28.05.2015 Єдиний унікальний № 371/963/15-п
Миронівський районний суд Київської області
Провадження № 3/371/ 484 /15
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 травня 2015 року м. Миронівка

Суддя Миронівського районного суду Київської області Поліщук А.С., розглянувши протокол про адміністративне правопорушення від 13.05.2015 серії № 516/545, складений за ч. 1 ст. 163-2 КУпАП, відносно ОСОБА_1, 14.01.1972 р. н., паспорт серії СТ 118765, виданий 25.03.2009 Миронівським РВГУ МВС України в Київській області, працює головою правління ПАТ «Миронівський автоагрегатний завод», проживає в ІНФОРМАЦІЯ_1, та додані до протоколу матеріали, -

У С Т А Н О В И В :

Відносно ОСОБА_1 13 травня 2015 року начальником відділу контролю за декларуванням ПДВ Миронівської ОДПІ складено протокол № 516/545 за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 163-2 КУпАП.

Частина 1 ст. 163-2 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за неподання або несвоєчасне подання посадовими особами підприємств, установ та організацій платіжних доручень на перерахування належних до сплати податків та зборів (обовязкових платежів).

Згідно з п. 1.30 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» платіжне доручення - розрахунковий документ, який містить доручення платника банку, здійснити переказ визначеної в ньому суми коштів зі свого рахунка на рахунок отримувача.

Тобто, зазначеними нормами законодавства встановлено адміністративну відповідальність за бездіяльність, що проявляється у двох формах.

Перша форма - це неподання посадовими особами підприємств, установ та організацій до установи банку платіжних доручень на перерахування належних до сплати податків та зборів (обовязкових платежів).

Друга форма - це несвоєчасне подання посадовими особами підприємств, установ та організацій до установи банку платіжних доручень на перерахування належних до сплати податків та зборів (обовязкових платежів).

Відповідно до протоколу ОСОБА_1, будучи керівником ПАТ «Миронівський автоагрегатний завод», не подав (несвоєчасно подав) платіжні доручення до установ банку на перерахування податку на додану вартість за листопад 2014 року в розмірі 150 гривень 00 копійок, що призвело до порушення ст. 57 Податкового кодексу України.

Таким чином, вищезазначений протокол, складений за вчинення ОСОБА_1 двох адміністративних правопорушень, що проявились у формі неподання та несвоєчасного подання платіжних доручень до установ банку на перерахування податку на додану вартість за листопад 2014 року в розмірі 150 гривень 00 копійок.

Проте, згідно з висновком ОСОБА_2 про результати невиїзної документальної перевірки своєчасності сплати податків до бюджету від 12 травня 2015 року № 236/1601/5408591 (далі ОСОБА_2 перевірки), під час перевірки ПАТ «Миронівський автоагрегатний завод», керівником якого є ОСОБА_1, встановлено несвоєчасне подання платіжних доручень до установ банку про сплату податку на додану вартість з серпня 2014 року по лютий 2015 рік, відповідальність за що передбачена пунктом 126.1 ст. 126 розділу II Податкового кодексу України.

Тобто, під час перевірки виявлено несвоєчасне подання платіжних доручень до установ банку про сплату податку на додану вартість за листопад 2014 року.

В судове засідання ОСОБА_1 не зявився, клопотання про відкладення розгляду справи не надав, хоча згідно рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення Укрпошти, повістка про виклик йому вручена 21.05.2015 року.

Відповідно до ст. 268 КУпАП неявка особи, що притягується до адміністративної відповідальності, яка була своєчасно сповіщена про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи не є перешкодою для розгляду справи.

Дослідивши матеріали справи, суддя приходить до висновку, що в діях ОСОБА_1 є склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 163-2 КУпАП, а саме несвоєчасне подання платіжних доручень на перерахування належного до сплати податку на додану вартість в розмірі 150 гривень 00 копійок за листопад 2014 року.

Згідно з ч. 2 ст. 38 КУпАП, якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення.

Як вбачається з матеріалів справи про адміністративне правопорушення, для подання ОСОБА_1 платіжного доручення до установи банку визначений граничний термін 30 грудня 2014 року, неподання доручення вчинюється один раз і утворює закінчений склад адміністративного правопорушення. Вчинення такого діяння порушує конкретну норму податкового законодавства, після чого правопорушення є закінченим і починають спливати строки накладення стягнення.

Таким чином, вважаю, що провадження по даній справі в частині несвоєчасного подання ОСОБА_1 платіжних доручень до установ банку про сплату податку на додану вартість за листопад 2014 року необхідно закрити, оскільки на момент розгляду справи закінчилися (пройшло понад чотири місяці) строки притягнення до адміністративної відповідальності, передбачені ст. 38 КУпАП.

Щодо вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 163-2 КУпАП, у формі неподання платіжних доручень на перерахування податку на додану вартість за листопад 2014 року, то суд зазначає наступне.

З протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що ОСОБА_1, працюючи керівником ПАТ «Миронівський авто агрегатний завод», допустив також неподання платіжних доручень на перерахування належного до сплати податку на додану вартість в розмірі 150 гривень 00 копійок за листопад 2014 року, що призвело до порушення ст. 57 Податкового кодексу України.

Однак, як видно з ОСОБА_2 перевірки, ОСОБА_1 допущено адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 163-2 КУпАП, у формі несвоєчасного подання платіжних доручень на перерахування належного до сплати податку на додану вартість за листопад 2014 року що саме по собі виключає факт неподання таких платіжних доручень за той же період.

Матеріали справи не містять доказів вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 163-2 КУпАП, у формі неподання платіжних доручень на перерахування належного до сплати податку на додану вартість в розмірі 150 гривень 00 копійок за листопад 2014 року.

Вина особи, яка притягається до відповідальності, має бути доведена належними доказами, а не ґрунтуватись на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь (ст. 62 Конституції України).

Оцінюючи зібрані у справі докази в їх сукупності та співставленні, в тому числі пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, наявної у матеріалах справи копії ОСОБА_2 про результати невиїзної документальної перевірки своєчасності сплати податків до бюджету від 12 травня 2015 року № 236/1601/5408591, суддя приходить до висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 163-2 КУпАП, у формі неподання платіжних доручень на перерахування належного до сплати податку на додану вартість за листопад 2014 року не підтверджена наявними у справі доказами, у звязку з чим в цій частині відповідно до пункту 1 частини 1 ст. 247 КУпАП провадження підлягає закриттю.

Враховуючи вищевикладене, керуючись 247, 276, 277, 280, 283, 284, 285 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В :

Визнати ОСОБА_1 винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 163-2 КУпАП, в частині несвоєчасного подання платіжних доручень до установ банку про сплату податку на додану вартість за листопад 2014 року.

Провадження в справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 163-2 КУпАП, в частині несвоєчасного подання ОСОБА_1 платіжних доручень до установ банку про сплату податку на додану вартість за листопад 2014 року закрити за закінченням строків притягнення до адміністративної відповідальності.

Провадження в справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 163-2 КУпАП, в частині неподання ОСОБА_1 платіжних доручень до установ банку про сплату податку на додану вартість за листопад 2014 року закрити за відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Апеляційного суду Київської області через Миронівський районний суд Київської області.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя підпис ОСОБА_2

Згідно з оригіналом

Суддя А.С. Поліщук