АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Справа № 635/6854/14-п Головуючий у 1 інстанції:
Провадження № 33/790/119/15 Юдін Є.О.
Категорія : ст.124 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 березня 2015 року м. Харків

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Харківської області Шевченко В.В., за участю учасника ДТП - ОСОБА_3, розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на постанову судді Харківського районного суду Харківської області від 18 листопада 2014 року у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ст.124 КУпАП, відносно

ОСОБА_4, що народилася ІНФОРМАЦІЯ_1, мешкає за адресою: АДРЕСА_1,

ВСТАНОВИВ:

18 листопада 2014 року постановою судді Харківського районного суду Харківської області провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ст.124 КУпАП, відносно ОСОБА_4 закрите на підставі п.1 ст.247 КУпАП, за відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

Не погодившись з прийнятим процесуальним рішенням судді, інший учасник ДТП ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу , просить скасувати постанову Харківського районного суду Харківської області від 18 листопада 2014 року та прийняти нову постанову, якою визнати винною в адміністративному правопорушенні водія ОСОБА_4 В обґрунтування апеляційної скарги ОСОБА_3 посилається на неповноту та однобічність судового розгляду, оскільки при прийнятті рішення враховані лише пояснення ОСОБА_4, а висновок судово-автотехнічної експертизи не відповідає фактичним обставинам справи та ґрунтується також лише на поясненнях ОСОБА_4. Натомість, судом не враховані та не оцінені інші докази у справі - пояснення всіх учасників ДТП, дані протоколу про адміністративне правопорушення та схеми дорожньо-транспортної пригоди, які на його думку, беззаперечно свідчать про порушення ОСОБА_4 вимог п.п.10.1, 10.4 ПДР України, внаслідок чого сталася ДТП. Окрім того, ОСОБА_3 вважає, що для об'єктивного прийняття рішення необхідно було проведення повторної автотехнічної експертизи, чого суд першої інстанції не зробив. Апелянт посилається на порушення процесуального законодавства з огляду на те, що ні він, ні свідки в судовому засідання безпосередньо судом не опитані, розгляд справи відбувався за його відсутності, чим обмежені його права ознайомитись з матеріалами справи, надати пояснення, заявити клопотання та подати докази на підтвердження винуватості ОСОБА_4

Одночасно, ОСОБА_3 заявив клопотання про поновлення строку на подачу апеляційної скарги. Посилається на те, що про дату розгляду справи -18 листопада 2014 року йому не було повідомлено судом; справа розглянута у його відсутність; копія постанови суду, всупереч вимогам ст.285 КУпАП, йому не направлялась; про існування судового рішення дізнався випадково - 03 лютого 2015 року, а можливість ознайомитись із матеріалами справи йому була надана лише 10 лютого 2015 року, після чого 13 лютого 2015 року він звернувся із апеляційною скаргою.

Твердження апелянта щодо поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження матеріалами справи не спростовуються, тому строк на подачу апеляційної скарги підлягає поновленню.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення ОСОБА_3, який підтримав апеляційну скаргу в повному обсязі, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга ОСОБА_3 підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного:

Відповідно до вимог ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов'язаний повно, всебічно та об'єктивно з'ясувати всі обставини справи, дослідити в судовому засіданні наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і, в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Суд першої інстанції вказаних вимог закону в повному обсязі не виконав.

Як вбачається із матеріалів справи, висновок суду першої інстанції щодо відсутності в діях ОСОБА_4 порушень вимог Правил дорожнього руху України ґрунтується на неповно з'ясованих обставинах справи та взагалі є невмотивованим, фактично ґрунтується лише на висновку автотехнічної експертизи №824/14 від 22.09.2014 року.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії АБ2 № 950070 , складеного 14 липня 2014 року інспектором РВ ДАІ Харківського району майором міліції Червенковим С.В. (а.с.1), ОСОБА_4 14 липня 2014 року о 18.20 год. в с. Безлюдівка по вул. Огородній 36А, керуючи автомобілем НОМЕР_1, порушила вимоги дорожнього знаку 3.21 «В*їзд заборонено» та, виконуючи поворот ліворуч(разворот), не надала перевагу в русі автомобілю НОМЕР_2, який рухався у зустрічному напрямку, та допустила з ним зіткнення, внаслідок чого автомобілі зазнали механічних ушкоджень, чим порушила п.п. 10.1.10.4 ПДР України.

Суд першої інстанції встановив наявність події ДТП за участю водіїв ОСОБА_4 та ОСОБА_3, в результаті якої їх транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Натомість, посилаючись лише на пояснення водія ОСОБА_4, яка не визнала своєї винуватості у скоєнні адміністративного правопорушення, та висновки автотехнічної експертизи №824/14 від 22.09.2014 року, суддя дійшов висновку про відсутність в її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.

Натомість, в порушення вимог ч.2 ст.283 КУпАП, постанова взагалі не містить опису обставин, встановлених судом при розгляді справи.

Суддя не надав жодної оцінки а ні відомостям, що містяться в протоколі про адміністративне правопорушення та схемі ДТП, а ні поясненням інших учасників дорожньо-транспортної пригоди, які долучені до протоколу, насамперед - іншого учасника ДТП ОСОБА_3 Висновок судової автотехнічної експертизи №824/14 від 22.09.2014 року, на який послався суд, ґрунтується переважно на поясненнях водія ОСОБА_4, дослідження за поясненнями водія ОСОБА_6 не проведені за відсутністю необхідних вихідних даних. Задоволняючи клопотання ОСОБА_4 про призначення автотехнічної експертизи, суд долучив до матеріалів справи її пояснення. Натомість, із ухвали суду від 10 вересня 2014 року про призначення експертизи не вбачається, що водій ОСОБА_6 опитувався судом, оскільки його пояснення з фактичних обставин дорожньо- транспортної пригоди не наведені. 29 вересня 2014 року ОСОБА_7 звертався до суду з письмовим клопотанням, в якому, окрім іншого, просив суд викликати та допитати в судовому засіданні очевидців ДТП ОСОБА_8, ОСОБА_9,ОСОБА_10,ОСОБА_11, ОСОБА_12, а також інспектора ДАІ, що складав протокол про адміністративне правопорушення - Червенкова С.В. Проте, рішення за наслідком розгляду клопотання про виклик свідків відсутнє, свідки судом не допитані, а їх письмові пояснення не прийняті до уваги судом з посиланням на те, що вказані свідки раніше не були зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення та у поясненнях учасників ДТП. Викладене у сукупності свідчить про неповноту та однобічність розгляду вказаної справи.

В судовому засіданні апеляційного суду апелянт ОСОБА_7 пояснив, що в судові засідання суду першої інстанції він жодного разу не викликався, судових повісток не отримував, що позбавило його можливості надати пояснення суду, подати докази, заявити клопотання. Твердження апелянта матеріалами справи не спростовуються, оскільки відсутні будь-які відомості про виклик ОСОБА_7 в судові засідання, а його пояснення з фактичних обставин ДТП у судовому рішенні не наведені, юридична оцінка їм не надана.

Незабезпечення судом процесуальних прав учасника ДТП - ОСОБА_7 під час розгляду протоколу про адміністративне правопорушення, є істотним порушенням вимог процесуального закону, зокрема вимог ст.269 КУпАП .

Таким чином, всупереч вимогам ст.ст. 247,278,280,283,284 КУпАП та п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», яким звернено увагу судів на неприпустимість спрощеного підходу до судового розгляду справ про адміністративні правопорушення на транспорті та ігнорування прав осіб, суддя місцевого суду не забезпечив реалізацію прав учасників процесу, не з'ясував належним чином, зокрема шляхом допиту учасників ДТП, свідків, витребування письмових доказів та з урахуванням встановленого, за необхідності, призначення повторної експертизи, обставини, передбачені ст.ст. 247, 280 КУпАП.

За викладених обставин постанова суду першої інстанції, яка містить передчасний, необґрунтований та невмотивований висновок про відсутність в діях водія ОСОБА_4 порушень вимог Правил дорожнього руху України, а відповідно і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, підлягає скасуванню з прийняттям нової постанови апеляційним судом.

Відповідно до п.7 ст.247 КУпАП , провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у зв'язку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст.38 КУпАП.

З урахуванням того, що на даний час закінчився визначений ст.38 КУпАП строк притягнення до адміністративної відповідальності, апеляційний суд позбавлений процесуальної можливості досліджувати нові докази та вирішувати питання про винуватість або невинуватість ОСОБА_4, а тому провадження у справі підлягає закриттю на підставі п.7 ст.247 КУпАП, , що не позбавляє ОСОБА_4 можливості надавати докази щодо своєї невинуватості у вчиненні ДТП в разі розгляду справи в порядку цивільного судочинства.

Керуючись ст.294 КУпАП ,

ПОСТАНОВИВ:

Поновити ОСОБА_3 строк апеляційного оскарження постанови суду.

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити частково.

Постанову судді Харківського районного суду Харківської області від 18 листопада 2014 у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ст.124 КУпАП, відносно ОСОБА_4 - скасувати.

Провадження у справі закрити на підставі п.7 ст.247 КУпАП.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення , є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя апеляційного суду

Харківської області В.В.Шевченко