Справа № 544/289/15-п
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 квітня 2015 року м. Пирятин

Суддя Пирятинського районного суду Полтавської області Сайко О.О.,

за участі секретаря Костенко Т.В.,

прокурора Таранушенка І.В.,

розглянувши матеріали, які надійшли від відділу по боротьбі з організованою злочинністю УСБУ України в Полтавській області, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, народження 13.04.1982 року, уродженця та мешканця ІНФОРМАЦІЯ_1, українця, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_2, одруженого, має на утриманні одну неповнолітню дитину, такого, що не є депутатом, судимостей не має, працюючого інспектором ВДАІ з обслуговування Пирятинського УДАІ УМВС України у Полтавській області,

за ч.2 ст.172-5 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП),

у с т а н о в и л а :

Згідно протоколу про вчинення адміністративного корупційного правопорушення ОСОБА_1 інкримінується вчинення адміністративного корупційного правопорушення за таких обставин.

Зазначено, що ОСОБА_2, будучи субєктом відповідальності за корупційне правопорушення, всупереч п.1 ч.1 ст. 8 Закону України Про засади запобігання і протидії корупції, у зв'язку з прийняттям для себе через свого безпосереднього керівника начальника ВДАІ з обслуговування Пирятинського району УДАІ УМВС України в Полтавській області ОСОБА_3, дарунка від фізичної особи ОСОБА_4 у вигляді грошових коштів в сумі 3600 грн в інтересах останнього за повернення йому посвідчення водія ОСОБА_4, порушив встановлену законом заборону щодо одержання дарунку (пожертви), тобто вчинив діяння, яке містить ознаки адміністративного корупційного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-5 КУпАП, при наступних обставинах:

27 жовтня 2014 року в м. Пирятині Полтавської області громадянин ОСОБА_5 був зупинений патрулем ДАІ в особі співробітників Пирятинського ВДАІ ОСОБА_1 та ОСОБА_3 та останнім складено стосовно ОСОБА_4 протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.130 КУпАП, за керування транспортним засобом в стані алкогольного сп'яніння. ОСОБА_3І вилучив у останнього посвідчення водія, видавши при цьому тимчасовий талон на право керування транспортним засобом. Того ж дня ОСОБА_4 прийшов до відділення ДАІ з обслуговування Пирятинського району, де інспектор ДАІ ОСОБА_1 видав йому автомобіль та на прохання ОСОБА_4 вирішити питання про отримання посвідчення водія, вказав, що останній має передати за це грошові кошти в сумі 4 000 грн. 01.11.2014 ОСОБА_4 підїхав до місця проживання ОСОБА_1, де на вулиці передав йому частину коштів у сумі 1000 грн за повернення посвідчення водія та повідомив, що займеться пошуком решти коштів. 06.11.2014 ОСОБА_4 звернувся до Управління СБУ в Полтавській області по факту вимагання від нього неправомірної вигоди. За даним фактом прокуратурою Полтавської області було відкрите кримінальне провадження №000328 стосовно ОСОБА_1 за кваліфікацією ч.1 ст.368 КК України.

26.11.2014 в першій половині дня ОСОБА_4 зателефонував ОСОБА_1 та повідомив, що має намір забрати своє посвідчення водія, на що останній відповів, що знаходиться у відпустці та за межами Полтавської області. Він сказав ОСОБА_4 звернутися до начальника ВДАІ ОСОБА_3, щоб віддати йому гроші та забрати посвідчення водія. У другій половині дня ОСОБА_4 зайшов до службового кабінету начальника ВДАІ з обслуговування Пирятинського району ОСОБА_3, повідомивши, що він знайомий ОСОБА_1 та має намір отримати своє посвідчення водія. Після цього ОСОБА_3 передав ОСОБА_4 посвідчення водія, а той передав ОСОБА_3 грошові кошти в сумі 3600 грн. для ОСОБА_1 Через декілька хвилин після того як ОСОБА_4 вийшов із службового кабінету ОСОБА_3, останній був затриманий працівниками УСБУ та прокуратури Полтавської області, якими був проведений невідкладно обшук службового кабінету ОСОБА_3, у ході якого були виявлені та вилучені грошові кошти в сумі 3600 грн, котрі були попередньо помічені за допомогою спеціального люмінесцентного барвника та вручені ОСОБА_4. як заздалегідь ідентифіковані засоби.

05.02.2015 року старшим слідчим прокуратури Полтавської області прийнято постанову про закриття кримінального провадження №000328, внесеного до ЄРДР 12.11.2014 року за ч.3 ст.368 КК України у звязку з відсутністю в діях інспектора з адміністративної практики ВДАІ з обслуговування Пирятинського району в Полтавській області ОСОБА_1 складу кримінального правопорушення, а копії матеріалів були направлені до ВБКОЗ УСБУ в Полтавській області для встановлення наявності ознак адміністративного правопорушення.

Статтею 8 Закону України Про засади запобігання і протидії корупції встановлені обмеження щодо одержання дарунків (пожертв). Пунктом 1 ч. 1 ст. 8 Закону України Про засади запобігання і протидії корупції передбачено, що особам, зазначеним у пункті 1 та підпунктах а, б пункту 2 частини першої статті 4 цього Закону, забороняється безпосередньо або через інших осіб одержувати дарунки (пожертви) від юридичних або фізичних осіб за рішення, дії чи бездіяльність в інтересах дарувальника, що приймаються, вчиняються як безпосередньо такою особою, так і за її сприяння іншими посадовими особами та органами.

У судовому засіданні особа, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 свою вину у вчиненні даного адміністративного корупційного правопорушення не визнав повністю і суду пояснив, що він працює інспектором відділення ДАІ з обслуговування Пирятинського району в Полтавській області. 27.10.2014 начальником ВДАІ ОСОБА_3 відносно ОСОБА_4 був складений протокол про вчинення ним адміністративного правопорушенння керування транспортним засобом у стані алкогольного спяніння. ОСОБА_3 відсторонив водія від керування транспортним засобом, забрав посвідчення водія та видав тимчасовий талон на право керування. ОСОБА_1 провів реєстрацію вказаного протоколу, заповнив реєстраційну картку, яку разом із посвідченням поклав до сейфу у своєму кабінеті.31.10.2014 даний протокотол про адмінправопорушення був направлений для розгляду до суду. 01.11.2014 між ним та ОСОБА_5 ніяких розмов не було, гроші від нього він не приймав. З 20.11.2014 ОСОБА_1 знаходився у черговій відпустці. 27.11.2014 йому близько 11 год зателефонував ОСОБА_4 та запропонував зустрітися. ОСОБА_1 порадив йому звернутися до начальника відділення ОСОБА_3, зателефонував останньому, який повідомив, що буде на роботі через годину. Через деякий час того ж дня до нього зателефонували його співробітники та попросили приїхати на роботу, щоб видати працівникам СБУ журнал реєстрації протоколів. Грошей від ОСОБА_4 він не вимагав, а посвідчення водія йому передав ОСОБА_3, якому оголошено дисциплінарне стягнення за порушення порядку його видачі.

Стверджує, що у них з ОСОБА_5 склалися неприязні відносини через конфлікт, який виник після того, як останній забрав телефон його сестри, яка звернулася з цього приводу у міліцію. Просив справу закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного корупційного правопорушення.

Дослідженням доказів у справі про вчинене корупційне правопорушення судом встановлено:

Відповідно до наказу УМВС УДАІ України в Полтавській області № 112о/с від 04.04.2014 року старшого лейтенанта міліції ОСОБА_1 призначено на посаду інспектора відділення ДАІ з обслуговування Пирятинського району УДАІ УМВС України в Полтавській області (а.с.47).

Згідно наказу УМВС УДАІ України в Полтавській області № 57 о/с від 31.10.2014 року інспектор відділення ДАІ з обслуговування Пирятинського району УДАІ УМВС України в Полтавській області ОСОБА_1 перебував у щорічній відпустці з 20 листопада 2014 по 24 грудня 2014 року (а.с.60).

Свідок ОСОБА_6 дав суду пояснення про те, що він займає посаду старшого уповноваженого ВБКОЗ УСБУ в Полтавській області, 06.11.2014 до управління звернувся ОСОБА_4 із заявою про факт вимагання неправомірної вигоди з боку інспектора відділення ДАІ з обслуговування Пирятинського району в Полтавській області ОСОБА_1 При цьому останній пояснив, що 27.10.2014 його зупинили працівники ДАІ та склали відносно нього протокол про адмінправопорушення за ч.2 ст.130 КУпАП. Наступного дня він звернувся до ОСОБА_1, щоб вирішити питання про повернення посвідчення водія та віддав йому 1000 грн, проте останній вимагав від нього ще 4 тисячі. Крім того, ОСОБА_4 передав йому диск із записом телефонної розмови із ОСОБА_1 під час передачі йому 1 000 грн. Отримані матеріали він направив до прокуратури області для вирішення питання відкриття кримінального провадження. 26.11.2014 він в складі слідчо-оперативної групи як представник УСБУ в Полтавській області брав участь у документуванні факту вимагання та отримання неправомірної вигоди інспектором Худокормовим М.О., вони виїхали на затримання порушника при отриманні неправомірної вигоди, проте виявилося, що гроші у ОСОБА_4 взяв ОСОБА_3, щоб передати ОСОБА_1 ОСОБА_4 передав ОСОБА_3 3600 грн, отримавши своє посвідчення водія.

Свідок ОСОБА_3 пояснив, що працює на посаді начальника відділення ДАІ з обслуговування Пирятинського району в Полтавській області. 26.11.2014 у першій половині дня йому зателефонував ОСОБА_1 та попросив, що цього дня прийде його знайомий ОСОБА_4, тому його необхідно повернути його посвідчення водія. Він повністю довіряв своєму підлеглому, який вів цю ділянку роботи та який переконав його, що є всі підстави для повернення ОСОБА_4 його посвідчення водія, а тому і не перевіряв обґрунтованість та законність повернення посвідчення ОСОБА_4. Свідок був переконаний, що постанова суду про притягнення останнього до адміністративної відповідальності за вчинене правопорушення є. У другій половині дня до його кабінету зайшов ОСОБА_4 та повідомив, що він знайомий ОСОБА_1 та попросив віддати йому посвідчення. Останній також просив передати для ОСОБА_1 гроші, купюрами по 100 грн, які поклав у портфель, що стояв поряд із робочим столом ОСОБА_3 У той час, коли він клав гроші до портфеля, ОСОБА_3 виходив до іншого службового кабінету, де в сейфі зберігалися водійські посвідчення. ОСОБА_3 передав ОСОБА_4 посвідчення водія, за що той поставив свій підпис у реєстраційній картці.

Свідок ОСОБА_4, який пояснив суду, що 27.10.2014 його зупинили працівники ДАІ та склали відносно нього протокол про вчинення адмінправопорушення за ч.2 ст.130 КУпАП та вилучили його посвідчення водія. Згодом він звернувся до інспектора ДАІ ОСОБА_1 для вирішення питання повернення посвідчення водія, який повідомив, що за це необхідно передати йому 4 тис грн. 01.11.2014 вони зустрілися із ОСОБА_1 за місцем проживання останнього у с. Заріччя Пирятинського району та свідок передав йому 1 тис грн., на що ОСОБА_1 йому сказав, що потрібно ще 4 тис грн. Тоді ОСОБА_4 зрозумів, що його намагаються ввести в оману та написав заяву до УСБУ про факт вимагання неправомірної вигоди. В кінці листопада він зателефонував ОСОБА_1, щоб отримати своє посвідчення, на що останній повідомив, що він у відпустці та просив передати гроші ОСОБА_3. Про це він повідомив УСБУ, де йому видали помічені купюри в сумі 4 000 грн, які він повинен був передати ОСОБА_1. 26.11.2014 він прийшов у службовий кабінет ОСОБА_3, пояснив, що він знайомий ОСОБА_1, на що той повернув йому посвідчення водія. ОСОБА_4 отримав посвідчення водія, розписався у картці про його отримання У портфель, що стояв поряд із робочим столом ОСОБА_3 він поклав вручені йому гроші в сумі 3600 грн номіналом по 100 грн, при цьому хвилювався, тому 4 купюри залишилися у кармані куртки.

Згідно даних протоколу обшуку від 26.11.2014 року, в ході якого застосовувалась відеозйомка, вбачається те, що в присутності понятих в службовому кабінеті начальника відділення ДАІ з обслуговування Пирятинського району в Полтавській області ОСОБА_3, що знаходиться в приміщенні по вул. Жовтневій,235 м.Пирятина Полтавської області в портфелі, який стояв за робочим столом із кишені виявлено та вилучено грошові кошти номіналом по 100 грн. в кількості 36 штук (з переліком номерів та серій); також було здійснено змиви з правої та лівої долонь начальника ДАІ з обслуговування Пирятинського району в Полтавській області ОСОБА_3І , вилучені контрольні зразки марлевих тампонів для відібрання змивів зразків з рук, з відділення портфеля, у якому знаходилися грошові кошти, сам портфель, телефон ОСОБА_3, документи та інші речі, що знаходилися в портфелі, які були поміщені до конвертів та пакетів та скріплені бирками з відтиском печатки УСБУ та підписами учасників. Даний протокол підписаний понятими та всіма учасниками огляду, без будь-яких зауважень чи застережень (а.с.а.с.35-40).

Даними протоколу огляду, помітки та вручення заздалегідь ідентифікованих засобів-грошових купюр від 26.11.2014 року, з фотокопіями купюр номіналом по 100 грн. в кількості 40 штук, встановлено, що в присутності понятих та ОСОБА_4 було знято копії купюр та здійснено помітку 6 грошових купюр номіналом по 100 грн. за допомогою спеціального люмінесцентного барвника Люмінор жовто-зелений. При освітленні спеціальною лампою з спеціальним випромінюванням зазначені помітки люмінесцентного барвника по купюрам випромінюють характерне зеленувато-жовте свічення; вбачається, що з люмінесцентного барвника Люмінор жовто-зелений взятий зразок речовини та поміщений в пакет, який опечатаний паперовою біркою з підписами учасників даної дії; вказано, що дані грошові кошти в сумі 4000 грн. номіналом по 100 грн. вручались ОСОБА_4 для участі у проведенні заходів по отриманню фактичних даних щодо одержання неправомірної вигоди інспектором відділення ДАІ з обслуговування Пирятинського району УДАІ УМВС України в Полтавській області ОСОБА_1 (а.с.26-27).

Згідно ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

За нормоюст.252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Стаття 280 КУпАП визначає обставини, що підлягають зясуванню при розгляді справи про адміністративне правопорушення.

Відповідно дост. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше, як на підставах і в порядку, встановлених законом, а провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення, згідно вимог ст. 245 КУпАП є: своєчасне, всебічне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, а також виявлення умов та причин, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень.

При розгляді справи про адміністративне правопорушення, суддя зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Проте, матеріали справи про корупційне адміністративне правопорушення свідчать, що при проведенні правоохоронними органами перевірки заяви громадянина ОСОБА_4 щодо вимагання у нього неправомірної вигоди інспектором відділення ДАІ з обслуговування Пирятинського району в Полтавській області ОСОБА_1 наведені вимоги закону не були виконані.

Із матеріалів справи та долучених матеріалів кримінального провадження вбачається, що 06.11.2014 року ОСОБА_4 звернувся до ВБКОЗ УСБУ в Полтавській області із заявою про вимагання у нього інспекторомДАІ з обслуговування Пирятинського району в Полтавській області ОСОБА_1 неправомірної вигоди. Самої заяви ОСОБА_4П про вчинення правопорушення у матеріалах кримінального провадження, документи якого вибірково досліджувалися судом, немає, разом з тим у рапорті оперуповноваженого ВБКОЗ УСБУ в Полтавській області ОСОБА_6 зазначено про факт вимаганні неправомірної вигоди у розмірі 3 000 грн, тоді як у поясненнях, викладених ОСОБА_5 06.11.2014 останній зазначив, що передав ОСОБА_1 1 тис грн., оскільки більшої суми у нього не було. Натомість ОСОБА_1 запропонував йому придбати у нього свідоцтво про реєстрацію на транспортний засіб БМВ з Донецькою реєстрацією, за 500 доларів США з метою подальшого перепродажу вказаного оригінального бланку свідоцтва за 800 дол. США. ОСОБА_1 повідомив свідка, що у разі його згоди, останній передає йому 800 доларів США після продажу вказаного свідоцтва на автомобіль і той повертає йому посвідчення водія. (а.к.п. 10-12 т.1).

У подальшому, будучи допитаний як свідок у кримінальному провадженні та у ході судового розгляду ОСОБА_4 зазначав про вимагання у нього неправомірної вигоди в сумі 5 000 грн

Відповідно до наказу МВС № 77 від 26.02.2009 Про затвердження Інструкції з оформлення працівниками Державтоінспекції МВС матеріалів про адміністративні порушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у разі винесення постанови суду про позбавлення права керування транспортним засобом тимчасово вилучене посвідчення водія особі, стосовно якої застосовано вказаний захід адміністративного стягнення, не повертається на термін позбавлення права керування транспортним засобом.

З урахуванням вказаних вимог законодавства, є непослідовними та нелогічними пояснення свідка ОСОБА_4 з приводу того, з якою метою він мав намір отримати від інспектора ДАІ, вилучене у нього при складанні адміністративного протоколу посвідчення водія та його використання ним у подальшому при тому, що з його слів ОСОБА_1 його переконав, що за рішенням суду його позбавлять права керування, що саме по собі вказує на наслідки такого рішення суду у вигляді вилучення вказаного посвідчення.

Враховуючи такі суперечливі показання свідка ОСОБА_4, про неприязні відносини з яким заявив ОСОБА_1, твердження захисника останнього в тому, що ОСОБА_4 звернувся до інспектора відділення ДАІ із незаконною вимогою про повернення йому посвідчення водія та в подальшому зробив заяву про факт вимагання в нього неправомірної вигоди ОСОБА_1, з мотивів особистої неприязні до останнього, не позбавлені підстав.

Суперечливими та такими, що не підтверджені належними та допустимими доказами у справі, на думку суду, є також пояснення свідка ОСОБА_3 з приводу вказаних подій. Зокрема, надаючи пояснення у ході проведення службового розслідування за даним фактом останній вказує про те, що 26.11.2014 до його службового кабінету зайшов ОСОБА_4 та попросив повернути йому вилучене посвідчення водія, так як йому необхідно влаштуватися на роботу (а.с. 84). У подальшому останній змінив показання та пояснив, що повернути йому посвідчення водія ОСОБА_4 попросив по телефону його підлеглий ОСОБА_1 Пояснення розбіжностей у власних показаннях ОСОБА_3 у судовому засіданні мотивував бажанням вигородити свого колегу по роботі, які на думку суду є малопереконливими. У своїх перших пояснення ОСОБА_3 зазначав про те, що про ті кошти, які були у нього вилучені в ході обшуку він нічого не знає, та вперше їх побачив, коли слідчий їх витягнув з портфеля (а.с.28). У подальшому, будучи допитаний як свідок у кримінальному провадженні, він пояснив те, що ОСОБА_4 передав йому ці кошти, які як пояснив йому ОСОБА_1 у телефонній розмові ОСОБА_4 йому заборгував і передасть йому через ОСОБА_3 (а.с.43-46). У ході судового розгляду свідок ОСОБА_3 пояснив, що ОСОБА_4 поклав гроші в портфель, коли той виходив із свого службового кабінету за посвідченням, тоді як ці показання не узгоджуються з поясненнями самого ОСОБА_4, який у судовому засіданні стверджував, що гроші він клав до портфеля у присутності ОСОБА_3, при цьому той на це ніяк не зреагував.

Будь - яких інші об'єктивні дані про те, що саме ОСОБА_1 вимагав та отримав від ОСОБА_4 дарунок за прийняття неправомірного рішення по поверненню його посвідчення водія у справі відсутні.

За змістом діючого законодавства, а саме ч. 1ст. 8 Закону України Про засади запобігання і протидії корупції вказане правопорушення може вчинятися лише з прямим умислом та службова особа несе відповідальність лише у разі одержання дарунку ( пожертви ) від фізичних осіб за рішення, дії чи бездіяльність в інтересах дарувальника, що приймаються, вчиняються як безпосередньо такою особою, так і за її сприяння іншими посадовими особами та органами.

Прямим є умисел, якщо особа усвідомлювала суспільно небезпечний характер свого діяння ( дії або бездіяльності ), передбачала його суспільно небезпечні наслідки і бажала їх настання.

Оскільки по справі відсутні об'єктивні дані, які б з безсумнівністю та беззаперечністю свідчили про умисне вчинення ОСОБА_1 будь-якого діяння в інтересах ОСОБА_4 з метою отримання від нього подарунку, а також даних про його отримання, висновок сторони обвинувачення в тому, що дії ОСОБА_1 вірно кваліфіковані за ч. 2 ст. 172-5 КУпАП, є хибним .

При цьому, даючи оцінку ситуації, яка склалася у зв'язку з безпідставною видачею ОСОБА_4 його посвідчення водія, доречним буде з цього приводу привести рішення Європейського суду з прав людини від 9 червня 1998 року по справі Тейшейра де Касто проти Португалії , в якому суд зазначив, що основні вимоги справедливості, які вказані в ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод стосуються любого виду правопорушень, від самих незначних до особливо тяжких злочинів, а суспільний інтерес не може виправдати використання доказів, отриманих з допомогою провокацій поліції.

На підставі отриманих судом об'єктивних даних, оцінивши наявні у справі докази у їх сукупності, суд вважає, що факт отримання ОСОБА_1 через його безпосереднього керівника начальника ДАІ з обслуговування Пирятинського району в Полтавській області ОСОБА_7 дарунку за прийняте в інтересах ОСОБА_4 рішення про повернення йому вилученого посвідчення водія, не доведений у судовому засіданні.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

За таких обставин, оскільки в діях ОСОБА_1 склад адмінправопорушення, передбачений ч.2 ст. 172-5 КУпАП відсутній, провадження у справі підлягає закриттю.

Керуючись п.1 ч.1 ст. 8 Закону України Про засади запобігання і протидії корупції, ч.2 ст. 175-2, п.1. ч.1 ст. 247 КУпАП ,

п о с т а н о в и л а:

Справу про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 172-5 КУпАП провадженням закрити за відсутністю в його діяхскладу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її захисником протягом десяти днів з дня винесення постанови до апеляційного суду Полтавської області через Пирятинський районний суд.

Суддя: О.О. Сайко