Справа № 163/3392/14-п
Провадження №3/163/700/15
ЛЮБОМЛЬСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 травня 2015 року місто Любомль

Суддя Любомльського районного суду Волинської області Гайдук А.Л.,

при секретарі Горпинко К.О.,

з участю представника Волинської митниці ДФС ОСОБА_1,

розглянувши, направлені Волинською митницею ДФС, матеріали справи за протоколом №1292/20500/2014 про притягнення до відповідальності за ст.472 МК України

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянки України, що проживає ІНФОРМАЦІЯ_2, непрацюючої, РНОКПП НОМЕР_1, паспорт громадянки України серії АЮ №069917, виданий Володимир-Волинським МВ УМВС України у Волинській області 03.06.2008 року, -

в с т а н о в и л а :

ОСОБА_2, слідуючи 01.12.2014 року близько 17 години 55 хвилин з ОСОБА_3 в Україну через митний пост Ягодин Ягодинської митниці Міндоходів, смугою руху червоний коридор, в якості пасажира автомобіля Фольксваген Транспортер, реєстраційний номерний знак НОМЕР_2, заявила до митного контролю переміщувані нею в багажному відділенні автомобіля мобільні телефони та акумуляторні батареї до них, зазначивши в митній декларації відомості про їх марку, кількість та вартість, а саме: мобільні телефони марки S-TELL модель М570 в кількості 420 штук, вартістю 6300 умовних одиниць, та акумуляторні батареї до мобільних телефонів марки S-TELL модель М570 в кількості 500 штук, вартістю 230 умовних одиниць, що не відповідає їх митній вартості, визначеній відділом митної вартості класифікації товарів та заходів регулювання ЗЕД (службова записка від 02.12.2014 року №52/26-969), згідно якої вартість мобільних телефонів марки s-tell модель m570 становить 399025,06 грн., акумуляторів до мобільних телефонів марки s-tell модель m570 - 24541,95 грн., тобто не задекларувала за встановленою формою точних та достовірних відомостей щодо вартості переміщуваного товару, чим вчинила правопорушення, передбачене ст.472 МК України.

14.05.2015 року ОСОБА_2 в судове засідання не зявилась, хоча належним чином була повідомлена про час та місце розгляду справи, про що свідчить її власноручна розписка про отримання судової повістки.

Під час складання посадовими особами митниці протоколу про порушення митних правил, який є предметом розгляду даної справи, ОСОБА_2 пояснила, що переміщуваний нею товар вона замовила через Інтернет-сайт з Китаю та отримала його у поштовому відділенні м.Хелм Республіки Польща, будь-яких документів на товар не має, придбала його для себе та на подарунки.

В судовому засіданні 25.12.2014 року ОСОБА_2 вини у вчиненні правопорушення, яке ставиться їй у провину, не визнала та пояснила, що мобільні телефони та акумулятори до них, на її прохання, по дешевій ціні (15 доларів за один телефон) через мережу Інтернет з Китаю замовив знайомий на імя Володимир. Даний товар в подальшому мала намір перепродати та в такий спосіб отримати прибуток. Окрім неї, мобільні телефони через Володимира замовляли також інші громадяни: ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 та ОСОБА_7, з якими вона разом їздила в ОСОБА_3 забирати товар. Гроші за товар платив Володимир, якому після приїзду з ОСОБА_3 мала віддати кошти в сумі 6530 доларів США. Документів на отриманий в ОСОБА_3 товар їй не видали та відповідно документів, підтверджуючих його ціну, у неї немає. Під час проходження митного контролю на польській стороні ніяких документів вона не подавала. На митному посту Ягодин заповнила митну декларацію, в якій вказала вагу, кількість та вартість товару, при цьому коштів на розмитнення не мала, думала, що гроші їй передасть Володимир у якого також були документи на переміщуваний нею товар. Вагу зазначила, за пропозицією митника, на власний розсуд, оскільки товари не переважувала. З порядком розмитнення телефонів вона не ознайомлена, заяви на реекспорт товару митному органу не подавала.

Письмові пояснення ОСОБА_2 від 02.03.2015 року, відібрані в ході здійснення митним органом додаткової перевірки по справі, за своїм змістом є аналогічними тим, що вона давала в судовому засіданні 25.12.2014 року.

В канцелярію суду 14.05.2015 року від ОСОБА_2 надійшла заява, датована 13.05.2015 року, у якій остання вказала, що вилучені у неї телефони на польській митниці вона особисто не оформляла, про їх оформлення іншими особами нічого пояснити не може, а щодо її власних дій зазначила, що обмежень дозволеної до ввезення з-за кордону кількості мобільних телефонів не встановлено, у митній декларації вона вказала їх точну кількість, при цьому вага не впливає на суму митних платежів, що підлягає сплаті. Ціна вказана нею вірна і становить вартість, яку мала сплатити за них на момент ввезення. Просила провадження у справі припинити та повернути їй вилучений товар.

Судом у справі встановлені наступні фактичні обставини.

01 грудня 2014 року в зону діяльності Ягодинської митниці Міндоходів для проходження митного контролю по червоному коридору заїхав автомобіль марки Фольксваген Транспортер, реєстраційний номерний знак НОМЕР_2, у якому слідувало пятеро осіб (ОСОБА_5, ОСОБА_4, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_6М.), що підтверджується копією контрольного талона для проходження по червоному коридору серії АБГ №416251 та іншими дослідженими доказами (а.с.10).

Як вбачається з митної декларації ОСОБА_8, остання заявила про переміщення нею через митний кордон України нових телефонів S-TELL М570, вагою 25 кг., в кількості 420 штук, вартістю 6300 у.є., та акумуляторної батареї до телефонів S-TELL М570, вагою 7 кг., в кількості 500 штук, вартістю 230 у.є. (а.с.4).

Документів на переміщуваний товар ОСОБА_8 до митного оформлення не подавала та посадовими особами органу доходів і зборів в останньої вони не вилучались.

Під час проведення митного огляду вказаного транспортного засобу було встановлено, що у його багажному відділенні перевозиться 1616 мобільних телефонів S-Tell, 2000 акумуляторів до мобільних телефонів S-Tell, 23 мобільні телефони Lenovo, 18 гумових чохлів для мобільних телефонів Lenovo, 18 прозорих плівок до мобільних телефонів, з яких, 420 мобільних телефонів S-Tell та 500 акумуляторів до мобільних телефонів належали ОСОБА_8, а решта товару водію та іншим пасажирам, що зафіксовано в акті про проведення огляду (переогляду) товарів, транспортних засобів, ручної поклажі та багажу №205020104/2014/001996 від 02.12.2014 року та фото-таблицях до нього (а.с.5-7).

Згідно службової записки начальника ВМВКТ та ЗРЗЕД від 02.12.2014 року за №52/26-969 вбачається, що вартість переміщуваного ОСОБА_2 товару: мобільних телефонів марки s-tell модель m570 - 420 штук (загальною вагою 51,66 кг.), становить 26502 долари США (63,1 доларів США за 1 шт.), код товару згідно з УКТЗЕД - НОМЕР_3; акумуляторів до мобільних телефонів марки s-tell модель m570 - 500 штук (загальною вагою 17,5 кг.), становить 1630 доларів США (3,26 доларів США за 1 шт.), код згідно з УКТЗЕД НОМЕР_4 (а.с.12).

ОСОБА_10 цього, судом встановлені й інші обставини, які мають значення для справи.

Досліджені письмові пояснення водія та інших пасажирів, які слідували разом з ОСОБА_2, свідчать про те, що вони за своїм змістом щодо обставин придбання мобільних телефонів та аксесуарів до них, а також щодо їх переміщення через польську та українську митниці є аналогічними тим, що мають місце у даній справі (а.с.76-79).

Відносно водія автомобіля та інших пасажирів: ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_9, ОСОБА_6 митним органом складено протоколи про порушення митних правил за ознаками правопорушення, передбаченого ст.472 МК України, вчиненого за аналогічних обставин.

Як вказувалось вище, в автомобілі Фольксваген Транспортер, реєстраційний номерний знак НОМЕР_2, водієм та пасажирами всього перевозилось 2017 мобільних телефонів, 2000 акумуляторів до мобільних телефонів, 18 гумових чохлів для мобільних телефонів та 18 прозорих плівок до мобільних телефонів.

Також судом встановлено, що в той же день, час та при аналогічних обставинах, автомобілем марки Фольксваген, р.н.з. АС7376ВЕ, шістьма громадянами (ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_7, ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15М.) перевозилось всього 600 пластмасових чохлів для мобільних телефонів та 1022 мобільні телефони.

З отриманої в порядку взаємодопомоги в митних справах інформації від польських митних органів слідує, що в період з 29.11.2014 року по 10.12.2014 року транспортний засіб з р.н.з. АС3755ВЕ з оформленням товарів на польському митному посту кордон не перетинав. Зазначеним автомобілем ОСОБА_2 вїхала у ОСОБА_3 через митні пости Устилуг (Україна) - Зосін (ОСОБА_3) 01.12.2014 року о 10:55 годині (за українським часом), а о 17:20 годині того ж дня автомобіль виїхав з ОСОБА_3 через польський митний пост Дорохуськ.

Разом з тим, 01.12.2014 року на польській митниці проведено митне оформлення експорту з ОСОБА_3 товару мобільні телефони, частини до телефонів, обкладинки до телефонів, реєстратори ДВД, годинники, рекламні матеріали в кількості 46 місць та вагою брутто 922 кг., що переміщувались автомобілем з р.н.з. АС7893ВА, під керуванням ОСОБА_14. Товари оформлено громадянином України ОСОБА_16 по польській експортній декларації №14PL30204015С9АС79 та переміщувались від польського комерційно-послугового підприємства МВК ОСОБА_10 до підприємства БУДПРО, яке знаходиться у м.Львові. Митне оформлення даного вантажу на польському митному посту було розпочато 01.12.2014 року об 11:41 год., а завершено цього ж дня о 15:01 годині (за київським часом).

З довідки Волинської митниці ДФС встановлено, що згідно з базами даних Єдиної автоматизованої інформаційної системи Держмитслужби, автомобіль марки Рено Мастер, р.н.з. АС7893ВА, з товаром митний кордон по червоному коридору не перетинав, а вїхав на митну територію України 01.12.2014 року о 16:24 годині під керуванням ОСОБА_16 через митний пост Ягодин смугою митного контролю зелений коридор, тобто без товарів, які підлягають обовязковому письмовому декларуванню і митному оформленню.

Аналізуючи встановлені фактичні обставини в розрізі норм митного законодавства, чинних на день досліджуваних подій, суд дійшов до наступних висновків.

Диспозиція ст.472 МК України передбачає відповідальність за незаявлення за встановленою формою точних та достовірних відомостей (наявність, найменування або назва, кількість тощо) про товари, транспортні засоби комерційного призначення, які підлягають обов'язковому декларуванню у разі переміщення через митний кордон України.

Відповідно до положень ч.1 ст.257 МК України, декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення.

Як встановлено вище, ОСОБА_2 під час проходження митного контролю подала митну декларацію на переміщуваний нею товар за формою, затвердженою постановою КМ України від 21.05.2012 №431, у якій вказала найменування товару, кількість, вагу та його вартість.

Особливості пропуску та оподаткування товарів, що переміщуються (пересилаються) через митний кордон України громадянами, врегульовано розділом ХІІ МК України.

Частинами 1, 2 ст.364 розділу ХІІ МК України встановлено, що цей розділ регулює умови та порядок пропуску та оподаткування товарів, що переміщуються (пересилаються) через митний кордон України громадянами для особистих, сімейних та інших потреб, не пов'язаних зі здійсненням підприємницької діяльності. У випадку переміщення громадянами-підприємцями через митний кордон України товарів, пов'язаних зі здійсненням ними підприємницької діяльності, митне оформлення здійснюється в порядку, встановленому цим Кодексом та іншими законодавчими актами України для підприємств. Положення цього розділу в такому випадку не застосовуються.

Як стверджує ОСОБА_2 у своїх поясненнях, як усних, так і письмових, переміщуваний товар вона ввозила в Україну з метою подальшого продажу і одержання доходу.

Згідно із ст.42 ГК України, підприємництво - це самостійна, ініціативна, систематична, на власний ризик господарська діяльність, що здійснюється суб'єктами господарювання (підприємцями) з метою досягнення економічних і соціальних результатів та одержання прибутку.

Отже, пояснення самої ОСОБА_2 про мету переміщуваних товарів, їх асортимент і кількість дають підстави для висновку, що предмети порушення митних правил ввозились нею не для особистих, сімейних та інших потреб, не пов'язаних зі здійсненням підприємницької діяльності.

З повідомлення Головного управління ДФС у Волинській області №266/10/03-20-07-11-03 від 16.01.2015 року встановлено, що ОСОБА_2 (і.п.н. НОМЕР_1) на податковому обліку, як фізична особа субєкт підприємницької діяльності, не перебуває (а.с.70).

Оскільки підприємницька діяльність може бути як законною, так і протиправною, про що свідчить ст.164 КУпАП, тому сам факт відсутності реєстрації ОСОБА_2, як підприємця, не звільняє її від обовязку здійснити декларування товару в порядку та за формою, передбаченою для перевезення товарів через митний кордон України в комерційних цілях (отримання прибутку).

Вищенаведене дає підстави для висновку, що ОСОБА_2 провела декларування товарів не за встановленою формою, оскільки в даному випадку, з огляду на мету переміщення товару через митний кордон України, його декларування повинна була здійснювати не як фізична особа в порядку, передбаченому розділом ХІІ МК України, постановою КМ України від 21.05.2012 року №431, наказом Мінфіну України від 28.05.2012 року №614, а як підприємець в порядку, передбаченому главою 40 МК України, постановою КМ України від 21.05.2012 року №450, в тому числі, шляхом заповнення митної декларації на бланку єдиного адміністративного документа або письмової заяви за формою згідно з додатком 1 до Положення про митні декларації.

Частина 7 статті 257 МК України визначає, що перелік відомостей, що підлягають внесенню до митних декларацій, обмежується лише тими відомостями, які є необхідними для цілей справляння митних платежів, формування митної статистики, а також для забезпечення додержання вимог цього Кодексу та інших законодавчих актів.

Відомості, які декларант має вносити в митну декларацію, передбачені ч.8 ст.257 МК України. Відповідно до пунктів є, ж вказаної норми, до таких відомостей відносяться: фактурна вартість товару; митна вартість товару та метод її визначення.

Питання митної вартості товару врегульовано розділом ІІІ МК України.

Відповідно до ст.49 МК України, митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Частиною 1 ст.53 МК України визначено, що у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає органу доходів і зборів документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

Оскільки суд дійшов висновку про необхідність декларування ОСОБА_2 переміщуваного товару, як підприємцем, тому з огляду на положення ч.8 ст.257 МК України остання повинна була подати документи, що підтверджують заявлену митну вартість товару і обраний метод її визначення.

Документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об'єктом купівлі-продажу); якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару (п.п.3, 4, 5 ч.2 ст.53 МК України).

Однак, жодних з числа вищенаведених документів ОСОБА_2 до митного контролю та оформлення не подала.

При цьому визначена митницею митна вартість переміщуваних товарів (28132 доларів США), більше як у 4 рази перевищує вартість, яку задекларувала ОСОБА_2, що як наслідок тягне за собою зменшення розміру митних платежів.

Оцінюючи пояснення ОСОБА_2, суд звертає увагу на те, що будь-яких доказів придбання та отримання товару в ОСОБА_3 без будь-яких документів вона не надала, повних імен і контактних телефонів осіб, які сприяли їй у придбанні товарів і мали проводити митне оформлення, не назвала, що з врахуванням асортименту і кількості товарів, дає підстави для обґрунтованого сумніву в достовірності таких її пояснень.

Встановлені судом обставини, в тому числі факт митного оформлення експорту з ОСОБА_3 мобільних телефонів і аксесуарів до них, що переміщувались в транспортному засобі під керуванням ОСОБА_14 того ж самого дня 01.12.2014 року, свідчать не про що інакше, як використання способу подрібнення партії товарів та їх переміщення через митний кордон кількома особами різними транспортними засобами.

Аналіз вищенаведених доказів в своїй сукупності дає достатні підстави для висновку про свідоме незаявлення ОСОБА_2 за встановленою формою точних і достовірних відомостей про вартість переміщуваного нею товару мобільних телефонів та акумуляторів до них, у звязку з чим її дії містять усі необхідні ознаки порушення митних правил, передбаченого ст.472 МК України.

ОСОБА_10 цього, згідно протоколу про порушення митних правил №1292/20500/2014, ОСОБА_2 також ставиться у вину те, що вона ввезла на митну територію України мобільні телефони марки S-TELL модель М570 - 420 штук (загальною вагою 51,66 кг.) та акумулятори до мобільних телефонів марки S-TELL модель М570 - 500 штук (загальною вагою 17,5 кг.) шляхом недекларування, тобто незаявлення за встановленою формою в митній декларації точних та достовірних відомостей також щодо ваги товару, яка підлягає обовязковому декларуванню.

Як встановлено судом, у митній декларації ОСОБА_2 зазначила, як про кількість, так і про вагу переміщуваних нею мобільних телефонів.

Митним органом визначено, що код мобільних телефонів, які переміщувала ОСОБА_2, згідно з УКТЗЕД НОМЕР_3, а акумуляторів до мобільних телефонів - НОМЕР_4.

Згідно з розділом ХVІ Закону України від 19.09.2013 року №584-VІІ Про Митний тариф України для товарів за кодом УКТЗЕД НОМЕР_3 телефонні апарати для сотових мереж зв'язку та інших бездротових мереж зв'язку, НОМЕР_4 літій-іонні акумулятори одиницею виміру і обліку визначено штуки.

З огляду на те, що інформація про кількість у штуках мобільних телефонів в декларації ОСОБА_2 відповідає їх фактичній наявності, а вимога щодо обовязкового відображення ваги даного товару в даному випадку є помилковим тлумаченням митного органу та не може утворювати обєктивної сторони правопорушення, передбаченого ст.472 МК України.

Також не заслуговують на увагу посилання в протоколі про порушення митних правил на постанову КМ України від 21.05.2012 року №436, рішення НКРЗ від 04.02.2010 року №51, ст.29 Закону України Про радіочастотний ресурс, як таке, що не відповідає обставинам справи в розумінні ст.472 МК України.

Постановою КМ України від 21.05.2012 року №436 та Технічним регламентом обладнання та захисних систем, призначених для застосування в потенційно вибухонебезпечному середовищі, затвердженим постановою КМ України від 08.10.2008 року №898, передбачено подання до митного оформлення Декларації про відповідність. Разом з тим, відсутність такої декларації на час декларування товарів шляхом заповнення письмової митної декларації не дає підстав для висновку про наявність ознак складу порушення митних правил, передбаченого ст.472 МК України, оскільки такий документ подається саме для митного оформлення товарів.

Рішенням НКРЗ від 04.02.2010 року №51 затверджено Перелік радіоелектронних засобів та випромінювальних пристроїв, для ввезення яких … не потрібні дозволи віднесення радіотелефонів стільникового зв'язку (у тому числі смартфонів, комунікаторів тощо) за кодом НОМЕР_5 УКТЗЕД. Однак таке формулювання не відповідає Закону України Про митний тариф щодо коду на такі ж товари.

Посилання в протоколі на ст.29 Закону України Про радіочастотний ресурс не відповідає чинній редакції Закону від 09.04.2014 року №1193-VII, яка дозволяє ввезення, реалізацію, експлуатацію радіоелектронних засобів в Україні за їх відсутністю у Реєстрі радіоелектронних засобів та випромінювальних пристроїв, заборонених до застосування та ввезення на територію України та встановлює особливості щодо засобів спеціального призначення.

Порядок ввезення радіоелектронних засобів, що можуть застосовуватися на території України у смугах радіочастот загального користування, та їх митного оформлення регулюється ст.291 вказаного Закону України.

Передбачений цією нормою Реєстр радіоелектронних засобів та випромінювальних пристроїв, заборонених до застосування та ввезення на територію України не затверджений, а відсутність документа про підтвердження відповідності не є ознакою складу порушення митних правил.

З наведених підстав такі посилання у протоколі про порушення митних правил підлягають виключенню, що не впливає на наявність складу порушення митних правил в діях ОСОБА_2 і обсяг її відповідальності.

При накладенні стягнення суд враховує характер вчиненого правопорушення, особу винної, ступінь її вини у вчиненому, відсутність обставин, що помякшують та обтяжують відповідальність, вимоги санкції статті, згідно якої ОСОБА_2 притягується до відповідальності, та приходить до висновку, що до останньої слід застосувати стягнення в межах санкції ст. 472 МК України у виді штрафу в розмірі 100% вартості переміщуваного товару з його конфіскацією.

З порушниці в порядку ст. 520 МК України та наказу Міністерства фінансів України від 15.06.2012 року №731 підлягають стягненню витрати митниці за зберігання товару протягом 154 діб, починаючи з 11 дня зберігання за курсом НБУ на дату розгляду справи (100€ = 2308,2480), а також судовий збір згідно з п.5 ч.2 ст. 4 Закону України Про судовий збір.

Керуючись ст.ст.520, 522, 527, 528 МК України, п.5 ч.2 ст. 4 Закону України Про судовий збір, на підставі ст. 472 МК України, суддя, -

п о с т а н о в и л а :

ОСОБА_2 визнати винною у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.472 МК України, та накласти на неї стягнення у виді штрафу в розмірі 423567 (чотириста двадцять три тисячі пятсот шістдесят сім) гривень 01 копійку з конфіскацією в дохід держави мобільних телефонів марки S-TELL модель М570 в кількості 420 штук, загальною вартістю 399025,06 грн., та акумуляторів до мобільних телефонів марки S-TELL модель "М570" в кількості 500 штук, загальною вартістю 24541,95 грн., вилучених згідно протоколу та опису затриманих предметів №1292/20500/2014 від 02.12.2014 року.

Штраф в розмірі 423567 (чотириста двадцять три тисячі пятсот шістдесят сім) гривень 01 копійка підлягає стягненню на рахунок 5262 в ГУДКСУ у Волинській області (МФО 803014, , одержувач УДКСУ в Любомльському районі, код класифікації доходів бюджету 21081100, призначення платежу адміністративні штрафи у справі про порушення митних правил).

Стягнути з ОСОБА_2 в користь Волинської митниці ДФС 710 (сімсот десять) гривень 94 копійки витрат по справі за зберігання товару на рахунок 9069 в ГУ ДКСУ у Волинській області (МФО 803014, код за , призначення платежу відшкодування витрат за зберігання товарів і транспортних засобів на складах митного органу).

Стягнути з ОСОБА_2 в користь держави 36 (тридцять шість) гривень 54 копійки судового збору на рахунок 0262 в ГУДКСУ у Волинській області (МФО 803014, , отримувач УДКСУ в Любомльському районі, код класифікації доходів бюджету 22030001).

Постанова суду (судді) у справі про порушення митних правил може бути оскаржена особою, стосовно якої вона винесена, представником такої особи, органом доходів і зборів, який здійснював провадження у цій справі, протягом десяти днів з дня винесення постанови до апеляційного суду Волинської області через Любомльський районний суд Волинської області.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя Любомльського районного суду

Волинської області ОСОБА_17