Зобовязати начальника ЛВДС " Лисичанськ" філії ПДМН ПАТ "Укртранснафта" ОСОБА_7 у десятиденний строк з дня одержання матеріалів повідомити Апеляційний суд Луганської області про заходи громадьського впливу до працівника ОСОБА_2, за вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

В інший частині постанову суду першої інстанції залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Луганської області: Є.В.Тополюк