Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________________
Справа № 33/778/229/15 Головуючий в 1-й інстанції: Харченко О.П.
Єдиний унікальний № 219/4661/14п
Категорія: ст. 130 ч. 1 КУпАП Доповідач в 2-й інстанції: Шаповал О.С.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Суддя Апеляційного суду Запорізької області Шаповал О.С., розглянувши 22 травня 2015 року у м. Запоріжжі у відкритому судовому засіданні в залі апеляційного суду апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову судді Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 26 вересня 2014 року,

встановила:

Постановою судді Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 26 вересня 2014 року ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, який не працює, проживає за адресою: АДРЕСА_1, притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 130 ч. 1 КУпАП з накладенням адміністративного стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами строком на один рік. Постановлено стягнути судовий збір на користь держави в розмірі 36 грн. 54 коп.

Як зазначено у постанові судді, 24.08.2014 року о 10.00 годині по вул. Радянській в м. Артемівську ОСОБА_2 керував автомобілем марки ШКОДА ОКТАВИА номерний знак НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп'яніння, від проходження медичного огляду в установленому законом порядку для визначення стану алкогольного сп'яніння та від продуття алкотестера "Драгер" ухилився шляхом відмови в присутності двох свідків, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху України, тобто вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 130 ч. 1 КУпАП.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить поновити йому строк на оскарження постанови судді від 26.09.2014 року, посилаючись на те, що він не був повідомлений про дату, час та місце розгляду справи у спосіб, передбачений ст. 277-2 КУпАП, внаслідок чого справу було розглянуто за його відсутності та були порушені його права, передбачені ст. 268 КУпАП, копію оскаржуваної постанови йому судом надіслано не було та він отримав її лише 21.04.2015 року, що він засвідчив своїм підписом у матеріалах справи.

По суті апеляційної скарги апелянт просить постанову судді скасувати та ухвалити нову постанову відповідно до вимог чинного законодавства з урахуванням того, що суддя при накладенні на нього стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами строком на один рік, не взяв до уваги всі обставини, а саме те, що він вперше вчинив адміністративне правопорушення, вину визнав повністю та щиро розкаявся, не переховувався та не намагався втекти, ступінь сп'яніння в нього не встановлена, хоча фактично у нього був тільки запах алкоголю, про що було зазначено у протоколі про адміністративне правопорушення.

Апелянт в судове засідання не з'явився, але надіслав заяву про розгляд апеляційної скарги за його відсутності, що не є перешкодою для розгляду апеляційної скарги по суті.

Як вбачається з матеріалів справи, апелянт в судове засідання суду першої інстанції 26.09.2015 року не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи не був повідомлений судом у спосіб, передбачений ст. 277-2 КУпАП, а саме шляхом надіслання судової повістки, у зв'язку з відсутністю у суді знаків поштової оплати, що підтверджується довідками суду від 02.09.2014 року та від 10.09.2014 року /а.с. 8, 11/. Також, не був ОСОБА_2 повідомлений судом про дату, час та місце розгляду справи щодо нього й у будь-який інший спосіб.

Крім того, у порушення вимог ст. 285 КУпАП, судом першої інстанції не було направлено ОСОБА_2 копію постанови судді від 26.09.2014 року, та її копію він отримав у суді самостійно лише 21.04.2015 року /а.с. 19/.

За таких обставин і з метою забезпечення права на захист, вважаю за необхідне поновити апелянту строк на апеляційне оскарження постанови судді по справі, який пропущений апелянтом з поважних причин.

Справа в апеляційному порядку розглядається в межах апеляційної скарги і по даним, які містяться в матеріалах справи.

При розгляді матеріалів про адміністративне правопорушення суддя у повному обсязі дослідив всі обставини справи і обґрунтовано визнав, що ОСОБА_2 скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, при обставинах, викладених в постанові, відповідно до даних протоколу та доданих до нього доказів.

Доведеність вини у вчиненні адміністративного правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП в апеляційній скарзі не ставиться під сумнів і не оскаржується, та повністю знайшла своє підтвердження дослідженими суддею в судовому засіданні матеріалами справи на підставі даних, які містяться в протоколі про адміністративне правопорушення серії АВ2 № 915968 від 21.08.2014 року та доданих до нього доказах, про порушення апелянтом вимог п. 2.5 Правил дорожнього руху України, який відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп'яніння /а.с. 3, 4, 5, 6/.

При цьому, що також не оскаржується в апеляційній скарзі, суддя в постанові допустив помилку і зазначив про вчинення адміністративного правопорушення 24.08.2014 року замість 21.08.2014 року відповідно до даних протоколу та доказів, на підставі яких було постановлено рішення, що потребує внесення уточнення в постанову судді.

Статтею 130 ч. 1 КУпАП, у скоєнні якої визнаний винним апелянт, передбачені для водія стягнення у вигляді: штрафу або позбавлення права керування транспортними засобами на строк від одного до двох років, або адміністративного арешту на строк від семи до десяти діб.

Суддею до апелянта, відповідно до обставин та даних справи було застосоване адміністративне стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами, яким він володіє згідно з посвідченням водія НОМЕР_2 /а.с. 3/ строком на один рік, що передбачено санкцією ч. 1 ст. 130 КУпАП, як мінімальний строк і не свідчить про застосування занадто суворого виду стягнення, виходячи з того, що найбільш суворим видом стягнення за вказаною частиною статті закону є арешт. Для застосування такого виду стягнення, як штраф, відповідно до норм ст. 33 КУпАП, необхідно дослідити дані про майновий стан правопорушника і про можливість його сплати.

Проте, у матеріалах справи відсутні дані про майновий стан апелянта, не подавались ці дані до суду першої інстанції, не містяться вони і в апеляційній скарзі, а також апелянтом не спростовані дані матеріалів справи в частині того, що він ніде не працює, що має суттєве значення при вирішенні питання про можливість призначення такого виду стягнення, як штраф.

Отже, апелянт позбавив апеляційну інстанцію можливості перевірити та зробити відповідні висновки про застосування до нього більш м'якого стягнення у вигляді штрафу.

За таких обставин, не вбачаю підстав для задоволення апеляційної скарги, в якій не наведені підстави для скасування постанови судді, або її зміни в частині виду стягнення.

Керуючись ст. 294 КУпАП,

постановила:

Поновити ОСОБА_2 строк на апеляційне оскарження постанови судді Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 26 вересня 2014 року.

Постанову судді Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 26 вересня 2014 року, якою ОСОБА_2 притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 130 ч. 1 КУпАП за діяння, вчинені 21.08.2014 року, з накладенням адміністративного стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами строком на один рік, залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Запорізької області О.С. Шаповал