Справа № 569/5447/15-п
П О С Т А Н О В А

06 травня 2015 року м.Рівне

Суддя Рівненського міського суду Рівненської області Рудика Л.Д. розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Рівне справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ст.173 КУпАП,-

В С Т А Н О В И В :

В провадженні суду знаходиться справа про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ст.173 КУпАП.

ОСОБА_1 надав суду заяву про відвід судді, в обгрунтування якого посилається на те, що він несвоєчасно отримав судову повістку про виклик у судове засідання, звертався зі скаргою на дії судді в прокуратуру Рівненської області, тричі звертався зі скаргами на дії судді Рудики Л.Д. до Вищої кваліфікаційної комісії суддів України, що є обставинами, які викликають сумнів в об'єктивності та неупередженості судді.

Заслухавши думку особи, яка притягуєтся до адміністративної відповідальності, суд приходить до висновку, що заява про відвід судді є необґрунтованою та такою, що до задоволення не підлягає, а заява ОСОБА_1 про порушення кримінальної справи відносно судді Рудики Л.Д. за винесення «завідомо неправосудної ухвали», неодноразові звернення до Вищої кваліфікаційної комісії суддів України зі скаргою на дії судді, суд вважає тиском на здійснення правосуддя.

Разом з тим, з метою попередження виникнення сумнівів щодо об'єктивності та неупередженості суду при винесенні судового рішення, вважаю за необхідне заявити самовідвід, при цьому суд виходить з наступного.

Пункт 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод у відповідній частині передбачає наступ. "Кожен має право на справедливий... розгляд його справи...незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру..."

Відповідно до ст. 17 ЗУ « Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» ( № 3477- IV від 23.02.2006 року із змінами до доповненнями) , суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Рішенням Європейського суду у справі « Білуха проти України» (заява № 33949/02) від 09 листопада 2006 року встановлено, що відповідно до установленої практики Європейсього Суду наявність безсторонності відповідно до п. 1 ст. 6 повинна визначатися за суб'єктивним та об'єктивним критеріями.

Відповідно до суб'єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об'єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності.

Стосовно суб'єктивного критерію, особиста безсторонність суду презумується, поки не надано доказів протилежного (див.вищевказане рішення у справі "Ветштайн проти Швейцарії" (Wettstein v. Switzerland), пункт 43).

Таких доказів суду у даній справі не надано.

Стосовно об'єктивного критерію це означає, що при вирішенні того, чи є у цій справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був небезсторонній, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним же є те, чи можна вважати такі побоювання об'єктивно обґрунтованими. Важливим питанням є довіра, яку суди повинні вселяти в громадськість у демократичному суспільстві (див. Вищевказане рішення у справі "Ветштайн протии Швейцарії" (Wettstein v.Switzerland) та рішення у справі "ОСОБА_2 проти Iспанії" (Castillo Algar v.Spain), від 28 жовтня 1998 року,п.45).

По вказаній справі ОСОБА_1 висловив недовіру суду, а тому з врахуванням вищезазначеного рішення Європейського суду, а також з метою втілення довіри до суду громадськості у демократичному суспільстві,суд вважає за необхідне заявити самовідвід.

Керуючись ст.279 КУпАП, суддя -

постановив :

В задоволенні заяви ОСОБА_1 про відвід судді Рудиці Л.Д. відмовити.

Задовольнити самовідвід судді Рудики Л.Д. у даній справі.

Справу передати до провадження іншого судді в порядку визначеному законом.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя: