Справа №359/4863/15-п
Провадження № 3/359/1540/2015
Протокол №0322/125120104/15
Бориспільський міськрайонний суд Київської області
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

5 червня 2015 року м. Бориспіль

Суддя Бориспільського міськрайонного суду Київської області Вознюк С.М., за участю прокурора Анікеєнко О.О., представника митниці ОСОБА_1, представника особи яка притягається до відповідальності ОСОБА_2, розглянувши адміністративний матеріал, який надійшов від Київської митниці Міндоходів, про порушення митних правил, передбачених ст. 471 МК України, щодо громадянина України ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, місце народження: Російська Федерація, місце проживання: Україна, м. Одеса, вул. Ільфа та Петрова, 63/1, кв. 124, працює: інженер на морському судні, паспорт громадянина України ЕС 780790, виданий 24.10.2006 року, орган що видав: 5102, ідентифікаційний номер: НОМЕР_1, -

в с т а н о в и в :

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення, 17.05.2015 р. о 10 год. 35 хв. на митний контроль поступив громадянин України ОСОБА_3, який прилетів з Сицилії транзитом через Туреччину, м. Стамбул, літаком а/к «Турецькі Авіалінії», рейсом № 457. Своїми діями обрав канал, позначений символами зеленого кольору - «зелений коридор», тим самим, відповідно до ч. 5 ст. 366 МК України заявив про те, що переміщувані ним через митний кордон України товари не підлягають письмовому декларуванню, оподаткуванню митними платежами, не підпадають під встановлені законодавством заборони та обмеження щодо ввезення на митну територію України та засвідчив про факти, що мають юридичне значення.

Після перетину пасажиром «білої лінії», яка позначає закінчення зони спрощеного митного контролю «зелений коридор» митниці, пасажиру було задано запитання щодо наявності в нього готівки, на що він відповів, що має при собі приблизно 10 000 євро.

Після цього пасажира було запрошено до службового приміщення митниці залу «Приліт» терміналу «D» ДП МА «Бориспіль», де ним була видана готівка в розмірі: 10 000 доларів США та 2695 євро, що знаходились: 10 000 доларів США були загорнуті в аркуш паперу та знаходились в одному з відділень дорожньої сумки чорного кольору (ручна поклажа), 2695 євро знаходились в розкритому паперовому конверті в кишені куртки одягненій на пасажирі. Зазначена готівка переміщувалась без ознак приховування. Зі слів громадянина України ОСОБА_3 вся готівка належить йому особисто.

Пасажир обрав проходження митного контролю «зеленим коридором», де передбачено наявність у громадян готівки у сумі, що не перевищує 10 000 Євро (чи еквівалент цієї суми в іншій валюті).

На момент проходження митного контролю належним чином оформленої митної декларації на суму, що перевищує еквівалент 10 000 євро пасажир не надав, документів банку про зняття готівки не пред'являв, до моменту перетину ним «білої лінії» до інспектора митниці на стійку митної консультації не звертався.

Таким чином, своїми діями громадянин України ОСОБА_3 під час проходження митного контролю в залі «Приліт» терміналу «D» ДП МА «Бориспіль» порушив встановлений ст. 366 МК України порядок проходження митного контролю в зонах (коридорах) спрощеного митного контролю.

Зазначені дії, що полягають у переміщенні через митний кордон України, громадянином України ОСОБА_3, який формою проходження митного контролю обрав проходження через «зелений коридор», готівки в обсязі, що підлягає обов'язковому письмовому декларуванню відповідно до Постанови Правління НБУ № 148 від 27.05.2008 р., та мають ознаки порушення митних правил, передбаченого ст. 471 МК України.

У звязку з цим працівниками митниці складено протокол про порушення митних правил №0322/125120104/15 один примірник якого вручено під підпис громадянину України ОСОБА_3 і в якому було зазначено про час та місце розгляду справи про порушення митних правил, кошти в рахунок забезпечення штрафу працівниками митниці не вилучались.

На підставі статті 511 Митного кодексу України за цим протоколом тимчасово вилучено: 1455 євро.

Підстав для повторного перенесення розгляду справи, направлення матеріалів для додаткової перевірки, закриття провадження в справі - судом не встановлено.

В судовому засіданні представник особи, яка притягається до відповідальності повідомив, що її довіритель свою вину не визнає. Просила закрити справу у звязку з відсутністю в діях ОСОБА_3 складу адміністративного правопорушення та повернути вилучену валюту. При прийнятті рішення просила врахувати, що ОСОБА_3 є моряком. Під час перебування закордоном - працював на законних підставах на судні М/V МUNZUR, що підтверджується контрактом від 28.10.2014. Всі грошові кошти, які були зароблені, ОСОБА_3 планував витратити виключно на лікування себе та своєї дружини ОСОБА_4. Остання перебуває на лікуванні у Міській поліклініці м. Одеси, що підтверджується випискою із медичної картки амбулаторного (стаціонарного) хворого. Їй було поставлено діагноз «деформуючий кокс артроз лівого тазостегнового суглоба (акт-ІІІ. Р-ст-ПІ. ФІНИ). Больовий синдром. Приходяща-відводяща контрактура тазостегнового суглоба», що підтверджується випискою з медичної картки № С453. З метою лікування ОСОБА_4 було виписано рецепт з ліками. Оскільки ОСОБА_3 не мав реальної іншої можливості заробити кошти, необхідні для спільного лікування, ним було прийнято рішення про роботу. Він планував всі зароблені кошти витратити виключно на лікування, оскільки, щомісячна пенсія у розмірі 3189,30 грн. зовсім не може покривати ані лікування, ані проживання сім»ї пенсіонерів. Крім того, ОСОБА_3 не приховував перевезення грошей. Не завдав державі іншої шкоди під час ввозу грошей. Представник митниці не висловлював припущень щодо незаконності походження товарів.

Прокурор та представник митниці просили суд застосувати до порушника стягнення у виді штрафу з конфіскацією вилученої валюти.

Заслухавши пояснення представника особи, яка притягається до відповідальності, думку прокурора та представника митниці, дослідивши матеріали справи, приходжу до висновку, що в діях громадянина України ОСОБА_3 вбачаються ознаки правопорушення, передбаченого ст. 471 Митного кодексу України.

Так, дійсно громадянин України ОСОБА_3 допустив порушення вимог ст. 366 МК України порядку проходження митного контролю в зонах (коридорах) спрощеного митного контролю.

З цього приводу у суду достатні підстави для визнання громадянина України ОСОБА_3 винним у скоєнні правопорушення, передбаченого ст. 471 МК України, оскільки протокол складено 17.05.2015 року.

Вина правопорушника підтверджується даними протоколу про порушення митних правил, даними службової записки та встановлена судом.

У відповідності з положеннями ст. 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

Згідно ст. 9 Конституції України, а також ст. 17 Закону України «Про міжнародні договори» від 22.12.1993 року, міжнародні договори, згода на обов'язковість яких дана Верховною ОСОБА_1 України, є часткою національного законодавства України. Також передбачається, що якщо міжнародним договором встановлені інші права, ніж ті, які передбачені законодавством України, то застосовуються правила міжнародного договору України. Тобто в такому випадку міжнародно-правові норми мають пріоритетне значення.

17 липня 1997 року Україна ратифікувала Європейську Конвенцію «Про захист прав і основних свобод людини», а також Протоколи 1, 2, 4, 7, 11, які є невід'ємною частиною Конвенції, чим визнала її дію в національній правовій системі, а також обов'язковість рішень Європейського Суду з прав людини по всім питанням що стосуються тлумачення і застосування Конвенції.

Правопорушення, яке вчинив громадянин України ОСОБА_3, полягало у переміщенні через митний кордон не задекларованих митному органу коштів в сумі 1455 євро, що підлягає обов'язковому декларуванню.

Слід зауважити, що діючим законодавством України ввезення готівкової іноземної валюти в Україну, в принципі не обмежена, обмежена лише сума (10000 євро), яка може бути ввезена без письмового декларування.

Об'єктивна сторона правопорушення, яке вичинив громадянин України ОСОБА_3, полягає в недекларуванні іноземної валюти при проходженні митного контролю в "зеленому коридорі", тобто в зоні спрощеного митного контролю, відповідальність за що передбачена ст. 471 МК України.

Згідно зі ст. 471 МК України, за таке правопорушення передбачено накладення адміністративного стягнення в виді штрафу і конфіскації не задекларованої валюти.

За матеріалами справи жодних даних, які б давали суду підстави вважати, що шляхом застосування конфіскації буде попереджена інша незаконна діяльність - легалізація злочинних доходів, торгівля наркотиками, фінансування тероризму, ухилення від сплати податків, тощо - відсутні.

Вивезення даної суми з України допускається, за умови її декларування митному органу та наявності банківської довідки на підтвердження її походження.

Таким чином, єдине діяння, яке вчинив громадянин України ОСОБА_3 полягає в ненаданні митному органу відповідної декларації.

За вищевказане правопорушення, яке полягає в недекларуванні іноземної валюти, громадянин України ОСОБА_3 підлягає адміністративному стягненню у виді штрафу. При цьому у судовому засіданні ні прокурор, ні представник митниці не довели і навіть не стверджувли, що одного такого адміністративного стягнення не достатньо для досягнення бажаного стримуючого і карного впливу і запобігання порушень вимог про декларування. Їх пояснення щодо застосування конфіскації обґрунтовуються виключно тим, що таке додаткове адміністративне стягнення передбачене ст.471 МК України, як обов'язкове.

Шкода, яку громадянин України ОСОБА_3 потенційно міг завдати державі, була незначною: він не ухилявся від сплати мита та інших зборів і не завдав державі іншої шкоди, якби він вивіз гроші не задекларувавши їх, органи влади лише не отримали б інформацію про те, що ці кошти опинилися на території іншої держави. Таким чином, метою конфіскації було не відшкодування майнової шкоди, завданої державі, оскільки вона не зазнала ніяких збитків внаслідок невнесення заявником відомостей до митної декларації.

З огляду на наведене, застосування конфіскації, предметів порушення митних правил, в даному випадку є порушенням положень ст. 1 Протоколу № 1 до Конвенції, тобто є не пропорційним, оскільки покладає на громадянина України ОСОБА_3 «індивідуальний надмірний тягар».

На підставі статті ст. 33 КУпАП при накладенні стягнення враховується характер вчиненого правопорушення, особа правопорушника, ступінь вини, майновий стан, обставини, що помякшують і обтяжують відповідальність.

Обтяжуючих відповідальність особи обставин судом не встановлено.

При прийнятті рішення слід врахувати, що дружина ОСОБА_3 дійсно перебуває на лікуванні у Міській поліклініці м. Одеси, що підтверджується випискою із медичної картки амбулаторного (стаціонарного) хворого. Їй було поставлено діагноз «деформуючий кокс артроз лівого тазостегнового суглоба (акт-ІІІ. Р-ст-ІІІ. ФН-ІІІ). Больовий синдром. Приходяща-відводяща контрактура тазостегнового суглоба», що підтверджується випискою з медичної картки № С453. На лікування ОСОБА_3 витрачаються великі кошти, що підтверджується видатковою накладною № 15 від 01.02.2014 стосовно купівлі комплекту імплантів для ендопротезування у розмірі 30 400.00 грн., квитанціями до прибуткового касового ордеру: від 02.02.2014 у розмірі 4 230.00 гри., від 02.02.2014 у розмірі 1 530.00 грн., від 03.02.2014 у розмірі 5 360.00 грн., від 03.02.2014 у розмірі 1 890.00 гри., від 05.02.2015 у розмірі 1 890.00 грн., від 05.02.2015 у розмірі 1 890.00 грн. ОСОБА_3 є пенсіонером і його щомісячна пенсія зовсім не може покривати ані лікування, ані проживання сім»ї пенсіонерів.

Відповідно до ст. 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Враховуючи характер скоєного, виходячи із смислу ч. 3 ст. 462 МК України, матеріали справи, встановлені судом обставини, думку прокурора та представника митниці, зазначені норми закону, суддя дійшов висновку, що на правопорушника має бути накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (1700 грн.). З цього приводу підстав для застосування додаткового покарання - конфіскації вилученої валюти у суду немає, яке вказане в санкції ст. 471 МК України. При цьому судом враховано, що правопорушення вчинено вперше, з необережності.

Саме таке стягнення суддя вважає достатнім для виправлення та належної поведінки громадянина України ОСОБА_3 в подальшому.

Відповідно до п.5 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» слід стягнути з громадянина України ОСОБА_3, на якого накладено адміністративне стягнення, судовий збір в розмірі 36 грн. 54 коп.

Керуючись п.5 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір», ст. ст. 3, 10, ст. 471 МК України (в редакції 2012 р.), ст. 8, 23, 33 КУпАП -

п о с т а н о в и в :

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України визнати винним у скоєні правопорушення, передбаченого ст. 471 МК України та накласти штраф у розмірі сто неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1700 (одна тисяча сімсот) гривень 00 коп.

Вилучену згідно протоколу про порушення митних правил №322/125120104/15 року від 17.05.2015 року валюту в розмірі 1455 (одна тисяча чотириста пятдесят пять) євро повернути ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, паспорт громадянина України ЕС 780790, виданий 24.10.2006 року, орган що видав: 5102, ідентифікаційний номер: НОМЕР_1.

Сума штрафу підлягає сплаті на користь держави України (одержувач: Державний бюджет України; Код ; код банку: 821018; банк отримувача: ГУ ДКСУ у Київській області; рахунок: №5004, код класифікації доходів бюджету: 21081100, код виду надходжень бюджету: 050: ОСОБА_3, №359/4863/15-п).

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, на користь державного бюджету України (р/р №0004, МФО: 821018, код за , банк: ГУДКСУ у Київській області, отримувач коштів Бориспільське УДКСУ (м. Бориспіль): 22030001) судовий збір в розмірі 36 (тридцять шість) грн. 54 коп.

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України на користь Київської митниці міндоходів (р/р № 9083, МФО: 821018, код за ) понесені витрати у справі про порушення митних правил на транспортування предметів правопорушення в розмірі 3 грн. 29 коп.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Апеляційна скарга подається до відповідного апеляційного суду через місцевий суд, який виніс постанову.

Постанова суду у справі про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку оскарження цієї постанови і може бути предявлена до виконання протягом трьох місяців з дня набрання нею законної сили.

Постанова суду набрала законної сили ___________________.

Суддя С.М. Вознюк