Провадження № 33/780/154/15 Доповідач у 2 інстанції Матюшко
Категорія 138 20.03.2015
ПОСТАНОВА

Іменем України

20 березня 2015 року м. Київ

Суддя Апеляційного суду Київської області Матюшко М.П., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Києво - Святошинського районного суду Київської області від 27 листопада 2014 року, якою

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, українку, громадянку України, уродженку с. Фрунзе Слав'янського району Луганської області, зі слів працює лікарем-хірургом Головний військовий клінічний госпіталь при Міністерстві охорони здоров'я України, проживаючу та зареєстровану за адресою: АДРЕСА_1,

визнано винною у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та провадження у справі щодо ОСОБА_2 про адміністративне правопорушення передбачене ст. 124 КУпАП - закрито за відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В:

Згідно оскаржуваної постанови, 23 жовтня 2014 року приблизно о 07 год. 10 хв. на 20 км автодороги Київ - Одеса, водій ОСОБА_2, керуючи автомобілем НОМЕР_1, рухаючись в напрямку м. Одеса, виконуючи поворот на ліво, а саме напрямку м. Києва, була не уважна, не стежила за дорожньою обстановкою. Перед початком руху, будь- якою зміною напрямку руху, не переконалася, що це буде безпечним, не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, не скориставшись заїздним карманом для розвороту, де організовано схему проїзду « Організацію дорожнього руху», а саме почала раптово виїжджати в крайню праву смугу для руху в напрямку м. Києва. В результаті чого, створила перешкоду для руху автомобілю НОМЕР_2, який рухався позаду та також виконував маневр повороту намагаючись заїхати в карман для розвороту. В наслідок чого, відбулося зіткнення та в результаті дорожньо - транспортної пригоди автомобілі отримали механічні пошкодження.

Своїми діями водій ОСОБА_2 порушила п.п. 2.3 «б»; 10.1; 12.3 ПДР України, за що передбачена відповідальність за ст. 124 КУпАП

На вказану постанову судді, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу в якій просить скасувати постанову, прийняти нову, якою ОСОБА_2 визнати винною у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та провадження у справі щодо нього за ст. 124 КУпАП закрити у зв'язку із закінченням на момент розгляду справи строків, передбачених ст. 38 КУпАП, оскільки зазначена постанова є незаконною. Обґрунтовуючи свої вимоги апелянт вказує, що суд приймаючи дану постанову, якою адміністративну справу щодо ОСОБА_2 було закрито за відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого за ст. 124 КУпАП, посилався виключно на запис відео реєстратора, який був наданий ОСОБА_2 з автомобіля, яким вона керує. Проте, зазначений запис не може розглядатися в якості доказу, оскільки згідно ст. 251 КУпАП доказами є показання технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосується забезпечення безпеки дорожнього руху, до яких не відноситься запис відео реєстратора з автомобіля порушника. Тому відео реєстратор, який був наданий ОСОБА_2 суду не є доказом згідно ст. 251 КУпАП.

Крім того ОСОБА_1 просить поновити строк на оскаржувану постанову, оскільки він його пропустив із незалежних від його причин. Апелянт вказує, що не приймав участь у розгляді справи про адмінправопорушення у суді першої інстанції і дізнався про дану постанову, тільки 18.02.2015 року, а отримав її 19.02.2015 року.

На апеляційну скаргу представником ОСОБА_2 подано заперечення, в якій просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а постанову місцевого суду без змін.

Заслухавши доповідача, ОСОБА_1 в підтримку апеляційних вимог, ОСОБА_2 та її представника - адвоката ОСОБА_3, які просили постанову суду залишити без змін, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, заперечень на неї і долучені в судді апеляційній інстанції матеріали, приходжу до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Апелянт ОСОБА_1 не був повідомлений щодо часу і місця розгляду адміністративної справи щодо ОСОБА_2, тому причину пропуску ним строку на апеляційне оскарження необхідно визнати поважною та поновити йому строк на апеляційне оскарження названої постанови.

Суд першої інстанції дослідив протокол про адміністративне правопорушення від 23.10.2014 року щодо ОСОБА_2, схему ДТП, протоколи огляду транспортних засобів, пояснення ОСОБА_2 та ОСОБА_1, оглянув запис відео реєстратора автомобіля ОСОБА_2, давши названим доказом належну оцінку у постанові та прийшов до обґрунтованого висновку про відсутність у діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Посилання апелянта на те, що запис відео реєстратора не є доказом суперечить положенням ст. 251 КУпАП.

Висновок суду першої інстанції про відсутність вини ОСОБА_2 за ст. 124 КУпАП підтверджується також долученою до справи і дослідженою апеляційним судом схемою організації руху автомобільної дороги (де трапилось ДТП), затвердженого керівником проекту та погодженого з УДАІ ГУ МВС України в Київській області у травні 2014 року, із якого вбачається, що інспектором ДАІ при складанні протоколу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_2 на схемі неправильно відображена кількість полос руху, а також невірно позначено розташування автомобіля під керуванням ОСОБА_1 щодо автомобіля під керування ОСОБА_2

Більше того, в протоколі про адмінправопорушення зазначено, що водій ОСОБА_2, виконуючи поворот ліворуч, не скористався карманом для розвороту, що не відповідає дійсності. Навпаки, саме водій ОСОБА_2 скористалась названим карманом при здійсненні маневру повороту ліворуч, а водій ОСОБА_1, який рухався позаду автомобіля під керуванням ОСОБА_2, повинен був дотримуватися вимог п.п. 10.4 та 10.11 ПДР України.

Крім того, приєднана до справи постанова судді апеляційного суду Київської області від 18 березня 2015 року про скасування постанови судді Києво - Святошинського районного суду Київської області від 02.02.2015 року та закриття провадження у справі згідно п. 1 ст. 247 КУпАП щодо ОСОБА_1 не є доказом вини ОСОБА_2 за ст. 124 КУпАП, як вважає апелянт, оскільки провадження у справі щодо ОСОБА_1 закрито за відсутністю у його діях порушень вимог п.п. 2.3 б, 10.1 ПДР України, тобто ст. 124 КУпАП, а порушення п.п. 10.4, 10.11 ПДР ОСОБА_1 не інкримінувалося, про що прямо зазначено в постанові апеляційного суду.

Беручи до уваги наведене вище, вважаю постанову суду першої інстанції щодо ОСОБА_2 законною.

Керуючись ст.294 КУпАП,-

П О С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 поновити строк на апеляційне оскарження постанови судді Києво - Святошинського районного суду Київської області від 27 листопада 2014 року щодо ОСОБА_2.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову судді Києво - Святошинського районного суду Київської області від 27 листопада 2014 року щодо ОСОБА_2 - без змін.

Постанова є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя: М.П. Матюшко