Справа № 500/2579/15-п
Провадження № 3/500/811/15
ІЗМАЇЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
___________________________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

Іменем України

07 травня 2015 року м. Ізмаїл

Суддя Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області Яковенко І.І., розглянувши справу про адміністративне правопорушення у відношенні

ОСОБА_1, що народився 14 травня 1998 року, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, студента ІНФОРМАЦІЯ_2, зареєстрованого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3, проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4,

за ст. 173 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

встановив:

ОСОБА_1 03 травня 2015 року, перебуваючи у гуртожитку, розташованому за адресою: м. Ізмаїл Одеської області, просп. Леніна, буд. 15, висловлювався грубою нецензурною лайкою на адресу ОСОБА_2, порушивши громадський порядок та спокій громадян, чим вчинив дрібне хуліганство.

ОСОБА_1 у судовому засіданні в повному обсязі визнав свою винність у вчиненні зазначеного адміністративного правопорушення та розкаявся в його вчиненні.

Крім повного визнання своєї винності притягуваним ОСОБА_1, його винність у вчиненні дрібного хуліганства також повністю підтверджується сукупністю наступних доказів, досліджених судом.

Так, відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці данні встановлюються, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, а також іншими документами.

Відповідно до даних протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 висловлювався грубою нецензурною лайкою на адресу потерпілого, порушивши громадський порядок і спокій громадян.

Крім того, вказані обставини справи також підтверджуються даними рапорту інспекторачергового Ізмаїльського МВ (з обслуговування м. Ізмаїл та Ізмаїльського району) ГУМВС України в Одеській області від 03.05.2015 р.; заяви на ім'я начальника Ізмаїльського МВ (з обслуговування м. Ізмаїл та Ізмаїльського району) ГУМВС України в Одеській області ОСОБА_2, даними його письмових пояснень; а також даними письмових пояснень самого ОСОБА_1

Таким чином, аналіз сукупності усіх даних, що містяться в досліджених у суді доказах, дозволяє суду дійти висновку про наявність адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та про доведеність винності ОСОБА_1 в його вчиненні.

Враховуючи положення абз. 1 ч. 2 ст. 13 КУпАП, відповідно до яких у разі вчинення особами віком від шістнадцяти до вісімнадцяти років адміністративних правопорушень, передбачених, в тому числі статтею 173 цього Кодексу, вони підлягають адміністративній відповідальності на загальних підставах, суд приходить до висновку про необхідність накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення.

При накладенні адміністративного стягнення на ОСОБА_1 суд враховує характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, ступінь його вини, майновий стан та обставини, що помякшують і обтяжують відповідальність.

Суд враховує те, що ОСОБА_1 вчинив умисне правопорушення, характер якого вказує на те, що воно є грубим.

До обставин, які відповідно до ст. 34 КУпАП помякшують відповідальність ОСОБА_1 за вчинене ним адміністративне правопорушення, суд відносить щире розкаяння винного, а також вчинення правопорушення неповнолітнім.

До обставин, які відповідно до ст. 35 КУпАП обтяжують відповідальність ОСОБА_1 за вчинене ним адміністративне правопорушення, суд відносить вчинення правопорушення в стані алкогольного сп'яніння.

Отже, враховуючи зазначені обставини справи, приймаючи до увагу особу ОСОБА_1, суд вважає, що для його виховання в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття а також запобігання вчиненню ним нових правопорушень, буде достатнім застосування адміністративного стягнення у виді штрафу в межах мінімального розміру, оскільки в даному випадку таке стягнення повністю досягне мети його застосування, у звязку з чим суд не вбачає підстав для накладення більш суворих стягнень, передбачених санкцією ст. 173 КУпАП, а саме таких стягнень, як громадські роботи, виправні роботи або адміністративний арешт.

Крім того, суд вважає за необхідне в силу ч. 1 ст. 401 КУпАП, стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в розмірі, передбаченому п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» № 3674-VI від 08.07.2011 р., а саме в розмірі 0,03 розміру мінімальної заробітної плати, що складає 36,54 грн.

Керуючись ст. ст. 283, 284 Кодексу України

про адміністративні правопорушення, суддя

постановив:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді у виді штрафу в розмірі трьох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 51 (пятдесят одну) гривню в дохід держави.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 36 (тридцять шість) грн. 54 коп.

Постанова може бути оскаржена до Апеляційного суду Одеської області через Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Постанова про накладення адміністративного стягнення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги та підлягає зверненню до виконання протягом трьох місяців з моменту її винесення. В разі ж оскарження постанови перебіг строку давності звернення її до виконання зупиняється до розгляду скарги.

СУДДЯ

Ізмаїльського міськрайонного суду ОСОБА_3