Справа № 425/1213/15-п
Провадження № 33/782/39/15
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03. 06. 2015 р. м. Сєвєродонецьк

Суддя Апеляційного суду Луганської області Кожушок М.В., за участю старшого прокурора відділу прокуратури Луганської області Маілян Г.С., правопорушника ОСОБА_2, адвоката Сириці І.О., при секретарі Батяшовій Ю.Б., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Рубіжанського міського суду Луганської обл. від 30.04. 2015р., -

В С Т А Н О В И В:

Цією постановою ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка працює

помічником лікаря епідеміолога відділу епідеміологічного нагляду відокремленого структурного пiдроздiлу Рубiжанського міськрайонного управління Головного управління Держсанепiдслужби Луганської області, зареєстрована i проживає за адресою: АДРЕСА_1

притягнена до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 172-4 КУпАП та на неї накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 5 100 (п'яти тисяч сто) грн. з конфіскацією винагороди, отриманої від роботи за сумісництвом в розмірі 2123 (двох тисяч ста двадцяти трьох) грн.

Судом першої інстанції встановлено, що відповідно до наказу начальника Головного управління Деряжсанепiдслужби в Луганській обл. № 78-к від 01.01.2013р. ОСОБА_2 iз вказаної дати прийнята на посаду помічника лікаря - епiдеміолога відділу епiдемiологiчного нагляду відокремленого структурного підрозділу Рубiжанського міськрайонного управлiння Головного управління Держсанепiдслужби Луганської області, на якій вона працює по теперiшнiй час.

До основних завдань, покладених посадовою інструкцією, затвердженою 0З.01.2013р. начальником епідеміологічного нагляду відокремленого структурного пiдроздiлу Рубiжанського мiськрайонного управління Головного управлiння Держсанепiдслужби у Лугаськiй областi на помічника лiкаря-епiдемiолога вiддiлу епiдемiологiчного нагляду ВПС Рубiжанського мiськрайонного управління Головного управління Держсанепiдслужби у Луганській області ОСОБА_2., з якою остання ознайомлена, входить зокрема, здійснення державного санітарно - епiдемiологiчного нагляду.

На пiдставi підпункту «ж», ч.1 ст. 4 Закону України «Про засади запобігання та протидії корупції» від 07.04.2011 р. суб'єктами відповідальності за корупційні правопорушення с особи, уповноважені на виконання функцій держави, посадові та службові особи інших державних органів.

ОСОБА_2, займаючи посаду помічника лікаря міськрайонного управління Головного Управління Держсанепідслужби в Луганській обл., є посадовою особою, уповноваженою на виконання функцій держави і відповідно є суб'єктом відповідальності за корупційні правопорушення.

В порушення вимог п.1 ст. 7 закону України «Про засади запобігання та протидії корупції» ОСОБА_2 займалася іншою оплачуваною діяльністю, а саме на підставі договору № 15-42-14 «Про надання послуг» від 22.01.2014р. укладеного з ТОВ «ЛЕО» в особі начальника Сватівського РЕМ проводила предрейсові медичні огляди водіїв транспортних засобів, за що в період часу з 01.06.2014 р. по 31.12.2014 р. відповідно до довідки про доходи виданої Лисичанським РЕМ ТОВ «ЛЕО» отримала дохід в сумі 2123 грн.

На зазначене рішення суду ОСОБА_2 подано апеляційну скаргу, в якій вона вказує на незаконність притягнення до адміністративної відповідальності та зазначає, що відповідно до п.1.3 Лiцензiйних умов провадження господарської діяльності з медичної практики, затверджених наказом МОЗ України № 49 вiд 02.02.2011 р. термін «медична практика» у цих Лiцензiйних умовах має таке значення - вид господарської діяльності у сфері охорони здоров'я, який проводиться закладами охорони здоров'я та фізичними особами - підприємцями, які вiдповiдають єдиним квалiфiкацiйним вимогам, з метою надання видiв медичної допомоги, визначених законом, та медичного обслуговування. Вказані Лiцензiйнi умови щодо здійснення мед. практики на пiдставi обов'язкового отримання ліцензії стосуються лише вичерпного переліку суб'єктів господарювання, а саме закладів охорони здоров'я та фізичних осіб - підприємців. Вона не є зареєстрованою як фізична особа підприємець, не є працівником закладу охорони здоров'я. Договір № 15-42-14 «Про надання послуг» ТОВ ЛЕО в особі начальника Сватiвського РЕМ укладено з нею не як з працівником закладу охорони здоров'я, а як з фізичною особою, яка має вiдповiдну медичну ocвіту та кваліфікацію фельдшера, що не суперечить чинному законодавству. Вiдповiдно до п.1.8 «Положення про медичний огляд кандидатів у водії та водіїв транспортних засобів», затвердженого наказом МОЗ України, МВС України 31.01.201З р. № 65/80 змінні перед рейсові та після рейсові медичні огляди водіїв транспортних засобів здійснюються лікарями лікувального профілю та/або молодшими медичними працівниками з медичною освітою за спеціальністю « сестринська справа», «лікувальна справа.

В Положенні не вказано, що медичні працівники для здійснення щозмінних перед рейсових та післярейсових медичних оглядів водіїв транспортних засобів повинні отримати відповідну ліцензію, також зазначає, що отримала медичну освіту та кваліфікацію фельдшера. 02.07.2009 р. ОСОБА_2 Українським медичним центром безпеки дорожнього руху МОЗ України було видано свідоцтво про право проведення перед рейсових (післярейсових) оглядів водіїв транспортних засобів. В зазначеному свідоцтві вказано, що ОСОБА_2 має спеціальність фельдшера, є медичним працівником по проведенню передрейсових та післярейсових медичних оглядів водіїв транспортних засобів, свідоцтво дійсне по 24.06.2015 року.

В ст.7 Закону України «Про запобігання та протидію корупції» , яка має назву «Обмеження щодо сумісництва та суміщення з іншими видами діяльності» , а саме в п.1.1 вказано, що особам, зазначеним у пункті 1 ч. 1 ст.4 цього Закону , забороняється займатися іншою оплачуваною або підприємницькою діяльністю (крім викладацької, наукової і творчої діяльності, медичної практики, інструкторської та суддівської практики зі спорту), якщо інше не передбачено Конституцією або законами України.

Пункт «ж» п. 1ч.1 ст.4 Закону України «Про запобігання та протидію корупції» не містить вичерпного переліку посадових та службових осіб та чітко зазначеного переліку інших органів державної влади. Також зазначає, що на цей час існує і є чинним законодавчий акт, який дає відповідні роз'яснення щодо цього переліку та дозволених видів діяльності, зокрема медичної, якою вона займається на підставі договору №15-42-14 «про надання послуг» від 22.01.2014 року, укладеного з ТОВ «ЛЕО» . Окрім того, до вказаного законодавчого акту не внесено будь-яких змін в зв'язку з прийняттям та введенням в дію Закону України «Про запобігання та протидію корупції» від 07 квітня 2011р.Також зазначає, що вона не є посадовою особою, якій чинне законодавство забороняє здійснювати на підставі договору медичну діяльність. В відокремленому структурному підрозділі Рубіжанського міськрайонного управління Головного управління Держсанепідемслужби у Луганській області не займає посади керівника установи, заступника, керівника структурного підрозділу або його заступника, більш того, вона не є державним службовцем відповідного рангу та категорії. На неї, як помічника лікаря, не покладено здійснення організаційно-розпорядчих та консультативно -дорадчих функцій, а тому її не можна віднести до посадових осіб. В зв'язку з погіршенням фінансового стану відокремленого структурного підрозділу Рубіжанського міськрайонного управління Головного управління Держсанепідемслужби у Луганській області на протязі вересня і жовтня 2014 року, тобто 2 місяця, вона перебувала в безоплатній відпустці і не виконувала своїх трудових обов'язків помічника лікаря, не отримувала заробітної плати, і ,таким чином, не отримала навіть мінімальної заробітної плати в загальній сумі 2551 гривня. У випадку, якщо б у вказаний період часу вона працювала, то б мала отримати заробітну плату у загальній сумі 3832 гривні, більш того, заборгованість по заробітній платі, яка виникла в період червня - жовтня 2014 року, була виплачена лише в листопаді 2014 року. Таким чином, у вказаний в постанові суду період часу з 01.06.2014 р. по 31.12.2014 р. оплата праці по основній та іншій роботі не перевищують повного окладу ставки за основним місцем роботи.

Просить скасувати постанову суду першої інстанції та закрити провадження по справі в зв'язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

Суд, дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення ОСОБА_2, її представника Сирицю І.О., які підтримали апеляційну скаргу, думку прокурора,який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, вважаю, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. ст. 245,251,252,280 КУпАП суд зобов'язаний повно, всебічно, об'єктивно з'ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинене адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти законне та вмотивоване рішення.

Зазначених вимог закону суд першої інстанції не дотримався.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП завданням у справах про адміністративне правопорушення є своєчасне, повне, всебічне з'ясування всіх обставин справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до вимог ст. 7 Закону України «Про засади запобігання і протидії корупції» особам, зазначеним у п. 1 ч.1 ст. 4 цього Закону, забороняється: займатися іншою оплачуваною або підприємницькою діяльністю (крім викладацької, наукової і творчої діяльності, медичної практики, інструкторської та суддівської практики із спорту), якщо інше не передбачено Конституцією або законами України, пп. ж п. 1 ч. 1 ст. 4 встановлено розширений перелік суб'єктів корупційного правопорушення і відносить до нього всіх тих осіб, які не підпадають до визначення суб'єктів відповідальності за корупційні правопорушення визначені пп. а-є п. 1 ч. 1 ст. 4 цього Закону, та на зазначених осіб, поширюється дія Закону України «Про державну службу».

Законом України «Про державну службу» визначено, що державний службовець - це громадянин України, який займає посаду державної служби в державному органі, одержує заробітну плату за рахунок коштів державного бюджету, крім випадків, визначених законом, та здійснює встановлені для цієї посади повноваження, безпосередньо пов'язані з реалізацією завдань та виконанням функцій державного органу або органу влади щодо підготовки пропозицій стосовно формування державної політики у відповідній сфері; розроблення, експертизи та/або редагування проектів нормативно-правових актів; надання адміністративних послуг; здійснення державного нагляду (контролю), управління державним майном або майном, державними корпоративними правами; управління персоналом державних органів, або їх апарату; реалізації інших повноважень відповідного органу.

Відповідно до інформації Державної санітарно-епідеміологічної служби України Головного Управління Держсанепідслужби у Луганській області встановлено, що ОСОБА_2 з 2.01.2013р. працює Головному Управлінні Держсанепідслужби у Луганській обл., кадрові документи знаходяться на території, яка тимчасово окупована, однак ОСОБА_2 не є державним службовцем, відноситься до медичних працівників, має право на роботу за сумісництвом (а.с.6).

Відповідно до інформації Державної санітарно-епідеміологічної служби України відокремленого структурного підрозділу Рубажанське міськрайонне Управління Головного Управління Держсанепідслужби у Луганській області встановлено, що ОСОБА_2 займає посаду середнього медичного працівника, не належить до державної служби, не має рангу та категорії державного службовця, безпосередньо підпорядковується начальнику відділу епіднагляду та лікарю - епідеміологу, не має права підпису будь яких документів, протоколів дозвольного характеру, самостійно не уповноважена здійснювати планові заходи нагляду, давати пропозиції, приписи щодо усунення недоліків, здійснювати заходи адміністративної практики (а.с.47).

Посадова особа - це службовець, наділений владними повноваженнями з метою здійснення організаційно-розпорядчих функцій і забезпечення узгодженості в діяльності інших учасників службових відносин.

Мета адміністративного права - трактувати поняття посадової особи як обов'язкового і невід'ємного учасника управлінського процесу. Посадова особа наділена владними повноваженнями, які надають право приймати рішення з метою врегулювання внутрішньоорганізаційних відносин, підбирати і розміщувати кадри, представляти організаційну структуру у відносинах з іншими суб'єктами.

Чинний Закон України "Про державну службу" дає поняття посадової особи крізь призму статусу державного службовця. Зокрема, згідно з ст.2 Закону, посадовими особами вважаються керівники та заступники керівників державних органів та їх апарату, інші державні службовці, на яких законами або іншими нормативними актами покладено здійснення організаційно-розпорядчих та консультативно-дорадчих функцій.

Закон поширюється на посадових осіб, які є державними службовцями; посадовими особами є всі керівники державних органів та їх апарату, які виконують завдання і функції держави, та їх заступники; до посадових осіб належать державні службовці, які виконують організаційно-розпорядчі та консультативно-дорадчі функції; діяльність посадових осіб, які перебувають на державних посадах, здійснюється на оплатній основі за рахунок державних коштів.

Закон, називаючи спеціальні повноваження посадових осіб, виділяє виконання як організаційно - розпорядчих, так і консультативно-дорадчих функцій. Проте, враховуючи правову природу статусу службовця, всі вони виконують консультативно-дорадчі функції, наявність яких є основною властивістю служби як "управлінської діяльності".

Наявність права на вчинення юридично-владних дій є важливою ознакою, на підставі якої виділяють посадових осіб як окрему категорію службовців.

Відповідно до ст. 27 п. 9 Закону України «Про державну службу» в особовій справі та трудовій книжці державного службовця робиться запис про присвоєння та зміну рангу державного службовця. Суд, обозрівши на місці копію трудової книжки ОСОБА_2 встановив, що запис про присвоєння їй рангу державного службовця відсутній. Судом також встановлено, що ОСОБА_2 не складала Присягу державного службовця. Вищезазначене свідчить про те, що на ОСОБА_2 не розповсюджується Закон України «Про державну службу», в зв'язку з чим вона не є суб'єктом відповідальності за корупційні правопорушення, відповідно до ст. 4 Закону України «Про засади запобігання і протидії корупції».

Крім того постанова суду повинна відповідати вимогам ст.. 283 КУпАП, однак оскаржувана постанова, не зважаючи на вимоги КУпАП, містить загальну формуліровку суті правопорушення, що є недостатнім для вирішення справи. За таких обставин апеляційний суд відповідно до вимог ст. 294 КУпАП має право переглядати справу в межах апеляційної скарги, але не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. Апеляційний суд може дослідити нові докази, які не досліджувалися раніше, якщо визнає обґрунтованим ненадання їх до місцевого суду або необґрунтованим відхиленням їх місцевим судом. Разом з тим, суд апеляційної інстанції керуючись вимогами ст. 294 КУпАП має право за наслідками розгляду апеляційної скарги залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду без змін, скасувати постанову по справі та закрити провадження по справі, а також скасувати постанову та прийняти нову постанову, змінити постанову. Враховуючи викладене, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга ОСОБА_2 є обґрунтованою. При таких обставинах апеляційний суд вважає, що відсутні докази того, що ОСОБА_2 займаючи посаду помічника лікаря міськрайонного управління Головного Управління Держсанепідслужби в Луганській обл., є посадовою особою, уповноваженою на виконання функцій держави і відповідно є суб'єктом відповідальності за корупційні правопорушення.

До того ж, як вбачається з договору про надання послуг № 16-43-14 від 22.01.2014 р. ОСОБА_2 здійснювала медичну діяльність, а саме виконувала медичний огляд водіїв транспортних засобів (а.с.10).

За таких обставин апеляційний суд вважає, що оскільки при розгляді справи про адміністративне правопорушення судом першої інстанції були порушені вимоги ст. ст. 245, 280 КУпАП, оскільки відсутні докази вини ОСОБА_2 у скоєнні нею адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 172-4 КУпАП, в її діях відсутній склад адміністративного правопорушення і зазначена обставина є підставою для закриття провадження у справі згідно п.1. ст. 247 КУпАП.

На підставі викладеного та керуючись ч.1 п.1 ст.247, ч. 8 п.2 ст. 294 КУпАП, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити .

Постанову Рубіжанського міського суду Луганської обл. від 30.04.2015 року, якою ОСОБА_2 притягнено до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 172-4 КУпАП - скасувати.

Провадження у справі щодо ОСОБА_2 - закрити за відсутності в її діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, остаточна і оскарженню не підлягає.

Суддя апеляційного суду

Луганської області Кожушок М.В.