Справа № 359/2655/15-п Головуючий у І інстанції Криворучко І.В.
Провадження № 33/780/275/15 Доповідач у 2 інстанції Полосенко
Категорія 429 13.05.2015
ПОСТАНОВА

Іменем України

13 травня 2015 року м. Київ

Суддя Апеляційного суду Київської області Полосенко В.С., за участю: представника Київської митниці ДФС - Петровської А.О., представника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 та ОСОБА_3 розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу про адміністративне правопорушення за апеляційними скаргами особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_4 та його представника ОСОБА_2 на постанову судді Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 27 березня 2015 року, якою ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживаючого за адресою: Азербайджан, АДРЕСА_1, працюючого механіком на морській буровій установці, визнано винним у вчиненні порушення митних правил, передбаченого ст.471 Митного кодексу України та накладено на нього стягнення у виді штрафу в розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1700 гривень, з конфіскацією вилученої валюти в сумі 10430 (десять тисяч чотириста тридцять) доларів США в дохід держави -

В С Т А Н О В И В :

За постановою судді, 07 березня 2015 року, під час проходження митного контролю в зоні митного контролю залу «Приліт» терміналу «Д» ДП МА «Бориспіль» громадянин Азербайджану ОСОБА_4, який прилетів до України з Азербайджану, м. Баку, літаком авіакомпанії «Азербайджанські авіалінії», рейсом № 683, своїми діями обрав канал, позначений символами зеленого кольору - «зелений коридор», тим самим, заявив про те, що переміщувані ним через митний кордон України товари не підлягають письмовому декларуванню, оподаткуванню митними платежами, не підпадають під встановлені законодавством заборони та обмеження щодо ввезення на митну територію України та засвідчив про факти, що мають юридичне значення.

Після перетину ОСОБА_4 «білої лінії», яка позначає закінчення зони спрощеного митного контролю «зелений коридор» пасажиру було задано запитання щодо наявності в нього готівки, на що він відповів, що має при собі близько 20000 доларів США.

Після цього пасажира було запрошено до службового приміщення митниці залу «Приліт», терміналу «Д» ДП МА «Бориспіль», де ним була видана готівка в розмірі 21499 доларів США, яка знаходилась у внутрішній кишені куртки, одягненій на пасажирі. Зазначена готівка переміщувалась без ознак приховування та зі слів пасажира готівка належить йому особисто.

З виявленої суми пасажиру було пропущено 11069 доларів США. За протоколом про порушення митних правил вилучено 10430 доларів США.

Таким чином, своїми діями громадянин ОСОБА_4 під час проходження митного контролю порушив встановлений ст. 366 МК України порядок проходження митного контролю в зонах (коридорах) спрощеного митного контролю.

Постановою судді Джафарова Акіф Зія огли визнано винним у вчиненні порушення митних правил, передбаченого ст.471 МК України та накладено на нього стягнення у виді штрафу в розмірі 1700 гривень з конфіскацією вилученої відповідно до протоколу про порушення митних правил валюти.

На вказану постанову особа, яка притягується до адміністративної відповідальності та її представник подали апеляційні скарги, в яких просять постанову судді в частині накладеного стягнення змінити та повернути ОСОБА_4 вилучену відповідно до протоколу про порушення митних правил валюту.

На думку апелянтів, постанова суду винесена з порушенням норм процесуального права та неправильним застосуванням матеріального права, а висновки викладені в постанові не відповідають фактичним обставинам справи. Зазначають, що суд не врахував, що ОСОБА_4 дане правопорушення вчинив з необережності, оскільки раніше не ввозив на територію України значну суму грошових коштів та не був обізнаний з митними правилами, вперше притягується до відповідальності. Апелянти вважають, що застосування конфіскації, як предмету порушення митних правил в даному випадку є порушенням положень ст.1 Протоколу № 1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, оскільки покладає на ОСОБА_4 "індивідуальний надмірний тягар".

Вислухавши доповідь судді, пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності та її представників в підтримку поданих апеляційних скарг, представника Київської митниці, яка вважає рішення суду законним та обґрунтованим, перевіривши матеріали справи та доводи скарги, приходжу до наступного.

Висновок судді про доведеність вини ОСОБА_4 у вчиненні порушення митних правил повністю знайшов своє підтвердження під час апеляційного перегляду справи і стверджується зібраними у справі доказами, а саме: протоколом про порушення митних правил від 07 березня 2015 року № 0152//15; даними протоколу опитування ОСОБА_4; доповідною запискою головного державного інспектора аналітично-пошукового відділу УАР та ПМП щодо обставин складання протоколу про порушення митних правил; переліком купюр та описом готівки, вилучених у ОСОБА_4.

На підставі зазначених доказів суддя дійшов обґрунтованого висновку, що своїми діями ОСОБА_4 порушив порядок проходження митного контролю у зонах (коридорах) спрощеного контролю та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст.471 МК України.

Разом з тим заслуговують на увагу доводи апеляційної скарги про звільнення ОСОБА_4 від адміністративного стягнення у виді конфіскації вилучених валютних цінностей, як товару переміщення якого через митний кордон України обмежено.

Згідно ст. 9 Конституції України, а також ст. 17 Закону України «Про міжнародні договори» від 22.12.1993 року, міжнародні договори, згода на обов'язковість яких дана Верховною Радою України, є часткою національного законодавства України. Також передбачається, що якщо міжнародним договором встановлені інші права, ніж ті, які передбачені законодавством України, то застосовуються правила міжнародного договору України. Тобто в такому випадку міжнародно-правові норми мають пріоритетне значення.

17 липня 1997 року Україна ратифікувала Європейську Конвенцію «З захисту прав і основних свобод людини», а також Протоколи 1, 2, 4, 7, 11, які є невід'ємною частиною Конвенції, чим визнала її дію в національній правовій системі, а також обов'язковість рішень Європейського Суду з прав людини по всім питанням що стосуються тлумачення і застосування Конвенції.

Діючим законодавством України ввезення готівкової іноземної валюти в Україну, в принципі не обмежена, обмежена лише сума (10000 євро), яка може бути ввезена без письмового декларування.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_4 до кримінальної чи адміністративної відповідальності раніше не притягувався, щиро розкаявся у вчиненому, має на утриманні двох дітей та непрацездатну дружину.

Під час апеляційного розгляду даної справи було встановлено, що ОСОБА_4 перед поїздкою в Україну отримав грошові кошти в кредит з метою дати їх в борг своєму брату ОСОБА_3, який проживає в Україні та перебуває в скрутному матеріальному становищі.

Жодних даних, які б давали суду підстави вважати, що шляхом застосування конфіскації буде попереджена інша незаконна діяльність - легалізація злочинних доходів, торгівля наркотиками, фінансування тероризму, ухилення від сплати податків, тощо - відсутні.

Враховуючи практику Європейського Суду з прав людини, приходжу до висновку, що застосування конфіскації, предметів порушення митних правил, в даному випадку є порушенням положень ст. 1 Протоколу № 1 до Конвенції, тобто є не пропорційним, оскільки покладає на ОСОБА_4, «індивідуальний надмірний тягар».

За таких обставин постанову судді слід змінити та звільнити ОСОБА_4 від адміністративного стягнення у виді конфіскації валютних цінностей повернувши їх ОСОБА_4.

Керуючись ст. 294 КУпАП суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційні скарги особи, яка притягується до адміністративної відповідальності та її представника залишити задовольнити.

Постанову судді Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 27 березня 2015 року щодо ОСОБА_4 в частині накладення стягнення у виді конфіскації вилученої валюти змінити.

Грошові кошти в розмірі 10430 (десять тисяч чотириста тридцять) доларів США, вилучені відповідно до протоколу про порушення митних правил повернути ОСОБА_4.

В решті постанову залишити без змін.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя В.С. Полосенко