Справа № 752/3492/15-п
Провадження №: 3/752/1128/15
П О С Т А Н О В А

Іменем України

05.03.2015 року Голосіївського районного суду м. Києва Сальникова Н.М. розглянув матеріали, які надійшли від відділу ДАІ з обслуговування АТ Голосіївського району та АТІ підпорядкованого УДАІ ГУМВС України в м. Києві, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця Хмельницької області,Старокостянтинівського район,с.Ладиги, громадянина України, українця, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1

за правопорушення, передбачені ст.ст. 124, ст. 122-4 КУпАП,-

ВСТАНОВИВ:

19.01.2015 року о 20 год. 20 хв. ОСОБА_2 в м. Києві у дворі буд № 4-А по вул. Мейтуса, керуючи транспортним засобом марки «Міцубісі» / державний номерний знак НОМЕР_1, під час вибору безпечної швидкості руху,не врахував дорожню обстановку,відповідно не відреагував на її зміну, не впорався з керуванням чим порушив п.п. 2.3 (б),2.10,12.1 ПДР України, внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем марки «Хюндай» /державний номерний знак НОМЕР_2/, що призвело до пошкодження обох транспортних засобів; місце дорожньо-транспортної пригоди залишив, за що ст. 124, 122-4 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність.

В судовому засіданні ОСОБА_2визнав свою вину у вчиненому правопорушенні, просив не позбавляти права керування транспортними засобами.

Вислухав пояснення ОСОБА_2, повно та всебічно дослідив адміністративні матеріали, незважаючи на невизнання вини особою, що притягується до адміністративної відповідальності, приходжу до висновку про те, що в діях ОСОБА_2 є склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП та склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст.122-4 КУпАП.

П. 1.3. ПДР України, що кореспондується з п. 1.9 ПДР України на учасників дорожнього руху покладений обов'язок знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, за порушення цих Правил вони несуть відповідальність згідно з законодавством.

Відповідно до п.п. 2.3 (б),2.10,12.1 Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001 року під час руху транспортного засобу заднім ходом водій повинен бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатись від керування цим засобом у дорозі, під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним.

Відповідно до ст. 251 КУпАП - доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Протокол АП1№ 443195 від 25.02.2015 року про адміністративне правопорушення, складені правомочною на те посадовою особою і у відповідності до вимог положень ч.1 ст.256 КУпАП містять обов'язкові дані, передбачені вказаною статтею та є основним джерелом доказової інформації про подію правопорушення та особу порушника.

Факт вчинення ОСОБА_2 адміністративних правопорушень також підтверджується письмовими поясненнями особи, що притягується до адміністративної відповідальності /а.с.6/, письмовими поясненнями потерпілого /а.с.4/, схемою дорожньо-транспортної пригоди від 25.02.2015 року о 20 год. 20 хв. /а.с.2./.

За встановлених фактичних обставин справи, беззаперечно встановлено, що ОСОБА_2, порушуючи вимоги 2.3 (б),2.10,12.1 ПДР України, вчинив правопорушення, що передбачені диспозицією ст.124 КУпАП та ст.122-4 КУпАП, оскільки вищезазначені факти його вини є переконливими, достатніми, в повному обсязі відповідають фактичним обставинам справи та знайшли своє підтвердження в доказах, які містяться в матеріалах справи, що були повно та всебічно досліджені під час судового засідання.

Відповідно до ч.2 ст.36 КУпАП, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

Згідно положень ст.23 КУпАП України, адміністративні стягнення є мірою відповідальності і застосовуються з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобіганню вчинення нових правопорушень, як самим правопорушником, так і іншими особами.

На виконання вимог ст.33 КУпАП, при накладенні адміністративного стягнення, судом враховується характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність.

Обставин що пом'якшують чи обтяжуючих відповідальність ОСОБА_2 за вчинення адміністративного правопорушення, передбачених ст.ст. 34, 35 КУпАП, не встановлено.

Вирішуючи питання про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_2 за вчинення ним адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст. 124, ст. 122-4 КпАП України, дотримуючись принципу співвідношення між тяжкістю вчинених адміністративних правопорушень та заходом державного примусу, враховуючи умови та характер вчинених адміністративних правопорушень, особу правопорушника: вік, соціальне положення, ступінь його вини та ставлення до вчиненого, відсутність пом'якшуючих відповідальність обставин під час вчинення даного правопорушення, вважаю за необхідне та достатнє для виховання особи, запобігання вчинення нових правопорушень застосувати до ОСОБА_2 адміністративне стягнення, в межах санкції ст. 124 КпАП України, у виді штрафу.

Також приходжу до висновку, що в даному випадку таке стягнення, буде достатньою мірою відповідальності для виховання особи, що вчинила дане адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також в повній мірі забезпечить запобігання вчинення нових правопорушень як самим порушником, так і іншими особами, та повністю відповідатиме меті його застосування, у зв'язку з чим, не вбачаю підстав для накладення інших, більш суворих, видів стягнень.

На підставі ст.40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою,на яку накладено таке стягнення.

Керуючись ст.ст. 33,34, ст. 124, 122-4 ст.ст. 283-285 КпАП України, -

п о с т а н о в и в :

Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КпАП України.

Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.122-4 КпАП України.

Накласти на ОСОБА_2 адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 340 /триста сорок/ гривень.

Стягнути з ОСОБА_2, судовий збір у розмірі 36 (тридцять шість) гривень 54 (п'ятдесят чотири) копійки.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Апеляційного суду м. Києва, шляхом подання апеляційної скарги через Голосіївський районний суд м. Києва. Також постанову може бути опротестовано прокурором відповідно до ст. 290 КпАП України протягом десяти днів з дня винесення постанови. За відсутності скарги або протесту постанова набирає законної сили після закінчення десятиденного строку встановленого для її оскарження.

Суддя