АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 33/796/548/2015 Категорія: ст. 471 МК України
Головуючий в суді першої інстанції: УкраїнецьВ.В.
Головуючий в апеляційній інстанції: МаліновськийО.А.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 квітня 2015 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду м. Києва Маліновський О.А., за участю представника Київської міської митниці Лич С.В. та представника особи, яка притягуєтьсядо адміністративної відповідальності за порушення митних правил, ОСОБА_4 - адвоката Старости І.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві справу за апеляційною скаргою представника Київської міської митниці Борматової О.М. на постанову Солом'янського районного суду м. Києва від 20 березня 2015 року щодо

ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, адреса: АДРЕСА_1, який не працює, за ст. 471 МК України,-

ВСТАНОВИВ:

Постановою Солом'янського районного суду м. Києва від 20 березня 2015 року ОСОБА_4 визнано винним у порушенні митних правил, передбачених статтею 471 Митного Кодексу України та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 1700 гривень без конфіскації безпосереднього предмету порушення митних правил. Постановлено повернути ОСОБА_4 вилучені долари США номіналом 100 (сто) у кількості 90 купюр.

Згідно з постановою, відповідно до протоколу № 0096/10000/15 про порушення митних правил від 17 лютого 2015 року на митному посту «Аеропорт «Київ» (Жуляни)» Київської міської митниці ДФС 17 лютого 2015 року о 08 годин 40 хвилин під час проведення вибіркового митного контролю на лінії спрощеного митного контролю «зеленого коридору» залу «Відліт» терміналу «А» Міжнародного аеропорту «Київ» було зупинено ОСОБА_4, який слідував до Домодєдова (Москва) рейсом UN2372 літаком авіакомпанії «Трансаеро».

Після перетину пасажиром «білої лінії» ОСОБА_4 було зупинено.

У ході проведення опитування встановлено, що він переміщує готівкові кошти близькі до гранично допустимої норми дозволеної до переміщення. ОСОБА_4 було запрошено до оглядової кімнати, де при перерахунку встановлено перевищення дозволеної до переміщення за межі України кількості готівкових коштів, а саме 19400 доларів США та 66100 російських рублів. Суму еквівалентну 10000 євро було повернуто ОСОБА_4 для переміщення за межі України, а саме 11328 доларів США.

По Протоколу про ПМП затримано 9000 доларів США.

ОСОБА_4 митної декларації не заповнював та з приводу декларування цього предмету до інспекторів митниці не звертався. Самостійно обрав форму проходження митного контролю - проходження через «зелений коридор», чим засвідчив про відсутність товарів, що підлягають письмовому декларуванню, оподаткуванню митними платежами, або таких, що підпадають під встановлені законодавством заборони та/або обмеження. Будь-які документи на переміщення валюти понад установлені норми у пасажира при перетині зони митного контролю були відсутні.

Тобто, у діях ОСОБА_4 наявні ознаки порушення митних правил, передбачені ст. 471 Митного кодексу України, а саме: обравши формою проходження митного контролю - проходження через «зелений коридор», перемістив товари, на які законодавством України встановлені обмеження.

Від представника Київської міської митниці Борматової О.М. надійшла апеляційна скарга, у якій вона просить скасувати вказану постанову суду та прийняти нову постанову, якою ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 471 Митного кодексу України, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1700 грн., та конфіскації безпосередніх предметів порушення митних правил, а саме 9 (дев'ять) тисяч доларів США.

Вважає, що постанова суду є необґрунтованою та винесеною всупереч вимогам ст. 245 Кодексу України про адміністративні правопорушення про повне, всебічне, об'єктивне з'ясування обставин справи та вирішення її у точній відповідності з законом.

Так, судом в повному обсязі з'ясовані обставини справи, що підтверджують винуватість ОСОБА_4 у скоєнні правопорушення, передбаченого ст. 471 МК України, однак застосовуючи стягнення, суд лише обмежився накладенням штрафу в розмірі 1700 грн, не застосовуючи конфіскацію іноземної валюти, в розмірі 9000,00 (дев'ять тисяч) доларів США, що в перерахунку на національну валюту України становить 233266,70 грн.

Відповідно до ст. ст. 4, 471 МК України у разі переміщення через митний кордон України готівки в суму, що перевищує еквівалент 10000 євро через зону спрощеного митного контролю «зелений коридор» та вчинення у зв'язку з цим правопорушення, передбаченого ст. 471 МК України, валюта у сумі, що перевищує еквівалент 10000 євро підлягає конфіскації, оскільки в даному випадку валюта віднесена до товарів, на які встановлено обмеження щодо переміщення через митний кордон України. Аналогічна позиція щодо необхідності застосування, крім штрафу, ще і стягнення у виді конфіскації валюти, відображена в Узагальненні судової практики та вивчення правильності застосування Митного кодексу Апеляційного суду міста Києва.

В запереченнях на апеляційну скаргу представника Київської міської митниці представник особи, яка притягуєтьсядо адміністративної відповідальності за порушення митних правил, ОСОБА_4 - адвокат Староста І.І. просить постанову суду першої інстанції залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення, оскільки її доводи є необґрунтованими, а рішення суду є законним, обґрунтованим та винесеним з дотриманням норм матеріального та процесуального права.

Зазначає, що положення ст. 25 КУпАП за вчинення порушення, передбаченого ст. 471 МК України, передбачає можливість застосування як одного основного виду покарання, так і основного та додаткового одночасно.

Відповідно до ч. 2 ст. 33 КУпАП при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність.

ОСОБА_4 щиро розкаявся у вчиненні правопорушення; не ухилявся від сплати мита та інших зборів і державі не було завдано жодної шкоди; скоїв правопорушення під впливом тяжких сімейних обставин. На утриманні ОСОБА_4 знаходяться четверо малолітніх дітей. ОСОБА_4 разом із його дружиною ОСОБА_7 та чотирма малолітніми дітьми були переселені із тимчасово окупованої території - АР Крим. На сьогоднішній день він тимчасово не працює, на новому місці проживання ще не облаштувався, а багатодітну сім'ю утримує за рахунок власних заощаджень. На території АР Крим залишились батьки та близькі родичі ОСОБА_4 і його дружини, які також не працюють, не отримують жодної допомоги від держави та потребують фінансової допомоги. Деякі з близьких родичів ОСОБА_4 потребують лікування, що тягне за собою суттєві матеріальні витрати. Маючи певні збереження, ОСОБА_4 хотів відвезти їх батькам для проживання, лікування та реабілітації.

Крім того, ОСОБА_4 раніше не судимий, до адміністративної чи кримінальної відповідальності не притягувався.

Тобто, для визначення суворості покарання існує ціла низка пом'якшуючих обставин, у зв'язку з чим суддя дійшов обґрунтованого висновку щодо можливості застосування відносно ОСОБА_4 лише основного виду адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

В Узагальненні судової практики, на яке посилається представник Київської міської митниці, Апеляційний суд м. Києва звертає увагу на обов'язковість обґрунтування як застосування так і не застосування такого виду додаткового виду стягнення, як конфіскація. Тобто, Апеляційний суд не притримується однозначної позиції щодо обов'язкового застосування обох видів стягнення за порушення митних правил за ст. 471 МК України одночасно.

В Узагальненні судової практики Апеляційний суд м. Києва не притримується позиції щодо обов'язковості застосування адміністративного стягнення за порушення митних правил такого виду стягнення, як конфіскація вилучених предметів. Апеляційний суд акцентує увагу на можливості застосування такого виду додаткового стягнення лише за умови, якщо безпосередніми предметами порушення є товари, переміщення яких через митний кордон України заборонено або обмежено законодавством України.

У свою чергу, вивезення валютних цінностей за межі території України діючим законодавством не заборонено та не обмежене. Умовою вивезення валютних цінностей в розмірі більшому за 10 000 Євро є лише декларування митному органу, однак не обмеження у вивезенні чи ввезенні такої валюти, що чітко підтверджується Постановою НБУ «Про переміщення готівки і банківських металів через митний кордон України» від 27 травня 2008 року №148.

Окрім посилання на Узагальнення судової практики скаржник не посилається на жодне порушення, яке б могло виступити підставою для скасування оскаржуваної постанови.

Заслухавши доповідь судді, пояснення представника Київської міської митниці Лич С.В., який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити, представника ОСОБА_4 - адвоката Старости І.І.,який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, вважаю, що апеляційна скарга представника Київської міської митниці Борматової О.М. підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

У відповідності зі ст. 245 КУпАП завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно ст. 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності з метою виховання особи, а також запобігання вчиненню нових правопорушень.

Відповідно до ст. 25 КУпАП оплатне вилучення та конфіскація предметів можуть застосовуватись як основні, так і додаткові адміністративні стягнення; інші адміністративні стягнення, зазначені в частині першій статті 24 цього Кодексу, можуть застосовуватись тільки як основні. За одне адміністративне правопорушення може бути накладено основне або основне і додаткове стягнення.

При накладенні на ОСОБА_4стягнення за вчинення правопорушення у виді штрафу на користь держави без конфіскації безпосереднього предмету порушення митних правил, суд першої інстанції в порушення вимог ст. 33 КУпАП недостатньо врахував фактичні обставини справи та характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини та призначив лише основне стягнення у виді штрафу, що є не достатнім для виховання правопорушника та запобігання нових правопорушень.

У відповідності зі ст. 471 МК України за вчинення правопорушення, передбаченого цією статтею, може бути накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з обов'язковою конфіскацією товарів, які були безпосередніми предметами правопорушення, переміщення яких через митний кордон України заборонено або обмежено законодавством України.

Ні Митним кодексом України, ні Кодексом України про адміністративні правопорушення не передбачено накладення стягнення за вчинення адміністративного правопорушення нижче нижчої межі, передбаченої санкцією відповідної статті Митного кодексу України, а також не встановлено підстав для незастосування обов'язкового додаткового стягнення при доведеності винуватості особи у вчиненні правопорушення і відсутності підстав для закриття провадження у справі, передбачених ст. 247 КУпАП.

Також при накладенні на ОСОБА_4 стягнення суд першої інстанції необґрунтовано послався на ст. 1 Протоколу № 1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо захисту права власності фізичних та юридичних осіб на майно, якою передбачено що ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права. Проте, у відповідності з ч. 2 ст. 1 вказаного Протоколу попередні положення жодним чином не обмежують право держави вводити в дію такі закони, які, на її думку, є необхідними для здійснення контролю за користуванням майном відповідно до загальних інтересів або для забезпечення сплати податків чи інших зборів або штрафів.

За таких обставин висновки суду про незастосування до ОСОБА_4 додаткового стягнення у виді конфіскації безпосередніх предметів правопорушення належним чином не мотивовано та не обґрунтовано, що призвело до постановлення незаконного рішення в частині накладення стягнення на винну особу.

Оскільки фактичні обставини справи та кваліфікація вчиненого правопорушення ніким не оспорюються, апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а постанова суду - скасуванню в частині накладення адміністративного стягнення.

На підставі наведеного та керуючись ст. 294 КУпАП, суддя -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу представника Київської міської митниці Борматової О.М. задовольнити частково.

Постанову Солом'янського районного суду м. Києва від 20 березня 2015 року щодо ОСОБА_4 за ст. 471 МК України скасувати в частині накладення адміністративного стягнення.

Прийняти в цій частині нову постанову, якою накласти на ОСОБА_4 за ст. 471 МК України стягнення у виді штрафу в розмірі 100 (ста) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1700 (одну тисячу сімсот) гривень з конфіскацією безпосередніх предметів правопорушення - 9000 (дев'ять тисяч) доларів США.

В решті постанову суду залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя

Апеляційного суду м. Києва О.А. Маліновський