Апеляційний суд Кіровоградської області
№ провадження 33/781/102/15 Головуючий у суді І-ї інстанції Гармаш Т. І.
Категорія - 163-1 Доповідач у суді ІІ-ї інстанції Бондарчук Р. А.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.06.2015 року суддя судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Кіровоградської області Бондарчук Р.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Кіровограда апеляційну скаргу ОСОБА_3 на постанову судді Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 06 квітня 2015 року, якою

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянку України, українку, яка працює головним бухгалтером ТОВ «Сідвелс», проживає за адресою: АДРЕСА_1, -

визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 163-1 ч. 1 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 85 грн., -

в с т а н о в и в:

Постановою судді Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 06 квітня 2015 року ОСОБА_3 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 163-1 ч. 1 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 85 грн.

Згідно оскаржуваної постанови, при перевірці ТОВ «Сідвелс» виявлено порушення «Порядку заповнення і подання податкової звітності з ПДВ», підприємством невірно перенесені показники декларації за листопад 2014 року, чим завищено р. 21 в сумі 2287569 грн., р. 22 в сумі 2045627 грн., р. 24 на суму 1345627 грн. в декларації за грудень 2014 року, в результаті чого занижено (р. 25) сума податку на додану вартість, яка підлягає нарахуванню за поточний місяць в сумі 241942 грн., тобто вчинено правопорушення, передбачене ст. 163-1 ч. 1 КУпАП.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 просить скасувати постанову судді міськрайонного суду та закрити провадження у справі у зв'язку з відсутністю в її діях складу правопорушення. Свої вимоги обґрунтовує тим, що справу безпідставно розглянуто без її участі, а прийняте за наслідками перевірки її підприємства податкові повідомлення-рішення від 11.02.2015 року скасовані постановою Кіровоградського окружного адміністративного суду від 25.03.2015 року, а тому порядок ведення податкового обліку нею, як головним бухгалтером підприємства, не порушувався.

Крім того, просить поновити строк на апеляційне оскарження, оскільки при розгляді справи в суді першої інстанції участі не брала, копія оскаржуваної постанови отримала 28.04.2015 року, яка направлена на її адресу з порушенням строку.

Згідно з ст. 294 ч. 2 КУпАП, постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником або прокурором протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

З матеріалів справи про адміністративне правопорушення вбачається, що постанову судді Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області винесено 06.04.2015 року та у судовому засіданні правопорушник участі не брала (а.с. 18). Копію оскаржуваної постанови було направлено на її адресу 25.04.2014 р. та отримано нею 28.04.2015 р. (а.с. 29), а апеляційну скаргу до суду першої інстанції подано 07.05.2015 року (а.с. 23).

Таким чином, строк на апеляційне оскарження пропущений з поважних причин, а тому підлягає поновленню.

Перевіривши матеріали справи, зваживши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що скаргу необхідно задовольнити, а постанову суду першої інстанції скасувати, виходячи з таких підстав.

Відповідальність за ст. 163-1 ч. 1 КУпАП настає у разі відсутності податкового обліку, порушення керівниками та іншими посадовими особами підприємств, установ, організацій встановленого законом порядку ведення податкового обліку, у тому числі неподання або несвоєчасне подання аудиторських висновків, подання яких передбачено законами України.

Із змісту ст. 280 КУпАП вбачається, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності тощо.

З матеріалів справи вбачається, що 11.02.2015 року головним державним ревізором-інспектором відділу оподаткування юридичних осіб Світловодської ОДПІ ГУ Міндоходів у Кіровоградській області проведено камеральну перевірку даних, задекларованих у податковій звітності з податку на додану вартість ТОВ «Сідвелс» за грудень 2014 року.

За результатами даної перевірки складено акт № 27/1501/38572311 від 11.02.2015 року, згідно якого встановлено, що на порушення вимог п.п. 200.1-200.2, 200.4 ст. 200 Податкового кодексу України, з врахуванням вимог ст.ст. 256-257 ЦК України та вимог п.п. 102.1, 102.5 ст. 102 Податкового кодексу України, підприємством завищено р. 21 в сумі 2287569 грн., р. 22 в сумі 2045627 грн., р. 23 в сумі 700000 грн., р. 24 на суму 1345627 грн. в декларації за грудень 2014 року, в результаті чого занижено (р. 25) сума податку на додану вартість, яка підлягає нарахуванню за поточний місяць в сумі 241942 грн.

На підставі вказаного акту відносно головного бухгалтера ТОВ «Сідвелс» ОСОБА_3 складено протокол про вчинення нею адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 163-1 ч. 1 КУпАП, за результатами розгляду якого суддя суду першої інстанції визнав винною ОСОБА_3 у вчиненні зазначеного правопорушення та наклав адміністративне стягнення.

Однак, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення та зваживши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до висновку про передчасність висновків судді суду першої інстанції щодо вини ОСОБА_3 у вчиненні вищевказаного правопорушення.

Зокрема, з матеріалів справи встановлено, що ТОВ «Сідвелс», головним бухгалтером якого є правопорушник, звернулося до Кіровоградського окружного адміністративного суду з позовом до Світловодської об'єднаної державної податкової інспекції ГУ ДФС у Кіровоградській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 11.02.2015 року № , № , № , постановою якого від 25.03.2015 року вказані податкові повідомлення-рішення визнано протиправними та скасовані.

В обґрунтування своїх висновків суд зазначив, що ТОВ «Сідвелс» до Світловодської ОДПІ подано податкову декларацію з ПДВ за грудень 2014 року, в якій в рядок 21 включено залишок від'ємного значення попереднього звітного періоду в сумі 2287569,00 грн.

Акт перевірки від 11.02.2015 року №27/1501/38572311 про результати камеральної перевірки даних, задекларованих у податковій звітності з податку на додану вартість за грудень 2014 року, щодо виявлених порушень ґрунтується на акті документальної позапланової виїзної перевірки (акт від 23.01.2015р. №24/1501/38572311), за результатами якої винесені податкові повідомлення-рішення.

Представником Світловодської об'єднаної державної податкової інспекції ГУ ДФС у Кіровоградській області дане твердження не спростовано.

Пунктом 102.5 ст.102 ПК України встановлено, що заяви про повернення надміру сплачених грошових зобов'язань або про їх відшкодування у випадках, передбачених цим Кодексом, можуть бути подані не пізніше 1095 дня, що настає за днем здійснення такої переплати або отримання права на таке відшкодування.

Тобто, законодавець не ставить для платника податків обов'язкової умови заявляти до бюджетного відшкодування від'ємне значення між сумою податкового зобов'язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду виключно в наступному податковому періоді.

При цьому, слід зазначити, що положення п.102.5 ст.102 ПК України регулюють лише питання повернення надміру сплачених грошових зобов'язань та їх бюджетного відшкодування, а не питання формування і строків існування податкового кредиту та від'ємного значення з податку на додану вартість. Натомість, жодних обмежень щодо граничних строків перенесення залишку від'ємного значення ПДВ попередніх податкових періодів до складу сум, що включаються до податкового кредиту наступного податкового періоду Податковим кодексом України не передбачено.

Згідно із підпунктом 6 пункту 4 розділу V Порядку N 678 залишок від'ємного значення (для декларації 0110 - після бюджетного відшкодування) включається до складу податкового кредиту наступного податкового періоду (відображається у рядку 24 декларації поточного звітного (податкового) періоду та переноситься до рядка 21.2 декларації наступного звітного (податкового) періоду).

Відтак, платник податку, який не скористався своїм правом на отримання бюджетного відшкодування, має право в рядку 24 податкової декларації з ПДВ поточного (звітного) податкового періоду відображати залишок від'ємного значення податку, який після бюджетного відшкодування включається до складу податкового кредиту наступного податкового періоду, до повного його погашення. Відображення позивачем у рядку 24 податкової декларації з ПДВ залишку від'ємного значення, яке після бюджетного відшкодування включається до складу податкового кредиту наступного податкового періоду, не свідчить про прийняття платником податку рішення про отримання бюджетного відшкодування, оскільки ст. 200 Податкового кодексу України передбачено два способи використання платником податків від'ємного значення ПДВ у разі відсутності податкового боргу, а саме: або бюджетне відшкодування (реалізується за наявності встановлених кодексом підстав), або включення до складу податкового кредиту наступного податкового періоду.

Таким чином, у разі коли за результатами перевірки податковим органом встановлено перевищення, задекларованого платником податку залишку від'ємного значення податкової декларації з ПДВ, і виписано повідомлення-рішення за формою «В4» та якщо платником податку здійснювалось оскарження такого податкового повідомлення-рішення, яке після закінчення процедури адміністративного або судового оскарження залишене без змін, а скарга - без задоволення, то сума завищеного залишку від'ємного значення зі знаком «-» підлягає відображенню по картці особового рахунку платника податку протягом десяти календарних днів та по рядку 21.3 податкової декларації з ПДВ звітного періоду, в якому закінчено процедуру оскарження.

Виходячи з викладеного, оскільки процедура оскарження податкових повідомлень-рішень, на підставі яких, за твердженням податкового органу, ТОВ «Сідвелс» повинен був відобразити зі знаком «-» суму зменшення залишку від'ємного значення (по рядку 21.3 податкової декларації з ПДВ звітного періоду), триває, а також відсутності норми чинного законодавства, що прямо передбачає обов'язок ТОВ «Сідвелс» відобразити дану суму у рядку, що відповідає зменшенню суми, що підлягає зарахуванню до складу податкового кредиту наступного звітного періоду, висновки податкового органу є необґрунтованими.

З огляду на вказане, зазначене має відбуватись за наявності факту існування податкового зобов'язання,узгодженого в установленому Податковим кодексом порядку.

Крім того, як вбачається з матеріалів справи та не заперечувалось представником Світловодської об'єднаної державної податкової інспекції ГУ ДФС у Кіровоградській області, в ході проведення перевірки ТОВ «Сідвелс», перевіряючим органом будь-яких інших порушень у формуванні спірної суми від'ємного значення з ПДВ виявлено не було.

Отже, висновки податкового органу, зроблені за результатами перевірки, є помилковими, а її результати не свідчать про вчинення посадовими особами ТОВ «Сідвелс» порушень податкового законодавства, зазначених податковим органом, та не можуть бути підставою для притягнення їх до адміністративної відповідальності.

З вищевикладеного вбачається, що в діях головного бухгалтера ТОВ «Сідвелс»відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 163-1 ч. 1 КУпАП, її вина матеріалами справи не підтверджена, а тому висновок судді районного суду про винуватість правопорушника є необґрунтованим.

Отже, доводи апелянта є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Посилання в апеляційній скарзі на те, що справу безпідставно було розглянуто без участі апелянта є необґрунтованими, оскільки ОСОБА_3 неодноразово повідомлялася про дату та час розгляду справи відносно неї, що підтверджується електронними повітками про виклик до суду (а.с. 13, 16-17) та конвертом із зворотнім поштовим повідомленням, який повернувся у зв'язку із закінченням терміну зберігання, що підтверджує про небажання ОСОБА_3 отримання судової повістки до суду у поштовому відділенні (а.с. 14-15).

Відповідно до п. 2 ч. 8 ст. 294 КУпАП за наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право скасувати постанову та закрити провадження у справі.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у зв'язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

За таких обставин, апеляційний суд вважає, що суддя міськрайонного суду розглянув справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_3 з порушенням вимог, передбачених ст. 280 КУпАП, а тому постанова підлягає скасуванню і провадження по справі на підставі ст. 247 ч. 1 п. 1 КУпАП закриттю.

Керуючись ст. 294 КУпАП, -

п о с т а н о в и в:

Поновити ОСОБА_3 строк на апеляційне оскарження постанови судді Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 06 квітня 2015 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити.

Постанову судді Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 06 квітня 2015 року скасувати.

Провадження по справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_3 за ст. 163-1 ч. 1 КУпАП закрити у зв'язку з відсутністю в її діях складу даного адміністративного правопорушення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя апеляційного суду

Кіровоградської області Р.А. Бондарчук