ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Дата документу 18.03.2015 Справа № 554/2630/15-п

18 березня 2015 року суддя Октябрського районного суду м. Полтави Савченко А.Г., розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Полтаві у залі суду протокол про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 163-2 КУпАП і матеріали справи додані до нього щодо

ОСОБА_1, рік, число, місяць і місце народження не встановлені, мешканця ІНФОРМАЦІЯ_1, керівника ПБП Техмонтажсервіс, ідентифікаційний код № НОМЕР_1, до адміністративної відповідальності не притягувався, інші дані також відсутні

в с т а н о в и в :

Відповідно до протоколу складеного старшим державним ревізором-інспектором відділу координації та моніторингу відшкодування ПДВ і сплати податкових зобовязань управління оподаткування та контролю обєктів і операцій Державної податкової інспекції у м. Полтаві ГУ Міндоходів у Полтавській області ОСОБА_2 порушник ОСОБА_1 вчинив порушення п. 57.1 ст. 57 Податкового Кодексу України, а саме несвоєчасна сплата податкового зобовязання з ПДВ за грудень 2014 року по терміну сплати 30 січня 2015 року, що зафіксовано в акті № 937/16-01-15-01/32317431 від 26 лютого 2015 року, що на думку ініціатора складення протоколу, є вчиненням адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 163-2 КУпАП.

В судове засідання порушник, будучи належним чином повідомленим про час і місце розгляду справи, не зявився, заяви про відкладення розгляду не подав, в звязку з чим суд розглядає справу за його відсутності.

Дослідивши матеріали, додані до протоколу, суд приходить до висновку про відсутність доказів вчинення ОСОБА_1 інкримінованого йому правопорушення та необхідності закриття справи щодо нього за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення, виходячи з наступного.

У відповідності до чинного законодавства відповідальність за ч. 2 ст. 163-2 КУпАП настає за неподання або несвоєчасне подання посадовими особами підприємств, установ та організацій платіжних доручень на перерахування належних до сплати податків та зборів (обовязкових платежів), якщо ці дії вчинені особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за те ж порушення.

Як видно із змісту протоколу, він складений з грубими порушеннями вимог ст. 256 КУпАП, яка встановлює, що в протоколі про адміністративне правопорушення, зокрема, повинні бути зазначені: дата і місце його складення, посада, прізвище, імя по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу порушника; місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення порушника; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка вчинила адміністративне правопорушення. У разі відмовлення особи, яка вчинила правопорушення, від підписання протоколу, в ньому робиться запис про це.

При складенні протоколу порушникові розяснюються його права і обовязки, передбачені ст. 268 КУпАП, про що робиться відмітка у протоколі.

Протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається у двох екземплярах, один із яких під розписку вручається особі, яка притягується до адміністративної відповідальності (ч. 2 ст. 254 КУпАП).

Однак на стадії порушення провадження, при складенні протоколу по даній справі органи ДПІ цих вимог не дотримались.

Вбачається, що Протокол про адміністративне правопорушення був складений без присутності ОСОБА_1, якому не розяснювались процесуальні права і обовязки, не пропонувалось дати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, та не направлялась його копія, що є грубим порушенням гарантованого Конституцією України права на захист. Сам протокол має суттєві недоліки у ньому, зокрема, констатовано факт несвоєчасної сплати податкового зобовязання з ПДВ в той час, коли диспозиція вищезазначеної норми закону передбачає відповідальність за неподання або несвоєчасне подання посадовими особами підприємств, установ та організацій платіжних доручень на перерахування належних до сплати податків та зборів (обовязкових платежів). Відсутнє також посилання в протоколі на повторність вчинення правопорушення, хоча дії порушника кваліфіковані за ч. 2 ст. 163-2КУпАП, а будь-які дані, які б свідчили про повторність вчинення порушником аналогічних діянь до протоколу не додані.

У долученому до протоколу Акті Перевірки з питання порушення правил сплати та несвоєчасного подання платіжного доручення до установи банку на сплату грошового зобовязання по податку па додану вартість за грудень 2014 року ПБП Техмонтажсервіс № 937/16-01-15-01/322317431 від 26 лютого 2015 року, яким виявлено факт несвоєчасної сплати (а. с. 1-2) також відсутній підпис ОСОБА_1 і ніяких відомостей про отримання ним копії цього акту у справі немає. При цьому указане платіжне доручення (його копія), що є головним доказом правопорушення, до справи не приєднано, і в жодному з документів, складених посадовою особою ОДПІ, не указані його реквізити. Відсутній у справі і правоустановчий документ, із якого витікає обовязок ПБП Техмонтажсервіс сплатити певну суму до визначеної дати.

Крім того, в протоколі відсутні повні дані про особу порушника, що позбавляє суд і позбавляло ініціатора складення протоколу викликати його для вирішення питання про притягнення до адміністративної відповідальності, а тому твердження останнього про неявку порушника є неправдивим, оскільки для виклику необхідно встановити особу порушника.

Отже, суд вважає, що протокол про вчинення адміністративного правопорушення щодо ОСОБА_1 не складався, процесуальні права, в тому числі і право на захист, йому не розяснювались, в звязку з чим відсутні підстави для притягнення його до адміністративної відповідальності. З цих підстав суд вважає, що докази обвинувачення порушника одержані незаконним шляхом.

Відповідно до ч. 3 ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

За таких обставин слід визнати, що висновки органів ДПІ про винуватість порушника у недотриманні податкового законодавства не ґрунтуються на наданих доказах, протокол про адміністративне правопорушення не відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, що виключає притягнення особи до відповідальності, а тому справа підлягає закриттю за відсутністю в діях особи складу інкримінованого йому правопорушення.

Отже, на підставі наведеного суд приходить до висновку про відсутність в діяннях ОСОБА_1 складу інкримінованого йому правопорушення та необхідності закриття справи з цих підстав.

Керуючись статтями 247, 283 та 284 КУпАП,

п о с т а н о в и в :

Закрити справу щодо ОСОБА_1 на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником або на неї може бути внесено протест прокурора протягом десяти днів з дня її винесення.

СуддяА.< Головуючий суддя / По-батькові >?. Савченко