Справа № 359/558/15-п Головуючий у І інстанції Ткаченко Д.В.
Провадження № 33/780/109/15 Доповідач у 2 інстанції Димарецький
Категорія 429 09.04.2015
ПОСТАНОВА

Іменем України

9 квітня 2015 року м. Київ

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Київської області Димарецький В.М., за участю: представника Київської митниці ДФС Захарова А.О., представників особи, яку притягнуто до відповідальності - ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, розглянувши апеляційну скаргу представника особи, яку притягнуто до відповідальності - ОСОБА_3 на постанову судді Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 23 січня 2015 року щодо ОСОБА_7, -

В С Т А Н О В И В:

Постановою судді Бориспільського міськрайонного суду Київської області 23 січня 2015 року, з внесеним у неї постановою судді Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 30 січня 2015 року виправленням,

ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1., громадянина

Сирії, проживаючого за адресою в АДРЕСА_2; в Україні: АДРЕСА_1

притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 471 МК України та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 1700 гривень з конфіскацією в доход держави вилучених згідно протоколу №0013/125000001 від 8 січня 2015 року валюти в сумі 2300 доларів США та 44630 євро. Також судом стягнуто в доход держави з ОСОБА_7 судовий збір в розмірі 36 грн. 54 коп. та на користь Київської митниці ДФС понесені витрати в розмірі 03 грн. 01 коп.

Вказане вище правопорушення ОСОБА_7 було вчинено за наступних обставин.

8 січня 2015 року, о 10 год. 30 хв., під час проходження митного контролю в зоні митного контролю залу ,,Приліт" терміналу ,,Д" ДП МА ,,Бориспіль" громадянин Сирії ОСОБА_7, який прилетів до України з Туреччини, м. Стамбул, рейсом № 457 літаком а/к ,,Турецькі Авіалінії", своїми діями обрав канал, позначений символами зеленого кольору - ,,зелений коридор", тим самим відповідно до ч. 5 ст. 366 МК України заявив про те, що переміщувані ним через митний кордон України товари не підлягають письмовому декларуванню, оподаткуванню митними платежами, не підпадають під встановлені законодавством заборони та обмеження щодо ввезення на митну територію України та засвідчив про факти, що мають юридичне значення. Після перетину пасажиром ,,білої лінії", яка позначає закінчення зони спрощеного митного контролю ,,зелений коридор", пасажиру було задано запитання щодо наявності в нього готівки, на що він відповів, що має при собі близько 60 000 євро. Після цього пасажира було запрошено до службового приміщення митниці залу ,,Приліт", де ОСОБА_7 видав 2300 доларів США та 54630 євро. Зазначена готівка переміщувалась без ознак приховування. З виявленої суми пасажиру було пропущено 10000 євро. За протоколом про порушення митних правил було вилучено 44630 євро та 2300 доларів США.

Представник ОСОБА_3 в апеляційні скарзі просить постанову суду щодо ОСОБА_7 скасувати та прийняти нову постанову, якою застосувати до останнього стягнення у вигляді штрафу в розмірі ста неоподаткованих мінімумів доходів громадян, не застосовувати до нього конфіскацію валюти та повернути її ОСОБА_7. В обґрунтування вимог апелянт зазначає, що при винесенні постанови не були повно і всебічно досліджені обставини справи. Суд ґрунтувався на протоколі про порушення митних правил, протоколі опитування правопорушника та службових записках працівників митниці та відмовився взяти до уваги пояснення правопорушника, надані в судовому засіданні, а саме, що до моменту затримання він знаходився поза зоною коридору спрощеного митного контролю ,,зелений коридор", протокол було складено без залучення адвоката, єдиним свідком при складанні протоколу про порушення митних правил та протоколу опитування був інший працівник митниці, протокол складено українською мовою, якою ОСОБА_7 не володіє. Також апелянт звертає увагу апеляційного суду, що судом першої інстанції при прийнятті рішення не враховані практика Європейського суду з прав людини та Протокол №1 до Конвенції з захисту прав людини. Органи влади повинні дотримувати розумний баланс між заходами, вжитими для забезпечення загальних інтересів суспільства та потребою захищати право заявника на вільне володіння своїм майном, тобто, чи не стали вжиті заходи особистим та надмірним тягарем для заявника. Для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення, зокрема недотримання вимоги щодо внесення відомостей до митної декларації, а не тяжкості будь-якого правопорушення, яке можна припустити (наприклад, відмивання грошей або ухилення від сплати податків), але яке насправді не було доведене. В судовому засіданні ОСОБА_7 були надані вичерпні пояснення щодо мети використання коштів (придбання житла для дитини правопорушника від шлюбу з громадянкою України, надано копію договору завдатку щодо придбання житла). Представник митниці не заперечував, що ОСОБА_7 не приховував наявність готівкових коштів та пред'явив їх на першу вимогу працівника митниці. Діями останнього не було завдано матеріальних збитків державі, а внаслідок застосування призначеної судом санкції, у ОСОБА_7 відсутня можливість придбання житла для дитини.

Заслухавши пояснення: апелянта, його представників, які підтримали апеляційну скаргу; представника Київської митниці ДФС Захарова А.О., який заперечував проти апеляційної скарги, допитавши свідків ОСОБА_8., ОСОБА_9., ОСОБА_10, дослідивши матеріали справи та надані під час апеляційного розгляду документи, перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до наступного.

Згідно ч. 7 ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Винуватість ОСОБА_7 у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 471 МК України встановлена судом першої інстанції на підставі зібраних та наявних у справі доказах.

Що ж до призначеного судом ОСОБА_7 стягнення, то апеляційний суд приходить до такого.

Під час апеляційного розгляду даної справи поясненнями правопорушника, матеріалами справи, показами свідків ОСОБА_8., ОСОБА_9. встановлено, що кошти, які знаходились у ОСОБА_7 під час проходження ним митного контролю не мали ознак приховування, про їх наявність, суму та бажання задекларувати останній одразу повідомив працівників митниці. Дані, які б свідчили про незаконність походження згаданих коштів, в матеріалах справи відсутні. Навпаки законність їх походження підтверджується відповідними документами, які надані до суду.

Відповідно до матеріалів справи ОСОБА_7 раніше до кримінальної та адміністративної відповідальності не притягувався, має на утриманні малолітню дитину, непрацюючу дружину, яка на даний час знаходиться в ,,положенні", жодних даних, які б давали суду підстави вважати, що шляхом застосування конфіскації буде попереджена інша незаконна діяльність - легалізація злочинних доходів, торгівля наркотиками, фінансування тероризму, ухилення від сплати податків, тощо - відсутні.

Крім того, поясненнями ОСОБА_7, свідка ОСОБА_10, наданими до суду документами, встановлено, що вилучені кошти необхідні були для придбання ОСОБА_7 для своєї сім"ї - дружини ОСОБА_10, донькі - ОСОБА_11., які є особами, переміщеними з тимчасово окупованої території України, житла для подальшого їх проживання в Україні.

Приймаючи до уваги вищевказані обставини та, вважаючи сукупність наведених даних такими, що свідчать про виключність обставин, враховуючи практику Європейського Суду з прав людини, приходжу до висновку, що застосування конфіскації предметів порушення митних правил, в даному випадку є порушенням положень ст. 1 Протоколу №1 до Європейської Конвенції ,,З захисту прав і основних свобод людини", тобто є не пропорційним, оскільки покладає на ОСОБА_7 та його родину ,,індивідуальний надмірний тягар".

За вказаних обставин постанову судді суду першої інстанції слід змінити та звільнити ОСОБА_7 від стягнення у виді конфіскації валюти, повернувши її останьому.

На підставі викладеного та керуючись ст. 294 КУпАП ,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_3 задовольнити частково.

Постанову судді Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 23 січня 2015 року щодо ОСОБА_7, в частині накладання на нього стягнення у виді конфіскації вилученої валюти, змінити.

Вилучену згідно протоколу за №0013/125000001 від 8 січня 2015 року валюти в сумі 2300 доларів США та 44630 євро - повернути ОСОБА_7.

В решті постанову залишити без змін.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Київської області підпис В. Димарецький

Згідно з оригіналом. Суддя В. Димарецький