АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 3-6753/07 Номер провадження 33/786/62/15Головуючий у 1-й інстанції Крючко Н.І. Доповідач ап. інст. Корсун О. М.
Категорія ч.1 ст. 130 КУпАП
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 квітня 2015 року м. Полтава

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Полтавської області Корсун О.М., за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_2, розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на постанову судді Ленінського районного суду м. Полтави від 30 жовтня 2007 року,

В С Т А Н О В И В:

Цією постановою

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця м. Полтава, який проживає АДРЕСА_1,

визнано винуватим у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених:

- ч. 1 ст. 130 КУпАП та призначено адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування всіма видами транспортних засобів терміном на два роки;

- ч. 1 ст. 122-2 КУпАП та призначено адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування всіма видами транспортних засобів терміном на три роки.

На підставі ст. 36 КУпАП остаточно накладено на ОСОБА_2 адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування всіма видами транспортних засобів терміном на три роки.

Зобов'язано ОСОБА_2 здати посвідчення водія в органи МРЕВ ДАІ.

Згідно постанови судді ОСОБА_2 визнаний винуватим у тому, що він в порушення п. 2.9 ПДР 12 жовтня 2007 року о 00 год. 01 хв. в місті Полтава по вулиці Панянки керував автомобілем ЗАЗ 968, державний номерний знак НОМЕР_1, в стані алкогольного сп'яніння та в порушення п. 2.4 ПДР на вимогу працівників міліції про зупинку освітленим жезлом на освітленій ділянці дороги не зупинився, був зупинений шляхом переслідування, за допомогою проблискових маячків червоного та синього кольорів по вулиці Леніна,87 у місті Полтава.

В апеляційній скарзі з внесеними змінами ОСОБА_2 просить постанову змінити або скасувати та закрити провадження у справі. При цьому апелянт не заперечує свою винуватість у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 130 КУпАП та ч. 1 ст. 122-2 КУпАП за обставин викладених у оскаржуваній постанові. Разом із цим ОСОБА_2 зазначає про те, що суддею при накладенні стягнення не враховано того, що він раніше не притягувався до адміністративної відповідальності, обставини, які пом'якшують відповідальність - визнання ним винуватості у вчиненні інкримінованих адміністративних правопорушень і станом на 30.10.2007 він не мав посвідчення водія і до цього часу його не отримав.

Вислухавши скаржника, який підтримав апеляційну скаргу із внесеними змінами та пояснив, що у суді першої інстанції він повідомляв, що посвідчення водія він не має і протоколом про адміністративне правопорушення від 12.10.2007, складеного стосовно нього це було підтверджено, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, вважаю, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення з таких підстав.

Винуватість ОСОБА_2 у вчиненні адміністративних правопорушень доведена матеріалами справи і не заперечувалась ним в апеляційній скарзі та при розгляді справи про адміністративне правопорушення щодо нього у суді першої та апеляційної інстанцій.

Разом з тим, при накладенні адміністративного стягнення суддею не виконані вимоги ст. 33 КУпАП, щодо врахування характеру вчиненого правопорушення, особи порушника, ступеню його вини, майнового стану, обставин, що пом'якшують та обтяжують відповідальність.

В постанові відсутні будь-які відомості, що характеризують особу правопорушника, не наведені обставини, що обтяжують та пом'якшують відповідальність.

У п. 28 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» № 14 від 23.12.2005 зазначено, що суди не вправі застосовувати позбавлення права керувати транспортними засобами тоді, коли винувата особа взагалі не має такого права.

Суддя суду першої інстанції не врахував пояснення ОСОБА_2 та дані, які містяться у протоколі про адміністративне правопорушення від 12.10.2007, складеного стосовно останнього про відсутність посвідчення водія та наведені рекомендації суду вищої інстанції і позбавив права керувати транспортними засобами ОСОБА_2 тоді, коли він взагалі не має такого права.

Під час апеляційного перегляду було встановлено те, що ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, станом на 12.02.2015 посвідчення водія не отримував, що підтверджується довідкою № 011 від 12.02.2015 Центру надання послуг, пов'язаних з використанням автотранспортних засобів з обслуговування м. Полтави та Полтавського району УДАІ УМВС України в Полтавській області.

Приймаючи до уваги викладене, враховуючи, що ОСОБА_2 вперше притягується до адміністративної відповідальності, відсутність обставин, які обтяжують його відповідальність та наявність обставини, яка пом'якшує відповідальність - щире розкаяння винуватого, застосоване до нього адміністративне стягнення слід змінити обравши його у виді штрафу.

Відповідно до ч.2 ст. 36 КУпАП якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. До основного стягнення в цьому разі може бути приєднано одне з додаткових стягнень, передбачених статтями про відповідальність за

будь-яке з вчинених правопорушень.

Суддя суду першої інстанції призначив покарання за конкретними статтями, що є не правильним, виходячи з приписів вказаної норми Закону.

На підставі викладеного, керуючись ст. 294 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Постанову судді Ленінського районного суду м. Полтави від 30 жовтня 2007 року щодо ОСОБА_2 змінити, пом'якшити накладене адміністративне стягнення за ч. 1 ст. 130 КУпАП та ч. 1 ст. 122-2 КУпАП, обравши його у виді штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 340 грн., в іншій частині постанову залишити без зміни.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Корсун О.М.