П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19.03.2015 м. Ужгород

Суддя апеляційного суду Закарпатської області Феєр І.С., за участю представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2, розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Ужгороді адміністративну справи за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 10.02.2015 року.

Даною постановою ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, тимчасово мешканку АДРЕСА_1, притягнуто до адміністративної відповідальності за правопорушення, передбачене ч.2 ст.123 КУпАП та накладено на неї адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами строком на 06 (шість) місяців зі сплатою судового збору в розмірі 36, 54 грн. на підставі п.5 ч.2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір".

Згідно постанови судді, ОСОБА_1 11.11.2014 року, близько 17 год. 41 хв. керуючи автомобілем марки Ніссан Мікра, д/н НОМЕР_1 та рухаючись у м. Ужгород зі сторони вул. Станційної в напрямку вул. Гагаріна виїхала на залізничний переїзд, коли були ввімкнені миготливі червоні сигнали світлофора та звукова сигналізація, що регулюють рух на залізничному переїзді, чим порушила п. 20.5 "в" Правил дорожнього руху України.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати постанову суду від 10.02.2015 року, провадження в справі закрити. Указує, що дана постанова постановлена при неповному дослідженні всіх обставин справи, з порушенням норм матеріального та процесуального права. При розгляді справи суд не повно з'ясував усі фактичні обставини справи та не дослідив, і не надав належної оцінки наявним у матеріалах справи доказам та обставинам, підійшов формально до вивчення обставин справи, що потягло за собою необґрунтоване застосування стягнення, не сприяв повному, об'єктивному та неупередженому її розгляду. Вимог, передбачених ст.ст. 251, 252 КУпАП, суддя не дотримався, що призвело до помилкового висновку про порушення нею вимог п.20.5 Правил дорожнього руху України. Єдиним доказом у справі є протокол про адміністративне правопорушення, складений працівником ДАІ, за змістом якого їй інкриміновано здійснення проїзду залізничного переїзду на заборонений сигнал світлофора. Однак, вона надала пояснення до протоколу, де заперечила рух через залізничний переїзд при ввімкненому забороненому сигналі світлофору. Зазначене вище не дає підстав уважати, що складений протокол є безспірним доказом її винуватості в порушенні п.20.5 ПДРУ, оскільки він не містить достовірних фактичних даних, на основі яких можливо встановити наявність чи відсутність адміністративного правопорушення. На підтвердження її вини, працівник ДАІ надав суду СД диск із записом нібито її переїзду, однак дана зйомка проводилась не належним засобом, а саме власним мобільним телефоном працівника ДАІ.

-2-

Крім того, позбавлення права керування транспортними засобами поставить її в тяжке становище, оскільки вона є переселенкою з м. Донецька, що втратила своє майно, сама виховує малолітню доньку. За відсутності доказів події адміністративного правопорушення, притягнення її до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 123 КУпАП є помилковим.

У судовому засіданні представник ОСОБА_1- ОСОБА_2 просив змінити вид стягнення, застосувати до його доверительки адміністративний штраф.

Заслухавши пояснення представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на підтримання зміненої апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, апеляційний суд уважає, що змінена апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення з таких підстав.

Відповідно до вимог ст.280 КпАП України при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинене адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно до вимог ст. ст.23, 33 КпАП України при накладенні стягнення враховується характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини що пом'якшують і обтяжують відповідальність та враховується мета адміністративного стягнення, яка застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Суд першої інстанції всебічно й, повно дослідивши матеріали справи, вірно прийшов до висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.123 КпАП України, оскільки вона вчинила в'їзд на залізничний переїзд, у випадках, коли рух через переїзд заборонений. Однак, застосовуючи адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами строком на 06 (шість) місяців, суддя першої інстанції прийняте рішення не вмотивував. Судом не враховано, що ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності притягується вперше, є переселенкою з тимчасово окупованої території України, має на утриманні малолітню доньку.

З урахуванням усіх обставин справи, апеляційний суд прийшов до висновку, що доводи апелянта про необґрунтованість застосованого адміністративного стягнення знайшли своє підтвердження й відповідно до вимог ст. 294 КпАП України, зумовлюють необхідністю зміни постанови суду першої інстанції.

Оскільки ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності притягується вперше, відсутні обставини, що обтяжують її відповідальність, її матеріальний та сімейний стан, що має на утриманні малолітню дитину, є особою переміщеною з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, апеляційний суд з урахуванням особи порушника, ураховуючи мету адміністративного стягнення, прийшов до висновку про те, що до ОСОБА_1 слід застосувати адміністративне стягнення у виді штрафу, що в даному випадку буде достатньою мірою відповідальності для виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення у дусі додержання законів, поваги до правил співжиття, а також забезпечить запобігання вчиненню нових правопорушень, як самим порушником, так і іншими особами.

Інші доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 не впливають на законність та обґрунтованість прийнятого рішення, а тому апеляційний суд ці доводи відхиляє.

-3-

Керуючись ст. ст. 23, 33, ст. 124, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, апеляційний суд,-

П О С Т А Н О В И В:

змінену апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити частково, постанову судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 10.02.2015 року - змінити.

Застосувати до ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 850 (вісімсот п'ятдесят ) грн..

У решті постанову залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя: