Дата документу 12.05.2015
ЄУ № 420/965/15-п
Провадження №3/420/122/15
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 травня 2015 р. смт. Новопсков Луганської області

Суддя Новопсковського районного суду Луганської області Стеценко О.С., при секретарі судового засідання Кондратюк О.А., за участю прокурора Ляхова А.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративний матеріал, який надійшов з Головного відділу по боротьбі з корупцією та організованою злочинністю Управління СБУ в Луганській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, іпн., уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2 на Дону Російської Федерації, громадянина України, в.о. обовязки головного лікаря Станично-Луганського районного територіального медичного обєднання, що проживає за адресою: м. Станиця Луганська, вул. 5-та Лінія, 42/15, до адміністративної відповідальності не притягувався, якому розяснено його права згідно ст. 268 Кодексу України про адміністративне правопорушення, за вчинення правопорушення, передбаченого ст.172-7 Кодексу України про адміністративне правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1, перебуваючи на посаді виконуючого обовязки головного лікаря Станично-Луганського районного територіального медичного обєднання (далі - РТМО), є посадовою особою юридичної особи публічного права, відповідно до підпункту «а» пункту 2 частини 1 статті 4 Закону України «Про засади запобігання і протидії корупції» є суб'єктом відповідальності за корупційні правопорушення, порушив встановлену Законом вимогу щодо необхідності урегулювання конфлікту інтересів, про що складено протокол про адміністративне корупційне правопорушення № 2-Б від 23.04.2015, який надіслано до Новопсковського районного суду Луганської області для розгляду.

Заслухавши ОСОБА_1, думку прокурора Ляхова А.С., вивчивши матеріали справи, давши повну правову оцінку доказів у справі, суд встановив, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст.172-7 КУпАП, виходячи з наступного.

Відповідно до п.п «а» п. 2 ч. 1 ст. 4 Закону України «Про засади запобігання і протидії корупції» особами, які для цілей цього Закону прирівнюються до осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, є посадові особи юридичних осіб публічного права, які не зазначені в пункті 1 частини першої цієї статті.

Згідно приписів ч. 2 ст. 81 Цивільного кодексу України юридична особа публічного права створюється розпорядчим актом Президента України, органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування.

Відповідно до п. 1.1 Статуту РТМО останнє є комунальним закладом, заснованим на майні спільної власності територіальних громад Станично-Луганського району, управління яким здійснює Станично-Луганська рада, далі Уповноважений орган управління.

Згідно п. 4.1 Статуту РТМО останнє є юридичною особою публічного права.

Рішенням голови Станично-Луганської районної ради від 21.10.2014 № 38/6 призначено ОСОБА_1 на посаду тимчасово виконуючого обовязки головного лікаря РТМО з 08.10.2014 на період відсутності головного лікаря Станично-Луганського РТМО.

Наказом № 62 від 21.10.2014 ОСОБА_1 приступив до тимчасового виконання обовязків головного лікаря РТМО з 08.10.2014 на підставі рішення Станично-Луганської районної ради шостого скликання № 38/6 від 21.10.2014.

Отже, ОСОБА_1, перебуваючи на посаді виконуючого обовязки головного лікаря Станично-Луганського районного територіального медичного обєднання, є посадовою особою юридичної особи публічного права, відповідно до підпункту «а» пункту 2 частини 1 статті 4 Закону України «Про засади запобігання і протидії корупції» є суб'єктом відповідальності за корупційні правопорушення, порушив встановлену Законом вимогу щодо необхідності урегулювання конфлікту інтересів при наступних обставинах.

Згідно п. 4.1.1 Колективного договору РТМО на 2010-2015 роки оплату праці працівників установ, організацій проводити у відповідності до Закону України «Про оплату праці», Постановами КМУ № 1298 від 30.08.2002, № 790 від 22.08.2005, Наказом Міністерства праці та соціальної політики України, Міністерства охорони здоровя України №308 від 05.10.2005.

Відповідно до вимог абз. 2 п. 1.6. Умов оплати праці працівників закладів охорони здоров'я та установ соціального захисту населення, затверджених спільним наказом Міністерства праці та соціальної політики України, Міністерства охорони здоровя України №308 від 05.10.2005, преміювання керівників закладів, установ та їх заступників, встановлення їм надбавок та доплат до посадових окладів, надання матеріальної допомоги здійснюється за рішенням органу вищого рівня у межах наявних коштів на оплату праці.

Відповідно до п. 8 посадової інструкції головного лікаря Станично-Луганського РТМО умови оплати праці головного лікаря визначаються згідно з Положенням про оплату праці персоналу.

Як вбачається з п. 10 Положення про заохочення та надання матеріальної допомоги працівникам Станично-Луганського РТМО, затвердженого головою профкому 01.10.2010, преміювання керівників установ, підприємств та їх заступників здійснюється за рішенням органу вищого рівня.

ОСОБА_1, перебуваючи на посаді в.о. головного лікаря РТМО, в порушення п.2 ч.1 ст.14 Закону України «Про засади запобігання і протидії корупції», видав та підписав наказ № 32-ок від 17.10.2014, яким, зокрема, преміював медичних працівників, у тому числі себе, як в.о. головного лікаря.

При цьому, рішення преміювання головного лікаря ОСОБА_1 приймалось ним одноособово.

На підставі даного наказу ОСОБА_1 було нараховано та виплачено премію в розмірі 3609 грн. у жовтні 2014 року, що підтверджується розрахунково-платіжною відомістю за видами оплат № 220.

Як вбачається з матеріалів справи, рішення Станично-Луганської районної ради про преміювання в.о. головного лікаря РТМО не приймалось, дозвіл на виплату премії в.о. головного лікаря РТМО не надавався (листи ради від 21.04.2015 № 467, від 21.04.2015 № 65, лист Станично-Луганської районної державної адміністрації № 467 від 21.04.2015).

Таким чином, при прийнятті ОСОБА_1 рішення та вчинення ним дій, повязаних із преміюванням себе особисто, як в.о. головного лікаря РТМО у жовтні 2014 року, виникла суперечність між особистими майновими інтересами останнього та його службовими повноваженнями, наявність якої вплинула на обєктивність або неупередженість прийняття ним такого рішення, а також на вчинення чи не вчинення ним дій під час виконання наданих йому службових повноважень.

З матеріалів справи вбачається, що про наявність конфлікту інтересів ОСОБА_1 при видачі вищезазначеного наказу №32-ок від 17.10.2014 письмово не повідомив голову Станично-Луганської районної державної адміністрації та голову Станично-Луганської районної ради, тобто скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ст.172-7 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

В судовому засіданні ОСОБА_1 винним себе у скоєнні адміністративного правопорушення визнав, щиро розкаявся, пояснив, що не знав про наявність у нього конфлікту інтересів та не був обізнаний щодо необхідності повідомляти уповноважений орган управління щодо наявності у нього конфлікту інтересів.

Відповідно до ч.1 ст.1 Закону України «Про засади запобігання і протидії корупції» конфлікт інтересів це суперечність між особистими майновими, немайновими інтересами особи чи близьких їй осіб та її службовими повноваженнями, наявність якої може вплинути на обєктивність або неупередженість прийняття рішень, а також на вчинення чи не вчинення дій під час виконання наданих їй службових повноважень.

При цьому, п.2 ч.1 ст.14 Закону України «Про засади запобігання і протидії корупції» встановлено вимогу для посадових осіб юридичної особи публічного права щодо невідкладного в письмовій формі повідомлення безпосереднього керівника про наявність конфлікту інтересів.

Незважаючи на це, ОСОБА_1 невідкладно в письмовій формі не повідомив голову Станично-Луганської районної державної адміністрації та голову Станично-Луганської районної ради про наявність виникнення у нього конфлікту інтересів.

Таким чином, ОСОБА_1Б, перебуваючи на посаді головного лікаря РТМО, порушив вимогу щодо необхідності урегулювання конфлікту інтересів, передбачену п.2 ч.1 ст.14 Закону України «Про засади запобігання та протидії корупції», а саме невідкладно у письмовій формі не повідомив безпосереднього керівника про наявність конфлікту інтересів, який виник у нього при прийняті одноособового рішення щодо преміювання себе особисто.

Отже, в судовому засіданні доведено наявність в діях ОСОБА_1 ознак адміністративного корупційного правопорушення, відповідальність за яке передбачено ст.172-7 Кодексу України про адміністративні правопорушення, крім того ОСОБА_1 визнав себе винним.

До обставин, що помякшують відповідальність, суд відносить щире розкаяння винного у вчиненому правопорушенні.

Обставин, що обтяжують відповідальність, судом не встановлено.

На підставі викладеного, приймаючи до уваги характер вчиненого правопорушення, враховуючи обставини, що помякшують відповідальність правопорушника та відсутність обставин обтяжуючих відповідальність, з метою запобігання вчиненню ним нових правопорушень, суд вважає, що необхідним та достатнім є застосування адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Відповідно до ст. 40-1 Кодексу України про адміністративне правопорушення, п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», з ОСОБА_1 на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 36,54 грн.

Керуючись ст. ст. 33, 40-1, 172-7, 268, 278, 283, 284, 289, 294, 307, 308 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя

ПОСТАНОВИВ:

Визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 172-7 Кодексу України про адміністративне правопорушення, та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 170 (сто сімдесят) грн. на р/р № 0223, МФО 804013, Код 37942461, одержувач: УДКСУ у Новопсковському районі, банк одержувача: ГУДКСУ у Луганській області.

У разі несплати ОСОБА_1 штрафу не пізніш як через п'ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження або внесення на неї подання прокурора - не пізніш як через п'ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги або подання без задоволення, відповідно до ч.2 ст.308 Кодексу України про адміністративне правопорушення, у порядку примусового виконання постанови стягнути з ОСОБА_1 подвійний розмір штрафу, а саме 340 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 36,54 грн. на р/р № 0223, МФО 804013, Код 37942461, одержувач: УДКСУ у Новопсковському районі, банк одержувача: ГУДКСУ у Луганській області.

Строк предявлення постанови до виконання протягом трьох місяців з моменту її винесення.

У разі оскарження постанови або внесення на неї подання прокурора, постанова підлягає виконанню після залишення скарги або подання без задоволення.

Постанова набирає законної сили після закінчення 10-ти денного строку її оскарження (внесення подання прокурора).

Постанова може бути оскаржена, на неї може бути внесено подання прокурора протягом десяти днів з дня її винесення до апеляційного суду Луганської області через Новопсковський районний суд Луганської області.

Суддя О.С. Стеценко