Справа №717/737/15-п
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

5 травня 2015 року суддя Кельменецького районного суду Чернівецької області Телешман О.В., при секретарі Попельницькій С.С., з участю прокурора Тартуса Д.В., розглянувши адміністративну справу, яка надійшла з прокуратури Сокирянського району Чернівецької області про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.172-4 КУпАП ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1, жителя ІНФОРМАЦІЯ_2, приватного підприємця , -

ВСТАНОВИВ:

Громадянин ОСОБА_1 притягується до адміністративної відповідальності за те, що, будучи відповідно до підпункту ж) п.1 ч.1 ст.4 Закону України «Про засади запобігання і протидії корупції» посадовою особою державного правоохоронного органу - державної лісової охорони та суб'єктом відповідальності за корупційні правопорушення, з 06.03.2014 року до моменту складання протоколу про адміністративні правопорушення порушив встановлені Законом України «Про засади запобігання і протидії корупції» обмеження щодо сумісництва та суміщення з іншими видами діяльності, передбачені п. 1 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про засади запобігання і протидії корупції», а саме: займався підприємницькою діяльністю на території Кельменецького району Чернівецької області, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 172-4 КУпАП.

ОСОБА_1 вину у вчиненому не визнав повністю та пояснив, що він не вважав себе посадовою особою державного органу і згідно інформації, яка публікувалася у фаховому виданні посада майстра лісу не була перешкодою для зайняття ним підприємницькою діяльністю. Крім того, він працював на ? ставки, заробітної плати не вистачало на прожиття, тому він був вимушений займатися підприємницькою діяльністю. Він займався даною діяльністю в позаробочий час, ніякого стосунку дана діяльність до його роботи не мала, він не був державним службовцем, не приймав присягу, не вважав себе посадовою особою державного органу, оскільки не отримував заробітну плату в державному органі, а в госпрозрахунковому підприємстві, тому він вважав, що не вчиняє жодних порушень, оскільки працював відкрито і сплачував повністю податки. Згідно посадової інструкції він мав право складати протоколи про адміністративні правопорушення, проте цього він ніколи не робив, йому не видавали посвідчення та форму працівника держлісохорони.

Прокурор пояснив, що вина ОСОБА_1 повністю підтверджена протоколом про адміністративне правопорушення та іншими письмовими доказами, наявними в матеріалах справ. Посада, на якій працював ОСОБА_1 належала до посад органу державної влади, яким є держлісохорона, яка, має статус правоохоронного органу.

Судом встановлено, що 06.03.2014 року особа, яка притягується до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 був призначений на посаду майстра лісу Кельменецького лісництва обхід №10 державного підприємства «Сокирянське лісове господарство». З 06.03.2014 року по даний час ОСОБА_1 перебуває на обліку в Кельменецькому відділенні Хотинської ОДПІ як фізична особа-підприємець та згідно свідоцтва про державну реєстрацію фізичної особи підприємця займається підприємницькою діяльністю на території Кельменецького району Чернівецької області. Дане державне підприємство є юридичною особою публічного права

Так, відповідно до ч.1 ст.172-4 КУпАП відповідальність настає за порушення особою встановлених законом обмежень щодо зайняття підприємницькою чи іншою оплачуваною діяльністю (крім викладацької, наукової та творчої діяльності, медичної та суддівської практики, інструкторської практики із спорту). Згідно примітки до даної статті суб'єктом правопорушень у цій статті є особи, зазначені у пункті 1 частини першої статті 4 Закону України "Про засади запобігання і протидії корупції", за винятком депутатів Верховної Ради Автономної Республіки Крим, депутатів місцевих рад (крім тих, які здійснюють свої повноваження у відповідній раді на постійній основі), членів Вищої ради юстиції (крім тих, які працюють у Вищій раді юстиції на постійній основі), народних засідателів і присяжних.

Відповідно до п.1) ч.1 ст.7 Закону України "Про засади запобігання і протидії корупції" особам, зазначеним у пункті 1 частини першої статті 4 цього Закону, забороняється займатися іншою оплачуваною (крім викладацької, наукової і творчої діяльності, медичної практики, інструкторської та суддівської практики із спорту) або підприємницькою діяльністю, якщо інше не передбачено Конституцією або законами України. Відповідно до підпункту ж) п.1 ч.1 ст.4 Закону України «Про засади запобігання і протидії корупції» суб'єктами відповідальності за корупційні правопорушення є посадові та службові особи інших державних органів, органів влади Автономної Республіки Крим.

В матеріалах справи відсутні дані, що ОСОБА_1 є посадовою особою державного органу, тому вважаю, що ОСОБА_1 не перебував на посаді державного органу, виходячи з наступного.

Зокрема, ОСОБА_1 був посадовою особою Кельменецького лісництва обхід №10 державного підприємства «Сокирянське лісове господарство», яке є юридичною особою публічного права. В матеріалах справи відсутні дані, які підтверджують, що державне підприємство «Сокирянське лісове господарство» є державним органом. Крім того, в матеріалах справи відсутні дані, які підтверджують, що ОСОБА_1 займає певну посаду в державній лісовій охороні, яка визначена структурою і штатним розписом державної лісової охорони.

При цьому, вважаю, що слід виходити із визначення посади, яке наведено в Законі України «Про державну службу», оскільки КУпАП поняття посада не визначено. Відповідно до ст.2 Закону України «Про державну службу» посада - це визначена структурою і штатним розписом первинна структурна одиниця державного органу та його апарату, на яку покладено встановлене нормативними актами коло службових повноважень. Посадовими особами відповідно до цього Закону вважаються керівники та заступники керівників державних органів та їх апарату, інші державні службовці, на яких законами або іншими нормативними актами покладено здійснення організаційно-розпорядчих та консультативно-дорадчих функцій.

Державна лісова охорона не має штатного розпису, в якому була б визначена посада майстра лісу. Тобто посада поза певною організацією існувати не може і поняття посадової особи існує лише у зв'язку з організацією.

Суд відхиляє доводи обвинувачення про те, що ОСОБА_1 є посадовою особою державного органу відповідно до Положення «Про державну лісову охорону» ( далі Положення), затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16 вересня 2009 р. N 976, оскільки відповідно до даного положення державна лісова охорона (далі - держлісоохорона) діє у складі Держлісагентства, Республіканського комітету Автономної Республіки Крим з питань лісового і мисливського господарства, обласних управлінь лісового та мисливського господарства і підприємств, установ та організацій, що належать до сфери управління Держлісагентства, тобто держлісохорона не є самостійною організацією чи органом, яка має певні посади. З даного положення вбачається, що держлісохорона є сукупністю організацій і на держлісоохорону поширено статус правоохоронного органу, тобто держлісохорона має статус правоохоронного органу, але не є окремим державним органом. Відповідно до п.5 даного Положення до посадових осіб держлісоохорони належать посадові особи підприємств, установ та організацій, що належать до сфери управління Держлісагентства, згідно з додатком, в якому зазначено, що посадові особи державної лісової охорони, у разі коли державна лісова охорона діє у складі, підприємств, установ та організацій, що належать до сфери управління Дежлісагентства. Таким чином, посадовій особі - майстру лісу підприємства що належать до сфери управління Дежлісагентства - згідно з даним положенням надано лише статус посадової особи правоохоронного органу для виконання мети та завдань, визначених п.п.2,4 Положення, проте надання такого статусу при виконанні даних завдань не вказує на те, що такі посадові особи є посадовими особами державного органу, оскільки держлісоохорона таким органом не є і не має статусу юридичної особи державного органу, яка б в своєму складі мала відповідні посади.

Крім того, в матеріалах справи відсутні дані про те, що ОСОБА_1 під час перебування на посаді майстра лісу Кельменецького лісництва обхід №10 державного підприємства «Сокирянське лісове господарство» вчинив корупційне правопорушення.

Відповідно до ч.1 ст.1 «Про засади запобігання і протидії корупції» корупційне правопорушення - умисне діяння, що містить ознаки корупції, вчинене особою, зазначеною у частині першій статті 4 цього Закону, за яке законом установлено кримінальну, адміністративну, цивільно-правову та дисциплінарну відповідальність; корупція - використання особою, зазначеною в частині першій статті 4 цього Закону, наданих їй службових повноважень та пов'язаних із цим можливостей з метою одержання неправомірної вигоди або прийняття обіцянки/пропозиції такої вигоди для себе чи інших осіб або відповідно обіцянка/пропозиція чи надання неправомірної вигоди особі, зазначеній в частині першій статті 4 цього Закону, або на її вимогу іншим фізичним чи юридичним особам з метою схилити цю особу до протиправного використання наданих їй службових повноважень та пов'язаних із цим можливостей; неправомірна вигода - грошові кошти або інше майно, переваги, пільги, послуги, нематеріальні активи, які обіцяють, пропонують, надають або одержують без законних на те підстав.

Зазначене визначення корупції повністю узгоджується із ратифікованими Україною Цивільною Конвенцією про боротьбу з корупцією 1989 року ст.2 якої визначено, що "корупція" означає прямі чи опосередковані вимагання, пропонування, дачу або одержання хабара чи будь-якої іншої неправомірної вигоди або можливості її отримання, які порушують належне виконання будь-якого обов'язку особою, що отримує хабара, неправомірну вигоду чи можливість мати таку вигоду, або поведінку такої особи, Кримінальною конвенцією про боротьбу з корупцією 1993 року, Конвенцією ООН 2003 року та п. 3.22. Рішення Конституційного суду України № 21-рп/2010 від 6 жовтня 2010 року, в якому в яких зазначено, що термін «корупція» означає «використання особою наданих їй службових повноважень та пов'язаних з цим можливостей з метою одержання неправомірної вигоди або прийняття обіцянки/пропозиції такої вигоди для себе чи інших осіб», а корупційна діяльність безпосередньо пов'язується з корисливими діями (бездіяльністю) посадової особи при виконанні покладених на неї службових обов'язків. Зазначене може прирівнюватись до давання чи отримання хабара, зловживання службовим становищем чи впливом, сприяння відмиванню отриманих від корупційних злочинів доходів, їх приховування, розкрадання чи нецільового використання майна, перешкоджання здійсненню правосуддя, а також незаконного збагачення як значного збільшення доходів, яке перевищує законні доходи особи яке вона не може раціонально обґрунтувати, тощо.

Згідно ч.1 ст.9 Конституції України чинні міжнародні договори, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.

Таким чином, за змістом національного законодавства та міжнародних договорів згоду на обов'язковість яких надала Верховна Рада України, обов'язковими ознаками за якими будь-яка неправомірна чи неетична поведінка осіб, уповноважених на виконання функцій держави може визнаватись корупційною, а так само й процедура віднесення тих чи інших діянь названих суб'єктів до категорії корупційних та їх кваліфікації за відповідними нормами глави 13-А КУпАП в тому числі і за ч.1 ст.172-4 цього Кодексу є умисна форма вини, використання свого службового становища та мета одержання неправомірної вигоди.

Проте, в матеріалах справи відсутні докази, які б підтверджували, що ОСОБА_1 умисно використовував своє посадове чи службове становище та пов'язані з цим можливості з метою одержання за це неправомірної вигоди, а також приймав обіцянку/пропозицію неправомірної вигоди для себе чи інших осіб.

Крім того, з матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 сплатив податки з доходів від підприємницької діяльності, яка не має жодного стосунку до посадового становища, яке займав ОСОБА_1

Враховуючи викладене вище, заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, висновок прокурора, дослідивши письмові докази по справі, вважаю, що провадження в адміністративній справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 172-4 КУпАП слід закрити за відсутністю у його діях складу та події адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.ст.247, 280, 283, 284 КУпАП,-

ПОСТАНОВИВ:

Провадження в адміністративній справі про притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за ч.1 ст. 172-4 КУпАП закрити за відсутністю у його діях складу та події адміністративного правопорушення.

Постанова судді набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником або прокурором протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга подається до Апеляційного суду Чернівецької області через Кельменецький районний суд.

Суддя