Апеляційний суд міста Києва
Справа № 33/796/554/2015
Категорія: ст. 124 КУпАП
П О С Т А Н О В А

Іменем України

07 травня 2015 року м. Київ

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва Новов С.О., за участю особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_2, іншого учасника ДТП ОСОБА_3, розглянувши адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на постанову судді Шевченківського районного суду м. Києва від 31 березня 2015 року

в с т а н о в и в:

Відповідно до постанови судді Шевченківського районного суду м. Києва від 31 березня 2015 року,

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП з накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340 (триста сорок) грн.

Цією ж постановою суд стягнув з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 36 (тридцять шість) грн. 54 (п'ятдесят чотири) коп.

Як встановлено постановою судді, 27 січня 2015 року о 19 год. 10 хв. ОСОБА_2, керуючи автомобілем НОМЕР_1 в м. Києві по вул. Глибочицькій, при виникненні перешкоди у русі не вчинив усіх заходів щодо зменшення швидкості до повної зупинки транспортного засобу або її безпечного об'їзду, внаслідок чого сталося зіткнення з автомобілем НОМЕР_2, що призвело до пошкодження обох транспортних засобів, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП.

Не погоджуючись з постановою судді, ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій, з урахуванням внесених під час її розгляду уточнень, просить постанову судді Шевченківського районного суду м. Києва від 31 березня 2015 року скасувати та прийняти нову постанову, якою матеріали справи про адміністративне правопорушення щодо нього за ст. 124 КУпАП направити до відділу ДАІ з обслуговування Шевченківського району ГУ МВС України в м. Києві для доопрацювання.

В обґрунтування поданої скарги, скаржник посилається на те, що постанова судді є незаконною та винесена з порушенням норм матеріального та процесуального права. Висновки, наведені в постанові, не відповідають фактичним обставинам справи, а мотиви, з яких суддя дійшов до висновку про недопустимість одних доказів та перевагу інших доказів, мають суб'єктивно-оціночний характер.

На думку апелянта, всупереч доводам судді, локалізація, характер та особливості механічних пошкоджень автомобіля марки «Пежо» беззаперечно свідчать про те, що саме водій автомобіля «Лексус» не контролював дорожню обстановку, не дотримався швидкісного режиму та безпечної дистанції, а тому виступаючими частинами свого автомобіля (лівою частиною переднього бампера) в'їхав у його, ОСОБА_2, автомобіль, внаслідок чого відбулося зіткнення транспортних засобів та їх пошкодження.

Також ОСОБА_2 звертає увагу на наявність суттєвих розбіжностей між поясненнями водія автомобіля марки «Лексус» та схемою ДТП, що підтверджує його, ОСОБА_2, пояснення щодо обставин розташування транспортних засобів на проїзній частині та причин дорожньо-транспортної пригоди.

Крім цього, як зазначається у скарзі, суддею були порушені вимоги щодо безпосереднього дослідження доказів під час судового засідання, оскільки фотографії, надані іншим учасником ДТП, на підставі яких суддею було зроблено висновок про його, ОСОБА_2, винуватість у скоєнні дорожньо-транспортної пригоди, не досліджувалися суддею безпосередньо під час судового засідання.

З урахуванням цих та інших порушень, про які зазначається у скарзі, ОСОБА_2 робить висновок про те, що суд першої інстанції не дотримався вимог ст. ст. 245, 252, 280, 283 КУпАП про всебічне, повне та об'єктивне дослідження обставин вчиненого адміністративного правопорушення, а тому необґрунтовано дійшов до висновку про його винність у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та незаконно притягнув його до адміністративної відповідальності за цією статтею.

Заслухавши пояснення особи, притягнутої до адміністративної відповідальності на підтримку поданої апеляційної скарги; пояснення іншого учасника ДТП; перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, вважаю, що вона підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Так, обставини вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, які зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення від 27.01.2015 року, складеному щодо гр. ОСОБА_2, так само як і обставини вчинення цього правопорушення, які встановлені постановою судді, яка оскаржується, не в повній мірі відповідають дійсності та не узгоджуються з вимогами п. 12.3. Правил дорожнього руху, які начебто порушив ОСОБА_2

Зокрема, як встановив суддя, ОСОБА_2, керуючи автомобілем марки «Peugeot 208» по вул. Глибочицькій, при виникненні перешкоди у русі не вчинив усіх заходів щодо зменшення швидкості до повної зупинки транспортного засобу або її безпечного об'їзду, внаслідок чого сталося зіткнення з автомобілем марки «Лексус» під керуванням ОСОБА_3

Разом з тим, суддя не взяв до уваги ту обставину, що автомобіль «Лексус», яким керував ОСОБА_3 не створював небезпеки для руху та не являв собою перешкоду для водія ОСОБА_2, у разі виникнення якої останній, відповідно до вимог п. 12.3. Правил дорожнього руху, повинен був негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об'їзду перешкоди, оскільки цей автомобіль рухався в попутному напрямку позаду автомобіля «Peugeot 208», яким керував ОСОБА_2

Причиною зіткнення вказаних вище транспортних засобів, згідно пояснень ОСОБА_2 в суді апеляційної інстанції, стало те, що водій автомобіля «Лексус» не контролював дорожньої обстановки, не дотримувався швидкісного режиму та безпечної дистанції, які б дозволили йому уникнути зіткнення з його, ОСОБА_2, автомобілем під час виникнення ситуації, коли він змушений був різко загальмувати та частково змінити напрямок руху з метою уникнення зіткнення з автомобілем, який створив для нього небезпеку.

Інший учасник ДТП ОСОБА_3, визнавши той факт, що саме він здійснив зіткнення з автомобілем «Peugeot 208», заявив про те, що причиною цього було порушення правил дорожнього руху з боку водія вказаного автомобіля, оскільки останній, не показуючи попереджуючий сигнал різко повернув праворуч, створивши перешкоду для руху керованого ним автомобіля.

Таким чином, незалежно від того пояснення якого з вказаних водіїв щодо обставин дорожньо-транспортної пригоди є найбільш достовірними, вказана пригода не могла відбутися через невиконання ОСОБА_2 вимог, які передбачені п. 12.3 Правил дорожнього руху, оскільки навіть якщо припустити, що останній допустив порушення зазначеного пункту, воно не могло потягти за собою тих наслідків, які настали, а саме зіткнення з автомобілем «Лексус», який не створював будь-якої небезпеки чи перешкоди для автомобіля «Peugeot 208».

З огляду на це, протокол про адміністративне правопорушення, який було складено щодо ОСОБА_2 не міг служити доказом його вини у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, за тих обставин, які були в ньому зазначені.

Це стосується і інших доказів, на які суддя послався у своїй постанові, як на докази, що підтверджують вину ОСОБА_2, у тому числі схеми ДТП, дані якої не тільки не спростовують, а й частково підтверджують обставини та причини пригоди, про які заявила у своїх поясненнях особа притягнута до адміністративної відповідальності.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_2 в частині необхідності повернення матеріалів справи щодо нього для доопрацювання суд апеляційної інстанції вважає безпідставними, оскільки для прийняття такого рішенні відсутні необхідні правові підстави, а недоліки на які звертає увагу апелянт у своїй заяві про внесення уточнень до апеляційної скарги, не перешкоджають прийняттю судового рішення, яке б відповідало вимогам закону.

Отже, апеляційна скарга, яку подала особа притягнута до адміністративної має бути задоволена лише частково.

За таких обставин, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що постанова судді Шевченківського районного суду м. Києва від 31 березня 2015 року щодо ОСОБА_2 підлягає скасуванню, оскільки вона ґрунтується на доказах, які не можуть бути визнані належними та допустимими, з наведених вище причин, а провадження по справі - закриттю, на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, у зв'язку з відсутністю в діях останнього складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Напідставі викладеного, керуючисьст.ст. 247, 294 КУпАП, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Постанову судді Шевченківського районного суду м. Києва від 31 березня 2015 року щодо ОСОБА_2 - скасувати, а провадження по справі закрити у зв'язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду міста Києва

С.О.Новов

Головуючий у 1-й інстанції - суддя Мартинов Є.О.