Апеляційний суд міста Києва
Справа № 33/796/410/2015
Категорія: ст. 122 КУпАП
П О С Т А Н О В А

Іменем України

21 травня 2015 року м. Київ

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва Єфімова О. І., за участю особи яку притягнуто до адміністративної відповідальності - ОСОБА_3, адвоката Шапошнікова І.Б., в інтересах ОСОБА_3, розглянувши адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на постанову судді Голосіївського районного суду м. Києва від 23 лютого 2015 року,

в с т а н о в и в:

Постановою Голосіївського районного суду м. Києва від 23 лютого 2015 року ОСОБА_3 визнано винуватим у вчиненні правопорушення за ч. 4 ст. 122 КУпАП та застосовано адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами строком на шість місяців.

Як зазначено у постанові суду, ОСОБА_3 28 січня 2015 року о 08 год. 30 хв. в м. Києві по пр. Возєднання 6, керуючи автомобілем «Рено» д.н.з. НОМЕР_1, при перестроюванні та зміні напрямку руху, не переконався, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеку іншим учасникам руху, створив аварійну ситуацію автомобілю «Хонда» д.н.з. НОМЕР_2, який різко гальмував та змінив напрямок руху. Своїми діями ОСОБА_3 порушив п. 10.1 ПДР України та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову Голосіївського районного суду м. Києва від 23 лютого 2015 року та провадження у справі про притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності закрити. Зазначає, що протокол про адміністративне правопорушення, щодо ОСОБА_3 складений незаконно, оскільки він зупинився внаслідок того, що йому було створено аварійну ситуацію та вирішив дочекатися працівників ДАІ для дачі пояснень, проте на нього було складено адміністративний протокол, який не відповідає фактичним обставинам справи та схемі ДТП. Крім того, зазначає, що на схемі ДТП працівниками ДАІ не відображено розташування транспортного засобу ОСОБА_3 Також зазначає, що суд першої інстанції формально підійшов до вирішення питання по справі, а матеріали справи не містять належних та допустимих доказів про наявність в діях ОСОБА_3 складу адміністративного правопорушення.

Заслухавши ОСОБА_3 та його захисника Шапошнікова І.Б., які підтримали апеляційну скаргу, просили її задовольнити, скасувати постанову Голосіївського районного суду м. Києва та закрити провадження у справі за відсутністю в діях ОСОБА_3 складу адміністративного правопорушення, заслухавши пояснення свідка ОСОБА_5, дослідивши матеріали адміністративної справи та доводи, викладені в апеляційній скарзі, вважаю, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Проте, як вбачається з матеріалів справи, зазначені вимоги закону судом першої інстанції виконані не були.

Як вбачається з постанови суду, в обґрунтування висновку про доведеність вини ОСОБА_3 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 122 КУпАП, суд послався на наявність складу адміністративного правопорушення, не з'ясував повно та всебічно обставини, які підлягають встановленню по даній справі, та не дав оцінки всім доказам в сукупності.

Так, з пояснень ОСОБА_3 наданих до суду першої інстанції, він рухався у другій смузі руху по просп. Воз'єднання в м. Києві в напрямку мосту Патона. Біля будинку № 6 по просп. Воз'єднання на другу смугу руху, тобто на його, виїхав автомобіль червоного кольору, при чому його маневр був різкий і такий, який міг створити ОСОБА_3 аварійну ситуацію, внаслідок чого сталося б ДТП. ОСОБА_3, глянувши в дзеркала заднього виду, оцінивши в повному обсязі ситуацію вжив заходів гальмування транспортного засобу та зупинився у другій смузі руху, не змінюючи напрямку руху. Автомобілі, які рухались позаду нього в другій смузі, продовжили рух, змінивши полосу руху, тобто їм не було створено ОСОБА_3 аварійної ситуації.

Аналогічні пояснення надані ОСОБА_3 і в судовому засіданні апеляційної інстанції. Крім того, ОСОБА_3 зазначив, що автомобіль «Хонда» д.н.з. НОМЕР_2 здійснив екстрене гальмування в третій смузі руху та причини такого різкого гальмування автомобіля Хонда в третій смузі руху йому не відомі, оскільки автомобіль ОСОБА_3 та автомобіль «Хонда», під керуванням водія ОСОБА_6 рухалися у різних смугах руху.

Свідок ОСОБА_5 в суді апеляційної інстанції, допитаний відповідно до вимог ст. 294 КУпАП, дав пояснення, що автомобіль «Рено» здійснив екстрене гальмування та зупинення у другій смузі руху, оскільки перед його автомобілем з першої смуги руху виїхав автомобіль червоного кольору, причому вказаний автомобіль підрізав автомобіль ОСОБА_3 та навіть не зупинився і поїхав далі, автомобіль під керуванням ОСОБА_3 зупинився у другій смузі руху, по якій і рухався ОСОБА_3 Автомобіль «Рено» під керуванням ОСОБА_3 та автомобіль «Хонда» під керуванням ОСОБА_6 зупинилися паралельно в різних смугах руху, тобто у другій та третій відповідно. Зазначає, що на його думку, різке зупинення автомобіля «Рено» сталося внаслідок порушення правил дорожнього руху автомобілем червоного кольору, який створив аварійну ситуацію, при цьому вказує, що автомобіль «Рено» для автомобіля «Хонда» не створював аварійної ситуації, оскільки автомобіль «Рено» зупинився у другій смузі руху.

Крім того, в судовому засіданні апеляційної інстанції ОСОБА_3 надано висновок № 2015-0306 від 06 березня 2015 року, в якому зазначено, що в даній дорожній обстановці вбачати в діях водія ОСОБА_3 невідповідності вимогам п. 10.1 ПДР України підстав технічного характеру немає. В даній дорожній обстановці вважати дії водія ОСОБА_3 такими, що створювали аварійну ситуацію водію автомобіля «Хонда» ОСОБА_6, підстав технічного характеру немає.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_3 про те, що в основу постанови суду першої інстанції про винуватість ОСОБА_3 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 122 КУпАП покладено лише протокол про адміністративне правопорушення та показання ОСОБА_6, є обґрунтованими, оскільки судом першої інстанції не в повній мірі досліджено надані ОСОБА_3 в судовому засіданні докази, які на думку апеляційного суду є належними та допустимими, та у своїй сукупності відтворюють цілісну картину дорожньо-транспортної пригоди.

З урахуванням викладеного, постанова Голосіївського районного суду м. Києва від 23 лютого 2015 року щодо ОСОБА_3 підлягає скасуванню із закриттям провадження у справі за відсутністю в діях ОСОБА_3 складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи наведене та керуючись ст.247 п.1, ст. 294 КУпАП, суддя Апеляційного суду м. Києва,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити.

Постанову Голосіївського районного суду 23 лютого 2015 року, якою ОСОБА_3 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення за ч. 4 ст. 122 КУпАП та застосовано адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами строком на шість місяців - скасувати.

Провадження у справі закрити за відсутністю в діях ОСОБА_3 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 122 КУпАП.

Постанова апеляційного судуоскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду містаКиєва О. І. Єфімова

Головуючий у 1-й інстанції - суддя Валігура Д.М.