АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВA
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 травня 2015 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва Ігнатов Р.М., за участю особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 , апелянта ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в місті Києві апеляційну скаргу ОСОБА_3 на постанову судді Дніпровського районного суду міста Києва від 19 лютого 2015 року , -

ВСТАНОВИВ

Цією постановою провадження по справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 за ст.124 КУпАП закрито за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Не погоджуючись з постановою суду, ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову Дніпровського районного суду м. Києва від 19 лютого 2015 року по справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_2за ст.124 КУпАП .

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 посилається на те, що постанова суду першої інстанції винесена без врахування всіх обставин.

Слухання справи було призначене на 19.02.2015 року, однак апелянт завчасно надав суду заяву, в якій вказав що він буде перебувати у відрядженні та просив суд відкласти слухання справи, однак у відрядження він не поїхав по тій причині, що отримав травму і до сьогодні перебуває на лікарняному.

Апелянт вказує, що після розгляду справи, йому не була вислана копія постанови про закриття провадження відносно ОСОБА_2 04.03.2015 року , він повторно направив листа до Дніпровського райсуду з проханням направити йому копію вищевказаної постанови і тільки 27.03.2015 року він отримав копію постанови.

На думку апелянта, Дніпровський районний суд м.Києва намагався позбавити його права на доступ до правосуддя в тому обсязі, що передбачає «Конвенція з захисту прав і основоположних свобод…».

На думку апелянта, Дніпровський районний суд м.Києва при розгляді справи проявив необ'єктивність. Він просив суд відкласти слухання справи, однак суд проігнорував його клопотання.

Якби суд був налаштований об'єктивно розглядати справу, то він би оголосив перерву по вказаній справі, заслухав би інспектора ДПС, який склав протокол.

Закон передбачає тримісячний термін розгляду протоколу, однак суд чомусь повірив правопорушнику, а інспектора ДАІ, який склав протокол, не взяв до уваги.

В той же час, на думку апеллянта , суд приймав певні зусилля з метою невручення йому копії постанови, хоча в своїй заяві до суду апеллянт просив направити копію постанови.

На переконання апеллянта , Дніпровський районний суд м.Києва поставив «все з ніг на голову», водій ОСОБА_2 рухався зі швидкістю 140-150 км/год., а він зі швидкістю 40 км/год. Водій ОСОБА_2 допустив розяву і вдарив його автомобіль.

Заслухавши доповідь судді , пояснення особи яка подала апеляційну скаргу - ОСОБА_3 , який підтримав її у повному обсязі . В суді апеляційної інстанції пояснив , що копію постанови місцевого суду відносно ОСОБА_2 отримав 27.03.2015 року . По суті апеляційних вимог пояснив , що для нього є важливим , щоб його не визнали винуватим в даному ДТП . Не зміг пояснити , яке він просить прийняти рішення судом апеляційної інстанції в разі скасування постанови суду першої інстанції відносно ОСОБА_2 Заслухавши думку ОСОБА_2 з приводу апеляційних вимог , які він не підтримав і його пояснення в яких він зауважив на своїй невинуватості в ДТП яке відбулося , звернув увагу на відеозапис , який він у порядку встановленому законом надав суду першої інстанції в якості доказу своєї невинуватості і просив його також оглянути в суді апеляційної інстанції . Рішення суду першої інстанції просив залишити без змін , а апеляцію ОСОБА_3 без задоволення . Перевіривши матеріали справи та викладені в апеляційній скарзі доводи, додатково дослідивши відеозапис , який міститься в матеріалах справи про адміністративне правопорушення суд апеляційної інстанції приходить до висновку , що апеляційна скарга необґрунтована і підлягає залишенню без задоволення , а постанова суду першої інстанції без змін виходячи з наступного .

Відповідно до постанови суду, згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії АП1 № 736439 від 18 січня 2015 року, ОСОБА_2 18 січня 2015 року о 19 годині 15 хвилин, керуючи автомобілем "Honda", державний номер НОМЕР_1, на вулиці Дніпровська набережна в м. Києві, не вибрав безпечної швидкості руху, не врахував дорожню обстановку, при виникненні небезпеки не вжив всіх заходів для зменшення швидкості, внаслідок чого сталося зіткнення з автомобілем "Mitsubishi", державний номер НОМЕР_2, під керуванням водія ОСОБА_3, що призвело до пошкодження транспортних засобів.

Своїми діями , відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення , ОСОБА_2 порушив п.п. 12.1, 12.3 Правил дорожнього руху України.

В суді першої інстанції ОСОБА_2 своєї вини не визнав. Пояснив, що 18.01.2015 року він рухався на автомобілі "Honda", державний номер НОМЕР_1, по вулиці Дніпровська набережна зі сторони вул. Тичини, в сторону вул. Ентузіастів. Рухався він по головній дорозі, в крайній правій смузі. Швидкість руху була 40-50 км./год. Побачив автомобіль "Mitsubishi", який був на другорядній дорозі, і він різко виїхав на його (ОСОБА_2.) смугу. Для того щоб уникнути зіткнення з автомобілем "Mitsubishi" він (ОСОБА_2.) взяв лівіше, однак зіткнення уникнути не вдалося. Водій "Mitsubishi" хотів залишити місце ДТП, у зв'язку з чим був змушений його доганяти та блокувати. Зауважив, що автомобіль "Mitsubishi" побачив за 5-7 метрів, він стояв у своїй полосі, пропустив автомобіль, який рухався перед ним (ОСОБА_2.) та різко почав рух на його полосу.

До суду першої інстанції ОСОБА_3 не з'явився, надіслав на адресу суду заяву в якій зазначив , що з'явитися не має можливості, оскільки 15.02.2015 року відбуває у відрядження за межі м. Києва та України, просив розглядати справу без його участі.

З письмових пояснень ОСОБА_3 слідує, що він 18.01.2015 року о 19.15 годині, керував автомобілем "Mitsubishi". При з'їзді з пр.-ту. Возз'єднання на вул. Дніпровська набережна в сторону вул. Ентузіастів він зупинився щоб пропустити транспорт, який рухався по головній дорозі. Пересвідчившись, що транспорту не має, він продовжив рух та виїхав на крайню праву смугу, і проїхавши 8-10 метрів відчув незрозумілий удар, як виявилося, його автомобіль пошкодив інший автомобіль.

Вислухавши пояснення ОСОБА_2, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступного висновку : відповідно до матеріалів справи , в тому числі з запису з камери спостереження ТОВ "Оллі Транс" по пр.-ту. Возз'єднання, в м. Києві, відеокамера № 16, письмових пояснень учасників ДТП, автомобіль "Honda", державний номер НОМЕР_1, рухався по головній дорозі, а автомобіль "Mitsubishi", державний номер НОМЕР_2, знаходився на другорядній дорозі. Встановлено, що перед автомобілем ОСОБА_2 рухався інший автомобіль, який водій автомобіля "Mitsubishi" ОСОБА_3 пропустив, а автомобіль ОСОБА_2, який був в полі зору водія ОСОБА_3, останнім не було пропущено. Водій ОСОБА_3 здійснив різкий поворот праворуч. Враховуючи відстань автомобілів, водій ОСОБА_2 не мав технічної можливості уникнути зіткнення, хоча намагався прийняти ліворуч.

Таким чином , суд першої інстанції правильно встановив дійсні обставини ДТП і надав правильну юридичну оцінку посиланням працівника ДАІ на те, що водій ОСОБА_2 не вибрав безпечної швидкості, не вжив усіх заходів для її зменшення і обґрунтовано не прийняв їх до уваги . Дійшов правильного висновку , що ОСОБА_2 рухався зі швидкістю 40-50 км./год., що відповідає правилам дорожнього руху, та знаходився на головній дорозі, і саме водій ОСОБА_3, рухаючись з другорядної дороги на головну зобов'язаний був впевнитися у безпеці руху .

Оскільки, в суді першої інстанції не було встановлено порушень водієм автомобіля "Honda", державний номер НОМЕР_1 ОСОБА_2 , Правил дорожнього руху України, суд першої інстанції провадження по притягненню його до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП закрив у зв'язку з відсутністю в його діях адміністративного правопорушення. Відповідно доводи апеляційної скарги в частині того , що водій ОСОБА_2 рухався зі швидкістю 140-150 км/г , а апелянт зі швидкістю 40 км/г цілком спростовуються дослідженою судом першої інстанції сукупністю доказів та за клопотанням ОСОБА_2 додатково дослідженим відеозаписом обставин ДТП в суді апеляційної інстанції .

Доводи апеляційної інстанції в частині позбавлення його права на справедливий суд цілком спростовуються матеріалами справи про адміністративне правопорушення відповідно до яких ОСОБА_3 повідомлявся належним чином про слухання справи 19.02.2015 року у зв'язку з чим подав заяву в якій просив розглядати справу без його участі ( а.с. 19) , що відповідає положенням КУпАП . Інші доводи апеляції про необхідність суду першої інстанції оголошення перерви , суд апеляційної інстанції вважає такими , що не грунтуються на вимогах Закону . Посилання в апеляції щодо обов'язкового допиту судом першої інстанції інспектора ДАІ нічим не мотивовані . Щодо реалізації свого права на оскарження , то заявник в строк , передбачений КУпАП подав апеляційну скаргу , в строк передбачений законом з часу отримання ним копії постанови і його апеляція подана вчасно , з дотриманням строку апеляційного оскарження .

Керуючись ст. 294 КУпАП, суддя -

ПОСТАНОВИВ

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишити без задоволення .

Постанову Дніпровського районного суду м. Києва від 19 лютого 2015 року, якою провадження по справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 за ст.124 КУпАП закрито за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення , залишити без змін .

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення , є остаточною й оскарженню не підлягає .

Суддя Р.М.Ігнатов

Справа № 33/796/518/2015

Категорія: ст. 124 КУпАП

Суддя у першій інстанції - ЧехН.А.