Справа № 454/3357/14-п Головуючий у 1 інстанції: Пахут С.О.
Провадження № 33/783/91/15 Доповідач: Макойда З. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 лютого 2015 року м. Львів

Суддя судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Львівської області Макойда З.М., з участю правопорушника ОСОБА_1, розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою правопорушника ОСОБА_1 на постанову судді Сокальського районного суду Львівської області від 26 грудня 2014 року, -

в с т а н о в и в :

Постановою судді Сокальського районного суду Львівської області від 26 грудня 2014 року, ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами строком на один рік.

Згідно цієї постанови ОСОБА_1 27.11.2014 року, близько 11 год. 00 хв. на мості через річку Західний Буг, який веде з смт. Жвирка в м. Сокаль, керуючи автомобілем НОМЕР_1, допустив занос автомобіля, внаслідок чого виїхав на смугу зустрічного руху, де здійснив зіткнення з автомобілем марки «Форд Транзит», д.н.з. НОМЕР_2, яким керував ОСОБА_2

На зазначену постанову, правопорушник ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить її змінити в частині застосування до нього позбавлення права керування всіма транспортними засобами на строк один рік, на накладення штрафу в розмірі 20 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. Мотивує це тим, що постанова суду в цій частині є незаконна та необґрунтована. Зазначає, що при винесенні оскаржуваної постанови, суд першої інстанції допустив порушення закону, а саме (ч.1 ст. 30 КУпАП), оскільки застосував до нього такий вид адміністративного стягнення, як позбавлення права керування транспортними засобами на строк один рік, хоча скоєне ним порушення за своєю природою та розміром завданої шкоди грубим не є та було вчинене вперше, а не повторно.

Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, виступ правопорушника ОСОБА_1, який підтримав свою апеляційну скаргу, вивчивши доводи апеляційної скарги, вважаю, що така до задоволення не підлягає.

Так, за змістом ст. 124 КУпАП, адміністративна відповідальність настає у випадку порушення водіями транспортних засобів правил дорожнього руху, що спричинили пошкодження транспортних засобів, вантажів, шляхів, шляхових та інших споруд чи іншого майна.

Відповідно ст. 251 КУпАП доказами по справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Висновок судді про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП є обґрунтованим і відповідає фактичним обставинам справи, що апелянт і не оспорює.

Також крім визнання своєї вини у вчиненні адміністративного правопорушення ОСОБА_1, його вина підтверджується сукупністю зібраних і перевірених у судовому засіданні доказів, яким суддя дав належну оцінку й навів у постанові, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії АП1 № 6744783 від 27.11.2014 року (а.с.1); схемою дорожньо-транспортної пригоди від 27.11.2014 року (а.с.2); поясненнями водія ОСОБА_1 (а.с. 4); поясненнями водія ОСОБА_2 (а.с.3).

В своїй апеляційній скарзі ОСОБА_1 зазначає, що суд не врахував при накладенні стягнення всі обставини справи та його особу.

Однак вважаю, що при накладенні адміністративного стягнення на ОСОБА_1 судом першої інстанції враховано особу правопорушника, характер та ступінь суспільної небезпечності вчиненого правопорушення та вірно обрано стягнення в межах санкції статті, за якою кваліфіковано правопорушення у виді позбавлення права керування транспортними засобами на строк один рік, і це відповідає загальним правилам накладення стягнення згідно ст. 33 КУпАП.

За таких обставин, вважаю, що постанова судді Сокальського районного суду Львівської області від 26 грудня 2014 року є законна, обґрунтована та винесена у відповідності до вимог законодавства.

Керуючись ст. 294 КУпАП, -

п о с т а н о в и в :

постанову судді Сокальського районного суду Львівської області від 26 грудня 2014 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП - залишити без зміни, а його апеляційну скаргу без задоволення.

Постанова остаточна та оскарженню не підлягає.

Суддя апеляційного суду

Львівської області З.М. Макойда