Справа № 462/888/15-п Головуючий у 1 інстанції: Боровков Д.О..
Провадження № 33/783/176/15
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 квітня 2015 року. Апеляційний суд Львівської області у складі: судді судової палати у кримінальних справах Березюка О.Г. розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Залізничного районного суду м. Львова від 05 березня 2015 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП,

встановив:

Постановою Залізничного районного суду м. Львова від 05.03.2015 року ОСОБА_2 визнаний винним у вчиненні правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП та призначено йому стягнення у виді штрафу у розмірі 4500 гривень.

Згідно з постановою суду ОСОБА_2 27.01.2015 року о 15 год. 40 хв. керував автомобілем «ДЕУ Ланос», номерний знак НОМЕР_1, на вул. Курмановича, 1 у м. Львові, у стані наркотичного сп'яніння, що стверджується висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції №1693/139 від 27.01.2015 року, чим порушив п.2.9 «а» Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10.10.2001 року.

ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу на зазначену постанову суду, в якій просить оскаржувану постанову суду скасувати та закрити провадження у справі.

ОСОБА_2 на підтримку апеляційних вимог покликається на те, що судом не в повному обсязі були досліджені докази у справі, зокрема не допитано свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4, протокол про адміністративне правопорушення складено з порушенням вимог законодавства. Також ОСОБА_2 стверджує, що в протоколі не зазначено результати огляду на стан сп'яніння, який проводився без участі свідків, яких залучили лише під час складення протоколу про адміністративне правопорушення. Крім цього, ОСОБА_2 зазначає, що висновком лікаря №001613/136 від 27.01.2015 року, який складений о 20 год. 55 хв., стверджується те, що ОСОБА_2 не перебував стані сп'яніння, та вважає попередній висновок лікаря №1639/139 від 27.01.2015 року, складений о 17 год. 00 хв., неправомірним.

Також, ОСОБА_2 вважає необґрунтованим накладення на нього стягнення у виді штрафу в розмірі 4500 грн.

Заслухавши пояснення апелянта в підтримку поданої апеляції, дослідивши матеріали справи № 462/888/15-п та доводи апеляційної скарги, суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення.

Висновок суду про винуватість ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП є обґрунтованим і відповідає фактичним обставинам справ.

Зокрема, зазначений висновок суду підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії АП1 №817755 від 27.01.2015 року (а.с.1), який складено у відповідності до вимог ст.256 КУпАП та в ньому не міститься жодних виправлень чи дописувань, про які вказує ОСОБА_2, і це вбачається з копії цього ж протоколу, наданої ОСОБА_2 в суді першої інстанції (а.с.1, 12).

Висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявленого стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції №1693/139 від 27.01.2015 року (а.с.2), який судом обгрунтовано та правомірно взято до уваги як належний та допустимий доказ.

Крім цього, судом першої інстанції надано обґрунтовану та вмотивовану оцінку щодо наданого ОСОБА_2 висновку щодо результатів медичного огляду з метою виявленого стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції №001613/136 від 27.01.2015 року (а.с.13) та правомірно його визнано недопустимим доказом у справі та таким, що отриманий з порушенням встановленого порядку.

Судом апеляційної інстанції не беруться до уваги твердження апелянта про те, що справа про адміністративне правопорушення мала бути закрита по спливу п'ятнадцятиденного строку з дня надходження її до суду.

При накладенні адміністративного стягнення на ОСОБА_2 суддя в повній мірі врахував характер і спосіб вчиненого, особу правопорушника, ступінь його вини, майновий стан, а саме те, що ОСОБА_2 працює водієм, що є єдиним його доходом, і обґрунтовано застосував такий вид стягнення як штраф у розмірі 4500 гривень.

Під час апеляційного розгляду жодними належними та допустими доказами не підтверджені доводи та обставини, на які покликається ОСОБА_2 в апеляційній скарзі, а тому постанова суду є законна і обґрунтована, підстав для її скасування чи зміни з мотивів, наведених в апеляції правопорушника, апеляційний суд не знаходить.

Керуючись ст. 294 КУпАП,-

постановив:

Постанову Залізничного районного суду м. Львова від 05 березня 2015 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП залишити без змін, а апеляційну скаргу ОСОБА_2 - без задоволення.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя апеляційного суду

Львівської області Березюк О.Г.