Справа № 465/1815 Головуючий у 1 інстанції: Козюренко Р.С..
Провадження № 33/783/220/15 Доповідач: Марітчак Т. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 квітня 2015 року Апеляційний суд Львівської області під головуванням судді апеляційного суду Т.М. Марітчака, за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову судді Франківського районного суду м. Львова від 27 березня 2015 року, -

в с т а н о в и в:

постановою судді Франківського районного суду м. Львова від 27 березня 2015 року

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця м. Львів, українця, громадянина України, одруженого, на утриманні 1 неповнолітня дитина - син ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_3, працюючого водієм автобуса в ТзОВ «Міра і К» з 28.02.2014 року, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1,

визнано винним за ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування всіма видами транспортних засобів строком на 1 (один) рік і стягнуто судовий збір у розмірі 36,54 грн.

Зазначеною постановою встановлено, що згідно протоколу про адміністративне правопорушення серія АП1 № 819965, ОСОБА_1 09 березня 2015 року близько 03:30 год. по вул. Кн. Ольги ? Наукова у м. Львові, керував автомобілем марки «РАФ», д.н.з. НОМЕР_1, в стані алкогольного сп'яніння, що підтверджується висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння №1890/338 від 09 березня 2015 року, чим порушив п. 2.9 ПДР України.

Не погоджуючись із зазначеною постановою, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 подав на неї апеляційну скаргу, в якій просить оскаржувану постанову судді змінити в частині накладення на нього адміністративного стягнення у виді позбавлення права керування всіма видами транспортних засобів строком на 1 (один) рік та призначити йому стягнення не пов'язане з позбавленням права керувати транспортними засобами.

Апелянт вважає оскаржувану постанову такою, що не відповідає вимогам ст.ст. 245, 280 КУпАП виходячи з наступного. Всупереч вимог закону суд не в повній мірі з'ясував всі обставини справи та особу правопорушника. Зокрема в оскаржуваній постанові суду зазначено, що ОСОБА_1 не працює, однак, це не відповідає дійсним обставинам справи, оскільки він з 1993 року працює на посаді водія, що підтверджується копією трудової книжки, на даний момент працює на посаді водія у ТзОВ «Міра і К», на утриманні є двоє неповнолітніх дітей, дружина не працює з 2010 року та з 2005 року перебуває на диспансерному обліку у зв'язку з гепатитом С і позбавлення права керування транспортними засобами позбавить його та його сім'ю основного джерела доходу та можливості існування.

Заслухавши доповідача, апелянта ОСОБА_1, який підтримав свою апеляційну скаргу, враховуючи зазначені в апеляційній скарзі пом'якшуючі обставини, перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення та доводи апеляційної скарги особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, апеляційний суд вважає, що подана апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.

Приймаючи рішення у справі стосовно ОСОБА_1, суд першої інстанції виходив з того, що у його діях, згідно матеріалів справи про адміністративне правопорушення, є наявний склад адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП, вина ОСОБА_1 у вчиненні даного правопорушення, повністю доведена зібраними по справі матеріалами, зокрема висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння №1890/338 від 09 березня 2015 року та поясненнями свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5.

Як убачається з матеріалів справи про адміністративне правопорушення та апеляційної скарги ОСОБА_1, останній визнав себе винним в управлінні транспортним засобом, при обставинах, зазначених у протоколі про адміністративне правопорушення.

Суд першої інстанції, на думку апеляційного суду, обґрунтовано прийшов до висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП, при обставинах, зазначених у протоколі про адміністративне правопорушення.

Накладаючи стягнення на ОСОБА_1 суд врахував також характер вчиненого ним правопорушення, яке на його думку свідчить про підвищену небезпеку подібних проступків та осіб, що їх вчиняють, особу правопорушника, котрий не працює та не має постійного джерела прибутку, відсутність обставин, що обтяжують та пом'якшують відповідальність, і дійшов висновку, що стягнення слід визначити у виді позбавлення права керування всіма видами транспортних засобів.

Однак, як убачається з матеріалів справи про адміністративне правопорушення, суд першої інстанції, приймаючи рішення у справі, в недостатній мірі вивчив особу правопорушника та фактичні обставини за яких ОСОБА_1 вчинено дане адміністративне правопорушення.

Так, всупереч твердженню суду першої інстанції про те, що ОСОБА_1 не працює та відсутність пом'якшуючих обставин, з матеріалів справи (копії трудової книжки) убачається, що ОСОБА_1 тривалий час, а саме з 1993 року працює водієм, а з 28.02.2014 року по даний час працює водієм автобуса в ТзОВ «Міра і К» (а.с. 21-22).

Крім цього, ОСОБА_1 позитивно характеризується за місцем роботи - в ТзОВ «Міра і К» (а.с. 18), має на утриманні дружину ОСОБА_6, яка хворіє гепатитом С, неповнолітнього сина ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_3 та повнолітнього сина ОСОБА_7 - студента 3-го курсу Львівського інституту економіки і туризму заочної форми навчання (а.с. 16-17, 19-20).

На думку апеляційного суду, не враховано судом першої інстанції при накладенні адміністративного стягнення і фактичні обставини справи, зокрема те, що ОСОБА_1 визнав себе винним у вчиненні даного правопорушення і розкаявся у вчиненому, що відповідно до вимог ст. 34 КУпАП є пом'якшуючою обставиною, вчинив його 09 березня 2015 року близько 03:30 год. після святкування 8-го Березня у зв'язку з тим, що ставив свою автомашину на стоянку, яка знаходиться за 150 метрів від його місця проживання.

Крім цього, позбавлення ОСОБА_1 права керування всіма видами транспортних засобів строком на 1 (один) рік позбавить його сім'ю засобів до існування, оскільки він є єдиним годувальником і має на своєму утриманні 3 чоловік.

За таких обставин, на думку апеляційного суду, застосування до ОСОБА_1 максимального стягнення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, у вигляді позбавлення права керування всіма видами транспортних засобів строком на 1 (один) рік не відповідає суспільній небезпеці вчиненого ОСОБА_1 правопорушення та його особі.

На підставі наведеного вище апеляційний суд приходить до висновку, що оскаржувану постанову суду першої інстанції в частині накладення адміністративного стягнення необхідно змінити і на ОСОБА_1 за вчинення ним правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП накласти адміністративне стягнення у виді штрафу.

Керуючись ст.ст. 33-34, 130, 294 КУпАП, суддя апеляційного суду, -

постановив:

постанову судді Франківського районного суду м. Львова від 27 березня 2015 року про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у виді позбавлення права керування всіма видами транспортних засобів строком на 1 (один) рік змінити і накласти на нього за вчинення правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 230 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 3 910 (три тисячі дев'ятсот десять) грн. в дохід держави.

В решті оскаржувану постанову залишити без змін.

Постанова остаточна і оскарженню не підлягає.

Суддя апеляційного суду підпис Т.М. Марітчак

Копія відповідно до оригіналу.

Суддя апеляційного суду Т. Марітчак

Постанова вступила в законну силу 27 квітня 2015 року.

Помічник судді В. Юрочко

«____» __________2015 року