Апеляційний суд Кіровоградської області
№ провадження 33/781/62/15 Головуючий у суді І-ї інстанції Бутельська Г. В.
Категорія - 124 Доповідач у суді ІІ-ї інстанції Ткаченко Л. Я.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.04.2015 суддя судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Кіровоградської області Ткаченко Л.Я., за участі особи, притягнутої до адміністративної відповідальності: неповнолітнього ОСОБА_3 та його законного представника ОСОБА_4, розглянувши у відкритому судовому засіданні, в приміщенні апеляційного суду Кіровоградської області, в місті Кіровограді адміністративну справу за апеляційною скаргою законного представника неповнолітнього правопорушника ОСОБА_3 - ОСОБА_4, якій діє в його інтересах на постанову судді Ленінського районного суду м. Кіровограда від 17.07.2014 року, якою

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, не працюючого, який мешкає: АДРЕСА_1,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення, звільнено від адміністративної відповідальності та застосовано захід впливу- попередження,

ВСТАНОВИЛА:

Відповідно до постанови суддіЛенінського районного суду м. Кіровограда від 17 липня 2014 року (а.с.16) 11.06.2014 року о 17-50 год. в м. Кіровограді по провулку Полтавський біля будинку №4 ОСОБА_3, керуючи велосипедом марки «Ardis» під час зміни напрямку руху не переконався, що це буде безпечно, виїхав на смугу зустрічного руху, де допустив зіткнення з автомобілем «ЗАЗ - TF69TP» , державний номер НОМЕР_1.

Своїми діями ОСОБА_3 порушив п. 10, 11.3, 6.6, 6.7Правил дорожнього руху України та скоїв правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП.

Постановою судді Ленінського районного суду м. Кіровограда від 17 липня 2014 року ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення, звільнено від адміністративної відповідальності та застосовано захід впливу - попередження.

Не погодившись з судовим рішенням суду першої інстанції, законний представник неповнолітнього правопорушника ОСОБА_3 - ОСОБА_4, подав апеляційну скаргу, в якій просить поновити строк апеляційного оскарження, скасувати постанову Ленінського районного суду м. Кіровограда від 17 липня 2014 року, у зв'язку з відсутністю в діях ОСОБА_3 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, а провадження по справі закрити. Вважає , що при винесенні даної постанови судом було порушено норми матеріального та процесуального права. Вважає, що вказаною постановою суд першої інстанції безпідставно визнав ОСОБА_3 винним у вчиненні ДТП, оскільки з матеріалів справи, дійсних обставин, що виникли при вчиненні ДТП, відсутній склад адміністративного правопорушення, передбачений ст. 124 КУпАП, виходячи з наступного.

11 червня 2014 року інспектором ВДАІ з обслуговування м. Кіровограда, капітаном міліції ОСОБА_5 було складено схему місця ДТП та протокол про адміністративне правопорушення, серія АВ2 №729086, щодо його сина ОСОБА_3 При складанні схеми ДТП було невірно зафіксовано кут повороту, де сталося ДТП, оскільки даний поворот має кут 90 градусів, натомість, на схемі кут значно більший. Крім того, до протоколу не були внесені дані про свідка ДТП, а саме ОСОБА_6 Вважає, що при складанні протоколу не враховано, що водій транспортного засобу «ЗАЗ - TF69TP» , державний номер НОМЕР_1 перед поворотом не обрав безпечної швидкості, і в його діях також є порушення Правил дорожнього руху України. Проте на нього не був складений протокол про адміністративне правопорушення.

В судовому засіданні ОСОБА_4 апеляційну скаргу підтримав повністю, просив суд її задовольнити. Вважає, що водій транспортного засобу «ЗАЗ - TF69TP» , державний номер НОМЕР_1 перед поворотом мав обрати безпечну швидкість, поте не зробив цього.

Неповнолітній ОСОБА_3 суду пояснив, що 11.06 2014 року о 17-50 год. в м. Кіровограді по провулку Полтавський він керував велосипедом марки «Ardis». На рамі сидів ОСОБА_7 Їхали з гори. Оскільки на дорозі були ями, він вирішив їх об'їхати по лівій стороні дороги. На закругленій дорозі він раптом побачив автомобіль потерпілого. Він хотів проїхати між автомобілем та будинком, уходив вліво, проте не встиг і зіткнувся із автомобілем «ЗАЗ - TF69TP», державний номер НОМЕР_1. Удар прийшовся у крило з боку пасажира. Від удару ОСОБА_7 вилетів вперед і головою розбив лобове скло. Він сказав потерпілому, щоб він викликав ДАІ, а сам подзвонив батькові. Батько був присутній при складанні протоколу та схеми.

Допитаний в судовому засіданні потерпілий ОСОБА_8 суду пояснив, що 11.06.2014 року о 17-50 год. в м. Кіровограді по провулку Полтавський він керував автомобілем «ЗАЗ - TF69TP», державний номер НОМЕР_1. Він їхав на невеликій швидкості, оскільки піднімався вгору та попереду був поворот. Раптово, із-за повороту, по зустрічній полосі руху, на нього виїхав велосипедист, на рамі велосипеду сидів хлопець. Він різко загальмував, проте, зіткнення уникнути не вдалося. Велосипедист врізався в його транспортний засіб зі сторони пасажирського сидіння. Від удару, хлопець, який сидів на рамі вилетів вперед і головою розбив лобове скло. Його транспортний засіб отримав механічні ушкодження, які зазначені у схемі до протоколу про адміністративне правопорушення.

Допитаний за клопотанням свідок ОСОБА_6 суду показала, що у червні 2014 року, дату не пам'ятає, вона йшла з дитиною через міст. Біля сміттєвих баків її обігнав автомобіль, який рухався по своїй полосі руху, але з великою швидкістю. Хлопці їхали згори по зустрічній полосі руху і на повороті сталося зіткнення із автомобілем.

Допитаний за клопотанням свідок ОСОБА_7 суду показав, що 2014 року о 17-50 год. в м. Кіровограді по провулку Полтавський вони спускали з гірки на велосипеді. Керував велосипедом ОСОБА_3, а він сидів на рамі. Рухалися по зустрічній полосі руху. На повороті сталося зіткнення із автомобілем потерпілого. Удар прийшовся зі сторони пасажирського сидіння. Від удару він вилетів вперед та головою розбив лобове скло. Тілесних ушкоджень у нього не було.

Заслухавши ОСОБА_3та його законного представника ОСОБА_4, які підтримали доводи, викладені в апеляційній скарзі, потерпілого ОСОБА_8, неповнолітнього свідка ОСОБА_9 та свідка ОСОБА_6, з'ясувавши обставини справита перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, вважаю,що в задоволенні апеляції належить відмовити, а постанову судді Ленінського районного суду м. Кіровограда від 17 липня 2014 року, залишити без змін, з наступних підстав.

Відповідно до ст. 285 КУпАП, копія постанови суду протягом трьох днів вручається або висилається особі, щодо якої її винесено, однак ці вимоги закону суд першої інстанції не виконав, у зв'язку з чим, ОСОБА_4 29 липня 2014 року звернувся до суду першої інстанції із заявою про видачу йому копії постанови судді від 17 липня 2014 року. 29 липня 2014 року до Ленінського районного суду Кіровоградської області надійшла апеляційна скарга на вказану постанову. 31 липня 2014 року Ленінський районний суд Кіровоградської області направив матеріали справи про вчинення адміністративного правопорушення , передбаченого ст. 124 КУпАП відносно ОСОБА_3 до Дніпропетровського апеляційного суду для розгляду в апеляційному порядку. Ухвалою судді Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду Баранник Н.П. від 08 серпня 2014 року було відмовлено у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на постанову Ленінського районного суду м. Кіровограда від 17 липня 2014 року, оскільки справа не належить до розгляду в порядку адміністративного судочинства. 17 березня 2015 року ОСОБА_4знову подав апеляційну скаргу на постанову Ленінського районного суду м. Кіровограда від 17.07.2014 року.

Вважаю, що строк оскарження постанови Ленінського районного суду м. Кіровограда від 17.07.2014 року ОСОБА_4 був пропущений з поважних причин, а тому строк апеляційного оскарження постанови Ленінського районного суду м. Кіровограда від 17 липня 2014 року має бути поновлено.

Згідно до ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до вимог ст.252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Зміст постанови судді має відповідати вимогам, передбаченим статями 283 і 284 КУпАП. В ній зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Відповідно до ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно диспозиції ст.124 КУпАП відповідальність за вказане правопорушення настає у разі порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Згідно п.п. «д» п. 6.6 Правил дорожнього руху України велосипедисту забороняється перевозити пасажирів на велосипеді (за винятком дітей до 7 років, які перевозяться на додатковому сидінні, обладнаному надійно закріпленими підніжками).

Згідно п. 6.7. Правил дорожнього рухуУкраїни велосипедисти повинні виконувати вимоги цих Правил, що стосуються водіїв або пішоходів і не суперечать вимогам цього розділу.

Пунктом 10.1. Правил дорожнього рухуУкраїни, про порушення якого ОСОБА_3 зазначено в матеріалах справи, чітко регламентовано, що перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.

Згідно п. 11.3. Правил дорожнього руху на дорогах із двостороннім рухом, які мають по одній смузі для руху в кожному напрямку, за відсутності суцільної лінії дорожньої розмітки чи відповідних дорожніх знаків виїзд на смугу зустрічного руху можливий лише для обгону та об'їзду перешкоди або зупинки чи стоянки біля лівого краю проїзної частини в населених пунктах у дозволених випадках, при цьому водії зустрічного напрямку мають перевагу.

Зміст постанови судді Ленінського районного суду м. Кіровограда від 17.07.2014 року про адміністративне правопорушення, передбачене ст.124 КУпАП, вчинене ОСОБА_3 відповідає вимогам, передбаченим ст.ст.283-284КУпАП, а саму справу суддею розглянуто відповідно до вимогст.280 КУпАП.

Так, судя місцевого суду правильно дійшов до висновку про те, що11.06.2014 року о 17-50 год. в м. Кіровограді по провулку Полтавський біля будинку №4 ОСОБА_3, керуючи велосипедом марки «Ardis» під час зміни напрямку руху не переконався, що це буде безпечно, виїхав на смугу зустрічного руху, де допустив зіткнення з автомобілем «ЗАЗ - TF69TP» , державний номер НОМЕР_1, чимпорушив п. 10, 11.3, 6.6, 6.7Правил дорожнього руху України та скоїв правопорушення, передбачене ст. 124КУпАП.

Суддею суду першої інстанції обґрунтовано визначено як достовірні докази у справі - протокол про адміністративне правопорушення серія АВ2 № 729086 від 11.06.2014 року,письмові пояснення ОСОБА_3, ОСОБА_8, схему дорожньо-транспортної пригоди від 11.06.2014 року (а.с. 1, 2, 3,4).

Доводи скаржника ОСОБА_4про те, що в діях ОСОБА_3 немає складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, а тому провадження по справі слід закрити,що у схемі ДТП не вірно зафіксовано кут повороту, де сталося ДТП, що до протоколу про адміністративне правопорушення не внесли свідка ОСОБА_6, що при складанні протоколу не враховано, що водій транспортного засобу «ЗАЗ - TF69TP» , державний номер НОМЕР_1 перед поворотом не обрав безпечної швидкості, і в його діях також є порушення Правил дорожнього руху України, спростовуються протоколом про адміністративне правопорушення серія АВ2 № 729086 від 11.06.2014 року, письмовими та уснимипоясненнями в суді апеляційної інстанції ОСОБА_3 та ОСОБА_8, свідків ОСОБА_7 та ОСОБА_6, які показали, що ОСОБА_3 рухався по смузі зустрічного руху. Крім того, протокол про адміністративне правопорушення та схема ДТП були підписані правопорушником ОСОБА_3 без зауважень та доповнень, не були оскаржені у відповідності до вимог КУпАП та КАСУ.

Не визнання ОСОБА_10 своєї вини у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, є обраний спосіб захисту.

Правопорушника ОСОБА_3 було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та відповідно до ст. 24-1 КУпАП звільнено від адміністративної відповідальності та застосовано щодо нього захід впливу - попередження, що відповідає вимогам КУпАП.

Заходи впливу, що застосовуються до неповнолітніх застосовані у відповідності до ст. 24-1 КУпАП та у строки, передбачені ст.38 КУпАП.

Суд, відповідно до вимог ст.33 КУпАП, врахував характер вчиненого правопорушення, особу порушника та його вік, ступінь вини, його майновий стан, обставини, що пом'якшують та обтяжують покарання, яке, як вважаю, є справедливим, необхідним і достатнім для його виховання в дусі додержання законів України та Правил дорожнього руху України, поваги до правил співжиття, а також запобіганню вчиненню нових правопорушень.

На підставі викладеного, вважаю, що суддею районного суду всебічно, повно та об'єктивно досліджено всі обставини справи та на підставі наявних у матеріалах справи доказів, у відповідності до вимог ст.ст.33,34,35,24-1 КУпАП, визначений захід впливу, який відповідає тяжкості вчиненого правопорушення, його характеру, з врахуванням особи правопорушника, ступеню його вини, обставин, що пом'якшують відповідальність.

З урахуванням наведеного, приходжу до висновків, що в задоволені апеляційної скарги законного представника неповнолітнього правопорушника ОСОБА_3 - ОСОБА_4, якій діє в його інтересах,належить відмовити, а постанову судді Ленінського районного суду м. Кіровограда від 17.07.2014 року, залишити без змін.

На підставі викладеного, керуючись ст. 294 КУпАП України, суддя апеляційного суду -

ПОСТАНОВИЛА:

Поновити ОСОБА_4 строк апеляційного оскарження.

Апеляційну скаргу законного представника неповнолітнього правопорушника ОСОБА_3 - ОСОБА_4, якій діє в його інтересах,залишити без задоволення, а постанову судді Ленінського районного суду м. Кіровограда від 17.07.2014 року , якою н/л ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення, звільнено від адміністративної відповідальності та застосовано захід впливу попередження, залишити без змін.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя апеляційного суду

Кіровоградської області Л.Я.Ткаченко