Справа № 359/2662/15-п Головуючий у І інстанції Левченко А.В.
Провадження № 33/780/273/15 Доповідач у 2 інстанції Димарецький
Категорія 429 08.06.2015
ПОСТАНОВА

Іменем України

08 червня 2015 року м. Київ

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Київської області Димарецький В.М., за участю: представника Київської митниці ДФС Петровської А.О., розглянувши апеляційну скаргу представника ОСОБА_1. на постанову судді Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 27 березня 2015 року щодо громадянина Ірану ОСОБА_2,-

В С Т А Н О В И В:

Постановою судді Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 27 березня 2015 року щодо

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1.,

проживаючого за адресою: АДРЕСА_1

притягнуто до адміністративної відповідальності за ст.471 МК України та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 1700 гривень з конфіскацією в доход держави вилучену згідно протоколу № 0149/125000001/2015 від 6 березня 2015 року валюту в сумі 600 (шістсот) англійських фунтів стерлінгів. Також судом стягнуто в доход держави з ОСОБА_2 судовий збір в розмірі 36 грн. 54 коп.

Вказане вище правопорушення ОСОБА_2 було вчинено за наступних обставин.

6 березня 2015 року, о 08 год. 10 хв., під час проходження митного контролю в зоні митного контролю залу ,,Приліт" терміналу ,,Д" ДП МА ,,Бориспіль" громадянин Ірану ОСОБА_2, який прилетів з Ірану, м. Тегеран, рейсом №208 авіакомпанії ,,UM AIR", своїми діями обрав канал, позначений символами зеленого кольору - ,,зелений коридор", тим самим відповідно до ч.5 ст. 366 МК України заявив про те, що переміщувані ним через митний кордон України товари не підлягають письмовому декларуванню, оподаткуванню митними платежами, не підпадають під встановлені законодавством заборони та обмеження щодо ввезення на митну територію України та засвідчив про факти, що мають юридичне значення. Після перетину пасажиром ,,білої лінії", яка позначає закінчення зони спрощеного митного контролю ,,зелений коридор", пасажиру було задано запитання щодо наявності в нього готівки, на що він відповів, що має при собі приблизно 10 000 доларів США та 1300 англійських фунтів стерлінгів. Після цього пасажира було запрошено до службового приміщення митниці залу ,,Приліт", де ним була видана готівка в розмірі 10 000 доларів США та 1300 англійських фунтів стерлінгів. Зазначена готівка переміщувалась без ознак приховування. З виявленої суми пасажиру було пропущено 10 000 доларів США та 734 англійських фунтів стерлінгів. За протоколом про порушення митних правил затримано 600 англійських фунтів стерлінгів.

Представник ОСОБА_1. в апеляційні скарзі просить оскаржувану постанову суду першої інстанції змінити, в частині накладання стягнення у виді конфіскації валюти, вилученої згідно протоколу про порушення митних правил та повернути 600 англійських функтів стерлінгів ОСОБА_2. В обґрунтування своїх вимог апелянт посилається на те, що застосування конфіскації до останього є незаконне та необґрунтоване, судом не з"ясовано всі обставини справи та порушено положення ст. 1 Протоколу №1 до Європейської Конвенції з захисту прав і основних свобод людини, не взято до уваги відсутність підстав для застосування конфіскації.

Заслухавши пояснення: представника митниці, яка заперечувала проти апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до наступного.

В судове засідання суду апеляційної інстанції представник особи, яку притягнуто до відповідальності - ОСОБА_1. не прибув, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду його апеляційної скарги. Про поважність причин неявки ОСОБА_1. до суду останній не повідомив, а тому підстав, які б перешкоджали розгляду даної справи немає.

Згідно ч. 7 ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Апеляційним судом, як і судом першої інстанції було встановлено, що правопорушення, яке вчинив ОСОБА_2 полягало у переміщенні через митний кордон України - ,,зелений коридор" не задекларованих митному органу коштів, які перевищують 10 000 євро, що підлягає обов'язковому декларуванню.

За вказаних вище даних слід погодитись з висновком суду першої інстанції про вчинення ОСОБА_2 правопорушення, передбаченого ст. 471 МК України.

Порушення закону згідно ст. 471 МК України тягне за собою накладання штрафу в розмірі ста неоподаткованих мінімумів доходів громадян, а у разі, якщо безпосередніми предметами правопорушення є товари, переміщення яких через митний кордон України заборонено або обмежено законодавством України, - також конфіскації цих товарів.

Оскільки суддя суду 1-ї інстанції правильно дійшов висновку про винність ОСОБА_2 у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 471 МК України, призначив йому стягнення відповідно до чинного законодавства, апеляційна скарга представника правопорушника підлягає залишенню без задоволення, а оскаржувана ним постанова судді - без зміни.

Доводи, які зазначені в апеляційній скарзі, апеляційний суд вважає такими, що не впливають на правильність висновків суду першої інстанції та законність прийнятого ним рішення, оскільки в матеріалах справи відсутні докази, які б свідчили про покладання на ОСОБА_2 ,,індивідуального надмірного тягаря", що могло б бути підставою для застосування при прийнятті рішення по даній справі вказану апелянтом Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини.

Порушень закону, які були б підставою для визнання постанови судді незаконною, під час апеляційного розгляду не встановлено.

На підставі викладеного та керуючись ст. 294 КУпАП ,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1. залишити без задоволення, а постанову судді Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 27 березня 2015 року щодо ОСОБА_2 - без зміни.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Київської області підпис В. Димарецький

Згідно з оригіналом. Суддя В. Димарецький