Справа № 500/3188/15-п
Провадження № 3/500/1004/15
ІЗМАЇЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
___________________________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

Іменем України

03 червня 2015 року м. Ізмаїл

Суддя Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області Яковенко І.І., розглянувши справу про адміністративне правопорушення у відношенні

ОСОБА_1, що народився 24 вересня 1980 року, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, ІДН НОМЕР_1, не працюючого, проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2,

за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

встановив:

ОСОБА_1 01 червня 2015 р., о 00:30 годині, навпроти буд. № 21 по вул. Ізмаїльська в с.Лощинівка Ізмаїльського району Одеської області керував автомобілем марки «Opel Kadett», державний реєстраційний номерний знак НОМЕР_2 з явними ознаками алкогольного сп'яніння, в присутності двох свідків від проходження огляду на стан сп'яніння у встановленому порядку відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України.

ОСОБА_1 у судовому засіданні визнав свою винність у вчиненні зазначеного адміністративного правопорушення та пояснив, що керував автомобілем в стані алкогольного сп'яніння, у зв'язку з чим відмовився від проходження огляду на стан сп'яніння.

Крім повного визнання своєї винності притягуваним ОСОБА_1, його винність у відмові від проходження огляду на стан алкогольного спяніння також повністю підтверджуються сукупністю наступних доказів, досліджених судом.

Так, відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці данні встановлюються, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, а також іншими документами.

Відповідно до даних протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 у присутності двох свідків відмовився від проходження огляду на стан алкогольного спяніння.

Крім того, вказані обставини справи також підтверджуються даними письмових пояснень самого ОСОБА_1, відповідно до яких той пояснював, що перед керуванням вживав алкогольні напої, у зв'язку з чим відмовився від проходження огляду на стан сп'яніння.

Таким чином, аналіз сукупності усіх даних, що містяться в досліджених у суді доказах, дозволяє суду дійти висновку про наявність адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та про доведеність винності ОСОБА_1 в його вчиненні.

При накладенні адміністративного стягнення на ОСОБА_1 суд враховує характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, ступінь його вини, майновий стан та обставини, що помякшують і обтяжують відповідальність.

Суд враховує те, що ОСОБА_1 вчинив умисне правопорушення, характер якого вказує на те, що воно є грубим.

Обставин, які відповідно до ст. ст. 34, 35 КУпАП помякшують та обтяжують відповідальність ОСОБА_1 за вчинене ним адміністративне правопорушення, суд не вбачає.

Таким чином, з урахуванням вказаних обставин справи, приймаючи до уваги особу ОСОБА_1, суд вважає, що його виховання в дусі додержання законів України, а також запобігання вчиненню ним нових правопорушень, можливе лише за умови застосування адміністративного стягнення у виді адміністративного арешту, у зв'язку з чим суд не вбачає підстав для застосування більш мяких стягнень, передбачених санкцією ч. 1 ст. 130 КУпАП, ніж адміністративний арешт, а саме таких стягнень як штраф та позбавлення права керування транспортними засобами. Разом з цим, суд вважає достатнім для виправлення ОСОБА_1, а також запобігання вчинення ним нових правопорушень, накласти на нього адміністративне стягнення у виді адміністративного арешту в межах мінімального строку, оскільки таке стягнення як адміністративний арешт в межах мінімального розміру повністю досягне мети його застосування.

Крім того, суд вважає за необхідне в силу ч. 1 ст. 401 КУпАП, стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в розмірі, передбаченому п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» № 3674-VI від 08.07.2011 р., а саме в розмірі 0,03 розміру мінімальної заробітної плати, що складає 36,54 грн.

Керуючись ст. ст. 283 285 Кодексу України

про адміністративні правопорушення, суддя

постановив:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді адміністративного арешту строком на сім діб.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 36 (тридцять шість) грн. 54 коп.

Виконання постанови в частині накладення адміністративного стягнення у виді адміністративного арешту покласти на Ізмаїльський МВ (з обслуговування м. Ізмаїл та Ізмаїльського району) ГУМВС України в Одеській області.

Строк адміністративного арешту ОСОБА_1 обчислювати з моменту його затримання.

Постанова може бути оскаржена до Апеляційного суду Одеської області через Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області протягом десяти днів з дня її винесення.

СУДДЯ

Ізмаїльського міськрайонного суду ОСОБА_2