ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 травня 2015 року м. Маріуполь

Суддя судової палати в кримінальних справах Апеляційного суду Донецької області Гєрцик Р.В., за участю особи, яка притягується до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1, прокурора Цирі О.С., секретаря Ільяшенка С.О., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову судді Першотравневого районного суду Донецької області від 20 квітня 2015 року, якою

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянку України, працюючу на посаді директора ПРК «Водхоз», є депутатом Мангушської селищної ради Першотравневого району Донецької області, що мешкає за адресою: АДРЕСА_1,

визнано винуватою у вчиненні адміністративного корупційного правопорушення, передбаченого ст.172-7 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 200 гривень,-

ВСТАНОВИВ:

Як визнав суд, ОСОБА_1, виконуючи повноваження депутата Мангушської селищної ради Першотравневого району Донецької області, в порушення вимог п.п.1,2 ч.1 ст.14 Закону України «Про засади запобігання і протидії корупції», не повідомила безпосередньо голову Мангушської селищної ради, який є головною посадовою особою територіальної громади Мангушської селищної ради про наявність конфлікту інтересів, тобто суперечність між особистими інтересами та її службовими повноваженнями, яка могла вплинути на об'єктивність або неупередженість прийняття рішення, а саме: що 14 січня 2015 року на 51 сесії 6-го скликання вказаного органу місцевого самоврядування буде розглядатися питання про передачу безоплатно її внуку ОСОБА_2 у власність земельної ділянки розміром 0,0636 га для ведення особистого селянського господарства. При цьому, ОСОБА_1, особисто на сесії Мангушської селищної ради 14 січня 2015 року голосувала «за» по вказаному питанню.

В апеляційній скарзі на зазначену постанову місцевого суду ОСОБА_1 просить скасувати її, провадження по справі щодо неї закрити за відсутністю в її діях складу адміністративного корупційного правопорушення. Вказує, що висновки суду першої інстанції не відповідають фактичним обставинам справи, зазначене правопорушення вона не вчиняла, оскільки одноосібно ніяких рішень щодо інтересів своїх близьких родичів не приймала, розгляд поданої внуком заяви не є її службовим повноваженням, а є функцією колегіального органу, а саме сесії Мангушської селищної ради; судом не взято до уваги, що відповідно до Закону України «Про місцеве самоврядування» всі рішення попередньо розглядаються на засіданні постійної комісії ради з земельних питань, яка в даному випадку надала висновок щодо правомірності надання земельної ділянки її внуку. Зазначає, що попередити заздалегідь голову селищної ради про конфлікт інтересів не могла, тому що не знала завідомо про порядок денний сессії, який отримала вже безпосередньо перед її початком; на сесії голосувала за всі рішення в цілому, а не конкретно за заяву ОСОБА_2

Перевіривши матеріали справи, заслухавши пояснення ОСОБА_1 на підтримання апеляційної скарги, думку прокурора, про необгрунтованість апеляційної скарги та законність судового рішення, врахувавши доводи, наведені в апеляційній скарзі, вважаю що вона не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст.ст.245,280 КУпАП, одним із завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови. Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

З матеріалів справи вбачається, що суддя місцевого суду правильно прийшов до висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.172-7 КУпАП, а саме: неповідомлення безпосереднього керівника про наявність конфлікту інтересів.

Факт вчинення адміністративного правопорушення та винність ОСОБА_1 у його вчиненні підтверджуються даними протоколу про вчинення адміністративного корупційного правопорушення, протоколу №51 сесії шостого скликання Мангушської селищної ради, довідкою голови Мангушської селищної ради.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про засади запобігання і протидії корупції» конфлікт інтересів-суперечність між особистими інтересами особи чи близьких їй осіб та її службовими повноваженнями, наявність яких може вплинути на об'єктивність або неупередженість прийняття рішень, а також на вчинення чи невчинення дій під час виконання наданих їй службових повноважень.

В цій же статті зазначено, що близькі особи - це чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, рідний брат, рідна сестра, дід, баба, прадід, прабаба, внук, внучка, правнук, правнучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, особа, яка перебуває під опікою або піклуванням, а також особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом і мають взаємні права та обов'язки із суб'єктом, зазначеним у частині першій статті 4 цього Закону, в тому числі особи, які спільно проживають, але не перебувають у шлюбі.

Згідно підпункту б пункту 1 частини 1 статті 4 Закону України «Про засади запобігання і протидії корупції» суб'єктами відповідальності за корупційні правопорушення є особи, уповноважені на виконання функцій держави або місцевого самоврядування: народні депутати України, депутати Верховної Ради Автономної Республіки Крим, депутати місцевих рад.

Як вбачається з матеріалів справи ОСОБА_1 дійсно є депутатом Мангушської селищної ради Першотравневого району Донецької області, по що свідчить посвідчення депутата (а.с.32), ОСОБА_2 є її внуком, тобто близькою особою.

Відповідно до вимог ст.14 Закону України «Про засади запобігання і протидії корупції» особи, зазначені у пункті 1 та підпунктах а та б частини першої статті 4 цього Закону, зобов'язані: уживати заходів щодо недопущення будь-якої можливості виникнення конфлікту інтересів; невідкладно у письмовій формі повідомляти безпосереднього керівника про наявність конфлікту інтересів.

Як вбачається з довідки голови Мангушської селищної ради з 1 березня 2014 року по 25 лютого 2015 року посадові особи та депутати ради не повідомляли селищного голову про наявність у них конфлікту інтересів під час виконання ними своїх депутатських повноважень (а.с.15). На 51 сесії шостого скликання Мангушської селищної ради від 14 січня 2015 року ОСОБА_1 особисто голосувала про передачу безоплатно її внуку ОСОБА_2 у власність земельної ділянки для ведення особистого господарства, про що свідчить протокол сесії та рішення сесії (а.с.7-13).

Таким чином, суддя районного суду правильно прийшов до обгрунтованого висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.172-7 КУпАП.

Доводи ОСОБА_1 в апеляційній скарзі про те, що розгляд заяви поданої внуком не є її службовим повноваженням, а всі рішення про передачу земельної ділянки фактично приймає постійна комісія, до складу якої вона не входить, є необґрунтованими, оскільки, відповідно до Закону України «Про місцеве самоврядування» постійні комісії є органами ради, що обираються з числа її депутатів, які за дорученням ради попередньо розглядають проекти, які вносяться на розгляд ради, розробляють проекти рішень ради та готують висновки цих питань, але безпосередньо рішення про передачу безоплатно земельної ділянки приймають депутати селищної ради шляхом голосування (ст.26 Закону, ст.ст.12,124 Земельного Кодексу України).

Що стосується доводів апелянта про те, що вона заздалегідь не була обізнана про порядок денний сесіїї, а інші депутати знали також про її рідні стосунки з ОСОБА_2, то ці обставини не є такими, що впливають на доведеність її умислу у вчиненні зазначеного правопорушення, є елементом власної депутатської дисципліни та відповідальності, а тому доводи скарги з цього приводу не є слушними.

Накладаючи адміністративне стягнення на ОСОБА_1, суддя врахував характер вчиненого правопорушення, ступінь її вини та наклав на неї стягнення у межах, передбачених санкцією ст.172-7 КУпАП.

Висновок судді щодо розміру та виду адміністративного стягнення відповідає обставинам справи та вимогам ст.ст. 33-35 КУпАП.

Враховуючи викладене та керуючись ст.294 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення

Постанову судді Першотравневого районного суду Донецької області від 20 квітня 2015 року, якою ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.172-7 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 200 гривень залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду Р.В.Гєрцик

Донецької області