ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/8031/15-п
провадження № 3/753/2329/15
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"07" травня 2015 р. суддя Дарницького районного суду м. Києва Рудюк О.Ю., за участю адвокатів Хороленко Л.М., Гурської А.С., та вільних слухачів, розглянувши матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_4, працюючого директором представництва ТОВ «БІК Березнякижитлобуд», що розташовано за адресою: АДРЕСА_1

за ч. 4 ст. 212-3 КпАП України, -

у с т а н о в и в:

ОСОБА_4, який працює директором представництва ТОВ «БІК Березнякижитлобуд», отримавши 30 березня 2015 року адвокатський запит від 26 березня 2015 року адвоката Клочкова В.В., який відповідає вимогам ст. 24 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», протиправно відмовив у наданні інформації та копії документів на вказаний адвокатський запит.

Дії ОСОБА_4 кваліфіковано за ч. 4 ст. 212-3 КпАП України.

ОСОБА_4 в суд не з'явився, про розгляд адміністративної справи повідомлялася належним чином, заяв, заперечень суду не надавав, у зв'язку з чим, суд уважає за можливе розглянути справу за його відсутності по наявним матеріалам.

Захисники Клочкова В.В. в судовому засіданні, надавши письмові пояснення від Клочкова В.В., зазначили, що відмова ОСОБА_4 в наданні інформації на адвокатський запит не відповідає вимогам чинного законодавства, посилаючись на ст. 1, п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 1, ст. 21, ст. 24, ч. 2 ст. 26 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», Рішення РАУ від 30 серпня 2014 року, положення Закону України «Про інформацію», положення Закону України «Про доступ до публічної інформації», Рішення Конституційного Суду України від 30 жовтня 1997 року № 5 - зп у справі щодо офіційного тлумачення статей 3, 23, 31, 47, 48 Закону України «Про інформацію».

Суд, вислухавши думку учасників судового розгляду, повно, всебічно та об'єктивно дослідивши всі обставини справив в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, приходить до висновку, що вина ОСОБА_4 доведена за таких обставин.

Так, відмовляючи в наданні відповіді на адвокатський запит директор послався на наступне:

- адвокатський запит не відповідає рішенню Ради адвокатів України від 30 серпня 2014 року № 122 та роз'ясненню «Про порядок використання ордера адвоката», затвердженого рішенням Вищої кваліфікаційної комісії адвокатури за № 5/7-117;

- запит № 285 стосувався осіб, які не дали дозволу на розкриття даних про них, оскільки ст. 21 Закону України «про інформацію», а також ст. 6 Закону України «Про доступ до публічної інформації» визначено, що інформація з обмеженим доступом є конфіденційна, таємна та службова інформація.

- якщо задоволення адвокатського запиту передбачає виготовлення копій документів обсягом більше десяти сторінок, адвокат зобов'язаний відшкодувати фактичні витрати на копіювання та друк.

- надання інформації про вид та місця здійснення господарської діяльності, згідно ст. 31 Закону України «Про Державний бюджет України на 2014 рік» (зі змінами, внесеними Законом України від 31 липня 2014 року № 1622 - 7), заборонено проведення перевірок контролюючими органами підприємств, установ та організацій, фізичних осіб - підприємців.

Між тим як було встановлено при перевірці вказаного адміністартивного матеріалу такі посилання ОСОБА_4 спростовуються зібраними по справі та дослідженими судом доказами, зокрема: протоколом про адміністративне правопорушення серія АА № 845002 від 12 листопада 2014 року, відповідно до якого ОСОБА_4 отримавши 30 березня 2015 року адвокатський запит від 26 березня 2015 року адвоката Клочкова В.В., який відповідає вимогам ст. 24 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», протиправно відмовив у наданні інформації та копії документів на вказаний адвокатський запит (а.с. 1); висновком щодо повідомлення адвоката Клочкова В.В. від 6 квітня 2015 року № 294 про відмову у наданні інформації на адвокатський запит, відповідно до якого усі мотиви відмови ОСОБА_4 у наданні інформації та копії документів на вказаний адвокатський запит не ґрунтуються на нормах чинного законодавства (а.с. 7-11); адвокатським запитом від 26 березня 2015 року, в якому перераховуються всі необхідні вимоги заявника для надання достовірної інформації від керівника ТОВ «БІК Березнякижитлобуд», щодо об'єктів будівництва за адресою: м. Київ, вул. Завальна, 10 - __ (з зазначенням літери об'єкта будівництва) (а.с. 23,24).

Крім того суд прийшов до висновку, що адвокатський запит Клочкова В.В. був оформлений у відповідності до вимог ст. 24 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» та рішення РАУ від 30 серпня 2014 року, оскільки до запиту були долучені належним чином завірені копії свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю та ордеру, які посвідчують його повноваження на надання правової допомоги. Вимагати від адвоката подання разом з адвокатським запитом інших документів забороняється.

Стосовно посилання ОСОБА_4 у листі на роз'яснення ВККА «Про порядок використання ордера адвоката», як на підставу для відмови у наданні відповіді, то вони не ґрунтуються на вимогах закону, оскільки воно було прийнято до набрання чинності Законом України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», який на сьогоднішній день визначено поняття ордера та вимоги до нього. У зв'язку з цим, ОСОБА_4 повинен був керуватися саме нормами Закону, а не роз'ясненнями.

Щодо посилань ОСОБА_4 на конфіденційність інформації, то вони, також, не заслуговують на увагу. Оскільки відповідно до ЗУ «Про інформацію», ЗУ «Про доступ до публічної інформації», рішень КСУ від 30 жовтня 1997 року № 5-зп, від 20 січня 2012 року № 2-рп/2012 у запиті адвокат просив надати інформацію не щодо обставин, подій, стосунків тощо, пов'язаних з фізичними особами, де б могла йти мова конфіденційність, а щодо інших подій та фактів.

Не знайшло свого підтвердження й доводи ОСОБА_4 про розповсюдження мораторію на проведення перевірок, оскільки, відповідно до вимог п. 1 ч. 1 ст. 20 ЗУ «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», адвокат лише реалізовував своє право, здійснюючи адвокатську діяльність, що не може бути порівняно з перевіркою контролюючим органом.

Стосовно відшкодування витрат на виготовлення копій документів, то витрати на копіювання та друк, ніяк не ставляться у залежний обов'язок особи, щодо задоволення адвокатського запиту чи надання відповіді на адвокатський запит.

Ураховуючи викладене, суд уважає, що у директора представництва ТОВ «БІК Березнякижитлобуд» були відсутні законні підстави відмовляти в наданні відповіді на адвокатський запит.

Таким чином, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що ОСОБА_4 скоєно правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 212-3 КпАП України.

Відповідно до ст. 33 КпАП України, суд при накладенні стягнення за адміністративне правопорушення, враховуючи характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, який працює, майновий стан правопорушника, відсутність обставин, що обтяжують та пом'якшують відповідальність, уважає за необхідне накласти на ОСОБА_4 стягнення у виді штрафу в межах, передбачених санкцією ч. 4 ст. 212-3 КпАП України, що є достатньою мірою відповідальності з метою його виховання, а також запобігання вчиненню нових правопорушень.

На підставі ст. 40-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення з ОСОБА_4 підлягає стягненню судовий збір у розмірі 36 грн. 54 коп. на користь держави.

Крім того суд уважає за необхідне зазначити про те, що клопотання представника ОСОБА_4 про залучення його в якості захисника за довіреністю, не було задоволено, оскільки захисником особи яка притягується до адміністративної відповідальності може бути особа, яка має свідоцтво на право зайняття адвокатської діяльності та захищає інтереси на підставі відповідної угоди або ордеру. Разом з тим, представником правопорушника не було надано документів, які б підтверджували те, що він згідно ст.ст. 270, 271 КпАП України є законним представником чи захисником. Не було надано суду і будь яких документів, які вказували б на те, що особа є іншим фахівцем у галузі права, який за законом має право надавати правову допомогу особисто чи за дорученням. Пред'явлена представником ОСОБА_4 довіреність не свідчила про те, що останній є саме такою особою.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 283, 284 КпАП України, суд

п о с т а н о в и в:

визнати винним ОСОБА_4 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 212-3 КпАП України, та накласти адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 40 (сорока) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 680 (шістсот вісімдесяти) гривень в доход держави.

Стягнути з ОСОБА_4, судовий збір у розмірі 36 грн. 54 коп. на користь держави.

Постанова судді може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Апеляційного суду м. Києва через Дарницький районний суд м. Києва.

Суддя