Справа № 308/2460/15-п
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАКАРПАТСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
24.04.2015 року м. Ужгород
Апеляційний суд Закарпатської області в особі судді Марчука О.П., за участю ОСОБА_1, захисника - ОСОБА_2, розглянув у відкритому засіданні матеріали справи про адміністративне правопорушення № 33/777/94/15 за апеляційною скаргою правопорушника ОСОБА_1 на постанову Ужгородського міськрайонного суду від 01.04.2015 року про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КпАП України
ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, українця, мешканця АДРЕСА_1 непрацюючого .
Даною постановою ОСОБА_1 визнаний винним в тому, що 25.02.2015 року близько 23:10 години по вул. Мондока в м. Ужгороді керував автомобілем марки "Опель Омега", дорожній номерний знак НОМЕР_1 у стані алкогольного сп'яніння, чим порушив вимоги п.2.9 "а" Правил дорожнього руху України.
Постановлено накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення за ч. 1 ст. 130 КпАП України у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами строком на 1 ( один) рік.
В апеляції ОСОБА_1 порушує питання про скасування постанови суду з закриттям провадження у справі за відсутністю у його діяннях складу адміністративного правопорушення. Вказує на те, що суд безпідставно прийшов до висновку про наявність в його діях складу правопорушення, оскільки алкогольних напоїв не вживав , з результатами огляду на встановлення ознак алкогольного сп'яніння за допомогою алкотестера "Драгер" на місці зупинки транспортного засобу не погодився. Уповноважена особа Державтоінспекції МВС не пропонувала пройти огляд на стан сп'яніння в закладі охорони здоров'я, чим порушила вимоги "Інструкції про виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції".
Суд, перевіривши матеріали справи, заслухавши апелянта та його захисника, прийшов до висновку, що апеляція ОСОБА_1 підлягає задоволенню з таких підстав.
Відповідно до вимог ст. 280 КпАП України, при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності .
Суд першої інстанції свої висновки про перебування ОСОБА_1 в стані алкогольного сп'яніння та наявності у його діяннях складу адміністративного правопорушення мотивував протоколом про адміністративне правопорушення серії АБ2 №191565 від 25.02.2015 року , роздруківкою результатів медичного огляду на встановлення ознак алкогольного сп'яніння алкотестера "Драгер" на місці зупинки транспортного засобу, відповідно до якого , у видихуваному повітрі ОСОБА_1 встановлено 0,23 проміле алкоголю в крові, письмовими поясненнями свідка ОСОБА_3 , який підтвердив порядок проходження та результати огляду.
Судове рішення повинно бути прийняте на підставі об'єктивно з'ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими з точки зору належності, допустимості і достовірності, а сукупність доказів повинна бути достатньою та взаємозв'язаною для прийняття законного, обгрунтованого і вмотивованого судового рішення.
Основним критерієм оцінки судового рішення є його правосудність, що поєднує вимоги : обґрунтованісті (стосується питань факту) , законністі (стосується питань права), переконливості та справедливості. При цьому , критерій "переконливості" (упевненості) має включати у себе критерії: "поза усяким сумнівом" , вичерпності, визначеність, точністі та зрозумілості судового рішення.
Постанова суду першої інстанції таким вимогам не відповідає.

Так, відповідно до "Інструкції про виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції"( далі - Інструкція ), затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров'я України від 9 вересня 2009 р. N 400/666 передбачено процедуру проведення огляду водіїв транспортних засобів з метою виявлення ознак стану алкогольного сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі - стан сп'яніння), та оформлення результатів такого огляду.

Згідно п. 1.2. вказаної Інструкції - огляду на стан сп'яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких в повноваженої особи Державтоінспекції МВС є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп'яніння згідно з ознаками такого стану, а пунктом 1.3. Іструкції передбачено ознаки алкогольного сп'яніння.

У протоколі про адміністративне правопорушення від 25.02.2015 року не зазначено підстав проведення такого огляду та не наведені ознаки , які б вказували на перебування водія в стані алкогольного сп'яніння.

Відповідно до вимог п. 1.7. Інструкції , в разі незгоди водія з результатами огляду, проведеного уповноваженою особою Державтоінспекції МВС, огляд на стан сп'яніння проводиться в найближчому закладі охорони здоров'я, якому надано право на проведення такого огляду.

З пояснень водія ОСОБА_1, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення вбачається, що він не погодився з результатами огляду на визначення стану сп'яніння за допомогою алкотестера "Драгер" Однак, у порушення вимог Інструкції , співробітник Державтоінспекції МВС не оформив направлення водію ОСОБА_1 на огляд у заклад охорони здоров'я з метою виявлення стану алкогольного сп'яніння. Також , у порушення вимог п. 2.9. Інструкції Державтоінспектор не забезпечив доставку водія до найближчого закладу охорони здоров'я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення підстав для проводення огляду.

Крім того, апеляційний суд звертає увагу, що у протоколі відсутні відомості про те, чи був належним чином проінформований ОСОБА_1 перед проведенням огляду на стан сп'яніння про порядок застосування спеціального технічного засобу . Крім того, до матеріалів адміністративної справи не додано свідоцтво про державну реєстрацію алкотестера "Драгер" та свідоцтво про його повірку.

Відповідно до п. 5 "Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду" ( далі Порядок направлення водіїв…), затвердженого постановою КМУ від 17 грудня 2008 р. N 1103 - підтвердження стану сп'яніння в результаті огляду та згода водія транспортного засобу з результатами такого огляду є підставою для його притягнення згідно із законом до відповідальності.

Таким чином , безумовною підставою для складання протоколу про вчинення адміністративного правопорушення та підставою для притягнення особи до відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення , передбаченого ст. 130 КпАП України є згода водія транспортного засобу з результатами огляду на визначення стану сп'яніння на місці зупинки транспортного засобу.

Пунктом № 6 "Порядку направлення водіїв…" передбачено, що водій транспортного засобу, що висловив незгоду з результатами огляду , направляється уповноваженою особою Державтоінспекції для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров'я.

Відомостей про те, що водій ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан спяніння у закладі охороні здоров'я матеріали справи про адміністративне правопорушення не містять.

Отже , з урахуванням того, що водій ОСОБА_1 не погодився з результатами його огляду на стан сп'яніння на місці зупинення траспортного засобу , співробітником Державтоінспекції останній не направлявся для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров'я, то апеляційний суд оцінює роздруківку та результат медичного огляду водія ОСОБА_1 на встановлення ознак алкогольного сп'яніння алкотестером "Драгер" на місці зупинки транспортного засобу, відповідно до якого , у видихуваному повітрі ОСОБА_1 встановлено 0,23 проміле алкоголю в крові, як недопустимий доказ та відхиляє його.

На підставі з'ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду - протоколом про адміністративне правопорушення серії АБ2 №191565 від 25.02.2015 року , поясненнями ОСОБА_1, письмовими поясненнями свідка ОСОБА_3 , які суд апеляційної інстанції оцінює як належні, допустимі та достовірні, а їх сукупність достатньою для прийняття законного, обгрунтованого і вмотивованого судового рішення , приходить до висновку про відсутність у діяннях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Доводи апеляції знайшли своє підтвердження і відповідно до вимог ст. 294 КпАП України в зумовлюють необхідність скасування постанови суду першої інстанції та закриття провадження у справі .

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 247, 294 КпАП України,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляцію ОСОБА_1 задовольнити, постанову Ужгородського міськрайонного суду від 01.04.2015 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КпАП України- скасувати, а провадження у справі закрити на підставі п.1 ст. 247 КпАП України за відсутності у його діянні складу адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя :