№ провадження 33/781/70/15 Головуючий у суді І-ї інстанції Попович С. М.
Категорія - 173-2 Доповідач у суді ІІ-ї інстанції Олексієнко І. С.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.04.2015 року. м. Кіровоград

Суддя судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Кіровоградської області Олексієнко І.С., з участю правопорушника ОСОБА_3 та його захисника ОСОБА_4, потерпілої ОСОБА_5 та її представника ОСОБА_6, розглянула адміністративну справу стосовно

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця с. Олександрівка Олександрійського району Кіровоградської області, громадянина України, з повною вищою освітою, який розлучений, працює директором Олександрійського міського центру соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді, проживає в АДРЕСА_1

за ч.1 ст.173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення

В С Т А Н О В И В:

Постановою Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 05 березня 2015 року ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 85 грн.

ОСОБА_3 визнаний винним у тому, що 26 січня 2015 року в нічний час він, за місцем проживання в квартирі АДРЕСА_1 вчинив сварку з дружиною ОСОБА_5 та ображав її нецензурною лайкою.

Крім того, 25 лютого 2015 року ОСОБА_3 знову у вечірній час за місцем проживання в квартирі АДРЕСА_1 вчинив сварку з колишньою дружиною ОСОБА_5 в присутності неповнолітньої дочки ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_5, ображав її нецензурною лайкою.

Оцінюючи докази по справі в їх сукупності, у відповідності з вимогами Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд дійшов висновку про наявність в діях ОСОБА_3 складу адміністративного правопорушення та притягнув його до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.173-2 КУпАП. Своє рішення суд мотивував тим, що вина правопорушника підтверджується матеріалами справи, а саме: протоколами про адміністративне правопорушення від 03.02.2015 року та від 03.03.2015 року, поясненнями свідків ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11

У своїй апеляційній скарзі ОСОБА_3 просить скасувати постанову районного суду, а провадження по справі закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення. Мотивує скаргу тим, що суд у порушення вимог ст.ст. 30 ч.1 і 2, 33 КУпАП, виніс постанову без всебічного з'ясування обставин та повного дослідження матеріалів справи. Звертає увагу на те, що ніякого насильства у сім'ї він не вчиняв. Зазначає, що всі перелічені свідки не були очевидцями конфлікту. Вказує також на те, що склад адміністративного правопорушення за ознаками статті 173-2 КУпАП може мати місце за наявності такої ознаки як сім'я. Під час розгляду справи в суді він наголошував на тому, що рішенням Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 15 січня 2015 року шлюб між ним та ОСОБА_5 було розірвано, а самі шлюбні відносини були припинені ще в липні 2014 року. Закон України «Про попередження насильства в сім'ї» в статті 1 членами сім'ї визначає осіб, які перебувають у шлюбі або проживають однією сім'єю. Такі факти на час складання протоколів місце не мали, тобто шлюб між ними було розірвано і однією сім'єю вони не проживали, а тому його не можливо притягувати до адміністративної відповідальності за статтею 173-2 КУпАП за протиправні дії відносно іншої особи, які не є членами сім'ї.

Перевіривши матеріали справи, заслухавши пояснення ОСОБА_3 та його захисника ОСОБА_4, які підтримали подану апеляційну скаргу, потерпілу ОСОБА_5 та її представника ОСОБА_6, які просили рішення суду залишити без зміни, зваживши та проаналізувавши доводи скарги, вважаю, що апеляційну скаргу необхідно задовольнити частково, виходячи з наступних підстав.

Згідно вимог ст. 245, 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне порушення суд зобов'язаний всебічно, повно та об'єктивно з'ясувати всі обставини у справі та вирішити питання: чи було вчинено адміністративне правопорушення; чи винна особа у його вчиненні; чи підлягає вона адміністративній відповідальності; чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, та інші питання, які мають значення для правильного вирішення справи.

Ст.173-2 КУпАП передбачає відповідальність за вчинення насильства в сім'ї, тобто умисне вчинення будь-яких дій фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування фізичного насильства, що не завдало фізичного болю і не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров'ю потерпілого, а так само невиконання захисного припису особою, стосовно якої він винесений, непроходження корекційної програми особою, яка вчинила насильство в сім'ї.

У розумінні положень Закону України «Про попередження насильства в сім'ї» від 15.11.2001 року, жертвою насильства в сім'ї є член сім'ї, який постраждав від фізичного, сексуального, психологічного чи економічного насильства з боку іншого члена сім'ї. Членом сім'ї є особи, які перебувають у шлюбі; проживають однією сім'єю, але не перебувають у шлюбі між собою; їхні діти; особи, які перебувають під опікою чи піклуванням; є родичами прямої або непрямої лінії споріднення за умови спільного проживання.

Відповідно до ч.2 ст. 3 СК України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки.

Крім того, сім'я - це така спільність людей, яка спирається на шлюбний союз, на родинні зв'язки, на різноманітні відносини між чоловіком і дружиною, батьками і дітьми, між самими дітьми, між іншими членами сім'ї, які живуть разом і спільно ведуть господарство. Ознаками сім'ї є також взаємна моральна та матеріальна підтримка та спільне виховання її членами одне одного, насамперед підростаючого покоління.

В апеляційній скарзі та в судовому засіданні апеляційного суду ОСОБА_3 пояснив, що на час вчинення правопорушення, а саме 26.01.2015 року він мешкав разом зі своїм колишньою дружиною ОСОБА_5 та донькою ОСОБА_12 у квартирі, яка належить останнім на праві сумісної власності, які спільно вели господарство. Однак, ОСОБА_3 спростовує той факт, що ОСОБА_5 є членом її сім'ї, оскільки шлюб між ними було розірвано і однією сім'єю вони не проживали. Зазначив також, що не чинив психологічного насильства в сім'ї. Вказав, що ОСОБА_5 його колишня дружина, шлюб з якою розірвано рішенням суду від 15.01.2015 року. Не заперечує, що дійсно в нічний час 26.01.2015 року він прийшов додому, побачив свої розкидані особисті речі. Коли запитав про причину цього свою колишню дружину, вона затіяла сварку, що призвела до приїзду міліції.

25.02.2015 року ввечері він прийшов додому і приніс подарунки своїй дочці. Вдома була дружина зі своїм знайомим ОСОБА_11, що знову призвело до сварки. Зазначив, що він дружину не ображав, нецензурно не лаявся. Вказав, що з 02.02.2015 року змінив своє місце проживання.

Проте, як убачається з матеріалів справи суд прийшов до правильного та обґрунтованого висновку про наявність в діях ОСОБА_3 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП за епізодом від 26.01.2015 року.

Так, в засіданні суду апеляційної інстанції потерпіла ОСОБА_5 пояснила, що ОСОБА_3 її колишній чоловік і в період шлюбу і в теперішній час вчиняє в сім'ї сварки, в нетверезому стані ображає її, застосовував раніше фізичне насильство, що підтверджується відповідними медичними довідками, долученими до справи.

26.01.2015 року вночі ОСОБА_3 прийшов в квартиру в нетверезому стані, вона вже відпочивала з дитиною, він почав стягувати з неї ковдру, причепився до неї, що нібито вона розкидала його речі, вчинив сварку, ображав її нецензурною лайкою, дитина прокинулася, лайка продовжувалася в присутності дитини, що змусило її викликати міліцію і батьків.

Аналогічним чином ОСОБА_3 вчинив сварку в сім'ї 25.02.2015 року, коли у вечірній час прийшов у квартиру, ображав її, погрожував забрати дитину.

Крім того, вина ОСОБА_3 підтверджується поясненнями свідка ОСОБА_8, яка в судовому засіданні першої інстанції підтвердила пояснення потерпілої ОСОБА_5, яка є її дочкою, щодо протиправної поведінки ОСОБА_3 26 січня 2015 року і 25 лютого 2015 року, коли вона вимушена була приїздити на квартиру дочки по її телефонним дзвінкам.

Аналогічні пояснення надав районному суду свідок ОСОБА_13

Свідок ОСОБА_9 - мати ОСОБА_3 - пояснилювала суду, що в сім'ї її сина склалися неприязні стосунки з його дружиною, що призводить до сварок. Вночі 26 січня 2015 року після скандалу в сім'ї син приїхав до неї додому ночувати, був випившим.

Доводи апелянта про скасування відносно нього постанови районного суду та закриття провадження у справі у зв'язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення є безпідставними та спростовуються належними доказами, що містяться у матеріалах справи.

Крім того, з матеріалів справи вбачається, що рішенням Олександрійського міськрайонного суду від 15.01.2015 року, на яке посилається ОСОБА_3, шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_5 розірвано, проте дане рішення 15.01.2015 року не втупило в закону силу та останні проживали ще разом однією сім'єю в одній квартирі та виховували неповнолітню доньку до лютого 2015 року.

Також, потерпілою апеляційному суду було надано характеристику на доньку ОСОБА_12, ІНФОРМАЦІЯ_5, згідно якої, в останньої після зимових канікул в січні місяці погіршився емоційний стан. В очах дівчинку можна було помітити сум, вона часто замислювалась та відволікалась на уроках. Згідно наданої довідки психолога вбачається, що існує певний рівень тривожності ОСОБА_12 у ставленні до обох батьків за час родинного конфлікту.

Таким чином районним судом правильно притягнуто ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за ст.173-2 ч.1 КУпАП за епізодом від 26.01.2015 року, тобто у вчиненні насильства у сім'ї, оскільки ОСОБА_3 вчинив дії психологічного характеру, затіяв сварку в присутності неповнолітньої дитини, ображав дружину нецензурною лайкою, чим завдав шкоду психологічному здоров'ю потерпілій та неповнолітній дитині.

Стягнення у вигляді штрафу в сумі 85 грн., достатнє та необхідне для запобігання й попередження вчинення ОСОБА_3М, подібних правопорушень в майбутньому. Накладено на останнього відповідно до вимог ст. ст. 33-35, 36 ч. 2 КУпАП, з урахуванням не тільки характеру вчиненого ним правопорушення та інших обставин, але і даних про особу ОСОБА_3

Разом з тим, слушними є доводи апеляційної скарги ОСОБА_3, що ніякого насильства щодо потерпілої він не вчиняв за епізодом від 25.02.2015 року.

З наданих пояснень під час апеляційного розгляду правопорушника ОСОБА_3 та потерпілої ОСОБА_5, останні з лютого місяця 2015 року спільне господарство не вели, разом не проживали, так як ОСОБА_3 з 02.02.2015 року виїхав з місця свого проживання і проживав разом з батьками, тобто, вказані особи однією сім'єю вже не проживали.

Так, членами сім'ї є особи, які проживають разом і об'єднані законними правами чи обов'язками щодо утримання.

Таким чином, вже на час вчинення ОСОБА_3 адміністративного правопорушення від 25.02.2015 року ОСОБА_3 та ОСОБА_5 проживали окремо, подружні стосунки не підтримували, спільним побутом не пов'язані, тобто сім'ю не складали, а тому по даному епізоду відсутній склад адміністративного правопорушення, передбачений ч.1 ст.173-2 КУпАП.

За таких обставин, місцевий суд не взяв до уваги дані обставини вчинення ОСОБА_3 правопорушення від 25.02.2015 року, що істотно вплинули на прийняття рішення про його відповідальність, а тому апеляційний суд прийшов до висновку, що з урахуванням конкретних обставин справи, постанова суду від 05.03.2015 року підлягає зміні, з виключенням епізоду вчинення ОСОБА_3 адміністративного правопорушення від 25.02.2015 року, а провадження по даному епізоду закриттю через відсутність складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.ст. 293, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити частково.

Постанову Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 05.03.2015 року, якою ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, за епізодами від 26.01.2015 року та 25.02.2015 року, і застосовано до нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 85 (вісімдесят п'ять) грн. - змінити.

Виключити вчинення ОСОБА_3 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП за епізодом від 25.02.2015 року та провадження в цій частині закрити за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

В решті постанову суду залишити без зміни.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя: (підпис)

Згідно з оригіналом:

Суддя апеляційного суду

Кіровоградської області І.С. Олексієнко