Віньковецький районний суд Хмельницької області
Справа № 670/363/15-п
Провадження № 3/670/128/15
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 травня 2015 року року смт. Віньківці.

Суддя Віньковецького районного суду Хмельницької області Потапов О.О, при секретарі Козяр О.М., розглянувши адміністративну справу про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, проживає в с. Пилипи Олександрівські, вул. Затонського, 11, Віньковецького району Хмельницької області,

за ч. 1 ст. 130 КУпАП,-

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до адміністративного протоколу АП1 № 408342 від 11.03.2015 року ОСОБА_1 11 березня 2015 року об 11.00 год. на автодорозі Житомир Чернівці , 192 км. керував автотранспортним засобом в стані алкогольного спяніння. Протокол медичного огляду ХОНД № 635 від 11.03.2015 року.

Своїми діями ОСОБА_1 порушив п. 2.9-а ПДР України, вчинивши правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вину у вчиненному не визнав, пояснив, що дійсно вживав алкогольні напої напередодні 11.03.2015 року, проте, керував автомобілем не він, а його товариш, який працює за межами України. Від підпису у протоколі про адміністративне правопорушення він відмовився. Наголосив, що свідок ОСОБА_2 його оговорює, а про те, що в автомобілі була неповнолітня особа він не повідомив, щоб уникнути непорозумінь повязаних із адміністративною відповідальністю. Заперечував, щодо можливості визнання доказом у справі відеозапису здійсненого працівником ДАЇ на персональний мобільний телефон.

Представник ДАІ ОСОБА_3 підтримав обвинувачення зазначене в адміністративному протоколі. Повідомив, що зупинив автомобіль яким особисто керував ОСОБА_1, в салоні його сиділа дитина, інших осіб в авто не було. Він надав в якості речового доказу мобільний телефон Самсунг із відеозаписом події, з посиланням на особисту безпеку і вимоги Закону України Про міліцію. Повідомив, що він використав його під час зупинки водія ОСОБА_1, з метою фіксації упередженості своїх дій. Звернув увагу суду на те, що на аудіо запису водій сидить в авто за кермом, розмовляє по телефону з черговим ДАІ і повідомляє черговому, що його безпідставно звинувачують.

Допитаний в якості свідка ОСОБА_2 повідомив, що він безпосередньо був присутнім під час зупинки біля 12.00 години 11 березня 2015 року водія ОСОБА_1 який керував автомобілем пікап, колір авто він не памятає. Автомобіль зупинено в районі аеропорту на вїзді в місто Хмельницький на кільцевій дорозі. Водій відмовився підписати адміністративний протокол який склав працівник ДАІ. В судовому засіданні він безпосередньо показав на особу обвинуваченого стверджуючи , що саме він керував автомобілем і був зупинений інспектором ДАІ.

В тексті протоколу про адміністративне правопорушення вписані свідки очевидці події, але сторони не заявляли клопотання про їх допит.

Відповідно до ст. 251 КУпАП фактичні дані, що стосуються справи, зокрема наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність особи в його вчиненні, інші обставини, встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, іншими документами.

Винність водія ОСОБА_1 у вчинені правопорушення оговореного ст.. 130 ч.1 КУпАП підтверджується:

- змістом протоколу про адміністративне правопорушення в якому зазначено, що він 11 березня 2015 року об 11.00 год. на автодорозі Житомир Чернівці , 192 км. керував автотранспортним засобом д.з. ВХ 8795ВХ який йому належить, у стані алкогольного спяніння;

- протоколом медичного огляду ОСОБА_1 на стан спяніння в якому повідомляється, що він 11.03.2015 року об. 11.40 год. перебуває у стані алкогольного спяніння, протокол скріплено підписом і печаткою лікаря;

- рапортом пр.-ка ОСОБА_3 в якому інспектор ДАІ повідомляє керівництво про зупинення автомобіля ВХ 8795ВХ який рухався без включеного ближнього світла фар, водій якого керував автомобілем у стані алкогольного спяніння і відносно нього складено адміністративний протокол за ст. 130 ч.1 КУпАП.

Судом оглянуто мобільний телефон прапорщика ОСОБА_3, оскільки сторони не заперечували, щодо його огляду. ОСОБА_1 послався на недопустимість відеозображення в телефоні як доказу. Судом приймається його позиція, оскільки відповідно до Рішення КС України № 12-рп/2011( щодо офіційного тлумачення ст.62 Конституції України) обвинувачення у вчиненні злочину не може ѓрунтуватися на фактичних даних, одержаних у результаті оперативно-розшукової діяльності уповноваженою на те особо без дотримання конституційних положень або з порушенням порядку, встановленого законом, а також одержаних шляхом вчинення цілеспрямованих дій щодо їх збирання і фіксації із застосуванням заходів, передбачених Законом України Про оперативно-розшукову діяльність, особою, не уповноваженою на здійснення такої діяльності.

Працівник правоохоронного органу повідомляє, що ним проводилась відеозйомка в приватних цілях, приватним телефоном, щоб обезопасити себе. Така відеозйомка не може відноситись до доказів (інших документів) оговорених ст.251 КУпП без проведення експертного дослідження, виходячи із рішення Конституційного суду. Сторони не наполягали на проведені експертного дослідження, а водій стверджує про недопустимість такого доказу, тому , що зображенням підтверджено тільки те, що особа схожа на нього. Виникає сумнів у належності цього доказу, а відповідно до ст.. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватись на доказах одержаних незаконним шляхом, і усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. Тому в даному випадку відео зйомка є недопустимим доказом по справі.

Проте, проаналізувавши у сукупності надані стороною обвинувачення докази суд приходить до висновку про те, що саме ОСОБА_1 керував автомобілем Форд 11 березня 2015 року об 11.00 год., оскільки на це прямо вказує свідок. Його показання підтверджується рапортом працівника ДАІ і його ж поясненнями суду. Вони не спростовані водієм, який повідомляє, про двох інших осіб які перебували в його автомобілі на момент зупинки, але не викликає і не допитує їх в суді, щоб спростувати обвинувачення. Факт перебування у стані спяніння водій не заперечує. Він підтверджений висновком лікаря. Тому склад правопорушення оговореного ст.. 130 ч.1 КУпАП в діях ОСОБА_1 доведено.

Вирішуючи питання про накладення адміністративного стягнення суд бере до уваги, що згідно положень ст. 23 КУпАП України, адміністративні стягнення є мірою відповідальності і застосовуються з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобіганню вчинення нових правопорушень, як самим правопорушником, так і іншими особами.

На виконання вимог ст. 33 КУпАП, при накладенні адміністративного стягнення, судом враховується характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника , - він особа середнього віку, не має утриманців, працює по найму, протягом року не притягувався до адміністративної відповідальності. Враховується ступінь його вини, майновий стан, обставин, що пом'якшують та обтяжують його відповідальність не виявлено. Вважаю за можливе призначити йому покарання у виді штрафу .

Згідно статті 40-1 КУпАП стягнути з порушника судовий збір 36 грн. 54 коп.

Керуючись ст. ст. 130, 283 285 Кодексу України про адміністративне правопорушення, суддя,-.

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, визнати винним у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП і накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 3 900 (три тисячі девятьсят) грн..

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір 36грн. 54 коп.

Постанова може бути оскаржена протягом 10 днів з дня її винесення, шляхом подання апеляційної скарги до Апеляційного суду Хмельницької області через Віньковецький районний суд.

Суддя О.О.Потапов.