Справа № 748/707/15-п Головуючий у 1 інстанції Кухта В. О.
Провадження № 33/795/95/2015
Категорія - ст.191 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 травня 2015 року місто Чернігів

Апеляційний суд Чернігівської області в складі: судді апеляційного суду Миронцова В.М., особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1, розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Чернігові адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Чернігівського районного суду Чернігівської області від 01 квітня 2015 року,

ВСТАНОВИВ:

Цією постановою

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянин України, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1,

притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 191 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу у розмірі 170 грн. без оплатного вилучення зброї. Стягнуто з останнього судовий збір у розмірі 36 грн. 54 коп.

Як встановив суд, 08 лютого 2015 року, близько 10 години 00 хвилин, ОСОБА_1, перебуваючи в лісовій посадці неподалік с. Драчівщина, Чернігівського району, з мисливською нарізною зброєю Marlin Fireams model x7 cal. 308 win НОМЕР_1, маючи дозвіл на право зберігання і носіння зброї за НОМЕР_2 від 16 серпня 2013 року, терміном дії до 16 серпня 2016 року, залишив свою зброю без нагляду в кущах, неподалік зазначеного села, що призвело до доступу стороніх осіб до зброї, чим порушив правила носіння зброї, за що передбачена відповідальність згідно ч. 1 ст.191 КУпАП.

Не погоджуючись з рішенням суду, ОСОБА_1 звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить постанову суду скасувати та закрити провадження у справі у зв'язку з відсутністю в його діях адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 191 КУпАП.

В обґрунтування посилається на порушення судом процесуального та матеріального права. Так, справа в супереч вимог ст. 277-2, ч.3 ст. 278 КУпАП була розглянута без його присутності, чим було порушені його права. Зазначає, що 08 лютого 2015 року у нього та його брата, ОСОБА_2, дві особи забрали зброю. Тому, в його діях відсутні ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 191 КУпАП.

Перевіривши матеріали справи, вислухавши пояснення особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1, який підтримав подану ним апеляційну скаргу з викладених в ній підстав, дослідивши доводи апеляційної скарги, суд приходить до висновку, що вона підлягає задоволенню з наступних підстав.

В суді апеляційної інстанцій ОСОБА_1 вину свою не визнав та пояснив, що 08 лютого 2015 року зранку він приїхав до брата - ОСОБА_2 в АДРЕСА_2. Взявши із собою зброю вони разом пішли шукати лисицю, про яку розповідали сусіди. Приблизно в 400 метрах від села до них під'їхали автомобілі «УАЗ» та «Нива».Чоловіки, що вийшли з автомобілів, силоміць забрали у них зброю, крім того, один з них вдарив його брата. Після цього вони викликали міліцію.

Свідок ОСОБА_3, який працює старшим інспектором ДС Чернігівського РВ УМВС України в Чернігівській області ОСОБА_3, в судовому засіданні апеляційного суду пояснив, що 08 лютого 2015 року його викликали до райвідділу, куди ОСОБА_4 та ОСОБА_5 привезли два карабіни без затворів. Останній пояснив, що вони робили обхід, в ході якого побачили в лісопосадці двох чоловіків зі зброєю. Через деякий час останні вийшли з посадки, але без зброї. Оглянувши лісопосадку, знайшли два карабіни без затворів. Протокол він склав відносно двох осіб.

В суді апеляційної інстанцій свідок ОСОБА_6, який працює слідчим СВ Чернігівського РВ УМВС України в Чернігівській області, пояснив, що він був у складі СОГ, коли черговий райвідділу отримав сигнал від єгеря, що при обході мисливських угідь виявлено двох чоловіків зі зброєю, які втекли, залишивши зброю. Прибувши на місце події, а це було на дорозі біля селища Драчівщина він спілкувався з єгерями і останні йому показали вилучену зброю та повідомили, що зброю вони знайшли в лісі в кущах. Приблизно через 15 хв. до них підійшли ці чоловіки. При огляді він виявив, що на карабінах були відсутні затвори. До складу СОГ також входив о/у ОСОБА_7, який в засіданні апеляційного суду дав аналогічні свідчення.

Свідок ОСОБА_5, який працює єгерем УТМР, у судовому засіданні апеляційного суду, пояснив, що 08 лютого 2015 року в лісополосі АДРЕСА_2 при об'їзді угідь на автомобілі «Нива» разом з єгерем ОСОБА_8 почув постріл. Вони пішли на звук пострілу. Потім єгер ОСОБА_9 повідомив, що двоє чоловіків заховались зі зброєю за кущем. Згодом із-за куща вийшов ОСОБА_2 без зброї та пішов у напрямку села. Потім ОСОБА_8 повідомив, що другий чоловік також побіг у тому ж напрямку. За кущем у снігу вони знайшли два карабіни без затворів які вони забрали та віднесли до автомобілів, а після прибуття працівників міліції показали зброю останнім і в подальшому він здав зброю інспектору дозвільної системи ОСОБА_10

Свідок ОСОБА_4 який працює мисливознавцем МРП УООУТНР пояснив, що вранці 08.02.2015 року йому зателефонував ОСОБА_5 та повідомив про бракон»єрів в лісі біля села Драчівщина про що він відразу повідомив в чергову частину міліції після чого спільно зі слідчо-оперативною групою виїхали на місце події. Біля вказаного села стояли автомобілі єгерей де йому та працівникам міліції показали два мисливських карабіна в яких були відсутні затвори. При цьому, зі слів ОСОБА_5 йому стало відомо, що вказана зброя була знайдена в лісі ОСОБА_8 та ОСОБА_9.

Допитаний в засіданні апеляційного суду свідок ОСОБА_8 - єгер Чернігівського ООМР пояснив, що вранці 08.02.2015 року йому зателефонував ОСОБА_5 і повідомив про двох чоловіків які пішли зі зброєю до лісу біля села Драчівщина. Він разом з ОСОБА_9 приїхали на вказане місце і коли почули постріл то пішли в сторону лісу звідки він пролунав. Згодом він побачив чоловіка в білому маскхалаті який вийшов із за кущів без зброї, це був ОСОБА_2, який пішов в сторону села, а інший чоловік хто це був він не бачив, але теж був без зброї побіг далі в ліс. Підійшовший ОСОБА_9 знайшов в кущах два мисливські карабіни без затворів які вони віднесли до машини ОСОБА_5 де вже знаходились брати ОСОБА_1 та ОСОБА_13. Коли приїхали працівники міліції то останнім показували зброю але яка розмова відбувалась між ОСОБА_5, ОСОБА_1, ОСОБА_13 і працівниками міліції він не чув.

Аналогічні свідчення дав в засіданні суду свідок ОСОБА_9

Свідок ОСОБА_2 пояснив, що дійсно в зазначений час і дату він разом з братом ОСОБА_1 взяли мисливську зброю та вийшли в поле за селом Драчівщина подивитись скажену лисицю про що їм повідомив житель вказаного села. В цей час до них на автомобілі під'їхав єгер ОСОБА_5 а слідом за ним на другому авто ОСОБА_8 та ОСОБА_9. ОСОБА_5 став кричати на нього та забирати зброю в ході чого останній витяг затвор і кудись дів. В цей час підійшов його брат ОСОБА_8 і повідомив, що інші єгеря у нього також забрали карабін. Він відразу ж зателефонував знайомому адвокату ОСОБА_11 і повідомив про ситуацію на що останній порадив зателефонувати в міліцію. Коли прибули працівники міліції то відібрали від нього та брата пояснення після чого єгеря зброю відвезли до райвідділку і здали до дозвільної служби. Також пояснив, що в нього і брата з єгерем ОСОБА_5 вже давно склалися неприязні стосунки і останній постійно їм погрожував і висловлював наміри помститись. Зборою в лісі вони з братом не залишали, а її відібрали єгеря разом з ОСОБА_5 які і витягли з карабінів затвори.

Аналогічні свідчення дав в суді свідок ОСОБА_11

Постановляючи рішення, суд 1 інстанції дослідив протокол про адміністративне правопорушення від 11 березня 2015 року, (а.с.1), який складений уповноваженою на те особою, а також письмові пояснення учасників події (а.с. 4-8).

На думку апеляційного суду, поклавши в основу прийнятого рішення вищевказані докази суд першої інстанції не звернув увагу на той факт, що складений протокол не відповідає вимогам ст.256 КУпАП.

Так, відповідно до ч.1 ст.256 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення як документ, що засвідчує факт неправомірних дій та є одним з основних джерел доказів, складається за встановленою формою і має містити дані, необхідні для вирішення адміністартивної справи.

Відсутність у протоколі відомостей, перелік яких міститься у ст.256 КУпАП, не тільки обмежує права осіб притягнутих до адмінвідповідальності, а й покладає на суд обов'язок встановити наявність ознак об'єктивної сторони правопорушення, хоча вони мали бути зазначені у протоколі посадовою особою, який його склав.

Як вбачається з протоколу складеного старшим інспектором ДС Чернігівського РВ УМВС України в Чернігівській області ОСОБА_3 відносно ОСОБА_1 по ст. 191 КУпАП, його автором викладена диспозиція зазначеної статті яка передбачає порушення ОСОБА_1 правил зберігання, носіння вогнепальної зброї і бойових припасів. Однак, оскільки вказана норма Закону є бланкетною то передбачає обов'язкове зазначення в протоколі порушення яких саме статей, пунктів підзаконних актів допустив правопорушник, що з тексту протоколу не вбачається, однак суд на зазначені недоліки при ухваленні рішення уваги не звернув.

Крім того, відповідно до п.5, 17 ст.39 Закону України «Про мисливське господарство та полювання» єгері мають право фіксувати порушення на місці події на фото та відеофіксуючі пристрої.

Як слідує з вищевказаних пояснень ОСОБА_5, ОСОБА_8, ОСОБА_9 останні виявивши покинуту зброю жодним чином не зафіксували шляхом фотографування місце виявлення цієї зброї, хоча мали таку можливість, більш того, викликавши на місце події працівників міліції не прийняли заходів для надання можливості зафіксувати слідчо-оперативною групою місце знаходження зброї, а з незрозумілих мотивів забрали її та перенесли до своїх автомобілів і поїхали.

Більш того, в ході апеляційного розгляду був встановлений факт наявності розбіжностей в свідченнях свідків ОСОБА_5 і ОСОБА_8, а саме, ОСОБА_5 пояснював, що він разом з ОСОБА_8 здійснював об'їзд мисливських угідь біля с. Драчівщина і почувши постріл вони пішли вбік лісу звідки він пролунав де побачили ОСОБА_2 без зброї який пішов в напрямку села. В подальшому в кущах знайшли зброю. ОСОБА_8 ж в апеляційному суді свідчив, що йому зателефонував ОСОБА_5 про невідомих осіб в мисливських угіддях і щоб той разом з ОСОБА_9 прибули на вказане ним місце і прийняли заходи по запобіганню незаконному полюванню. Коли він прибув на вказане ОСОБА_5 місце разом з ОСОБА_9 то, почув постріл і вони з останнім пішли в ліс в напрямку звідки він пролунав де знайшли зброю.

Враховуючи викладене апеляційний суд ставиться критично до свідчень свідків ОСОБА_5, ОСОБА_8 та ОСОБА_9, оскільки вони не узгоджуються між собою, тому вважає, що вони не можуть бути належними і допустимими доказами вчинення ОСОБА_2 правопорушення.

Заслуговують на увагу і доводи апелянта, що він не був належним чином повідомлений про розгляд справи, чим були порушені його права. Відповідно до ч.1 ст. 277-2 КУпАП, повістка особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, вручається не пізніш як за три доби до дня розгляду справи в суді. Як вбачається з матеріалів справи, а саме рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення (а.с. 14), в графі з зазначенням його прізвища ОСОБА_1 відсутній його підпис про отримання повістки, що в засіданні апеляційного суду і підтвердив останній.

Таким чином, висновки суду першої інстанції не можуть бути покладені в основу рішення суду стосовно наявності в діях ОСОБА_1 ознак адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 191 КУпАП і спростовуються вищезазначеними доказами.

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції вважає, що вина ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.191 КУпАП не доведена, а тому постанова суду першої інстанції відносно ОСОБА_1 підлягає скасуванню, а справа закриттю на підставі п. 1 ч. 1ст.247 КУпАП за відсутністю в його діях події і складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.ст. 293, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.

Постанову Чернігівського районного суду Чернігівської області від 01 квітня 2015 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.191 КУпАП - скасувати, а провадження в справі закрити у зв'язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя В. М. Миронцов