Номер провадження: 33/785/164/15
Номер справи місцевого суду: 521/211/15-п
Головуючий у першій інстанції Передерко
Доповідач Олініченко В. В.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.03.2015 року м. Одеса

Суддя апеляційного суду Одеської області Олініченко В.В., розглянувши в присутності ОСОБА_1 його апеляцію на постанову Малиновського районного суду м. Одеси від 16.02.2015 р. та матеріали справи про адміністративне правопорушення відносно нього,

В С Т А Н О В И В:

Постановою судді Малиновського районного суду м. Одеси від 16.02.2015 р.

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживаючий за адресою:м. Одеса, АДРЕСА_1,

притягнутий до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП та на нього накладено стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами строком на 6 місяців за те, що він 08.01.2015 року о 17:00 годині, керуючи автомобілем НОМЕР_1, в міжквартальному проїзді біля будинку №79 по вул. Паркова в м. Одесі, не врахував дорожньої обстановки, не обрав безпечний боковий інтервал, внаслідок чого допустив зіткнення з автомобілем НОМЕР_2, який був припаркований, в результаті чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Своїми діями ОСОБА_1 порушив п.п. 12.3 ПДР України.

В апеляції ОСОБА_1 просить постанову суду скасувати, постановити нове рішення, яким визнати його невинним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та звільнити його від адміністративної відповідальності, посилаючись на те, що постанова є незаконною та необґрунтованою, а висновки суду не відповідають обставинам справи, оскільки суд не врахував, що потерпілий ОСОБА_2 припаркував свій автомобіль неналежним чином, порушивши п.п. 15.5, 15.9 ПДР, комунальні служби не прибрали сніг вчасно, він має водійський стаж 35 років, за які жодного разу не потрапляв у ДТП та не був притягнутий до адміністративної відповідальності. Також апелянт зазначає, що суд наклав на нього неправомірне та несправедливе стягнення, адже вважає, що його вини у ДТП немає, а позбавлення його права керування транспортними засобами поставить його родину у скрутне становище, тому що він є пенсіонером, інвалідом ІІ групи та на його утриманні знаходяться літня хвора матір і двоє неповнолітніх дітей. Крім того, ОСОБА_1 звертає увагу на те, що суд безпідставно стягнув з нього судовий збір, оскільки він є інвалідом ІІ групи (про що є довідка в матеріалах справи), тому має бути звільнений від сплати судового збору.

Перевіривши матеріали адміністративної справи, вислухавши апелянта ОСОБА_1, який уточнив вимоги апеляції та просив пом'якшити стягнення, замінивши його на штраф, пояснивши при цьому, що він зрозумів, що автомобіль, який був припаркований з порушенням правил дорожнього руху вже стояв, а тому саме перед ним був вибір чи намагатись проїхати по міждворовому проїзду в даному місці, чи повернутись назад. Він вирішив ризикнути і обережно проїхати, проте, коли заднє колесо виїхало на бугорок, автомобіль в умовах ожеледиці занесло в сторону та він зіткнувся з припаркованим автомобілем, результатом чого стали незначні подряпини на обох автомобілях. В свої діях щиро кається та звернув увагу суду на те, що він ніколи не порушував правила дорожнього руху, оцінивши доводи апеляції, вважаю, що уточнені вимоги апеляції підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 33 КУпАП стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом. При накладенні стягнення враховується характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують та обтяжують відповідальність.

Відповідно до ст. 124 КУпАП за дане правопорушення може бути накладено стягнення як у виді штрафу так і у виді позбавлення права керування транспортними засобами.

Як видно із постанови суду, при накладенні на ОСОБА_1 найбільш суворого стягнення, суд послався на характер вчиненого правопорушення, особу порушника, позицію ОСОБА_1 щодо скоєного правопорушення та визнання вини, інші обставини справи. Проте суд ні по одній позиції не зазначив, що він має на увазі.

Що стосується характеру вчиненого правопорушення - то воно не є грубим, що випливає зі змісту встановлених судом обставин - рух автомобіля здійснювався у вкрай складних погодних умовах, що добре видно на фототаблицях, представлених апеляційному суду, ОСОБА_1 раніше не порушував ПДР та до відповідальності не притягувався, зрозумів свою помилку та щиро кається, сам є інвалідом другої групи.

Вказані обставини у своїй сукупності свідчать про необґрунтованість накладеного на ОСОБА_1 стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами та про його невідповідність вимогам ст. 33 КУпАП, в зв'язку з чим постанова суду підлягає зміні з пом'якшенням накладеного стягнення на штраф.

Також рішення суду про стягнення з ОСОБА_1 судового збору не відповідає вимогам п. 9 ч. 1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір", відповідно до якої інваліди ІІ-ої групи звільняються від сплати судового збору.

Керуючись ст. 294 КУпАП, ст. 5 ч. 1 п. 9 Закону України "Про судовий збір", -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляцію ОСОБА_1 задовольнити, постанову судді Малиновського районного суду м. Одеси від 16.02.2015 р., якою ОСОБА_1. був притягнутий до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП з накладенням стягнення у виді позбавлення права керування всіма видами транспортних засобів строком на шість місяців - змінити, викласти резолютивну частину постанови в наступній редакції:

"Накласти на ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП стягнення у виді штрафу в розмірі 340 гривень.

Звільнити ОСОБА_1 від сплати судового збору на підставі ст. 5 ч. 1 п. 9 Закону України "Про судовий збір".

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя апеляційного суду

Одеської області В.В. Олініченко