П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 квітня 2015 року

Справа №607/5787/15-п

Суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області Сливка Л.М., розглянувши матеріали, що надійшли від Тернопільського МВ УМВС України в Тернопільській області, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця та мешканця ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянина України, працює у ТОВ "СТАН", до адмінвідповідальності не притягувався,

за ч.1 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 25 березня 2015 року об 21 годині за місцем проживання ІНФОРМАЦІЯ_3 , вчинив насильство в сім'ї щодо колишньої дружини ОСОБА_2 та дочки ОСОБА_3, з якими спільно проживає, під час чого чинив на них моральний та психологічний тиск .

У судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину у вчиненні даного правопорушення визнав та пояснив, що 25 березня 2015 року у нього дійсно виникла сварка в сімї на ґрунті взаємних неприязних стосунків, тому вважає, що конфлікт стався з їх спільної вини, однак , запевнив, що подібне більше не повториться.

Крім власного визнання, вина ОСОБА_1 у вчиненому повністю доведена матеріалами справи, а саме:

даними, що містяться у протоколі про адміністративне правопорушення серії ТЕ № 025241 від 01 квітня 2015 року;

висновком про результати розгляду звернення громадянки ОСОБА_2 від 01 квітня 2015 року;

протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення (або таке, що готується) від 26 березня 2015 року;

письмовими поясненнями ОСОБА_2 від 26 березня 2015 року;

письмовими поясненнями ОСОБА_3 від 26 березня 2015 року;

письмовими поясненнями ОСОБА_1 від 01 квітня 2015 року.

За даних обставин в діях ОСОБА_1 вбачаються ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення, тобто вчинення насильства в сім'ї, умисне вчинення будь-яких дій фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування фізичного насильства, що не завдало фізичного болю і не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров'ю потерпілого.

Разом із тим відповідно до статті 245 Кодексу України про адміністративні правопорушення завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Також, вимогами ст. 280 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно із ч. 2 ст. 33 Кодексу України про адміністративні правопорушення при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність.

Приписами статті 22 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачено, що при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган (посадова особа), уповноважений вирішувати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.

Враховуючи вищенаведене, а також особу порушника, обставини, за яких було вчинено правопорушення, суддя , вважає за можливе звільнити ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення, обмежившись щодо нього усним зауваженням.

Керуючись ст.ст. 22, 173-2, 283, 284, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Звільнити ОСОБА_1 (І.П.Н. НОМЕР_1) від адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення на підставі ст. 22 Кодексу України про адміністративні правопорушення , обмежившись щодо нього усним зауваженням.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, за винятком постанов про застосування стягнення, передбаченого статтею 32 цього Кодексу, а також постанов, прийнятих за результатами розгляду справ про адміністративні правопорушення, передбачені статтею 185-3 цього Кодексу.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником або прокурором протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Апеляційна скарга подається до апеляційного суду Тернопільської області через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області.

Суддя Сливка Л.М.