Справа № 758/4536/15-п
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 квітня 2015 року cуддя Подільського районного суду м.Києва Декаленко В. С., розглянувши матеріали, які надійшли від відділу ДАІ з обслуговування Подільського району ГУ МВС України в м. Києві про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1, уродженця Вінницької області, гр-на України, працюючого доцентом кафедри Національного університету біоресурсів та природокористування України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1,

за ст. 124 КУпАП,-

В С Т А Н О В И В:

17.04.2015 року до Подільського районного суду м. Києва від відділу ДАІ з обслуговування Подільського району ГУ МВС України в м. Києві надійшов адміністративний матеріал про притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП, ОСОБА_1, який 09.04.2015 року о 18 годині 20 хвилин, керуючи автомобілем ВАЗ 11174, д/н НОМЕР_4 в м. Києві по вул. Копилівській по другорядній дорозі, не надав перевагу в русі автомобілю Сеат, д/н НОМЕР_5, який рухався по головній дорозі і здійснив з ним зіткнення в результаті чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження, чим за висновками працівників ДАІ порушив вимоги п. 16.11 ПДР України.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою винність в порушенні вимог ПДР України, що призвело до пошкодження транспортного засобу, не визнав, пояснивши, що в момент зіткнення учасники пригоди не бачили один одного, а тому він не міг уникнути зіткнення.

Заслухавши пояснення водія ОСОБА_1, дослідивши в сукупності матеріали справи, приходжу до висновку про наявність події, а в діях останнього складу адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст. 124 КУпАП, виходячи з наступних підстав.

Так відповідно до п. 16.11 ПДР України, на перехресті нерівнозначних доріг водій транспортного засобу, що рухається по другорядній дорозі, повинен дати дорогу транспортним засобам, які наближаються до даного перехрещення проїзних частин по головній дорозі, незалежно від напрямку їх подальшого руху.

Крім того, згідно п. 2.3 ПДР України, для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов'язаний, зокрема бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.

Як вбачається з даних які містяться в протоколі про адміністративне правопорушення Серії АП1 № 581929, ОСОБА_1 вимог даних пунктів ПДР України не виконав, а саме 09.04.2015 року о 18 годині 20 хвилин, керуючи автомобілем ВАЗ 11174, д/н НОМЕР_4 в м. Києві по вул. Копилівській по другорядній дорозі, не надав перевагу в русі автомобілю Сеат, д/н НОМЕР_5, який рухався по головній дорозі і здійснив з ним зіткнення.

Мною встановлено, що винність останнього крім протоколу про адміністративне правопорушення об'єктивно підтверджується іншими, наявними в матеріалах справи доказами, а саме письмовими поясненнями водія автомобіля Сеат, д/н НОМЕР_5 ОСОБА_2 (а.с. 3) та схемою місця ДТП (а.с.3).

Оцінивши в сукупності надані докази, а також врахувавши встановлені в судовому засіданні обставини, приходжу до висновку про доведеність наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст. 124 КУпАП.

Доказів же, що спростовували б його винність в порушенні Правил дорожнього руху України та які б суд поклав в основу рішення про закриття провадження у справі у зв'язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, до суду не надано.

Я не приймаю до уваги пояснення ОСОБА_1 про те, що в момент зіткнення учасники пригоди не бачили один одного, а тому він не міг уникнути зіткнення, оскільки дані обставини не звільняють його від відповідальності та не скасовують його обов'язку дотримуватись вимог п. 2.3 ПДР України, який як вже зазначалось вище визначає, що для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов'язаний, зокрема бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.

При вирішенні питання про накладення стягнення, обставин, передбачених ст.ст. 34, 35 КУпАП, які б обтяжували або пом'якшували відповідальність, мною не встановлено у зв'язку з чим вважаю за можливе застосувати до правопорушника таке адміністративне стягнення як штраф в мінімальному його розмірі визначеному санкцією статті 124 КУпАП.

Також враховуючи ту обставину, що суд прийшов до висновку про доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст. 124 КУпАП та необхідності притягнення його до адміністративної відповідальності і накладення адміністративного стягнення, з останнього на користь держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 36, 54 грн. відповідно до вимог ст. 40-1 КУпАП та п. 5 ч. 2 ст. 4 ЗУ «Про судовий збір».

На підставі викладеного, п. 5 ч. 2 ст. 4 ЗУ «Про судовий збір», керуючись ст.ст. 34, 35, 36, 40-1, 124, 283 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст. 124 КУпАП, притягнути до адміністративної відповідальності та накласти адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - 340 грн.00 коп.

Стягнути з ОСОБА_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1, на користь держави судовий збір в розмірі 36, 54 грн.

Роз'яснити ОСОБА_1, що штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п'ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п'ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 Кодексу України про адміністративні правопорушення, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

Постанова може бути оскаржена до Апеляційного суду м. Києва через Подільський районний суду м. Києва протягом десяти днів з дня її винесення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Строк звернення постанови до виконання три місяці.

Суддя В. С. Декаленко