Справа № 576/812/15-п
Провадження № 3/576/322/15
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.04.15 м. Глухів

Суддя Глухівського міськрайонного суду Сумської області Колодяжний А.О., розглянувши матеріали, що надійшли з відділення ДАІ з обслуговуванням м. Глухів та Глухівського району при УМВС України у Сумській області, про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, непрацюючого, який проживає ІНФОРМАЦІЯ_3,

за ч. 2 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КупАП), -

встановив:

ОСОБА_1 14.02.2015 р. о 03:15 год. в м. Глухів по вул. Києво-Московській, керуючи автомобілем Фольксваген, р.н.з. ВМ1252АВ, з ознаками алкогольного спяніння (запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода) від проходження медичного огляду на стан алкогольного спяніння в установленому законом порядку ухилився шляхом відмови, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху.

За змістом ч. 1 ст. 268 КУпАП під час відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Ч. 1 ст. 2772 КУпАП передбачено, що повістка особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, вручається не пізніше як за три доби до дня розгляду справи в суді, в якій зазначаються дата і місце розгляду справи.

Проте чинний КУпАП не містить передбаченого порядку вручення судових повісток та викликів і не дає правового визначення про дані про своєчасне сповіщення про місце і час розгляду справи.

Водночас, цим Кодексом не передбачено і можливості закриття справи про адміністративне правопорушення через невручення судової повістки безпосередньо особі з різних причин, як то відрядження, хвороба, відпочинок, зміна місця проживання, ухилення від вручення повістки тощо, оскільки в таких випадках права та інтереси потерпілого чи суспільства (держави) можуть залишитися назавжди порушеними, що є неприпустимим у правовій державі.

Крім цього, керуючись завданнями законодавства про адміністративні правопорушення (стаття 1 КУпАП) та завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення (стаття 245 КУпАП), враховуючи принцип невідворотності адміністративної відповідальності внаслідок закінчення строків давності до її притягнення, а також необхідністю забезпечення прав та інтересів потерпілого і інтересів суспільства, є можливим розгляд справи про адміністративне правопорушення без наявності даних про вручення судової повістки безпосередньо особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини від 24.05.2007 р. по справі «ОСОБА_2 Домінгеш Ферейра проти Бельгії» (Da Luz Domingues Ferreira v. Belgium) заява № 50049/99, якщо судове засідання відбувається за відсутності підсудного, це не є само по собі порушенням ст. 6 Конвенції. При цьому відмова в доступі до правосуддя має місце, коли особа, засуджена заочно, не може домогтися ухвалення нового судового рішення щодо обґрунтованості обвинувачення з фактичних та юридичних підстав після того, як воно було реалізовано, якщо не було встановлено, що ця особа відмовилася від права на захист і на явку до суду.

За час розгляду цієї справи ОСОБА_1 викликався до суду чотири рази, проте жодного разу не зявився.

Зокрема під час складення протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 повідомлявся працівниками ДАІ про те, що розгляд його справи відбудеться у Глухівському міськрайсуді 16.03.2015 р. о 09:00 год.

Відповідно до ст. 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», п.п. 1.2., 1.3. Порядку реєстрації місця проживання та місця перебування фізичних осіб в Україні та зразків необхідних для цього документів, затвердженого Наказом МВС України № 1077 від 22.11.2012 р., реєстрація місця проживання або місця перебування особи це внесення інформації до Єдиного державного демографічного реєстру про місце проживання або місце перебування особи із зазначенням адреси, за якою з особою може вестися офіційне листування або вручення офіційної кореспонденції.

В матеріалах справи мається довідка № 928 від 09.04.2015 р., видана Глухівським МС УДМС України в Сумській області, з якої вбачається, що ОСОБА_1 зареєстрований у ІНФОРМАЦІЯ_4.

Судом 25.02.2015 р., 11.03.2015 р., 16.04.2015 р. на зареєстровану адресу ОСОБА_1 направлялись судові повістки про виклик до суду, проте всі вони повернуті з відміткою «за зазначеною адресою не проживає».

За таких обставин та враховуючи, що судом, з достатньою мірою, вжито всіх заходів для того, щоб ОСОБА_1, мав можливість надати свої аргументи під час публічного слухання цієї справи у суді, і оскільки він неодноразово викликався до суду шляхом направлення йому судових повісток за його зареєстрованим місцем проживання, яке в силу законодавства є офіційним для листування, та під час складення на його протоколу про адміністративне правопорушення також повідомлявся про час та місце розгляду справи, проте до суду не зявитися та не поцікавитися рухом його справи, суд приходить до висновку, що по справі маються всі дані про своєчасне його сповіщення про місце і час розгляду справи, а відтак справу слід розглянути.

Дослідивши матеріали справи, вважаю, що вина ОСОБА_1 у вчиненні ним правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП повністю підтверджується наступними доказами.

Протоколом про адміністративне правопорушення серії АП1 № 684628 від 14.02.2015 р., з якого вбачається, що він був складений 14.02.2015 р. о 03:40 год., тобто безпосередньо на місці пригоди, інспектором ВДПС ОСОБА_3 та в ньому зафіксовано, що ОСОБА_1 керував автомобілем з ознаками алкогольного спяніння та пройти медичний огляд відмовився у присутності двох свідків. Даний протокол складений з дотриманням вимог ст. 256 КУпАП, виготовлений на спеціальному бланку та має підписи двох свідків, які засвідчили факт відмови ОСОБА_1 від проходження медичного огляду, та підписи посадової особи, яка його склала. Сам же ОСОБА_1 від підпису у протоколі та дачі пояснень відмовився, про що зазначено у цьому протоколі. Відтак, даний протокол є належним доказом вини ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП.

Крім того, з пояснень ОСОБА_4 та ОСОБА_5, вбачається, що вони були запрошені свідками при складанні адміністративного протоколу відносно ОСОБА_1 і засвідчили ту обставину, що останній не заперечував того, що вживав алкоголь і йому було запропоновано пройти тест на вживання алкоголю за допомогою газоаналізатора на місці або проїхати до ЦРЛ, проте він відмовився, як і відмовився ставити підписи на протоколі чи писати пояснення. ОСОБА_5 у своїх пояснення також повідомив про те, що ОСОБА_1 був ознайомлений з часом та місцем розгляду його справи.

Довідкою, виданою командиром взводу з обслуговування стаціонарного поста № 1 роди ДПС ДАІ при УМВС України в Сумській області від 24.02.2015 р. підтверджується, що ОСОБА_1 на протязі року вже вчиняв правопорушення, передбачене ст. 130 КУпАП, та постановою Глухівського міськрайсуду від 26.06.2014 р. був визнаний винним за ч. 1 ст. 130 КУпАП до 7 діб адміністративного арешту.

З довідки № 195 від 21.02.2015 р., виданою центром ДАІ м. Глухів підтверджується, що ОСОБА_1 має посвідчення водія категорії «ВС», видане 06.12.2007 р.

Будь-яких доказів, які б спростовували вину ОСОБА_1 чи піддавали б сумніву обставини викладенні у протоколі про адміністративне правопорушення у суду відсутні.

За таких обставин доходжу до висновку, що ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 130 КУпАП, оскільки він повторно протягом року вчинив правопорушення, передбачене частиною першою цієї статті, а саме будучи особою, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного спяніння відмовився.

Обираючи вид і міру стягнення, враховую ступінь вини порушника, характер вчиненого правопорушення, яке є небезпечним і досить поширеним правопорушенням, особу правопорушника, який раніше вже притягався до відповідальності за подібне небезпечне правопорушення, відсутність як помякшуючих так і обтяжуючих відповідальність обставин, вважаю за доцільним накласти на нього адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами без оплатного вилучення транспортного засобу, яке відповідно до вимог ст. 23 КУпАП є справедливим та буде достатнім і необхідним для виховання особи.

Згідно ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Відповідно до ст. 4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення ставка судового збору визначається в розмірі 0,03 розміру мінімальної заробітної плати.

Відтак з ОСОБА_1 підлягає стягненню судовий збір в сумі 36 грн. 54 коп.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 33, 40-1, 130, 268, 283-289 КУпАП, -

постановив:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами на строк два роки без оплатного вилучення транспортного засобу.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 36 (тридцять шість) грн. 54 коп.

Постанова може бути оскаржена до Апеляційного суду Сумської області протягом 10 днів з моменту її винесення шляхом подання апеляційної скарги через Глухівський міськрайонний суд Сумської області.

Суддя А.О. Колодяжний