Справа № 369/2359/15-п Головуючий у І інстанції Лисенко В.В.
Провадження № 33/780/271/15 Доповідач у 2 інстанції Ященко
Категорія 147 27.04.2015
ПОСТАНОВА

Іменем України

« 27 » квітня 2015 року м. Київ

Апеляційний суд Київської області в складі судді Ященко І.Ю., за участю правопорушника ОСОБА_1, захисника ОСОБА_2, розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Києво-Святошинського районного суду Київської області від 18 березня 2015 року, якою

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1.н, українку, гр.України, проживаючу в АДРЕСА_1

притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП і піддано адміністративному стягненню у виді позбавлення права керування транспортними засобами строком на 1 рік,

в с т а н о в и в:

Вказаною постановою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за те, що вона 20.02.2015р. о 22год. 55хв. в м. Києві, по вул.Дмитрівська,1 керувала автомобілем НОМЕР_1» в стані алкогольного сп'яніння. Огляд на стан сп'яніння проводився у встановленому законом порядку за допомогою алкотесту «Drager 6810» №ARАМ 3581, проба позитивна - 0,65 %, в присутності двох свідків, тобто порушила п.2.9 «а» Правил дорожнього руху України та своїми діями вчинила адміністративне правопорушення передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

На дану постанову надійшла апеляційна скарга ОСОБА_1 в якій вона просила поновити їй строк на апеляційне оскарження постанови, оскільки в судовому засіданні вона присутня не була, а копію постанови отримала лише 27.03.2015р. та змінити їй адміністративне стягнення з позбавлення права керування транспортними засобами на штраф.

Обґрунтовуючи апеляційну скаргу, апелянт послалася на те, що суд, в порушення вимог, передбачених ст. 268 КУпАП, належним чином не повідомив її про час і місце розгляду справи, чим позбавив можливості надати свої пояснення та в порушення вимог ст. 33 КУпАП застосував до неї стягнення без врахування даних, що характеризують її особу, порушниця просить врахувати, що на даний момент вона не працює, доглядає за донькою 2010р.н., яка відвідує дошкільний навчальний заклад, що знаходиться в м. Києві, а тому щодня відвозить її на заняття, в зв'язку з чим можливість керування транспортними засобами для неї вкрай необхідна.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1, захисника ОСОБА_2, які підтримали апеляційну скаргу, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Доводи апеляційної скарги про необхідність поновлення строку на оскарження постанови є обґрунтованими.

З постанови суду вбачається, що ОСОБА_1 участі в судовому засіданні не брала, належним чином про розгляд справи повідомлена не була, оскільки в матеріалах справи відсутні дані про отримання порушницею повідомлення про розгляд справи, копію постанови отримала 27.03.2015р.

За таких обставин строк на оскарження постанови підлягає поновленню.

Перевіряючи доводи апеляційної скарги щодо суворості призначеного ОСОБА_1 стягнення, апеляційний суд виходить з наступного.

Висновок судді про доведеність винності ОСОБА_1 у вчиненні вказаного правопорушення є обґрунтованим, відповідає фактичним обставинам справи та підтверджується наявними в матеріалах справи доказами.

Фактичні обставини справи та кваліфікація правопорушення ОСОБА_1 не оспорюються.

Разом з тим, доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 про суворість призначеного адміністративного стягнення є обгрунтованими.

Відповідно до вимог ст.ст.23,33 КУпАП, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень. Стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України.

При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа правопорушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини що пом»якшують і обтяжують відповідальність.

Як вбачається з постанови, при призначенні ОСОБА_3 стягнення, суддею в повній мірі не дотримано вказаних вимог закону.

Так, з постанови судді, вбачається, що при накладенні стягнення, суддею не зазначено, які саме обставини він приймає до уваги, у зв'язку з чим постанова судді в частині накладенні стягнення є невмотивованою.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1, позитивно характеризується за місцем роботи, вперше притягується до адміністративної відповідальності, щиро розкаюється у скоєному, має на утриманні неповнолітню дитину.

Враховуючи сукупність вказаних обставин, суд вважає, що накладене стягнення у вигляді позбавлення прав керування, не відповідає вимогам ст.ст. 23,33 КУпАП, а тому постанова, в частині стягнення підлягає зміні з позбавлення права керування транспортними засобами на штраф в розмірі двохсот неоподаткованих мінімумів доходів громадян.

На підставі наведеного і керуючись ст. 294 КУпАП апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в :

Поновити строк на апеляційне оскарження постанови.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову судді Києво-Святошинського районного суду Київської області від 18 березня 2015 року щодо ОСОБА_1 змінити.

Накласти на ОСОБА_1 штраф в сумі 3400 грн.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя ________________