ПОСТАНОВА

Іменем України

29 квітня 2015 року Справа 542/379/15-п

3/542/146/15

Суддя Новосанжарського районного суду Полтавської області Івко В.М.,

з участю прокурора Коба Л.М..,

правопорушника ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Нові Санжари,вул.Леніна,32, матеріали адміністративної справи стосовно:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, українця, громадянина України, жителя ІНФОРМАЦІЯ_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, не працюючого, -

за ст. 172-6 ч. 1 КпАП України, -

встановив:

26.03.2015 року зазначений адміністративний матеріал надійшов з прокуратури Новосанжарського району Полтавської області для розгляду по суті.

В судовому засіданні встановлено, що розпорядженням голови Новосанжарської районної ради № 67-ос від 28.09.2012 ОСОБА_1 призначено на посаду радника голови Новосанжарської районної ради, з 1 жовтня 2012 року.

Відповідно до п. «в», ст. 1 Закону України «Про засади запобігання і протидії корупції», посадової інструкції радника голови Новосанжарської районної ради , останній є субєктом відповідальності за корупційні правопорушення.

31.12.2014 ОСОБА_1 звільнився із вищезазначеної посади,за згодою сторін.

При цьому, в порушення ч. 1 ст. 12 вищевказаного Закону він, будучи службовою особою, порушивши вимоги фінансового контролю, не подав до відділу кадрів Новосанжарської районної ради декларацію про майно, доходи, витрати і зобовязання фінансового характеру за період, не охоплений раніше поданими деклараціями.

Згідно з п. 2 постанови Кабінету Міністрів України №16 від 11.01.2012 року «Про затвердження порядку зберігання документів і використання відомостей, зазначених у декларації про майно, доходи, витрати і зобов'язанняфінансового характеру, та відомостей щодо відкриття валютного рахунку в установі банку-нерезидента» ,декларації зберігаються у кадрових підрозділах відповідних органів державної влади або органів місцевого самоврядування, юридичних осіб публічного права в особових справах зазначених осіб.

Однак, станом на 19 березня 2015 року громадянин ОСОБА_1, декларацію про майно, доходи, витрати і зобовязання фінансового характеру за період, не охоплений раніше поданими деклараціями не подав, хоча мав можливість це зробити.

Це підтверджується поясненнями ОСОБА_1, де він зазначає, що не подавав декларацію про майно, доходи, витрати і зобовязання фінансового характеру.

Встановлено також що, декларація про майно, доходи, витрати і зобовязання фінансового характеру за 2013 рік ОСОБА_1 наявна у його особовій справі за місцем роботи.

В судовому засіданні правопорушник свою вину визнав частково,не заперечуючи сам факт правопорушення,однак не вважає його корупційним діянням,так як не переслідував при цьому ніякої корисливої мети,а також зазначив що готовий нести відповідальність визначену законом,як за адміністративне правопорушення.

У своєму висновку прокурор зазначила що,вина ОСОБА_1 є повністю доведеною,та прохала застосувати до нього адміністративне стягнення у межах визначених законом.

Заслухавши пояснення правопорушника,думку прокурора,оглянувши матеріали справи,суд приходить до наступних висновків.

Вина ОСОБА_1 у чиненні у адміністративного правопорушення передбаченого ст.172-6ч.1 КпАП України підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення від 23.03.2015 року, поясненнями свідків,матеріалами справи в їх сукупності.

Діючим законодавством,адміністративні правопорушення передбачені ст.ст.172-4 172-9 КПАП України віднесені до адміністративних правопорушень,пов»язаних з корупцією.

Правопорушення,вчинення якого інкримінується ОСОБА_1 вірно кваліфіковане за ст.172-6 ч.1 КпАП України,як порушення вимог фінансового контролю а саме неподання декларації особи,уповноваженої на виконання функцій місцевого самоврядування.

Відповідні вимоги щодо фінанового контролю викладені в ст.. 12 Закону України»про засади запобігання і протидії корупції»,що діяв на час вчинення адмінправопорушення.

При призначенні покарання суд, згідно ст. 33 КпАП України, враховує характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини що помякшують і обтяжують відповідальність.

За вказаних обставин суд вважає за можливе застосувати до правопорушника адміністративне стягнення,визначене санкцією статті 172-6 ч.1 КпАП України у виді штрафу,обмежившись його мінімальним розміром.

Керуючись ст. ст. 283, 284, 294 КпАП України, -

постановив:

ОСОБА_1 визнати винним і накласти на нього адміністративне стягнення за ст. 172-6 ч. 1 КпАП України у виді штрафу в розмірі 850(вісімсот п»ятдесят) гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 36 (тридцять шість) грн. 54 коп.

Постанова може бути оскаржена до Апеляційного суду Полтавської області протягом десяти днів з дня її винесення, через Новосанжарський районний суд.

Суддя (підпис)

З оригіналом вірно

Суддя Новосанжарського районного суду

Полтавської області ОСОБА_2