АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 33/793/113/15 Справа № 707/908/15-п Головуючий по 1 інстанції Суходольський О.М.
Категорія:ч. 1 ст. 173-2 КУпАП Доповідач в апеляційній інстанції Іваненко І. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"18" травня 2015 р. м. Черкаси

Суддя апеляційного суду Черкаської області Іваненко І. В., за участю апелянтів ОСОБА_3, ОСОБА_4, адвоката Грабового І. П., розглянувши у судовому засіданні в м. Черкаси справу про адміністративне правопорушення за апеляційними скаргами ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на постанову Черкаського районного суду Черкаської області від 23 квітня 2015 року, якою

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянин України, з вищою освітою, одружений, пенсіонер, зареєстрований в АДРЕСА_1, мешканець АДРЕСА_2,

визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, з накладенням адміністративного стягнення у виді громадських робіт строком на 30 (тридцять) годин, -

в с т а н о в и в :

Постановою Черкаського районного суду Черкаської області від 23 квітня 2015 року ОСОБА_3 визнаний винним за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, а саме в тому, що він 02.03.2015 року близько 23 години за місцем свого проживання АДРЕСА_2 висловлювався нецензурними словами в адресу своєї дружини ОСОБА_4, чим вчинив насильство в сім?ї, тобто адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 173-2 КУпАП. Про це працівниками Черкаського РВ УМВС України в Черкаській області складено протокол про адміністративне правопорушення серії ЧК № 018046 від 05.03.2015 року.

ОСОБА_3, не погоджуючись з постановою суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу. Просить змінити постанову Черкаського районного суду Черкаської області від 23.04.2015 року в частині накладеного стягнення та з урахуванням ст. 22 КУпАП звільнити його від адміністративної відповідальності, обмежившись усним зауваженням.

Вказує, що постанова не відповідає вимогам законодавства, матеріалам та обставинам справи. Судом порушено норми матеріального законодавства та допущено істотні порушення процесуальних прав ОСОБА_3, а захід адміністративного стягнення обраний із порушенням вимог закону, оскільки судом при розгляді справи не враховано особи порушника, його майновий стан та пом'якшуючі обставини.

Вказує, що суд значно відступив від принципів повноти та об'єктивності судового розгляду, порушуючи п. 24 постанови Пленуму Верховного суду України від 23.12.2005 № 14, таким чином позбавивши апелянта можливості дати пояснення, подати докази та заявити клопотання про допит свідків.

Також апелянт звертає увагу, що він є ветераном військової служби та офіційно не працює, має на утриманні двох малолітніх дітей, а накладене на нього стягнення ставить його у дуже скрутне становище. Зазначає, що конфліктна ситуація давно вичерпана і накладене стягнення не відповідає значущості правопорушення, яке було вчинено під впливом сильного душевного хвилювання та збігу тяжких особистих і сімейних обставин.

Також апеляційну скаргу подала ОСОБА_4 (дружина), яка, не погоджуючись з постановою Черкаського районного суду Черкаської області від 23.04.2015 року, просить її змінити в частині накладення стягнення, й з урахуванням ст. 22 КУпАП просить звільнити її чоловіка ОСОБА_3 від адміністративної відповідальності, обмежившись усним зауваженням.

Вказує, що вчинене правопорушення є малозначущим, не потягло за собою психологічної шкоди для неї. Конфліктна ситуація давно вичерпана і накладене стягнення не відповідає як значущості правопорушення, так і позитивним характеристикам ОСОБА_3 Правопорушення було вчинено під впливом сильного душевного хвилювання та збігу тяжких особистих і сімейних обставин, що є пом'якшуючою обставиною, яка не була врахована судом.

У судовому засіданні апелянти підтримали апеляційні скарги, просили їх задовольнити.

Заслухавши адвоката, апелянтів, перевіривши матеріали справи і доводи, викладені у апеляційних скаргах, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційні скарги не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до положень ч. 7 ст. 294 КУпАП , апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. При цьому він не обмежений її доводами, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права, також апеляційний суд може дослідити нові докази, які не досліджувалися раніше, якщо визнає обґрунтованим ненадання їх до місцевого суду або необґрунтованим відхилення їх місцевим судом.

Відповідно до ст. 33 КУпАП, при накладенні адміністративного стягнення враховується характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність.

Суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції при розгляді справи дотримався вимог матеріального і процесуального закону, вірно встановив обставини правопорушення, провів судове засідання у присутності ОСОБА_3, з урахуванням щиро каяття обвинуваченого обґрунтовано визнав ОСОБА_3 винуватим у вчиненні поставленого йому у вину правопорушення та визначив ОСОБА_3 необхідне і достатнє для його виправлення стягнення, яке передбачене санкцією ч. 1 ст. 173-2 КУпАП як на час вчинення правопорушення, так і на час розгляду справи судом.

Суд апеляційної інстанції не вбачає обґрунтованих підстав для звільнення ОСОБА_3 від адміністративної відповідальності, обмежившись усним зауваженням, оскільки не вбачає малозначимим поставлене йому у вину правопорушення. Тому, на думку суду апеляційної інстанції, застосування до вказаних правовідносин положень ст. 22 КУпАП, на чому наполягають апелянти, є необґрунтованим.

Відповідно до ст. 22 КУпАП, при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган (посадова особа), уповноважений вирішувати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.

Малозначимим визнається правопорушення, яке не спричинило і не могло спричинити жодної істотної шкоди охоронюваним законом правам, свободам, інтересам осіб.

Натомість висловлювання з боку обвинуваченого на адресу дружини нецензурною лайкою, що ставиться йому у вину, на час вчинення цього діяння спричинило шкоду психічному здоров'ю потерпілої ОСОБА_4, злякало її, що й змусило її звернутися з відповідною заявою до правоохоронних органів (а.с. 3, 4).

Те, що обвинувачений і потерпіла як чоловік і жінка на даний час помирилися, на що вказує наявність й апеляційної скарги потерпілої аналогічного з апеляційною скаргою обвинуваченого змісту, не може вказувати на те, що діяння в момент його вчинення було малозначним.

Тому, керуючись ст.ст. 22, 293, 294 КУпАП , -

п о с т а н о в и в :

Апеляційні скарги ОСОБА_3 та ОСОБА_4 залишити без задоволення, а постанову Черкаського районного суду Черкаської області від 23 квітня 2015 року щодо ОСОБА_3 залишити без змін.

Постанова остаточна і оскарженню не підлягає.

Суддя І. В. Іваненко