Справа № 577/2404/15-п
Провадження № 3/577/543/15
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"02" червня 2015 р. м. Конотоп

Конотопський міськрайонний суд Сумської області в складі:

судді Кравченка В.О.

при секретарі Мирошниченко Ю.В.

з участю адвоката ОСОБА_1,

розглянувши матеріали, які надійшли від Відділу прикордонної служби Конотоп Державної прикордонної служби Украіни про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уроженку м.Очаків, Миколаївської області, мешканку м.Київ, вул.Алма-Атинська, 39 В кв.69, заміжня, має одну неповнолітню дитину, грамадянка України,-

за ч.1 ст. 185-10 КпАП України, -

В С Т А Н О В И В :

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення СхРУ № 121904 від 08.05.2015 року, який був складений молодшим інспектором першої категорії Відділу прикордонної служби Конотоп сержантом ОСОБА_3 ОСОБА_2 інкримінується вчинення правопорушення передбаченого ч.1 ст.185-10 КпАП України, а саме злісна непокора законним вимогам військовослужбовців Державної прикордонної служби України за наступних обставин.

07 травня 2015 року близько 23 год 15 хвилин під час виконання військовослужбовцями Державної прикордонної служби службових обовязків повязаних з охороною державного кордону щодо здійснення прикордонного контролю по станції Конотоп Південно-Західної залізниці потягу № 6 сполученням Київ-Москва ОСОБА_2, яка знаходилась у купе вагону №12, при перетинанні Державного кордону України предявила на паспортний контроль паспорт громадянинки України, свідоцтво про народження сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, та нотаріально посвідчену в м.Москва згоду батька дитини ОСОБА_5 на тимчасовий виїзд дитини з України до Російської Федерації. Оскільки останній документ не був завірений у закордонній дипломатичній установі України (консульстві), а тому не давав право на перетинання кордону дитиною, то ОСОБА_5 було запропоновано вийти з вагону і не затримувати відбуття потягу. Проте, ОСОБА_2 відмовилась виконувати законну вимогу прикордонника, що призвело до затримки потяга закордонного прямування.

Правопорушниця ОСОБА_2 винною себе не визнала і пояснила, що про обовязковість посвідчення в дипломатичній установі України нотаріально завіреної в Російській Федерації згоди батька на виїзд дитини нічого не знала і у відповідній постанові КМ України такого не вимогається. Під час прикордонного контролю по ст.Конотоп прикордонники відмовили їй у перетинанні кордону із наведених вище підстав та запропонували вийти з вагону, що вона і зробила, але трошки із запізненням, тому як дитина спала і понадобився певний час одягнути сина. Вважає дії прикордонників щодо відмови у перетинанні кордону незаконними, а вимогу про обовязковість посвідчення в дипломатичній установі України нотаріально завіреної в Російській Федерації згоди батька на виїзд дитини такою, що не грунтується на діючих правових нормах.

Крім того, на порушення вимог ст.256 КпАП України протокол про вчинення нею адмінправопорушення, передбаченого ч.1 ст.185-10 КпАП України був складений за її відсутності, без розяснення прав закріплених у ст. 63 Конституції України та ст.268 КпАП України, що, на її переконання, є підставами для закриття провадження по справі.

Суд, вислухавши учасників процесу, дослідивши матеріали адміністративної справи вважає, що клопотання ОСОБА_2 про закриття справи підлягає задоволенню з огляду на грубі процесуальні порушення діючого законодавства допущені під час складання протоколу про адміністративне правопорушення, що унеможливлює використання представлених доказів для притягнення особи до відповідальності і як наслідок недоведеності (відсутності) складу правопорушення передбаченого ч.1 ст.185-10 КпАП України.

Даний висновок зроблений виходячи з наступного.

Відповідно до ст.256 КпАП України у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім'я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності; при наявності свідків і потерпілих протокол може бути підписано також і цими особами.

У разі відмови особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, від підписання протоколу, в ньому робиться запис про це. Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, які додаються до протоколу, а також викласти мотиви свого відмовлення від його підписання.

При складенні протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз'яснюються його права і обов'язки, передбачені статтею 268 цього Кодексу, про що робиться відмітка у протоколі.

Аналогічні вимоги закріплені і в Інструкції з оформлення посадовими особами Державної прикордонної служби України матеріалів справ про адміністративні правопорушення, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України 18.09.2013 № 898, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 9 жовтня 2013 р. за № 1729/24261, зокрема пунктах 3.3-3.6, 3.8, 3.9.

Аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що посадова особа, яка склала протокол про адміністративне правопорушення повинна особисто, без будь-якого передоручення іншим особам, вчиняти дії щодо збирання доказів, ознайомлення з ними правопорушника та розясненню останньому його прав.

Згідно зі ст.245 КпАП України завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

За приписом ст.251 КпАП України доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Проте, наведені норми не були дотримані.

Так, допитана в якості свідка ОСОБА_3, автор розглядуємого протоколу, пояснила, що крім заповнення граф у протоколі, до того ж за відсутності ОСОБА_2, ніяких інших дій по збиранню доказів вона особисто не вчиняла. Так, з протоколом ОСОБА_2 ознайомлювали інші військовослужбовці прикордонної служби, пояснення від свідків та безпосередньо від особи, яка притягається до адміністративної відповідальності відбирала також не вона, хоча і підписувала їх, ніяких прав особі, відносно якої складався протокол вона особисто не розяснювала, також в її присутності ОСОБА_2 не відмовлялась від підписання протоколу.

Отже, докази зібрані не уповноваженими на то особами з грубим порушеннями діючого законодавства не можуть визнаватися допустимими і як наслідок не можуть використовуватися для доведеності вини особи, яка притягується до адмінвідповідальності.

У статті 62 Конституції України закріплено, що обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Слід також зазначити, що ОСОБА_2 не розяснювались права передбачені ст.63 Конституції України та ст.268 КпАП України за якими особа не несе відповідальності за відмову давати показання або пояснення щодо себе, членів сім'ї чи близьких родичів, коло яких визначається законом. Підозрюваний, обвинувачений чи підсудний має право на захист. Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі.

За приписом ст.252 КпАП України орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ст.247 КпАП України провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, зокрема за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

З урахуванням викладеного провадження в справі підлягає закриттю за відсутністю (недоведеності) в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185-10 КпАП України.

Керуючись: ст.ст. 185-10, 247, 252, 256, 251, 252, 268 КпАП України, ст.ст. 62, 63 Конституції України,-

П О С Т А Н О В И В :

Закрити провадження в справі про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності, передбаченої ч.1 ст.185-10 КпАП України за відсутністю складу зазначеного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до апеляційного суду Сумської області через Конотопський міськрайонний суд протягом 10 днів з дня винесення.

Суддя:

ОСОБА_6