Номер провадження: 33/785/141/15
Номер справи місцевого суду: 520/202/15-п
Головуючий у першій інстанції Чванкін С.А.
Доповідач Джулай О. Б.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.03.2015 року м. Одеса

Апеляційний суд Одеської області в складі судді Джулая О.Б.,

розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову судді Київського районного суду м. Одеси, від 03 лютого 2015 року,

встановив:

зазначеною постановою

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянин України, що мешкає за адресою: АДРЕСА_1

був притягнутий до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч. 2 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та на нього було накладено адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування всіма видами транспортних засобів, строком на 2 роки.

З постанови суду вбачається, що ОСОБА_2 був притягнутий до адміністративної відповідальності за те, що він, 26 грудня 2014 року, о 00.45 годин, керував автомобілем Ніссан д/н НОМЕР_1 по вул. Французький бульвар в м. Одесі з явними ознаками алкогольного сп'яніння, від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп'яніння відмовився.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 стверджує, що постанова суду відносно нього є необгрунтованою, приводить відповідні доводи і просить скасувати постанову суду першої інстанції та закрити провадження по справі.

Дослідивши матеріали справи, розглянувши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до висновку про те, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а постанова суду - скасуванню з наступних підстав.

У відповідності зі ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини що пом'якшують або обтяжують відповідальність, чи заподіяну майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

З оскарженої постанови вбачається, що суд першої інстанції, при розгляді справи, не в повній мірі дотримувався вимог зазначеної правової норми.

В обґрунтування доведеності вини ОСОБА_2, у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч. 2 КУпАП, суд послався на такі докази: протокол про адміністративне правопорушення та інші матеріали справи, не конкретизуючи при цьому, які саме.

Між тим, вказані докази, на думку апеляційного суду, не можуть бути використані, як докази вини ОСОБА_2 у вчиненні правопорушення, оскільки їх слід визнати недопустимими з таких підстав.

Що стосується протоколу про вчинення адміністративного правопорушення, то згідно зі ст. 254 КУпАП, протокол про адміністративні правопорушення складається у двох екземплярах, один з яких, під розписку вручається особі, яка притягується до адміністративної відповідальності.

Згідно з ст. 256 КУпАП протокол повинен бути підписаний особою, яка притягується до адміністративної відповідальності, і цій особі мають бути роз'яснені права, передбачені Конституцією України і ст.268 КУпАП .

При цьому, з протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що він був складений у відсутності ОСОБА_2, в протоколі, всупереч вимогам ст. 256 КУпАП, відсутній підпис ОСОБА_2 якому також не були роз'яснені його права.

Викладені обставини свідчать про невідповідність протоколу про адміністративне правопорушення вимогам закону, що свідчить про його недопустимість, як доказу вини ОСОБА_2.

Крім того, з матеріалів справи вбачається (а.с. 7), що свідок ОСОБА_3 пояснив, що 26 грудня 2014 року, його запросили співробітники ДАЇ в якості понятого щоб підтвердити факт відмови водія ОСОБА_2 від проходження медичного огляду та підпису в протоколі про адміністративне правопорушення.

Між тим, в судовому засіданні ОСОБА_2 пояснив, що 26 грудня 2014 року, коли його зупинили робітники ДАЇ, свідок ОСОБА_3 і його напарник вже були присутніми на місці події. Також він пояснив, що на його думку особи залучені в якості понятих, знайомі з працівниками ДАІ і співпрацюють з ними.

Крім того, ОСОБА_2 стверджував, що не відмовлявся від проходження медичного огляду, а навпаки наполягав на його проведенні, але працівники ДАЇ не запропонували йому проїхати до медичної установи, і на місці події не застосували будь-які інші засоби тестування.

З матеріалів справи вбачається, що за викликом ОСОБА_2 на місце події прибув автомобіль швидкої медичної допомоги, який доставив його в медичний заклад.

Допитаний в судовому засіданні понятий ОСОБА_3 пояснив, що по зовнішньому вигляду водія ОСОБА_2 не було видно ознак алкогольного сп'яніння.

При цьому, всупереч його поясненням, в підписаному ним протоколі про адміністративне правопорушення зазначено (а.с. 4), що ОСОБА_2 був з явними ознаками алкогольного сп'яніння, а саме запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння очей, не стійка хода.

Таким чином показання ОСОБА_2 не спростовані, протокол не відповідає вимогам закону, а показання понятого суперечать змісту протоколу.

Викладені обставини позбавляють суд можливості визнати допустимими докази, на які послався суд першої інстанції, і дійти до висновку про винуватість ОСОБА_2 у вчинені правопорушення.

При цьому твердження ОСОБА_2 про те, що він не відмовлявся від проходження медогляду, тобто про його невинуватість у вчиненні правопорушення, не спростовані.

Таким чином, враховуючи заперечення ОСОБА_2, а також відсутність інших допустимих доказів його вини, апеляційний суд приходить до висновку про те, що показань свідка ОСОБА_3 не достатньо для визнання ОСОБА_2 винним у вчиненні правопорушення.

За таких обставин апеляційний суд вважає, що висновок суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_2 у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.130 ч. 2 КУпАП, є необґрунтованим, в зв'язку з чим постанова суду, через недоведеність вини ОСОБА_2, підлягає скасуванню, а провадження по справі - закриттю.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 254, 256, 268, 293, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, апеляційний суд

постановив:

апеляційну скаргу ОСОБА_2 - задовольнити.

Постанову судді Київського районного суду м. Одеси, від 03 лютого 2015 року, якою ОСОБА_2 був притягнутий до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ст. 130 ч. 2 Кодексу України про адміністративні правопорушення та на нього було накладено адміністративне стягнення у вигляді позбавлення права керування всіма видами транспортних засобів строком на два роки, - скасувати через недоведеність вини ОСОБА_2 у вчиненні правопорушення.

Провадження по справі про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ст. 130 ч. 2 КУпАП - закрити.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя апеляційного суду

Одеської області (підпис) О.Б. Джулай