Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська
Справа № 201/4553/15-п
Провадження № 3/201/688/2015
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 березня 2015 року суддя Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська Мельниченко С.П., за участі прокурора Іванова Д.В., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, що надійшла з Прокуратури Жовтневого району м. Дніпропетровська про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 Георгієвича, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, українця, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_3, не працюючого, який проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4,

за скоєння правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КпАП України, -

ВСТАНОВИВ:

Згідно наказу голови ДПС у Дніпропетровській області № 96-о від 05.03.2013 р. та наказу голови комісії з проведення реорганізації ДПС Дніпропетровській області № 270-о від 22.07.2013 року у період з 05.03.2013 р. по 22.07.2013 р. ОСОБА_1 обіймав посаду головного державного податкового ревізора-інспектора відділу моніторингу грошових операцій податкового контролю ДПС у Дніпропетровській області, будучи державним службовцем 6 категорії та перебуваючи у спеціальному званні інспектора податкової служби 2 рангу.

Відповідно до ст.19-1 Податкового Кодексу України ОСОБА_1 у зазначений період часу будучи державним службовцем 6 категорії та перебуваючи спеціальному званні інспектора податкової служби 2 рангу виконував функції офіційного представника державного органу виконавчої влади, який здійснює адміністрування податків, зборів, платежів, контролює своєчасність подання платниками податків та платниками єдиного внеску передбаченої законом звітності( декларацій, розрахунків та інших документів, повязаних з обчисленням і сплатою податків, зборів, платежів), своєчасність, достовірність, повноту нарахування та сплати податків, зборів, платежів; надає адміністративні послуги платникам податків, зборів, платежів та інші повноваження, тобто був службовою особою, уповноваженою на виконання функцій держави, на яку ч.2 ст.19 Конституції України ст. ст. 3,6,10 Закону України Про державну службу, ст. 21 Податкового кодексу України покладено обовязки здійснювати свою діяльність на принципах професіоналізму, компетентності, ініціативності, чесності, відданості справі, персональної відповідальності за виконанням службових обовязків і дисципліни, дотримання прав та законних інтересів органів місцевого і регіонального самоврядування, дотримання прав підприємств, установ і організацій, обєднань громадян; сумлінно виконувати свої службові обовязки; не допускати дій і вчинків, які можуть зашкодити інтересам державної служби чи негативно вплинути на репутацію державного службовця; додержуватись Конституції України та інших актів законодавства України; забезпечувати ефективну роботу та виконання завдань державних органів відповідно до їх компетенції, дотримуватися Конституції України та діяти виключно у відповідності з законами України, іншими нормативними актами забезпечувати сумлінне виконання покладені на контролюючі органи функцій; за невиконання або неналежне виконання своїх обовязків нести відповідальність згідно із законом.

Таким чином, ОСОБА_1 обіймаючи посаду головного державного податкового ревізора-інспектора відділу моніторингу грошових операцій податкового контролю ДПС у Дніпропетровській області, будучи державним службовцем 6 категорії та перебуваючи у спеціальному званні інспектора податкової служби 2 рангу у період з 05.03.2013 р. по 22.07.2013 р. був службовою особою державного органу, уповноваженою на виконання функцій держави та відповідно до п.п. в ч.1 п.1 ст.4 Закону України Про засади запобігання та протидії корупції - субєктом відповідальності за корупційні правопорушення.

Відповідно до ч.1 ст.12 Закону України Про засади запобігання та протидії корупції субєкти декларування, зобовязані щорічно до 1 квітня подавати за місцем роботи (служби) декларацію про майно, доходи, витрати і зобовязання фінансового характеру за минулий рік за формою, що додається до цього Закону. Субєкти декларування , які звільняються або іншим чином припиняють діяльність, повязану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, подають декларацію про майно, доходи, витрати і зобовязання фінансового характеру за період, не охоплений раніше поданими деклараціями. Субєкти декларування, які звільнилися або іншим чином припинили діяльність, повязану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, зобовязані протягом одного року подавати за своїм останнім місцем роботи (служби) декларацію про майно, доходи, витрати і зобовязання фінансового характеру за минулий рік за формою і в порядку, визначеними цим Законом.

ОСОБА_1, обіймаючи посаду головного державного податкового ревізора - інспектора відділу моніторингу грошових операцій податкового контролю ДПС у Дніпропетровській області 05.03.2013 р. був письмово попереджений про дотримання вимог фінансового контролю, встановлених ст.12 Закону України Про засади запобігання та протидії корупції, а саме про те, що субєкти декларування зобовязані щорічно до 1 квітня подавати за місцем роботи (служби) декларацію про майно, доходи, витрати і зобовязання фінансового характеру за минулий рік за формою, що додається до цього Закону.

Наказом голови комісії з проведення реорганізації ДПС у Дніпропетровській області № 270-о звільнено з посади головного державного податкового ревізора-інспектора відділу моніторингу грошових операцій податкового контролю ДПС у Дніпропетровській області згідно п.1 ст.40 Кодексу законів про працю України у звязку з реорганізацією ДПС у Дніпропетровській області та скорочення штатної численності.

Під час звільнення 22.07.2013 року ОСОБА_1 ознайомлено з вимогами ч.1 ст.12 Закону України Про засади запобігання та протидії корупції про необхідність після звільнення з посади державного службовця протягом одного року подавати за своїм останнім місцем роботи (служби) декларацію про майно, доходи, витрати і зобовязання фінансового характеру за минулий рік та запропоновано у строк до 01.04.2014 року подати до управління персоналу Головного управління ДФС у Дніпропетровській області декларацію про майно, доходи, витрати і зобовязання фінансового характеру в цілому за весь 2013 рік, а також попереджено про адміністративну відповідальність у разі неподання або несвоєчасного подання ним декларації.

Однак, ОСОБА_1, будучи субєктом декларування, в порушення вимог абзаців 1, 2 ч.1 ст.12 Закону Про засади запобігання і протидію корупції, з моменту звільнення, а саме 22.07.2013 року (дата прийняття наказу про звільнення) до 01.04.2014 р. не подав до Головного управління ДФС у Дніпропетровській області декларацію про майно, доходи, витрати і зобовязання фінансового характеру в цілому за весь минулий 2013 рік, достовірно знаючи про необхідність подання таких декларацій, чим вчинив адміністративне корупційне правопорушення, відповідальність за яке передбачене ч.1 ст. 172-6 КпАП України.

В судовому засіданні ОСОБА_2 визнав себе винним.

Заслухавши прокурора, ОСОБА_1 та дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, приходжу до висновку, що в діях ОСОБА_1 вбачається склад адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, що підтверджується наступними доказами:

- поясненнями ОСОБА_1;

- протоколом про вчинення адміністративного корупційного правопорушення від 19.03.2015 року про те, що ОСОБА_1 не подав декларацію про майно, доходи, витрати і зобов'язання фінансового характеру за 2013 рік;

- листом начальника Головного Управління ДФС у Дніпропетровській області від 25.02.2015 року згідно якого ОСОБА_1 не подав декларацію про майно, доходи, витрати і зобов'язання фінансового характеру за 2013 рік;

- письмовими поясненнями свідка ОСОБА_3;

- наказом про прийняття на посаду головного державного податкового ревізора-інспектора відділу моніторингу грошових операцій управління податкового контролю Державної податкової служби у Дніпропетровській області та наказом про звільнення ОСОБА_1

При визначенні виду і розміру стягнення враховую характер скоєного правопорушення, особу, яка притягається до адміністративної відповідальності та ступінь його вини.

Обтяжуючих відповідальність обставин при розгляді справи в суді не встановлено. Помякшуючою обставиною відповідальності встановлено визнання вини правопорушника.

З урахуванням викладеного, вважаю за необхідне накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави, однак не в максимальному розмірі, оскільки саме таке адміністративне стягнення забезпечить функцію запобігання вчиненню нових правопорушень.

На підставі викладено, керуючись ст. ст. 124, 283, 284, 287 ч. 2 КпАП України, -

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 Георгієвича, ІНФОРМАЦІЯ_1, визнати винним у вчиненні правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КпАП України та піддати адміністративному стягненню у вигляді штрафу в розмірі 170 гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 Георгієвича на користь держави судовий збір в розмірі 36,54 гривень.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником або прокурором протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя С.П.Мельниченко