Справа № 163/1018/15-п
Провадження № 3/163/706/15
ЛЮБОМЛЬСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 квітня 2015 року місто Любомль

Суддя Любомльського районного суду Волинської області Гайдук А.Л.,

при секретарі Горпинко К.О.,

з участю прокурора Грищенка Я.А.,

особи, що притягується до відповідальності, ОСОБА_1,

розглянувши, направлені Любомльською міжрайонною прокуратурою, матеріали справи за протоколом №3 від 23.04.2015 року про вчинення адміністративного корупційного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-6 КУпАП, відносно

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, що проживає ІНФОРМАЦІЯ_2, пенсіонера, РНОКПП НОМЕР_1, паспорт громадянина України серії АС №301104, виданий Любомльським РВ УМВС України у Волинській області 25.07.1997 року, -

в с т а н о в и л а :

ОСОБА_1, будучи суб'єктом відповідальності за адміністративне корупційне правопорушення згідно підпункту „е" п.1 ч.1 ст.4 Закону України „Про засади запобігання і протидії корупції", після звільнення 25.12.2014 року з посади головного спеціаліста відділу експлуатації та господарського забезпечення адміністративно-господарського управління Ягодинської митниці Міндоходів та припинення діяльності, повязаної з виконанням функцій держави, протягом року до 01 квітня 2015 року не подав за останнім місцем роботи декларацію про майно, доходи, витрати і зобов'язання фінансового характеру за минулий 2014 рік, чим порушив вимоги ст.12 Закону України „Про засади запобігання і протидії корупції" та вчинив адміністративне корупційне правопорушення, передбачене ч.1 ст.172-6 КУпАП.

ОСОБА_1 в судовому засіданні факт неподання декларації визнав повністю, однак пояснив, що в період з 26.03.2015 року по 05.04.2015 року він хворів, тому можливості подати декларацію у нього не було, а в подальшому забув про необхідність її подання. Крім цього, з митниці його ніхто не повідомив про обовязок подати декларацію після звільнення з посади, а також йому не було видано довідки про доходи за 2014 рік, яка необхідна для заповнення декларації. При цьому зазначив, що заяви до митного органу на виготовлення довідки про доходи за 2014 рік він не подавав та за наявності такої довідки і попередження Волинської митниці ДФС про необхідність подання декларації мав реальну можливість її подати. У вчиненому щиро розкаявся та просив суд не накладати на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу, оскільки умислу на неподання декларації про майно, доходи, витрати і зобов'язання фінансового характеру за минулий 2014 рік у нього не було.

Окрім особистого зізнання ОСОБА_1 в суді, його вина у неподанні за останнім місцем роботи декларації про майно, доходи, витрати і зобовязання фінансового характеру протягом року до 01.04.2015 року після припинення діяльності, повязаної з виконанням функцій держави, підтверджується зібраними у справі письмовими доказами.

Так, наказом Ягодинської митниці Міндоходів від 29.10.2013 року №282-о ОСОБА_1 з 01.11.2013 року було переведено на посаду головного спеціаліста відділу експлуатації та господарського забезпечення адміністративно-господарського управління Ягодинської митниці Міндоходів.

Згідно посадової інструкції головного спеціаліста відділу експлуатації та господарського забезпечення адміністративно-господарського управління Ягодинської митниці Міндоходів, затвердженої начальником Ягодинської митниці Міндоходів 24.01.2014 року, особа, яка обіймає зазначену посаду несе відповідальність, в тому числі, відповідно до Законів України Про державну службу, Про засади запобігання і протидії корупції та інших законодавчих актів. З даною посадовою інструкцією ОСОБА_1 ознайомився під підпис 24.01.2014 року.

Наказом Ягодинської митниці Міндоходів від 18.12.2014 року №551-о ОСОБА_1 25.12.2014 року звільнено з займаної посади головного спеціаліста відділу експлуатації та господарського забезпечення адміністративно-господарського управління Ягодинської митниці Міндоходів, в звязку з виявленою невідповідністю займаній посаді внаслідок стану здоровя, який перешкоджає продовженню даної роботи, відповідно до п.2 ст.40 Кодексу законів про працю України.

Статтею 1 Закону України „Про засади запобігання і протидії корупції" визначено, що суб'єктами декларування є особи, зазначені в пункті 1, підпункті "а" пункту 2 частини першої статті 4 цього Закону, які зобов'язані подавати декларацію про майно, доходи, витрати і зобов'язання фінансового характеру.

Підпунктом „е" п.1 ч.1 ст.4 Закону України Про засади запобігання і протидії корупції визначено, що суб'єктами відповідальності за корупційні правопорушення, зокрема, є посадові та службові особи органів прокуратури, Служби безпеки України, дипломатичної служби, доходів і зборів.

Отже, ОСОБА_1, будучи головним спеціалістом відділу експлуатації та господарського забезпечення адміністративно-господарського управління Ягодинської митниці Міндоходів, був суб'єктом декларування та відповідальності за корупційні правопорушення.

Відповідно до абз.2 ч.1 ст.12 Про засади запобігання і протидії корупції, суб'єкти декларування, які не мали можливості подати до 1 квітня за місцем роботи (служби) декларацію про майно, доходи, витрати і зобов'язання фінансового характеру за минулий рік через перебування у відпустці у зв'язку з вагітністю та пологами або для догляду за дитиною, через тимчасову непрацездатність, перебування за межами України, під вартою, подають таку декларацію за звітний рік до 31 грудня. Суб'єкти декларування, які звільняються або іншим чином припиняють діяльність, пов'язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, подають декларацію про майно, доходи, витрати і зобов'язання фінансового характеру за період, не охоплений раніше поданими деклараціями. Суб'єкти декларування, які звільнилися або іншим чином припинили діяльність, пов'язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, зобов'язані протягом одного року подавати за своїм останнім місцем роботи (служби) декларацію про майно, доходи, витрати і зобов'язання фінансового характеру за минулий рік за формою і в порядку, визначеними цим Законом.

Та обставина, що ОСОБА_1 був ознайомлений з антикорупційним законодавством, яке включає у себе також фінансовий контроль щодо декларування, обєктивно доводиться повідомленням Волинської митниці ДФС від 17.04.2015 року за №2569/03-70-24-01, копією опису документів в особовій справі ОСОБА_1 та власноручною розпискою останнього від 28.07.2011 року.

Поясненнями ОСОБА_1 в судовому засіданні стверджено, що він перебуває на пенсії та після звільнення з посади головного спеціаліста відділу експлуатації та господарського забезпечення адміністративно-господарського управління Ягодинської митниці Міндоходів ніде не працював та на даний час не працює, декларації про майно, доходи, витрати і зобов'язання фінансового характеру за 2014 рік до 01.04.2015 року за останнім місцем роботи не подавав, оскільки хворів, однак підтверджуючого документа на ствердження цієї обставини суду не подав.

Доводи ОСОБА_1 про те, що його не було попереджено про необхідність подання після звільнення до 01 квітня 2015 року декларації про майно, доходи, витрати і

зобов'язання фінансового характеру за 2014 рік, а також не було надано відповідної довідки про доходи, судом до уваги не приймаються, оскільки чинне законодавство України не покладає на роботодавця такого обовязку, а у відповідності до вимог Закону України „Про засади запобігання і протидії корупції", обовязок своєчасного подання декларації покладено саме на субєкта декларування.

В силу ст.68 Конституції України, не звільняє ОСОБА_1 від відповідальності також його посилання на те, що про обовязок подання декларації він забув.

Таким чином, проаналізувавши зібрані та досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що дії ОСОБА_1 містять склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.172-6 КУпАП.

Вирішуючи питання про відповідальність ОСОБА_1, суд враховує характер вчиненого правопорушення, дані про особу останнього, ступінь його вини у вчиненому та щире розкаяння, як обставину, що помякшує відповідальність винного, відсутність обтяжуючих відповідальність обставин, вимоги санкції статті, згідно якої він притягується до відповідальності, і приходить до висновку, що на останнього слід накласти стягнення у виді штрафу в мінімальному розмірі, передбаченому ч. 1 ст.172-6 КУпАП.

Відповідно до п.5 ч.2 ст. 4 Закону України Про судовий збір з ОСОБА_1 слід стягнути судовий збір в розмірі 36 грн. 54 коп.

Керуючись ст.ст. 33, 221, 283, ч.1 п.1 ст. 284 КУпАП, п.5 ч.2 ст. 4 Закону України Про судовий збір, на підставі ст.ст. 1, 4, 12 Закону України Про засади запобігання і протидії корупції, ч.1 ст.172-6 КУпАП, суддя, -

п о с т а н о в и л а :

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.172-6 КУпАП, та накласти на нього стягнення у виді штрафу в розмірі 170 (сто сімдесят) гривень.

Штраф в розмірі 170 (сто сімдесят) гривень підлягає стягненню на рахунок 0262 в ГУДКСУ у Волинській області (МФО 803014, , одержувач УДКСУ в Любомльському районі, код класифікації доходів бюджету 21081100, призначення платежу адміністративні штрафи).

Стягнути з ОСОБА_1 в користь держави 36 (тридцять шість) гривень 54 копійки судового збору на рахунок 0262 в ГУДКСУ у Волинській області (МФО 803014, , отримувач УДКСУ в Любомльському районі, код класифікації доходів бюджету 22030001).

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до апеляційного суду Волинської області через Любомльський районний суд.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя Любомльського районного суду

Волинської області ОСОБА_2