Справа № 308/3811/15-п
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАКАРПАТСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.06.2015 року м. Ужгород

Апеляційний суд Закарпатської області в особі судді Марчука О.П., за участю представника Закарпатської митниці ДФС - Селеша О.Я., захисника - ОСОБА_2, розглянув у відкритому засіданні матеріали справи про порушення митних правил за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на постанову Ужгородського міськрайонного суду від 17.04.2015 року про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця м. Ужгорода, Закарпатської області, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1, працюючого водієм ТОВ "Шаян", ідентифікаційний код НОМЕР_1

за ч.1 ст. 483 МК України.

Даною постановою ОСОБА_3 визнаний винним у порушенні митних правил за таких обставин.

19.02.2015 року о 10:51 годині в зону митного контролю митного поста "Ужгород" Чопської митниці Міндоходів на ділянку "В'їзд в Україну " пасажирського напрямку, заїхав легковий автомобіль марки "Chrysler Grand Voyager" з реєстраційним номерним знаком Словацької республіки НОМЕР_2 під керуванням громадянина України ОСОБА_3, який слідував із Словацької республіки до України в приватних справах.

Як підставу для переміщення вищевказаного автомобіля через митний кордон України ОСОБА_3 подав органу доходів і зборів документи: свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу ( технічний паспорт) НОМЕР_3 на легковий автомобіль марки "Chrysler Grand Voyager" кузов НОМЕР_4, р. н. з. Словацької республіки - НОМЕР_2, довіреність № О128021/2014 від 17.07.2014 року на право користування вказаним транспортним засобом з правом виїзду за кордон, видане власником - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4 громадянину України ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, засвідчене нотаріусом в м. Міхайловце - Анна Чернякова, зареєстроване в реєстрі за № О128021/2014.

В ході митного контролю, при перевірці поданих ОСОБА_3, як підстави для переміщення через митний кордон України легкового автомобіля документів, виникли сумніви щодо відповідності оригіналу довіреності від 17.07.2014 року.

Від нотаріуса Анни Чернякової 20.02.2015 року отримано офіційну відповідь за вх. № 2760-кб/11-21, згідно якої: реєстрація за № О128021/2014 нею не здійснювалась, вона ніколи не завіряла підпис Jaroslava Brudera, підпис є сфальсифікованим та не відповідає такому, як нею використовується. Крім того, її підпис є сфальсифікованим.

Вартість автомобіля згідно мережі Інтернет, веб - сайт www.autobazar.sk. становить 2000 євро, що згідно курсу НБУ станом на 19.02.2015 року становить 61 183,66 грн. ( шістдесят одну тисячу сто вісімдесят три гривні 66 копійок).

Таким чином ОСОБА_3 вчинив дії спрямовані на переміщення через державний кордон України легкового автомобіля марки "Chrysler Grand Voyager" з реєстраційним номерним знаком Словацької республіки НОМЕР_2 з приховуванням від митного контролю, шляхом подання органу доходів і зборів як підстави для його переміщення підробленого документа - довіреності від 17.07.2014 року на право користування вказаним транспортним засобом, засвідченої нотаріусом в м. Міхайловце - Анною Черняковою, реєстраційний № О128021/2014.

Постановлено ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 100 відсотків вартості товару, що складає 61183,66 гривень та конфіскації безпосередніх предметів порушення митних правил, а саме - легкового автомобіля марки "Chrysler Grand Voyager", 1997 р. в., кузов НОМЕР_4, р. н. з. Словацької республіки - НОМЕР_2.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови Ужгородського міськрайонного суду від 17.04.2015 року, вказану постанову скасувати, а справу про порушення митних правил повернути Чопській митниці для складання протоколу та інших матеріалів справи. Вказує на те, що судом першої інстанції не виконано вимог ст. 268 КпАП України так як не повідомлено ОСОБА_3 про розгляд справи щодо нього, що позбавило його можливості взяти участь у розгляді справи. Крім того, звертає увагу суду, що йому взагалі не надсилалась постанова суду щодо нього. Вважає, що вартість транспортного засобу з розрахунком даних, взятих з мережі Інтернет не може бути належним доказом по справі. Крім того, вказує на те, що судом необґрунтовано не взято до уваги постанову про закриття кримінального провадження щодо ОСОБА_3 від 28.02.2015 року. На думку апелянта, при вирішенні питання про його винність у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 483 МК України, суду першої інстанції необхідно було виходити з того, чи був обізнаний ОСОБА_3 про підробку довіреності.

У подальшому , захисник ОСОБА_2 уточнив вимоги апеляційної скарги та просив закрити провадження, у звязку з відсутністю в діяннях ОСОБА_3 складу адміністративного правопорушення.

Перевіривши матеріали справи, заслухавши пояснення представника ОСОБА_3- захисника ОСОБА_2, який підтримав доводи поданої апеляційної скарги, думку представника Чопської митниці, який вважає апеляційну скаргу необґрунтованою, апеляційний суд прийшов до висновку, що уточнена апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно вимог ч. 1 ст. 285 КпАП України копія постанови по справі про адміністративне правопорушення вручається або висилається особі, щодо якої її винесено протягом трьох днів. З матеріалів справи вбачається, що вказану норму судом першої інстанції було порушено так як в матеріалах справи немає жодних даних про те, що постанова суду надсилалась на адресу ОСОБА_3

З метою недопущення порушення права особи на захист своїх інтересів, доводи апеляції про поважність причин пропуску строку для оскарження постанови суду слід визнати обгрунтованими.

Відповідно до вимог ст. 280 КпАП України, при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно диспозиції ч.1 ст. 483 МК України, дане правопорушення характеризується діями, що спрямовані на переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, тобто з використанням спеціально виготовлених сховищ (тайників) та інших засобів або способів, що утруднюють виявлення таких товарів, або шляхом надання одним товарам вигляду інших, або з поданням митному органу як підстав для переміщення товарів підроблених документів, одержаних незаконним шляхом, або таких що містять неправдиві відомості.

Таким чином, особи, які переміщують товари на митну територію України, повинні дотримуватися митних правил, визначених у Кодексі; за порушення (недотримання) цих правил у Кодексі передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до вимог ст. 458 МК України порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України .

Отже, винність є обов'язковою ознакою адміністративного правопорушення яка виражає внутрішній психологічний зміст -психічне ставлення особи до вчинюваної дії чи бездіяльності та її наслідків, виражене у формі умислу або необережності.

У цій ознаці відбивається найважливіший конституційний принцип - принцип суб'єктивного ставлення до вчиненого, тобто відповідальність тільки при наявності вини, закріплений у ст. 62 Конституції України .

Відповідно до ст.ст. 10-11 КпАП України, адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків, а вчиненим з необережності - коли особа, яка його вчинила, передбачала можливість настання шкідливих наслідків своєї дії чи бездіяльності, але легковажно розраховувала на їх відвернення або не передбачала можливості настання таких наслідків, хоч повинна була і могла їх передбачити. Поза цими визначеннями в законі видами вина відсутня.

З матеріалів справи про адміністративне правопорушення вбачається, що 19.02.2015 року о 10:51 годині в зону митного контролю митного поста "Ужгород" Чопської митниці Міндоходів на ділянку "В'їзд в Україну" пасажирського напрямку, заїхав легковий автомобіль марки "Chrysler Grand Voyager" з реєстраційним номерним знаком Словацької республіки НОМЕР_2 під керуванням громадянина України ОСОБА_3, який слідував із Словацької республіки до України в приватних справах. Як підставу для переміщення вищевказаного автомобіля через митний кордон України подав органу доходів і зборів документи: свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу ( технічний паспорт) НОМЕР_3 на легковий автомобіль марки "Chrysler Grand Voyager" кузов НОМЕР_4, р. н. з. Словацької республіки - НОМЕР_2, довіреність № О128021/2014 від 17.07.2014 року на право користування вказаним транспортним засобом з правом виїзду за кордон.

Судом першої інстанції вірно встановлені фактичні обставини справи, які не оспорюються і особою, що притягується до адміністративної відповідальності, однак, не дана їм належна правова оцінка.

Судом першої інстанції наявність вини, як обов'язкової ознаки адміністративного правопорушення в діяннях ОСОБА_3 взагалі не досліджувалась.

З письмових пояснень ОСОБА_3 вбачається, що 15.07.2014 року, гуляючи по місту, побачив оголошення про продаж автомобіля, зателефонував по зазначеному номеру телефону, домовився про зустріч, автомобіль сподобався йому, а тому вирішив його придбати. Власнику автомобіля дав копію свого паспорта і наступного дня ввечері цей власник приніс йому доручення на право користування автомобілем.

Вище вказане підтверджено і протоколом про порушення митних правил № 0312/30500/15 від 20.02.2015 року (а. с. 1-5), листом нотаріуса від 20.02.2015 року (а. с. 29-30), висновком експерта від 18.03.2015 року (а.с.46-49) .

Крім того, згідно постанови старшого слідчого СВ Ужгородського МВ УМВС України в Закарпатській області від 28.02.2015 року кримінальне провадження за фактом подання громадянином ОСОБА_3 підробленого доручення на право користування транспортним засобом закрито на підставі п.2 ч.1 ст. 284 КПК України , у звязку з відсутністю у діях ОСОБА_3 складу кримінального правопорушення.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що ОСОБА_3 неодноразово перетинав державний кордон України на автомобілі марки "Chrysler Grand Voyager", користуючись довіреністю № О128021/2014 від 17.07.2014 року на право користування вказаним транспортним засобом з правом виїзду за кордон, видане власником - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4 громадянину України ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, засвідчене нотаріусом в м. Міхайловце - Анна Чернякова, зареєстроване в реєстрі за № О128021/2014.

За таких підстав, матеріали справи про порушення митних правил не містять жодного доказу, який би вказував на те, що ОСОБА_3, надаючи при в'їзді в Україну для митного оформлення довіреність від 17.07.2014 року на право користування транспортним засобом з правом виїзду за кордон, видане власником ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4 громадянину України ОСОБА_3, засвідчене нотаріусом в м. Міхайловце - Анною Черняковою, зареєстроване в реєстрі за № О128021/2014, був обізнаний про те, що довіреність є підробленою .

З цих підстав, доводи апеляційної скарги ОСОБА_3 про те, що він не знав про підробку довіреності, оскільки не був присутній у нотаріуса при її видачі знайшли своє підтвердження, наявними в матеріалах справи доказами та повинні бути враховані при ухваленні судового рішення.

Тобто, у матеріалах справи про адміністративне правопорушення відсутні докази про те, що громадянин ОСОБА_3 усвідомлював свої дії як протиправні, передбачав або повинен був і міг передбачити порушення своїми діями встановленого порядку переміщення транспортного засобу через митний кордон України або можливість такого порушення, бажав, свідомо допускав його, або легковажно розраховував на його відвернення. Таких доказів не було здобуто і в суді першої інстанції під час судового розгляду. У матеріалах справи відсутні і докази, які б вказували на те, що ОСОБА_3 не передбачав можливості настання шкідливих наслідків, хоч повинен був і міг їх передбачити.

Аналізуючи суб'єктивну сторону діяння ОСОБА_3, апеляційний суд приходить до висновку, що останній не був зобов'язаний передбачати можливість того, що власник транспортного засобу, надасть йому підроблену довіреність на право користування автомобілем марки "Chrysler Grand Voyager" кузов НОМЕР_4, р. н. з. Словацької республіки - НОМЕР_2 і не міг цього передбачити. Встановлено, що ОСОБА_3 надав власнику транспортного засобу копії своїх паспортних даних, участі у оформленні довіреності не приймав і також не зобов'язаний був цього робити, оскільки доручення є одностороннім правочином. Тобто, ОСОБА_3 вчинив всі необхідні дії для додерження митних правил щодо переміщення транспортного засобу через митний кордон України, подавши митним органам передбачений пакет документів.

Отже, у діяннях ОСОБА_3 відсутня вина, як обов'язкова ознака адміністративного правопорушення , передбаченого ч.1 ст. 483 МК України .

Оскільки ОСОБА_3 є володільцем транспортного засобу - автомобіля марки "Chrysler Grand Voyager", р. н. з. Словацької республіки - НОМЕР_2, а не його власником, то останній підлягає поверненню власнику за належністю.

Керуючись ст. ст. 247, 253, 294 КУпАП, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В :

Клопотання про поновляння строку на апеляційне оскарження постанови суду - задовольнити.

Поновити ОСОБА_3 строк для оскарження постанови Ужгородського міськрайонного суду від 17.04.2015 року щодо ОСОБА_3

Постанову Ужгородського міськрайонного суду від 17.04.2015 року про притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 483 МК України - скасувати.

На підставі п.1 ст. 247 КпАП України провадження в справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 483 МК України щодо ОСОБА_3 закрити - за відсутністю у його діяннях складу адміністративного правопорушення.

Вилучений легковий автомобіль марки "Chrysler Grand Voyager", 1997 р. в., кузов НОМЕР_4, р. н. з. Словацької республіки - НОМЕР_2 та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_3 повернути власнику чи його представнику за дорученням.

Постанова набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя: