ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Дата документу 10.04.2015 Справа № 554/3706/15-п

10 квітня 2015 року Октябрського районного суду м. Полтави ОСОБА_1 при секретарі Гречка Є.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Полтаві у залі суду протокол про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП і матеріали справи додані до нього щодо

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця і мешканця ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_3, не одруженого, не працюючого, ідентифікаційний код № НОМЕР_1, до адміністративної відповідальності не притягувався

в с т а н о в и в :

22 березня 2015 року, приблизно о 15 год. 30 хв., порушник ОСОБА_2, перебуваючи на території храму Віри, Надії і Любові, що по вулиці Першотравнева в м. Полтаві, вчинив сварку з потерпілою ОСОБА_3, в ході якої голосно лаявся нецензурною лайкою та висловлював погрози на її адресу, а також пошкодив її мобільний телефон, чим порушив громадський порядок і спокій громадян.

Після розяснення відповідно до ст. 268 КУпАП прав особі, що притягується до адміністративної відповідальності, в тому числі права на захист, тобто користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, в судовому засіданні ОСОБА_2 вину у вчиненні інкримінованого йому правопорушення не визнав та показав, що потерпіла, як на його думку, поводить себе неналежно, порушуючи моральні засади суспільства, в звязку з чим він вирішив спонукати її до належної поведінки шляхом пошкодження майна, яке їй належить, оскільки це найкраще сприймається особою для розуміння. Підтвердив, що дійсно в цей день на території храму Віри, Надії і Любові між ним і потерпілою виникла сварка, винуватою у якій була остання. В процесі сварки потерпіла викликала міліцію, повідомивши, що він вчинює протиправні дії. Це його обурило і тому він вихопив у неї мобільний телефон та розбив його. Протокол про вчинення адміністративного правопорушення, який щодо нього було складено працівниками міліції, які прибули на місце пригоди, він підписувати відмовився, так як викладена у ньому фабула не відповідала дійсності. Наголосив, що вважає себе таким, що має право домагатися від інших осіб дотримуватися моральних засад і божих заповідей, в тому числі, і шляхом пошкодження майна та застосування фізичних примусів щодо осіб, які їх порушують. Висловив погрози розправою на адресу потерпілої за те, що вона звернулася до правоохоронних органів та продовжує вести себе не так, як він має своє уявлення на це.

Незважаючи на невизнання ним своєї вини у вчиненні інкримінованого йому діяння, його винуватість у цьому підтверджується сукупністю наданих та перевірених під час судового розгляду протоколу про вчинення адміністративного правопорушення доказів.

Так, потерпіла ОСОБА_4 під час допиту в суді показала, що 22 березня 2015 року в зазначений час вона знаходилась в храмі Віри, Надії і Любові, що по вулиці Першотравнева в м. Полтаві. В цей час до неї підійшов порушник, якого вона знає вже протягом трьох років і ніяких стосунків з яким не підтримує, та почав їй висловлювати погрози, висловлюючись при цьому нецензурною лайкою. Їй на допомогу підійшли знайомі чоловіки, які там знаходилися і які спостерігали за зухвалою поведінкою порушника. В їх присутності він продовжував ображати її та висловлювати погрози на її адресу. Оскільки це було зухвало, то вона викликала працівників міліції, а сама зайшла в храм Віри, Надії і Любові. Там її сховали в окремому приміщенні. В той час, коли на місце пригоди вже прибули працівники міліції і вона намагалася вийти із храму, він напав на неї, вихопив із її рук мобільний телефон та з великою силою кинув його на бетонну підлогу, розбивши його, спричинивши таким чином ще й майнову шкоду. Поведінка порушника була зухвалою. Вона грубо порушувала громадський порядок та спокій громадян, які знаходилися в храмі. Зазначила, що після того випадку порушник систематично переслідує її та висловлює погрози розправою. Із-за цього вона часто змушена звертатись за допомогою до інших осіб.

Вирішуючи питання про доведеність вини ОСОБА_2 у вчиненні інкримінованого йому правопорушення, суд враховує також рапорт оперуповноваженого СКР Октябрського РВ ПМУ УМВС України в Полтавській області ОСОБА_5 (а. с. 10), який виїжджав на місце пригоди за викликом потерпілої 22 березня 2015 року, та сам протокол про це (а. с. 1-2), які були досліджені в суді.

Аналізуючи показання потерпілої та інші докази, додані до протоколу, суд виходить з того, що вони узгоджуються між собою в частині місця, часу та обставин вчинення правопорушення, поведінки порушника, а тому приймає до уваги показання потерпілої як правдиві та покладає їх в основу обвинувачення останнього разом з іншими доказами по справі. Зважаючи на обставини, встановлені в ході розгляду справи, суд вважає встановленим факт протиправної поведінки саме порушника та його вини у виникненні сварки з потерпілою безпосередньо перед вчиненням правопорушення.

В звязку з цим показання порушника, в яких він заперечує свою вину у вчиненні дрібного хуліганства, суд розцінює як спосіб захисту від обвинувачення та намір уникнути покарання за вчинене, а тому до уваги не приймає.

Проаналізувавши наведені докази, суд вважає, що ОСОБА_2, вчинивши нецензурну лайку в громадському місці і вчинивши дії, які супроводжувались пошкодженням чужого майна, та порушивши громадський порядок і спокій громадян, вчинив дрібне хуліганство, тобто правопорушення, передбачене ст. 173 КУпАП.

Вирішуючи питання про накладення на порушника адміністративного стягнення суд враховує характеристику його особи, зокрема те, що він не займається суспільно-корисною діяльністю, ніде не працює, веде асоціальний спосіб життя, зухвалість його поведінки під час вчинення адміністративного правопорушення та під час розгляду протоколу в суді, тяжкість наслідків для потерпілої від вчиненого ним діяння і приходить до висновку про необхідність накладення на нього найбільш суворого із встановлених санкцією ст. 173 КУпАП стягнення, а саме адміністративного арешту.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України Про судовий збір у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, стягується судовий збір з особи, на яку накладено адміністративне стягнення, у розмірі 0,03 розміру мінімальної

Керуючись статтями 283 та 284 КУпАП,

п о с т а н о в и в :

Визнати винним ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП і піддати його адміністративному стягненню у виді адміністративного арешту строком на десять діб.

Строк відбування адміністративного стягнення рахувати з 09 год. 30 хв. 10 квітня 2015 року.

Стягнути з ОСОБА_2 судовий збір 36,54 грн. на користь держави (УДКСУ у м. Полтава, , ГУДКСУ в Полтавській області, МФО 831019, розрахунковий рахунок 0005, код класифікації 22030001, код ЄДРПОУ суду 02886195).

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником або на неї може бути внесено протест прокурора протягом десяти днів з дня її винесення.

Строк предявлення постанови про накладення адміністративного стягнення до виконання протягом трьох місяців з дня винесення.

СуддяА.< Головуючий суддя / По-батькові >?. ОСОБА_1