Справа № 163/701/15-п
Провадження № 3/163/500/15
ЛЮБОМЛЬСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 квітня 2015 року місто Любомль

Суддя Любомльського районного суду Волинської області Гайдук А.Л., розглянувши, направлені Любомльським РВ УМВС України у Волинській області, матеріали справи за протоколом серії ВН №019131 про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.173-2 КУпАП

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, що проживає АДРЕСА_1, вчителя музичного мистецтва Нудиженського НВК "ЗОШ І-ІІІ ступенів - дошкільний навчальний заклад", РНОКПП НОМЕР_1, паспорт громадянина України серії НОМЕР_2 виданий Любомльським РВ УМВС України у Волинській області 08.04.1997 року, -

в с т а н о в и л а :

ОСОБА_1, будучи протягом року притягнутим до адміністративної відповідальності за вчинення дій, передбачених ч.1 ст.173-2 КУпАП, 01 лютого 2015 року близько 23 години 00 хвилин, перебуваючи в стані алкогольного сп'яніння по місцю свого проживання (АДРЕСА_1), вчинив насильство в сім'ї психологічного характеру по відношенню до своєї матері - ОСОБА_3, в ході якого виражався в адресу останньої нецензурними словами, шарпав за одяг та виганяв з будинку, чим вчинив правопорушення, передбачене ч.2 ст.173-2 КУпАП.

ОСОБА_1 в суді свою вину у вчиненому правопорушенні не визнав та пояснив, що ввечері 01 лютого 2015 року він дійсно повернувся додому у нетверезому стані, однак будь-яких протиправних дій відносно своєї матері - ОСОБА_4 не вчиняв, зокрема, нецензурною лайкою в її адресу не виражався, словесно не ображав, фізичної сили не застосовував та з будинку не виганяв. Крім цього вказав, що його матір в правоохоронні органи з приводу сімейного скандалу не зверталась, відповідну заяву не подавала та пояснення не підписувала. Просив суд, у випадку визнання його винним у вчиненні правопорушення, врахувати те, що на його утриманні перебуває троє неповнолітніх дітей, а мати і дружина є інвалідами, у зв'язку із чим призначити йому найнижчу міру покарання.

Допитана в судовому засіданні потерпіла ОСОБА_4 пояснила, що її син - ОСОБА_1 01 лютого 2015 року пізно увечері прийшов додому та відразу ліг спати, оскільки перебував у стані сильного алкогольного сп'яніння та взагалі не міг говорити, а тому будь-яких образливих дій, в тому числі насильницьких, відносно неї не вчиняв. Сама ж вона, будучи інвалідом ІІІ групи та маючи хворі ноги, вдома спотикнулась і впала, у зв'язку із чим у неї появились синці. Дільничний інспектор дійсно приходив до них додому, однак пояснень у неї не відбирав та вона особисто нічого не підписувала.

Незважаючи на такі пояснення особи, що притягується до відповідальності, та пояснення потерпілої, вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.2 ст.173-2 КУпАП, за вищевикладених обставин повністю стверджена матеріалами справи, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ВН №019131 від 02.02.2015 року; висновком ДІМ Любомльського РВ УМВС України у Волинській області Зіньчука В.В. від 02.02.2015 року;

копією рапорта чергового Любомльського РВ УМВС України у Волинській області Кондратюка В.С. від 01.02.2015 року; копією письмових пояснень потерпілої ОСОБА_4 від 02.02.2015 року; копією письмових пояснень неповнолітнього свідка ОСОБА_7 від 02.02.2015 року; копією постанови Любомльського районного суду від 26.01.2015 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.173-2 КУпАП.

Крім цього, допитаний в судовому засіданні в якості свідка дільничний інспектор Любомльського РВ УМВС України у Волинській області ОСОБА_8 показав, що близько 23 години 01 лютого 2015 року у райвідділ міліції зателефонувала дочка потерпілої, яка проживає у Володимир-Волинському районі, та повідомила, що її брат - ОСОБА_1 за своїм місцем проживання вчиняє сімейний скандал відносно їх матері - ОСОБА_4. По приїзді на місце в цей же день, ОСОБА_1 уже спав, а його донька повідомила, що останній посварився з бабусею (потерпілою) та попросила батька не будити. На слідуючий день потерпіла ОСОБА_4 дала пояснення про те, що її син - ОСОБА_1 напередодні пізно увечері виражався в її адресу нецензурною лайкою, шарпав за одяг, душив за шию, а причиною такої поведінки останнього було те, що його покинула дружина. Такі пояснення потерпілої були відображені у письмовій формі та останньою особисто підписані. Крім цього, в той же час та день, після допиту потерпілої, в присутності психолога Нудиженської ЗОШ ОСОБА_9 була допитана донька ОСОБА_1, яка також була очевидцем вчиненого правопорушення.

Психолог Нудиженського НВК "ЗОШ І-ІІІ ступенів - дошкільний навчальний заклад" ОСОБА_9, допитана в суді в якості свідка, підтвердила вищевикладені показання дільничного інспектора ОСОБА_8. та додатково показала, що в той день, по-приходу до потерпілої додому, остання була у жахливому стані, її лице було побите, вона плакала, була збуджена, хвилювалась, як за сина, так і за онуків. У присутності свідка потерпіла повідомила, що син її нецензурно ображав та заподіяв фізичного болю. Пояснення у потерпілої та її неповнолітньої онуки ОСОБА_7 відбирались у відсутності ОСОБА_1, оскільки його на той момент не було вдома, при цьому, потерпіла ОСОБА_4 пояснення підписала власноручно, оскільки для цього її онука подавала їй кулькову ручку.

Викладені показання свідків, дані ними в суді під присягою, об'єктивно спростовують пояснення потерпілої ОСОБА_4, які в даному випадку суд розцінює, як укриття її сина з метою уникнення останнього від відповідальності та понесення, передбаченого законом, стягнення, та пов'язує це виключно із налагодженням сімейних стосунків.

Аналіз досліджених судом доказів в їх сукупності не дає підстав для сумніву у вчиненні ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП.

При накладенні стягнення судом враховується характер і ступінь вчиненого правопорушення, яке відноситься до порушення, що посягає на громадський порядок і громадську безпеку.

Обставин, що пом'якшують відповідальність правопорушника, суд по справі не вбачає. Обставиною, що обтяжує відповідальність ОСОБА_1, суд визнає вчинення правопорушення в стані алкогольного сп'яніння.

Визначаючи вид адміністративного стягнення, яке слід накласти на ОСОБА_1, суд враховує характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, в тому числі його посередню характеристику з місця проживання, видану Нудиженською сільською радою Любомльського району Волинської області 10.02.2015 року за №37, характеристику з місця роботи, видану 02.04.2015 року Нудиженським НВК "ЗОШ І-ІІІ ступенів - дошкільний навчальний заклад" за №55, у якій йдеться про ОСОБА_1, як конфліктну особистість у сімейних стосунках, перебування на його утриманні трьох неповнолітніх дітей, дружини, яка є інвалідом ІІІ групи загального захворювання, ступінь його вини у вчиненому правопорушенні, а також те, що ОСОБА_1, будучи 26.01.2015 року притягнутим до адміністративної відповідальності за вчинення сімейного скандалу, належних висновків для себе не зробив, оскільки через незначний проміжок часу вчинив аналогічне правопорушення, та вважає за доцільне застосувати до останнього стягнення у виді громадських робіт на строк, передбачений санкцією ч.2 ст. 173-2 КУпАП.

Відповідно до п.5 ч.2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" з ОСОБА_1 слід стягнути судовий збір в розмірі 36 грн. 54 коп.

Керуючись ст.33, ст. 221, ст.283, ч.1 п.1 ст. 284 КУпАП, п.5 ч.2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір", на підставі ч.2 ст. 173-2 КУпАП, суддя, -

п о с т а н о в и л а :

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.2 ст.173-2 КУпАП, та накласти на нього стягнення у виді громадських робіт на строк 50 (п'ятдесят) годин.

Стягнути з ОСОБА_1 в користь держави 36 (тридцять шість) гривень 54 копійки судового збору на рахунок 0262 в ГУДКСУ у Волинській області (МФО 803014, , отримувач УДКСУ в Любомльському районі, код класифікації доходів бюджету 22030001).

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до апеляційного суду Волинської області через Любомльський районний суд Волинської області.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя Любомльського районного суду

Волинської області А.Л. Гайдук