Справа № 367/2004/15-п Головуючий у І інстанції Аніпко С.В.
Провадження № 33/780/333/15 Доповідач у 2 інстанції Матюшко
Категорія 138 19.05.2015
ПОСТАНОВА

Іменем України

19 травня 2015 року м. Київ

Суддя Апеляційного суду Київської області Матюшко М.П., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 на постанову судді Ірпінського міського суду Київської області від 21 квітня 2015 року, якою

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та застосовано до його адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами строком на 6 місяців, -

В С Т А Н О В И В:

Як зазначено у постанові суду, 16.03.2015 року близько 12.30 ОСОБА_2, керуючи автомобілем «MITSUBISHI LANCER» д.н.з. НОМЕР_1 в м. Бучі по вул. Кірова, виконуючи маневр повороту ліворуч не переконався, що це буде безпечно для інших учасників руху, чим допустив порушення п.10.1 ПДР, внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем «КІА» д.н.з. НОМЕР_2. Внаслідок зіткнення транспортні засоби отримали механічні пошкодження.

На вказану постанову судді, захисник ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу в якій просить скасувати постанову суду, оскільки вона є необґрунтованою, не відповідає вимогам ст. 245 КУпАП та закрити провадження, відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП в зв'язку з відсутністю в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення.

Обґрунтовуючи свої апеляційні вимоги, апелянт вказує, що судом першої інстанції не взято до уваги покази свідка ОСОБА_3, а також не надано жодної належної оцінки доказам, що надавалися ОСОБА_2, зокрема фотокарткам з місця ДТП, на яких зображене розташування транспортних засобів при ДТП, з яких чітко вбачається, на думку захисту, що ДТП відбулося з вини водія КІА, який не впорався з керуванням свого автомобіля.

Крім того ОСОБА_1 зазначає, що оскаржувана постанова виносилася за відсутності жодних належних доказів, які б підтверджували винність ОСОБА_2, відсутні докази, які б вказували на порушення останнім правил дорожнього руху.

Також судом при розгляді справи було порушено норми процесуального права, а саме безпідставно та необґрунтовано відмовлено в задоволенні клопотання про призначення авто технічної експертизи.

Заслухавши доповідача, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в підтримку апеляційних вимог, ОСОБА_4, який просив постанову суду залишити без змін, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, приходжу до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст.245, 280 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративне правопорушення є своєчасне, всебічне, повне та об'єктивне з'ясування всіх обставин справи, підлягають для з'ясування питання про те, чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також інші обставини, які мають істотне значення для правильності вирішення справи.

Доводи апеляційної скарги про те, що ДТП сталося не з вини ОСОБА_2 спростовуються матеріалами справи, а саме:

· протоколом про адміністративне правопорушення серія АП1 № 098110 від 16.03.2015 року;

· письмовими поясненнями ОСОБА_4;

· постановою Ірпінського міського суду Київської області від 21.04.2015 року.

Саме порушення водієм ОСОБА_2 правил дорожнього руху знаходиться в прямому причинному зв'язку з наслідками, що настали - дорожньо-транспортною пригодою з пошкодженням транспортних засобів і є основною причиною ДПТ.

Що стосується посилання апелянта в апеляційній скарзі про те, що судом не було взято до уваги покази свідка ОСОБА_3, то дане твердження є безпідставними, оскільки як вбачається зі змісту постанови то судом було взято до уваги її покази та надана їм належна правова оцінка, як і іншим наведеним доказам.

Зокрема, суд першої інстанції обґрунтовано прийшов до висновку про порушення ОСОБА_2 п. 10.1 ПДР, оскільки зіткнення відбулося під час руху і на проїздній частині дороги, а не в той час, коли автомобіль ОСОБА_2 перебував у статичному стані на ручному гальмі. За наведених обставин апеляційний суд погоджується із постановою суду першої інстанції, тому залишає апеляційну скаргу без задоволення, в тому числі і клопотання про проведення автотехнічної експертизи, оскільки висновок про порушення водієм ОСОБА_2 п.10.1 ПДР є очевидним, а тому штучно створену ситуацію про те, що під час зіткнення його автомобіль не рухався, розцінює як захисну позицію. Тим більше, що розташування автомобілів на фотокартках свідчить про те, що водій ОСОБА_4, рухався в м. Бучі по вул. Кірова зі сторони с. Ворзель, уникаючи зіткнення з раптово виїхавшим для виконання повороту ліворуч автомобілем під керування ОСОБА_2

За таких обставин апеляційна скарга ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 є необгрунтованою.

При вирішенні питання про накладення адміністративного стягнення відповідно до ст. 33 КУпАП суд враховував особу порушника, ступінь його вини та те, що за таких обставин необхідно призначити стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами, оскільки дане стягнення забезпечить виховання порушника та запобігання вчиненню ним нових правопорушень.

Апеляційний суд із застосуванням судом першої інстанції видом адміністративного стягнення погоджується, і підстав для його скасування та пом'якшення не вбачає.

Керуючись ст.294 КУпАП,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 залишити без задоволення, а постанову судді Ірпінського міського суду Київської області від 21 квітня 2015 року щодо ОСОБА_2 - без змін.

Постанова є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя М.П. Матюшко