АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 602/1090/14-пГоловуючий у 1-й інстанції Буячок Л.І.
Провадження № 33/789/52/15 Доповідач - Демченко О.В.
Категорія - ст. 124 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 травня 2015 р. Суддя апеляційного суду Тернопільської області Демченко О.В.за участю адвоката Семенюка Ю.В. - представника правопорушника ОСОБА_2, ознайомившись з апеляційною скаргою ОСОБА_2 на постанову Лановецького районного суду Тернопільської області від 12 березня 2015 року, -

ВСТАНОВИЛА:

Зазначеною постановою ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, а провадження в адміністративній справі закрито у зв'язку із закінченням на момент розгляду справи строків, передбачених ст. 38 КУпАП.

Як вбачається зі змісту даної постанови, 17 серпня 2014 року о 08 год. 25 хв. на автодорозі Львів-Шегині 12 км 171 м Пустомитівського району Львівської області, ОСОБА_2, керуючи автомобілем марки Шевроле Круз д.н.з. НОМЕР_3, в правому ряду при зміні напрямку руху, маючи намір здійснити розворот з перетином лівого ряду, не переконався, що це буде безпечно і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, не вибрав безпечної швидкості руху, не справився з керуванням та допустив зіткнення з автомобілем "Фольксваген Пасат" д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_3, внаслідок чого автомобілі отримали механічні пошкодження. Своїми діями ОСОБА_2 порушив вимоги п. 10.1 ПДР України.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати дану постанову та закрити провадження по справі у зв'язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення. Вказує, що судом передчасно постановлено рішення про його винуватість у вчиненні вказаного правопорушення, висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи, є незаконною та необгрунтованою. Зазначає, що його невитуватість доводиться висновком старшого судового експерта криміналістичних досліджень Тернопільського КНДІСЕ, з якого вбачається, що ДТП сталася по вині водія ОСОБА_3, який не забезпечив безпеки дорожнього руху, чим порушив правила п. п. 1.10, 2.3 (б), 12.3, 13.1 ПДР України. Крім того, посилається на те, що схема ДТП працівниками міліції була складена недбало та невідповідала дійсній картині ДТП.

Перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, заслухавши скаржника ОСОБА_2 та його захисника - представника правопорушника - Семенюка Ю.В., які підтримали подану апеляційну скаргу та просять скасувати постанову суду, вважаю, що вона підлягає до часткового задоволення, виходячи з наступних підстав.

Згідно ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом. Однак суддею першої інстанції при розгляді матеріалів про адміністративне правопорушення, вимоги зазначеної вище норми закону дотримані не були, що призвело до прийняття помилкового рішення.

Як вбачається з матеріалів справи, доказами винуватості ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП є протокол про адміністративне правопорушення від 17 серпня 2014 року серії АБ2 № 237575, план-схема місця дорожньо-транспортної пригоди та висновок експертного дослідження за результатами проведення транспортно-трасологічного та автотехнічного дослідження від 31 жовтня 2014 року. Крім того, висновки суду про доведеність вини ОСОБА_2 у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, грунтуються на поясненнях водія ОСОБА_3, який є учасником ДТП та пасажирів його автомобіля ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 Вважаю, що такі висновки суду є передчасними.

Приймаючи рішення, суддя не звернув увагу на невідповідність доданих до протоколу про адміністративне правопорушення матеріалів нормативним документам, зокрема, Інструкціїї з оформлення працівниками Державтоінспекції МВС матеріалів про адміністративні порушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху. Так на схемі дорожньо-транспортної пригоди не конкретно зазначено місце зіткнення транспортних засобів та його координати від сталих орієнтирів, а саме місце зіткнення вказане зі слів обох водіїв, від чого залежить встановлення вини правопорушника в порушенні ним ПДР.

Під час зібрання матеріалів адміністративного провадження, правоохоронним органом не було призначено автотехнічне дослідження, на вирішення якого слід було поставити питання щодо технічної спроможності пояснень учасників ДТП та очевидців пригоди, з викладенням усіх наявних у справі вихідних даних. Необхідність призначення такого дослідження випливала з обставин, з'ясованих працівником ДАІ при здійсненні огляду місця дорожньо-транспортної пригоди, зокрема неможливості встановлення точного місця зіткнення; суперечливих пояснень учасників ДТП на предмет їх спроможності з технічної точки зору.

При цьому, вважаю, що висновок експертного дослідження обставин ДТП від 31 жовтня 2014 року, наданий спеціалістом - автотехніком на замовлення ОСОБА_2 не є допустимим доказом, в розумінні вимог ст. 251 КУпАП, тобто таким, що може бути покладений судом в основу судового рішення, щодо визнання невинуватості ОСОБА_2, оскільки згадане експертне дослідження проводилося за межами здійснення правоохоронним органом адміністративного провадження, так само, як і за межами судового розгляду справи, що вказує на недопустимість даного доказу. Крім того, суд першої інстанції не повинен був приймати як доказ висновок експертного дослідження за результатами проведення транспортно-трасологічного та автотехнічного дослідження від 31 жовтня 2014 року, як доказ вини ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, оскільки даним висновком вина правопорушника не доведена.

Суд першої інстанції вищевказані недоліки залишив поза увагою, чим не виконав належним чином вимоги п. 2 ч. 1 ст. 278 КУпАП, за змістом якого орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення окрім іншого повинен вирішити чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення. Це призвело до передчасного висновку про винність ОСОБА_2 у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Залишення судом першої інстанції поза увагою невідповідності протоколу вимогам ст. 256 КУпАП не узгоджується з рекомендаціями викладеними в п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 23 грудня 2005 року "Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті", відповідно до якого правильною визнається практика тих суддів, які вмотивованими постановами повертають протоколи про адміністративні правопорушення, складені без додержання вимог ст. 256 КУпАП, відповідному правоохоронному органу для належного оформлення.

Крім того, в матеріалах адміністративного провадження є наявна постанова Лановецького районного суду від 03 жовтня 2014 року, якою даний адміністративний матеріал вже направлявся на дооформлення у ВДАІ з обслуговування Лановецького району, однак вказівки суду жодним чином не були виконані і учасники ДТП для дачі пояснень не викликались.

Аналізуючи вищенаведене, приходжу до висновку, що вищевказані порушення вимог ст. 256 КУпАП та неповнота допущена при зібранні працівниками ВДАІ з обслуговування Лановецького району підпорядкованої УДАІ УМВС України в Тернопільській області матеріалів адміністративного провадження, позбавляли суд можливості забезпечити належний розгляд даної справи та постановити по ній законне і обґрунтоване рішення.

Тому оскаржувана постанова суду підлягає скасуванню з направленням матеріалів на дооформлення у ВДАІ з обслуговування Лановецького району підпорядкованої УДАІ УМВС України в Тернопільській області для усунення наведених в постанові апеляційного суду порушень, з врахуванням наявного у справі висновку експертного дослідження за результатами проведення транспортно-трасологічного та автотехнічного дослідження від 31 жовтня 2014 року.

На підставі наведеного, керуючись ст. 294 КУпАП, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Постанову Лановецького районного суду Тернопільської області від 12 березня 2015 року у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КупАП щодо ОСОБА_2 - скасувати, а матеріали направити у ВДАІ з обслуговування Лановецького району підпорядкованої УДАІ УМВС України в Тернопільській області для дооформлення.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя - підпис

З оригіналом згідно:

Суддя апеляційного суду Тернопільської області О.В. Демченко