АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАКАРПАТСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.05.2015 року м. Ужгород

Апеляційний суд Закарпатської області в особі судді Марчука О.П., за участю представника Закарпатської митниці ДФС - Селеша О.Я., розглянув у відкритому засіданні матеріали справи про порушення митних правил за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на постанову Ужгородського міськрайонного суду від 20.01.2015 року про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1, мешканця АДРЕСА_1, ідентифікаційний код НОМЕР_1, тимчасово непрацюючого

за ч.1 ст. 483 МК України.

Даною постановою ОСОБА_2 визнаний винним у порушенні митних правил за таких обставин.

23.10.2014 року о 22:17 годині в зону митного контролю митного поста "Ужгород" Чопської митниці Міндоходів на ділянку "В'їзд в Україну " пасажирського напрямку, заїхав легковий автомобіль марки "Volkswagen Passat" з реєстраційним номерним знаком Чеської республіки НОМЕР_2 під керуванням громадянина України ОСОБА_2, який слідував із Словацької республіки до України.

Як підставу для переміщення вищевказаного автомобіля через митний кордон України ОСОБА_2 подав органу доходів і зборів документи: свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу на автомобіль "Volkswagen Passat" р.н.з. Чеської республіки НОМЕР_2 , довіреність від 06.10.2014 року на право користування вказаним транспортним засобом з правом виїзду за кордон, видане власником ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, засвідчене нотаріусом в м. Міхайловце - Ладіславом Легень, реєстраційний № НОМЕР_3.

В ході митного контролю, при перевірці поданих ОСОБА_2, як підстави для переміщення через митний кордон України легкового автомобіля документів, виникли сумніви щодо відповідності оригіналу довіреності.

Від нотаріуса Ладіслава Легень отримана відповідь за № 15646-кб/11-21 , згідно якої: реєстрація за № НОМЕР_3 у їх нотаріальному офісі не здійснювалася.

Таким чином ОСОБА_2 вчинив дії спрямовані на переміщення через державний кордон України легкового автомобіля марки "Volkswagen Passat" з реєстраційним номерним знаком Чеської республіки НОМЕР_2 з приховуванням від митного контролю, шляхом подання органу доходів і зборів як підстави для його переміщення підробленого документа - довіреності від 06.10.2014 року на право користування вказаним транспортним засобом , засвідченої нотаріусом в м. Міхайловце - Ладіславом Легень, реєстраційний № НОМЕР_3.

Постановлено ОСОБА_2 визнати винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 100 відсотків вартості товару, що складає 41300,69 гривень та конфіскації в дохід держави безпосередніх предметів порушення митних правил, а саме - автомобіля марки "Volkswagen Passat" з реєстраційним номерним знаком Чеської республіки НОМЕР_2, кузов НОМЕР_4, 2000 року випуску , тип двигуна - дизельний, об'єм двигуна - 1896 см куб.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_2 просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови Ужгородського міськрайонного суду від 20.01.2015 року, вказану постанову скасувати, а провадження у справі закрити за відсутністю складу правопорушення. Крім того, порушує питання про повернення йому транспортного засобу та вилучених документів. Вказує на те, що дізнався про існування постанови суду щодо нього лише 21.03.2015 року після отримання її засобами поштового зв'язку. Вважає, що при вирішенні питання про його винність у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 483 МК України, суду першої інстанції необхідно було виходити з того, що ОСОБА_2 не був обізнаний, не знав і не міг знати про недійсність чи підробленість доручення, що довіреність є одностороннім правочином, для її посвідчення має бути присутня тільки одна сторона - довіритель.

Вказане підтверджується тим, що автомобіль в розшуку Інтерполу не значиться, а дані зазначені у технічному паспорті є правдиві та відповідають номерним агрегатам автомобіля.

У судове засідання особа , що притягується до адміністративної відповідальності - ОСОБА_2 та його представник - адвокат Калинич І.І. не з'явилися , хоча належним чином повідомленні про час та місце слухання справи.

Апеляційний суд, заслухавши думку представника Закарпатської митниці ДФС прийшов до висновку про можливість розгляду справи у їх відсутності.

Перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги та пояснення представника ОСОБА_2 - Калинича І.І., думку представника Чопської митниці, який вважає апеляційну скаргу необґрунтованою, апеляційний суд прийшов до висновку, що апеляція підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно вимог ч. 1 ст. 285 КпАП України копія постанови по справі про адміністративне правопорушення вручається або висилається особі, щодо якої її винесено протягом трьох днів. З матеріалів справи вбачається, що вказану норму судом першої інстанції було порушено та надіслано таку постанову лише 17.03.2015 року ( а. с.79).

З метою недопущення порушення права особи на захист своїх інтересів, доводи апеляції про поважність причин пропуску строку для оскарження постанови суду слід визнати обгрунтованими.

Відповідно до вимог ст. 280 КпАП України, при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно диспозиції ч.1 ст. 483 МК України, дане правопорушення характеризується діями, що спрямовані на переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, тобто з використанням спеціально виготовлених сховищ (тайників) та інших засобів або способів, що утруднюють виявлення таких товарів, або шляхом надання одним товарам вигляду інших, або з поданням митному органу як підстав для переміщення товарів підроблених документів, одержаних незаконним шляхом, або таких що містять неправдиві відомості.

Таким чином, особи, які переміщують товари на митну територію України, повинні дотримуватися митних правил, визначених у Кодексі; за порушення (недотримання) цих правил у Кодексі передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до вимог ст. 458 МК України порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України .

Отже, винність є обов'язковою ознакою адміністративного правопорушення яка виражає внутрішній психологічний зміст -психічне ставлення особи до вчинюваної дії чи бездіяльності та її наслідків, виражене у формі умислу або необережності.

У цій ознаці відбивається найважливіший конституційний принцип - принцип суб'єктивного ставлення до вчиненого, тобто відповідальність тільки при наявності вини, закріплений у ст. 62 Конституції України .

Відповідно до ст.ст. 10-11 КпАП України , адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків, а вчиненим з необережності - коли особа, яка його вчинила, передбачала можливість настання шкідливих наслідків своєї дії чи бездіяльності, але легковажно розраховувала на їх відвернення або не передбачала можливості настання таких наслідків, хоч повинна була і могла їх передбачити. Поза цими визначеннями в законі видами вина відсутня.

З матеріалів справи про адміністративне правопорушення вбачається, що 23.10.2014 року о 22:17 годині в зону митного контролю митного поста "Ужгород" Чопської митниці Міндоходів на ділянку "В'їзд в Україну " пасажирського напрямку, заїхав легковий автомобіль марки "Volkswagen Passat" з реєстраційним номерним знаком Чеської республіки НОМЕР_2 під керуванням громадянина України ОСОБА_2, який слідував із Словацької республіки до України і як підставу для переміщення вищевказаного автомобіля через митний кордон України подав органу доходів і зборів документи: свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу на автомобіль "Volkswagen Passat" р.н.з. Чеської республіки НОМЕР_2 , довіреність від 06.10.2014 року на право користування вказаним транспортним засобом з правом виїзду за кордон.

Судом першої інстанції вірно встановлені фактичні обставини справи , які не оспорюються і особою, що притягується до адміністративної відповідальності , однак , не дана їм належна правова оцінка.

Судом першої інстанції наявність вини , як обов'язкової ознаки адміністративного правопорушення в діяннях ОСОБА_2 не досліджувалась. Доводи викладені ОСОБА_2 в запереченнях наявності у його діяннях складу правопорушення судом першої інстанції не спростовані , жодних суджень з цих питань у постанові не наведено.

З письмових пояснень ОСОБА_2 вбачається, що транспортний засіб він придбав 23.10.2014 року у ОСОБА_3. Оскільки у ОСОБА_2 відсутня віза для виїзду за кордон , то звернувся до свого знайомого щоб той забрав автомобіль з Словацької республіки . Товариша чекав біля "Дюті фрі" , де і отримав свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, доручення від 31.01.2013 року , автомобіль та ключі до автомобіля. Під час оформлення доручення присутнім не був, хто займався його оформленням ОСОБА_2 не відомо. Про те, що доручення є підробленим дізнався від працівників митниці (а.с.6-7).

Вище вказане підтверджено і протоколом про порушення митних правил № 1655/30500/14 від 27.10.2014 року (а.с. 1-4), листом нотаріуса від 24.10.2014 року (а.с. 24-25), висновком експерта від 07.11.2014 року (а.с.31-37) .

За таких підстав, матеріали справи про порушення митних правил не містять жодного доказу, який би вказував на те, що ОСОБА_2, надаючи при в'їзді в Україну для митного оформлення довіреність від 06.10.2014 року на право користування транспортним засобом з правом виїзду за кордон, видане власником ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, засвідчене нотаріусом в м. Міхайловце - Ладіславом Легень, за реєстраційним № НОМЕР_3, був обізнаний про те, що довіреність є підробленою .

Навпаки , доводи ОСОБА_2 про те, що він не перебував на території Словацької республіки та не був присутнім при оформленні доречення, виданого власником - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, жодним доказом не спростовані та підлягали до врахування при ухваленні судового рішення.

Тобто, у матеріалах справи про адміністративне правопорушення відстні докази про те, що громадянин ОСОБА_2 , усвідомлював свої дії як протиправні, передбачав або повинен був і міг передбачити порушення своїми діями встановленого порядку переміщення транспортного засобу через митний кордон України або можливість такого порушення , бажав, свідомо допускав його, або легковажно розраховував на його відвернення. Таких доказів не було здобуто і в суді першої інстанції під час судового розгляду . У матеріалах справи відсутні і докази , які б вказували на те , що ОСОБА_2 не передбачав можливості настання шкідливих наслідків, хоч повинен був і міг їх передбачити.

Аналізуючи суб'єктивну сторону діяння ОСОБА_2, апеляційний суд приходить до висновку, що останній не був зобов'язаний передбачати можливість того, що власник транспортного засобу , надасть йому підроблену довіреність на право користування автомобілем марки "Volkswagen Passat" і не міг цього передбачити. Встановлено , що ОСОБА_2 вчинив усі необхідні та передбачені законодавством дії , щодо одерження довіреності , а саме : надав власнику транспортного засобу копії своїх паспортних даних та передав обумовлену суму коштів. Участі у оформленні довіреності не приймав і також не зобов'язаний був цього роботи, територію України не покидав. Тобто , ОСОБА_2 вчинив всі необхідні дії для додерження митних правил щодо переміщення транспортного засобу через митний кордон України, подавши митним органам передбачений пакет документів.

Отже, у діяннях ОСОБА_2 відсутня вина , як обов'язкова ознака адміністративного правопорушення , передбаченого ч.1 ст. 483 МК України .

Оскільки ОСОБА_2 є володільцем транспортного засобу - автомобіля марки "Volkswagen Passat" з реєстраційним номерним знаком Чеської республіки НОМЕР_2 , то останній підлягає поверненню йому за належністю.

Керуючись ст. ст. 247, 253, 294 КУпАП, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В :

Клопотання про поновляння строку на апеляційне оскарження постанови суду - задовольнити.

Поновити ОСОБА_2 строк для оскарження постанови Ужгородського міськрайонного суду від 20.01.2015 року щодо ОСОБА_2 .

Постанову Ужгородського міськрайонного суду від 20.01.2015 року про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 483 МК України - скасувати.

На підставі п.1 ст. 247 КпАП України провадження в справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 483 МК України щодо ОСОБА_2 закрити - за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Вилучений легковий автомобіль марки "Volkswagen Passat" з реєстраційним номерним знаком Чеської республіки НОМЕР_2, кузов НОМЕР_4, 2000 року випуску , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_5 повернути - ОСОБА_2.

Постанова набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя: