Справа № 462/888/15-п
ПОСТАНОВА

Іменем України

05 березня 2015 року Суддя Залізничного районного суду м. Львова Боровков Д.О., розглянувши справу про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1,

ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України,

працюючого водієм ТОВ «Баядера», який проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2

за ч.1 ст.130 КУпАП,

в с т а н о в и в :

27 січня 2015 р., о 15 год. 40 хв., ОСОБА_1, керував автомобілем ДЕУ Ланос, номерний знак НОМЕР_1, на вул. Курмановича,1 у м. Львові, у стані наркотичного спяніння, що підтверджується висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції № 1693/139 від 27.01.2015 р., чим порушив п.2.9 «а» Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10. 10. 2001р.

У суді ОСОБА_1 факт вчинення правопорушення не визнав та пояснив, що 27.01.2015 р. він був зупинений працівниками ДАІ, які запідозривши те, що він перебуває у стані алкогольного спяніння, відвезли його на медосвідчення, результат якого показав, що він перебував у стані наркотичного спяніння, однак у той же день він сам поїхав на мед освідчення і у висновку зазначено, що під час огляду спяніння не виявлено.

Суд не бере до уваги пояснення правопорушника про те, що він не перебував у стані спяніння, оскільки правопорушник був затриманий о 15 год. 40 хв., а огляд його на стан спяніння з висновком медичного огляду, відповідно до якого він не перебуває у стані спяніння, відбувся о 20 год. 55 хв., тобто більше ніж через дві години з моменту виявлення підстав для його проведення, що порушує вимоги п. 2.9 інструкції про виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, а тому такий висновок не може бути прийнятий судом до уваги.

Крім цього суд не бере до уваги клопотання правопорушника про закриття провадження у справі на підставі ч. 1 ст. 277 КУпАП, оскільки строки накладення адміністративного стягнення передбачені ст. 38 КУпАП, а саме адміністративне стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні не пізніш як через три місяці з дня його виявлення. Також розгляд справи відкладався з 26.02.2015 року на 05.03.2015 року для надання правопорушнику можливості представити суд докази його невинуватості /для врахування судом характеру вчиненого правопорушення, ступінь вини правопорушника, обставини, що помякшують і обтяжують відповідальність/, а саме долучити до справи результати розгляду скарг на працівників ДАІ та працівників медзакладів, однак правопорушник даною можливістю не скористався, а вирішив таким чином затягнути розгляд справи.

Заслухавши пояснення правопорушника, вивчивши матеріали справи, встановивши в діях ОСОБА_1 склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, врахувавши майновий стан правопорушника, а саме той факт, що ОСОБА_1 працює водієм, що є єдиним його доходом, а позбавлення прав керування транспортним засобом позбавить останнього засобів для існування, вважаю за необхідне накласти на нього стягнення у виді штрафу.

Керуючись ст.ст.283, 284 КУпАП,

п о с т а н о в и в :

Визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП і накласти на нього стягнення штраф у розмірі 4500 /чотири тисячі пятсот/ грн.

Стягнути з ОСОБА_1 36 грн. 54 коп. судового збору в дохід держави.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до апеляційного суду Львівської області через Залізничний районний суд м. Львова.

Суддя:

Оригінал постанови.