Справа № 521/5791/15-п
Номер провадження 3-в/521/16/15
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 квітня 2015 року Малиновський районний суд м. Одеси у складі головуючого судді Граніна В.Л., при секретарі Лукьяновій В.І., розглянувши заяву Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції в Одеській області про заміну способу та порядку виконання постанови суду, -

ВСТАНОВИВ:

Відділ примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції в Одеській області (надалі - Відділ) звернувся до суду з заявою про заміну способу та порядку виконання судового рішення, а саме: постанови Малиновського районного суду м. Одеси від 13.03.2009 року №3-1615/09 про конфіскацію в дохід держави сідла для велосипедів у кількості 4870 шт., вилученого на підставі протоколу про порушення митних правил від 10.02.2009 року №0095/5000/09.

Представник заявника у судовому засіданні участі не приймав.

Представник Одеської митниці ДФС приймав участь у судовому засіданні, та заявив, що рішення стосовно заяви необхідно прийняти згідно чинного законодавства.

Суд, дослідивши матеріали справи, вислухавши представника митниці, вирішив, що у задоволені заяви слід відмовити в повному обсязі, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 41 Конституції України, яка є нормою прямої дії, конфіскація майна може бути застосована виключно за рішенням суду у випадках, обсязі та порядку, встановлених Законом.

У ст. 405 МК України передбачено, що постанова суду (судді) про накладення адміністративного стягнення за порушення митних правил у частині конфіскації виконується державним виконавцем у порядку, встановленому законом.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, визначає Закон України «Про виконавче провадження».

Статтею 75 Закону передбачено, що рішення щодо конфіскації майна підлягають виконанню в порядку, встановленому цим Законом.

Разом з цим, на сьогодні в Україні діє цілісна система нормативно-правового регулювання здійснення операцій з конфіскованим майном.

Так, механізм передачі вилученого митними органами та конфіскованого згідно із судовими рішеннями майна органам державної виконавчої служби врегульовано Порядком передачі митними органами майна, конфіскованого за рішеннями судів, органам державної виконавчої служби, затвердженим наказом Мін'юсту України, Держмитслужби України від 17.08.2001 року № 46/5/571, зареєстрованим в Мін'юсті України 17.08.2001 року за № 720/5911 (із змінами і доповненнями).

Питання обліку, попередньої оцінки і зберігання майна до прийняття судом рішення про його конфіскацію, передачі органам державної виконавчої служби вилученого митними органами майна, щодо якого винесено рішення суду про конфіскацію, врегульовано Порядком обліку, зберігання, оцінки вилученого митними органами майна, щодо якого винесено рішення суду про конфіскацію, передачі цього майна органам державної виконавчої служби і розпорядження ним, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 26.12.2001 року № 1724 (із змінами і доповненнями).

Способи проведення реалізації конфіскованого за рішенням суду майна, за винятком виключеного за законом з обігу, порядок проведення переоцінки, у разі коли передане на реалізацію майно не буде продано, порядок прийняття рішення щодо переробки, знищення (утилізації), безоплатної передачі закладам охорони здоров'я, освіти, соціального забезпечення населення, військовим формуванням, слідчим ізоляторам, та на благодійні цілі визначено Порядком розпорядження майном, конфіскованим за рішенням суду і переданим органам державної виконавчої служби, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 11.07.2002 року № 985 (із змінами і доповненнями).

Відповідно до вказаних нормативно-правових актів розпорядження конфіскованим майном, вилученим митними органами, полягає у його реалізації, знищенні (утилізації), переробці та безоплатній передачі майна установам соціального захисту.

Тому законодавством чітко вказаний порядок реалізації майна і немає підстав змінювати спосіб і порядок його виконання. І фактично в поданні ставиться питання про зміну закону і відповідних підзаконних актів, які регулюють виконання стягнення у вигляді конфіскації.

Крім того, заявник посилається на статті ЦК України, а саме ст. ст. 22, 1166, 1212,1213 та 1214, а також на п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 27.03.1992 року №6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», а отже йому необхідно звернутися до суду з позовом в рамках цивільного судочинства для вирішення питання щодо відшкодування шкоди, яка виникла в результаті порушення умов договору зберігання.

Тому суд, враховуючи вищезазначене, вважає, що у задоволені заяви Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції в Одеській області про заміну способу та порядку виконання рішення суду, а саме: постанови Малиновського районного суду м. Одеси від 13.03.2009 року №3-1615/09 про конфіскацію в дохід держави сідла для велосипедів у кількості 4870 шт., вилученого на підставі протоколу про порушення митних правил від 10.02.2009 року №0095/5000/09, відмовити в повному обсязі, та роз'яснити можливість подання позовної заяви в порядку цивільного судочинства.

На підставі викладеного, керуючись ч. 2 ст. 243 МК України, ст. ст. 11, 36 Закону України «Про виконавче провадження», ст.ст. 299, 304, 305 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволені заяви Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції в Одеській області про заміну способу та порядку виконання рішення суду - відмовити в повному обсязі.

Постанова суду може бути оскаржена в установленому законом термін.

Суддя