Справа № 731/158/15-п Головуючий у 1 інстанції Семенченко О. М.
Провадження № 33/795/113/2015
Категорія - ч. 1 ст. 130 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 травня 2015 року місто Чернігів

Суддя судової палати в кримінальних справах апеляційного суду Чернігівської області Оседач М.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Чернігові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Варвинського районного суду Чернігівської області від 22 квітня 2015 року, -

В С Т А Н О В И В :

Цією постановою ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянин України, непрацюючий, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП) з накладенням стягнення у виді штрафу у розмірі 200 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 3400 грн.

Як встановив суд, ОСОБА_1 14 лютого 2015 року о 22 год. 30 хв. в с. Журавка Варвинського району Чернігівської області по вулиці Незалежності керував автомобілем «ВАЗ-2106» д/н НОМЕР_1, перебуваючи з ознаками алкогольного сп'яніння (різкий запах алкоголю з ротової порожнини), від проходження медичного огляду у встановленому порядку на стан алкогольного сп'яніння відмовився в присутності свідків.

Не погоджуючись з даною постановою суду ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати її та закрити провадження у справі. Доводи апеляційної скарги зводяться до невизнання ним вини у вчиненні адміністративного правопорушення з підстав, що, зокрема, він, на час зупинки не перебував в стані алкогольного сп`яніння, не встановлено чи пропонувалося йому пройти огляд на стан сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів в установленому порядку, адже він сам пропонував проїхати до відповідного закладу здоров`я для його проведення та залишилися нез`ясованими інші обставини, що мають значення для вирішення справи.

Дослідивши матеріали адміністративної справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, суд вважає, що вона не підлягає задоволенню з наступних підстав.

ОСОБА_1 в судовому засіданні першої інстанції пояснив, що він вину у скоєному правопорушенні не визнає. Під час зупинки автомобіля працівниками міліції він не відмовлявся від проходження обстеження щодо перебування в стані алкогольного сп`яніння.

Свідки ОСОБА_3, та ОСОБА_4, в суді першої інстанції пояснили, що вони дійсно були присутні під час складання протоколу працівниками міліції в с. Журавка щодо ОСОБА_1, який відмовлявся від проходження обстеження з допомогою спеціального приладу та у Варвинській райлікарні на стан алкогольного сп'яніння. Про це вони писали пояснення працівникам ДАІ та ставили свої підписи в протоколі.

Відповідно до пункту 1.2 Інструкції про виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС України та МОЗ України від 09 вересня 2009 року № 400/666, огляду на стан сп'яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких в уповноваженої особи Державтоінспекції МВС є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп'яніння.

Огляд проводиться уповноваженою особою Державтоінспекції МВС на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом та в присутності двох свідків.

Згідно з п. 5.3 Наказу Міністерства внутрішніх справ України № 77 «Про затвердження Інструкції з оформлення працівниками Державтоінспекції МВС матеріалів про адміністративні порушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху» від 26 лютого 2009 року, результати огляду, проведеного в присутності двох свідків працівником Державтоінспекції МВС з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ і Держспоживстандартом, зазначаються в протоколі про адміністративне правопорушення.

Незважаючи на невизнання ОСОБА_1 своєї вини у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, його вина в повному обсязі підтверджується показами вищевказаних свідків, а також матеріалами справи про адміністративне правопорушення, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення від 14 лютого 2015 року серії АВ2 № 028435, поясненнями свідків, рапортом співробітника міліції та розпискою про зобов`язання доставити автомобіль за місцем мешкання ОСОБА_1, що вказує на те що останній був позбавлений права управління транспортним засобом.

Так, суддею вірно встановлено та наведено в постанові, що ОСОБА_1 порушив вимоги п.2.5 ПДР, оскільки водій повинен на вимогу працівників міліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану сп`яніння.

Як вбачається з матеріалів справи та пояснень свідків ОСОБА_3, та ОСОБА_4, працівниками ДАІ було запропоновано ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп'яніння внаслідок виявлення таких ознак як нестійка хода, нерозбірлива мова та запах алкоголю з ротової порожнини.

Відмовляючись від проходження огляду на стан сп'яніння, ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.5 ПДР України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

Вказівка апелянта на те, що проходження огляду йому не пропонувалося, не знаходить свого підтвердження в матеріалах справи, оскільки протокол про адміністративне правопорушення не був підписаний і ним не було надано додаткові пояснення по суті правопорушення, як це передбачено у разі незгоди із складеним протоколом, відповідно до ч. 3 ст. 256 КУпАП. Крім того, відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП настає не тільки за керування транспортними засобами в стані алкогольного сп`яніння, але і за відмову від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що викладені у постанові висновки судді про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, правильності кваліфікації його дій за ч.1 ст. 130 КУпАП підтверджуються зібраними у справі доказами.

При цьому адміністративне стягнення ОСОБА_1 призначено в мінімальних межах санкції ч.1 ст.130 КУпАП та у відповідності до положень ст. ст. 23, 33 КУпАП. З вказаним видом адміністративного стягнення апеляційний суд погоджується, враховуючи характер вчиненого правопорушення, ступінь його суспільної небезпеки та особу порушника, а тому підстав для його зміни не вбачає.

Неправильного застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права при розгляді даної справи судом першої інстанції не встановлено.

Враховуючи наведене та керуючись ст.ст. 293, 294 КУпАП, суд -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення, а постанову Варвинського районного суду Чернігівської області від 22 квітня 2015 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП - залишити без змін

Постанова апеляційного суду є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя М. М. Оседач