ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 березня 2015 року Суддя Підволочиського районного суду Тернопільської області Могачевська В.Й., розглянувши матеріали, які надійшли від Підволочиського РВ УМВС України в Тернопільській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженки ІНФОРМАЦІЯ_2, жительки смт. Підволочиськ, вул.. Д.Галицького, 60, громадянки України, ІНФОРМАЦІЯ_3, одруженої, маючої на утримані двох неповнолітніх дітей, не працюючу, яка раніше до адміністративної відповідальності не притягувалася,-

за ч. 1 ст. 184 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

В С Т А Н О В И В:

20 березня 2015 року близько 11 години було виявлено факт ухилення гр.. ОСОБА_1 від виконання передбачених законодавством обовязків щодо забезпечення наобхідних умов навчання свого неповнолітнього сина ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, який протягом навчального року з 01.09.2014 року по 18.03.2015 рік пропустив без поважних причин 30 (тридцять) навчальних днів та відповідно 210 навчальних годин в ДНЗ Підволочиський професійний ліцей.

У судовому засіданні гр. ОСОБА_1 свою вину у вчиненні правопорушення визнала повністю, щиро розкаялася.

Крім власного визнання вини гр. ОСОБА_1, її винуватість у вчиненні даного правопорушення доведена зібраними у справі матеріалами, а саме:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ТЕ №023815 від 20 березня 2015 року, згідно якого 20 березня 2015 року близько 11 години було виявлено факт ухилення гр.. ОСОБА_1 від виконання передбачених законодавством обовязків щодо забезпечення наобхідних умов навчання свого неповнолітнього сина ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, який протягом навчального року з 01.09.2014 року по 18.03.2015 рік пропустив без поважних причин 30 (тридцять) навчальних днів та відповідно 210 навчальних годин в ДНЗ Підволочиський професійний ліцей. Дії кваліфіковано за ч. 1 ст. 184 КУпАП;

- листом №70 від 06.03.2015 року директора ДНЗ «Підволочиський професійний ліцей», дирекція просить Службу у справах неповнолітніх при Підволочиській РДА прийняти міри до неповнолітнього ОСОБА_2, учня групи №14 даного ліцею по професії «оператора компютерного набору; секретаря керівника організації», який зарекомендував себе як безвідповідальний, некомунікабельний, систематично пропускає уроки. Крім того пояснили, що з неповнолітнім неодноразово проводилися бесіди майстром виробничого навчання, психологом і класним керівником, однак виховна робота не дала бажаного результату. Через часті пропуски у ОСОБА_2д. почалися проблеми з навчанням. В звязку з цим, про поведінку учня та його пропуски була повідомлена мама учня, і в письмовій формі, і під час виклику її в навчальний заклад. 03.03.2015 року, згідно доповідної, поданої майстром в/н, учень ОСОБА_2 отримав догану за порушення статутних вимог та пропуски без поважної причини. Крім цього, про поведінку учня, була повідомлена працівник дитячої кімнати міліції ОСОБА_3 Однак, прийняті міри не дали ніякого результату. Дирекція звертає увагу на те, що в разі подальших пропусків уроків ОСОБА_2 буде неатестований і питання його подальшого навчання в ліцеї, буде винесено на розгляд педагогічної ради, з рішенням про його можливе відрахування;

- наказом №56 від 03 березня 2015 року ОСОБА_2 отримав догану за порушення статутних вимог та пропуски без поважної причини;

- згідно психолого-педагогічної характеристики особистості вахковиховуваного підлітка ОСОБА_2 вбачається, що учень не виконавчий, не дисциплінований, не відвідує заняття теоритичного та практичного навчання;

- згідно доповідної, поданої майстром в/н, учень ОСОБА_2 часто без поважних причин не відвідує уроки теоритичного та практичного навчання. Мама учня та він сам не дзвінки та листи не відповідають, зв'язок налагодити не вдається;

- відповідно до довідки №81 від 18 березня 2015 року директора ДНЗ «Підволочиський професійний ліцей», учень групи №14 з професії «оператор компютерного набору; секретар керівника організації», ОСОБА_2 за час навчання з 01.09.2014 по 30.12.2014 року пропустив уроки теоритичного та практичного навчання в кількості 19 днів (133 години), з 19.01.2015 року пропустив 11 днів (77 годин) навчання. За час навчання неодноразово були направлені листи батькам та сільському голові (01.12.2014, 27.01.2015, 18.02.2015) з проханням допомогти у вирішенні питання стосовно відвідуваня учнем уроків;

- письмовими поясненнями від 19 березня 2015 року гр. ОСОБА_4, менеджера виробничого навчанння ДНЗ «Підволочиський професійний ліцей», відповідно до яких остання поснила, що ОСОБА_2 систематично пропускає уроки. З неповнолітнім неодноразово проводилися бесіда, також повідомлялася про даний факт його мати, однак виховна робота не дала бажаного результату;

- письмовими поясненнями від 18 березня 2015 року гр. ОСОБА_1, відповідно до яких остання пояснила, що так як чоловік перебуває за кордоном, вона виховує двох неповнолітніх дітей сама. Дійсно до неї зверталися викладачі ДНЗ «Підволочиський професійний ліцей» з скаргами, що син не відвідує навчання, однак на її запитання він відповідав, що відвідує навчанні і обіцяє не пропускати;

- письмовими поясненнями від 20 березня 2015 року гр.. ОСОБА_2, відповідно до яких останній пояснив, що дійсно з ним неодноразово проводилися бесіди майстром виробничого навчання, психологом і класним керівником, однак на навчання він ходити не бажає, оскільки йому там не цікаво.

За вказаних обставин суд приходить до переконання про наявність в діях гр. ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 Кодексу України про адміністративні правопорушення ухилення батьків від виконання передбачених законодавством обовязків щодо забезпечення необхідних умов виховання неповнолітніх дітей.

Накладаючи адміністративне стягнення за вказане адміністративне правопорушення, суд враховує характер вчиненого правопорушення, яке відноситься до порушень, що посягають на громадський порядок і громадську безпеку, те, що гр. ОСОБА_1 посередньо характеризується по місцю проживання, обставину, що помякшує відповідальність щире розкаяння.

Враховуючи наведене та з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, а також запобігання вчиненню нових правопорушень, суд приходить до переконання, що на гр. ОСОБА_1 слід накласти адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі, передбаченому санкцією ч. 1 ст. 184 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Крім того, у відповідності до ст. 40- 1 КУпАП України із ОСОБА_1 слід стягнути в дохід держави судовий збір, у розмірі 0,03 розміру мінімальної заробітної плати, що на час ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення становить 36, 54 грн. згідно ч. 5 ст. 4 Закону України № «Про судовий збір», що діє в редакції згідно ЗУ № 590-VІІ від 19 вересня 2013 року.

Керуючись ст.ст.33,40-1,276-280,283,284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, ч. 5 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», що діє в редакції згідно ЗУ № 590-VІІ від 19 вересня 2013 року, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 визнати винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 Кодексу України про адміністративні правопорушення, наклавши на неї адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 34 (тридцяти чотирьох) гривень в дохід держави.

Стягнути із ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір у розмірі 36 (тридцять шість) гривень 54 коп.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення шляхом подачі апеляційної скарги до апеляційного суду Тернопільської області через Підволочиський районний суд Тернопільської області.

Суддя :