П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25.05.2015 року місто Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі

головуючого: Івашковича І.І.,

при секретарі Гайданка Г.В.

з участю прокурора: Малицький С.І.

захисника: ОСОБА_1

розглянувши справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла з УБОЗ УМВС України в Закарпатській області, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, мешканця ІНФОРМАЦІЯ_2, за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 172-7 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

До Ужгородського міськрайонного суду надійшов Протокол №5М про порушення ч.1 ст. 172-7 КУпАП від 13.03.2015р., в якому зазначено, що ОСОБА_2, працюючи на посаді Ужгородського міського голови та будучи посадовою особою органів місцевого самоврядування 3 рангу, уповноваженою на виконання функцій місцевого самоврядування, в зв»язку з виконанням таких функцій, використовуючи своє службове становище, діючи у власних інтересах, не вжив заходів щодо недопущення будь-якої можливості виникнення конфлікту інтересів та невідкладно не повідомив безпосереднього керівника про наявність конфлікту інтересів, а саме Ужгородську міську раду, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 172-7 КУпАП.

Як вказано в протоколі, ОСОБА_2 був обраним на посаду міського голови м. Ужгород постановою від 04.11.2010р. №4 Ужгородської міської виборчої комісії Закарпатської області та здійснював повноваження відповідно до ч.4 ст. 42 Закону України «Про місцеве самоврядування». Відповідно до ч.6 ст. 42 Закону України «Про місцеве самоврядування» міський голова при здійсненні повноважень є підзвітним, підконтрольним і відповідальним перед територіальною громадою, відповідальним перед відповідною радою, а з питань здійснення виконавчими органами ради повноважень органів виконавчої влади також підконтрольним відповідним органам виконавчої влади.

Таким чином, ОСОБА_2 є суб»єктом відповідальності за корупційне правопорушення , відповідно до пп. «в» п.1 ч.1 ст. 4 Закону України «Про засади запобігання і протидії корупції», а відповідно до п.2 ч.6 ст. 5 цього Закону є суб»єктом, який здійснює заходи щодо запобігання і протидії корупції, бере участь у запобіганні, виявленні та здійсненні заходів щодо припинення корупційних правопорушень.

Однак, ОСОБА_2 будучи поновленим на посаді Ужгородського міського голови на підставі рішення Ужгородського міськрайонного суду від 25.11.2014р. по справі №308/3199/14-а за його позовом до Ужгородської міської ради про визнання незаконним та скасування рішення Ужгородської міської ради №1191 від 24.02.2014р. «Про дострокове припинення повноважень міського голови ОСОБА_2В.», яким його позовні вимоги задоволено, знаючи, що уповноваженим представником Ужгородської міської ради ОСОБА_3 підготовлено та скеровано до Львівського апеляційного адміністративного суду апеляційну скаргу від 26.11.2014р. на постанову Ужгородського міськрайонного суду від 25.11.2014р., використовуючи своє службове становище з метою припинення перегляду рішення суду першої інстанції в суді апеляційної інстанції та відкликання поданої ОСОБА_3 апеляційної скарги, знаючи про наявність конфлікту інтересів, діючи в своїх особистих інтересах, спрямував до Ужгородського міськрайонного суду повідомлення від 27.11.2014р. за №03-17/301 за своїм підписом, яким інформовано про скасування доручення на представлення інтересів виконавчого комітету та Ужгородської міської ради в судах України ОСОБА_3, яке видано 24.11.2014 за №03-18/30, та до Львівського апеляційного адміністративного суду через Ужгородський міськрайонний суд заяву від 28.11.2014 за №03-17/311 про відкликання апеляційної скарги, поданої ОСОБА_3, яким просив вказану апеляційну скаргу не розглядати.

У протоколі зроблено висновок, що таким чином в порушення вимог ст.14 Закону України «Про засади запобігання і протидії корупції» не ужив передбачених законом заходів щодо недопущення конфлікту інтересів та в порушення вимог ст.12-1 Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування» не повідомив Ужгородську міську раду про наявність конфлікту інтересів, а саме - суперечність між своїми особистими немайновими інтересами та службовими повноваженнями, як міського голови.

На підставі зібраних матеріалів констатовано про наявність в діях ОСОБА_2 ознак адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 172-7 КУпАП, тобто неповідомлення особою безпосереднього керівника у випадках, передбачених законом про наявність конфлікту інтересів.

Суд констатує, що у відповідності до ст 268 ч.2 КпАП України встановлена обов'язкова присутність особи , яка притягується до відповідальності за ст.ст. 172-4 - 172 -9 КпАП України.

Разом з тим, захисником надано доручення від особи, яка притягується до відповідальності на її представництво, захисник та прокурор не заперечують щодо розгляду справи за відсутності вказаної особи.

Враховуючи дані обставини, неодноразову неявку в судове засідання , наявність письмових пояснень ОСОБА_2 у справі , позицію захисника щодо вказаного питання , суд вважає, що права особи, яка притягується до відповідальності у даному судовому процесі дотримані.

Розглянувши протокол про адміністративне правопорушення, вислухавши пояснення свідків, висновок прокурора, який вважав, що протокол про корупційне правопорушення складений правомірно, пояснення захисника ОСОБА_2, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України «Про засади запобігання і протидії корупції» конфлікт інтересів - це суперечність між особистими майновими, немайновими інтересами особи чи близьких їй осіб та її службовими повноваженнями, наявність якої може вплинути на об'єктивність або неупередженість прийняття рішень, а також на вчинення чи невчинення дій під час виконання наданих їй службових повноважень. Корупційним правопорушенням визнається умисне діяння, що містить ознаки корупції, вчинене особою, зазначеною у частині першій ст. 4 цього Закону, за яке законом установлено кримінальну, адміністративну, цивільно-правову та дисциплінарну відповідальність.

За змістом статті 172-7 КУпАП обов'язковою умовою даного правопорушення є неповідомлення особою безпосереднього керівника у випадках, передбачених законом, про наявність конфлікту інтересів.

Згідно п.п.1, 2 ч.1 ст. 14 Закону України «Про засади запобігання та протидії корупції» особи, зазначені у пункті 1 та підпунктах "а", "б" пункту 2 частини першої статті 4 цього Закону, зобов'язані: уживати заходів щодо недопущення будь-якої можливості виникнення конфлікту інтересів; невідкладно у письмовій формі повідомляти безпосереднього керівника про наявність конфлікту інтересів.

Під конфліктом інтересів в розумінні ст. 172-7 КУпАП є суперечність між приватним інтересом особи та її сужбовими чи представницькими повноваженнями, що впливає на об'єктивність або неупередженсть прийняття рішень, або на вчинення чи невчинення дій під час виконання вказаних повноважень Згідно ст.1 Закону України «Про засади запобігання та протидії корупції» конфлікт інтересів - суеречність між особистими майновими, немайновими інтересами особи чи близьких їй осіб та її службовими повноваженнями, наявність якої може вплинути на обєктивність або неупередженість прийняття рішень, а також на вчинення чи невчинення дій під час виконання наданих їй службових повноважень.

Порядок та шляхи врегулювання конфлікту інтересів у органах місцевого самоврядування визначено у ч.1 ст.12-1 Закону України "Про службу в органах місцевого самоврядування» та передбачено, що у разі виникнення конфлікту інтересів протягом строку здійснення повноважень сільський, селищний, міський голова, секретар сільської, селищної, міської ради, голова, заступник голови обласної, районної ради зобов'язаний негайно доповісти про це відповідній раді та вжити всіх необхідних заходів, спрямованих на запобігання конфлікту інтересів.

Міський голова як головна посадова особа територіальної громади міста є суб»ктом відповідальності за корупційні правопорушення у розумінні ч.1 ст. 4 Закону України «Про засади запобігання та протидії корупції» у системному зв»язку з приписами ст. ст. 1, 12 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні».

Виходячи з вищенаведених нормативних положень, аналізуючи докази у даній справі в їх сукупності, суд вважає доведеними наявність в діях ОСОБА_2, який виконуючи повноваження міського голови, відкликаючи апеляційну скаргу на рішення Ужгородського міськрайонного суду від 25.11.2014р. у справі №308/3199/14-а, предмет спору по якій стосувався його особисто, а також скасовуючи довіреність на представника ОСОБА_3, за підписом якого така апеляційна скарга подавалась, однак не повідомив при цьому Ужгородську міську раду, ознак адміністративного корупційного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 172-7 КУпАП, а саме, неповідомлення безпосереднього керівника про наявність конфлікту інтересів.

Вказане доведено протоколом №5М про порушення ч.1 ст. 172-7 Кодексу України про адміністративне правопорушення від 13.03.2015р., письмовими поясненнями, листом Ужгородської міської ради від 16.01.15 №2690/03-17, від 11.03.15 №364/03-17 про те, що в період з 01.09.14 по 01.03.15 повідомлень щодо питань, пов»язаних з конфліктом інтересів в міській раді, не надходило, листом Ужгородської міської ради від 12.03.2015 №564/03-17/1 про ненадходження в період з 01.12.2014 по 01.03.2015 року жодного повідомлення від працівників виконкому міської ради та депутатів міської ради про конфлікт інтересів, а також даними із журналів вхідної кореспонденції за період з 20.11.2014 по 01.03.2015 Ужгородської міської ради про відсутність відомостей про повідомлення міським головою ОСОБА_2 щодо виникнення конфлікту інтересів.

Пояснення захисника про те, що ОСОБА_2 не були розяснені передбачені законом права спростовані показаннями свідків ОСОБА_4, ОСОБА_5 про те, що вказані процесуальні вимоги були дотримані.

Керуючись ст.ст.283, 284 КпАП України, -

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 визнати винним та накласти адмінстягнення за ч.1 ст. 172-7 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 170 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 судовий збір на користь держави у розмірі 36,54 грн.

Постанова може бути оскаржена до апеляційного суду Закарпатської області через Ужгородський міськрайонний суд протягом 10 днів з дня її винесення.

Суддя: Івашкович І.І.