АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

Іменем України

15 квітня 2015 року суддя Апеляційного суду Дніпропетровської області Живоглядова І.К., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпропетровську, за участю: ОСОБА_1, прокурора - Мануйленко І.М., апеляційну скаргу заступника прокурора Покровського району Дніпропетровської області - Денисенко Д.В. на постанову Покровського районного суду Дніпропетровської області від 17 березня 2015 року у справі про корупційне правопорушення, якою провадження, відносно

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженки смт. Просяна Покровського району Дніпропетровської області; директора Покровської ЗОШ 1-3 ступеня №2, ідентифікаційний код платника податків НОМЕР_1, паспорт серія НОМЕР_2, виданого 03 листопада 1999 року Покровським РВ УМВС України у Дніпропетровській області; зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1,

за ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, закрито, на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, через відсутність складу адміністративного правопорушення,-

встановив:

постановою Покровського районного суду Дніпропетровської області від 17 березня 2015 року провадження у справі про корупційне правопорушення за ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, відносно ОСОБА_1, закрито, на підставі п.1 ст. 247 КУпАП, через відсутність складу адміністративного правопорушення у діях особи, відносно якої складено протокол.

У відповідності до постанови, судом першої інстанції було встановлено, що у вину ОСОБА_1 ставилося, те що вона працюючи на посаді директора ЗОШ №2, тобто будучи суб'єктом корупційного правопорушення, передбаченого підпунктом «а» п. 2 ч. 1 Закону України «Про засади запобігання і протидії корупції», порушуючи вимоги ч. 1 ст. 12 Закону України «Про засади запобігання і протидії корупції», не подала до 01 квітня 2014 року декларацію про майно, доходи, витрати і зобов'язання фінансового характеру за 2013 рік, що і стало підставою для складання протоколу за ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.

Суд першої інстанції з обґрунтуваннями вини ОСОБА_1, викладеними у протоколі, не погодився та закрив провадження у справі через відсутність складу адміністративного проступку, мотивувавши свої висновки наявними у справі доказами.

Не погоджуючись з висновками суду, заступником прокурора Покровської прокуратури було подано апеляційну скаргу, у порядку передбаченому ст. 294 КУпАП, в якій порушується питання про скасування постанови районного суду та прийняття нової, якою ОСОБА_1 визнати винною за ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, та накласти на неї відповідне стягнення передбачене санкцією статті.

На переконання прокурора, чинним антикорупційним законодавством встановлено обов'язок суб'єктів корупційного правопорушення щорічно до 01 квітня кожного року подавати відповідні декларації про майно та доходи, але дану вимогу закону ОСОБА_1 виконано не було. Зазначене, на думку прокурора, повністю підтверджується первинними свідченнями ОСОБА_1, яким вона визнала свою провину у повному обсязі; інформацією начальника відділу освіти Покровської райдержадміністрації, протокол огляду особової справи ОСОБА_1, якими підтверджується факт відсутності відповідної декларації в особовій справі, а також пояснення оперуповноваженого Покровського РВ., - які під час розгляду справи фактично залишенні поза увагою суду першої інстанції.

З'явившись у судове засідання апеляційного суду, прокурор - Мануйленко І.М. подану апеляційну скаргу підтримав у повному обсязі та просив її задовольнити, пояснивши, що під час перевірки даного факту так і не було встановлено факт подання декларації.

У свою чергу, в апеляційному суді ОСОБА_1 виступили проти задоволення апеляційної скарги, вважаючи, що суд першої інстанції дійшов законного та обґрунтованого висновку, усі обставини суд ретельно перевірив, а наявним доказам по справі дав належну правову оцінку у їх сукупності.

Окрім цього, стороною захисту було зазначено, що під час розгляду справи у суді було встановлено, що дані обставини склалися через неналежно організовану роботу кадрової служби Покровської районної державної адміністрації, посадовими особами якої не було дотримано виконання типового положення про уповноважений підрозділ (особу), згідно якого і здійснюється організація і контроль належного подання декларацій про майно та доходи.

Апеляційний суд, вислухавши учасників перегляду, вивчивши матеріали справи, дослідивши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду першої інстанції, дійшов висновку, що у оскарженні постанови апелянту необхідно відмовити, а постанову залишити без змін, з наступних підстав.

Преамбулою Закону України «Про засади запобігання і протидії корупції» встановлено, що метою даного закону є визначення основних засад запобігання і протидії корупції у публічній і приватній сферах.

У ст. 12 Закону України «Про засади запобігання і протидії корупції» закріплено один із способів запобігання корупції - фінансовий контроль. За загальним правилом фінансового контролю, суб'єктом корупційних правопорушень щорічно подається декларація про майно, доходи, витрати і зобов'язання фінансового характеру до 1 квітня наступного за звітним періодом. Разом з тим, строк подачі декларації може бути продовжено через перебування особи у відпустці, у зв'язку з вагітністю та пологами, або по догляду за дитиною, через тимчасову непрацездатність, перебування за межами України.

Згідно із диспозиції ч. 1 ст. 172-6 КУпАП слідує, що протиправним визнаються дії чи бездіяльність направлена на приховання суб'єктом корупційного правопорушення своїх доходів від фінансового контролю, зазначенні протиправні дії можуть виразитися як у формі прямого умислу, так і з необережності.

Свої висновки щодо відсутності у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, суд мотивував тим, що фактично декларація ОСОБА_1 була подана, і була знайдена в державній районній адміністрації у коробці разом із іншими особовими справами працівників Покровської ЗОШ №2. Крім цього, у суді був допитаний начальник відділу освіти Покровського РДА, який підтвердив факт неналежної організації роботи кадрової служби у сфері збирання та зберігання декларацій про майно та доходи працівників.

Щодо посилань прокурора на докази, які, на його думку, були залишенні поза увагою судом першої інстанції, то вони не знайшли свого підтвердження, будучи спростованими наявними по справі доказами.

Зокрема, первині пояснення особи щодо визнання своєї вини, спростовуються поясненнями ОСОБА_1, що у момент складання протоколу їй не було роз'яснено суть вчиненого нею правопорушення, а тому вона помилково дала такі пояснення.

Посилання сторони обвинувачення на надану інформацію начальником відділу освіти також не спроможні, оскільки ними лише підтверджується факт того, що ОСОБА_1 є дійсно суб'єктом корупційного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, а довідка (а.с. 51) не може достовірно свідчити, що особа мала на меті якимись чином ухилитися від фінансового контролю, передбаченого ст. 12 Закону України «Про засади запобігання і протидії корупції».

Окремо протокол огляду предметів (а.с. 52-53), зокрема, особової справи ОСОБА_1 також не може свідчити про ухилення особи від фінансового контролю, оскільки законом чи будь-яким іншим нормативно-правовим актом не визначено, що доступ до матеріалів особової закріплений виключно за ОСОБА_1, як і не закріплено жодним нормативним актом обов'язок зберігання даної декларації.

Разом з тим, посилання на пояснення ОСОБА_5 - уповноваженої особи, щодо зберігання та прийму декларацій, при даних, що нею неналежним чином виконуються вимоги типового положення прийому та зберігання декларацій працівників, не можуть достовірно свідчити про наявність вини у діях ОСОБА_1, оскільки дані свідчення ОСОБА_5 можуть представляти собою спосіб виправдання власної недбалості і як наслідок обмовляти ОСОБА_1.

Таким чином, під час перегляду справи апеляційним судом було встановлено, що справу місцевий суд розглянув із дотриманням вимог ст. ст. 279, 280 КУпАП, докази наявні у справі належним чином перевірені, відповідно до ст. 252 КУпАП, а всі обставини, що мають значення для вирішення справи, суд із дотриманням принципу презумпції невинуватості, закріпленої у ст. 62 Конституції України, та з наведенням відповідних мотивів встановив та дійшов правильного та обґрунтованого висновку, щодо відсутності складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, в діях ОСОБА_1.

За таких обставин, суд апеляційної інстанції вважає необхідним апеляційну скаргу залишити без задоволення, а постанову місцевого суду - без змін.

На підставі викладеного та керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

постановив:

у задоволенні апеляційної скарги заступника прокурора Покровського району Дніпропетровської області - Денисенко Д.В. на постанову Покровського районного суду Дніпропетровської області - відмовити.

Постанову Покровського районного суду Дніпропетровської області від 17 березня 2015 року, якою провадження, відносно ОСОБА_1, за ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, закрито, на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, через відсутність складу адміністративного правопорушення - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно, остаточна і оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду І.К. Живоглядова

Дніпропетровської області