АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД КІРОВОГРАДСЬКОЇ ОБЛАСТІ
№ провадження 33/781/54/15 Головуючий у суді І-ї інстанції Цоток В. В.
Категорія - 172-7 Доповідач у суді ІІ-ї інстанції Широкоряд Р. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.04.2015 м. Кіровоград

Суддя апеляційного суду Кіровоградської області Широкоряд Р.В.,

за участю: ОСОБА_3, захисника-адвоката, Туровського С.К.

розглянув у порядку апеляційного перегляду справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою прокурора Добровеличківського району Кіровоградської області Науменка І.Ф., поданою на постанову Добровеличківського районного суду Кіровоградської області від 26 лютого 2015 року, якою стосовно

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця Добровеличківського району Кіровоградської області, який працює на посаді сільського голови Гаївської сільської ради Добровеличківського району Кіровоградської області, проживає за адресою: АДРЕСА_1

закрито провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 172-7 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ

Постановою судді Добровеличківського районного суду Кіровоградської області 26 лютого 2015 року стосовно ОСОБА_3 закрито провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 172-7 Кодексу України про адміністративні правопорушення, на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, у зв'язку із відсутністю у діях останнього складу адміністративного правопорушення.

Як убачається із змісту постанови суду, стосовно ОСОБА_3 11 лютого 2015 року складено протокол про вчинення ним адміністративного правопорушення, ОСОБА_3 притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення корупційного правопорушення, суть котрого полягає у наступному.

ОСОБА_3, працюючи на посаді сільського голови Гаївської сільської ради Добровеличківського району Кіровоградської області, що в селі Гаївка Добровеличківського району Кіровоградської області, - відповідно до п.п. «б» п. 1 ч. 1 ст.4 Закону України «Про засади запобігання та протидії корупції» /далі по тексту постанови також - Закон/, являвся суб'єктом відповідальності за корупційні правопорушення.

При цьому, в червні 2014 року, підписав та видав висновок Гаївської сільської ради про погодження надання у власність земельної ділянки із числа земель державної власності на території Гаївської сільської ради ОСОБА_6, яка є його близьким родичем (дружиною), проте, всупереч вимог Закону не вжив заходів щодо недопущення будь-якої можливості виникнення конфлікту інтересів та не повідомив безпосереднього керівника у письмовій формі про наявність конфлікту інтересів, чим порушив ст. 14 Закону України «Про засади запобігання та протидії корупції».

Суд першої інстанції на підставі досліджених у судовому засіданні доказів матеріалів справи, дійшов до висновку про відсутність суперечностей, - конфлікту інтересів ОСОБА_3, та відповідно, відсутності в діях останнього складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 172-7 КУпАП.

У апеляційній скарзі прокурор просить постанову суду першої інстанції скасувати, постановити нову постанову, якою ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні адміністративного корупційного правопорушення, передбаченого ст. 172-7 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накласти на ОСОБА_3 стягнення у межах санкції вказаної статті.

Вимоги апеляційної скарги обґрунтовані наступними доводами.

Судом неналежним чином оцінено пояснення заступника начальника відділу Держземагентства в Добровеличківському районі Кіровоградської області Ковальчука О.А., в частині того, що висновок голови сільської ради структурні підрозділи Держземагентства вимагають на підставі наказу Головного управління Держземагентстсва у Кіровоградській області № 328 від 15.10.2014 року та рішення колегії Держземагентстсва України від 14.10.2014 року.

Отже, без наявності даного висновку, ГУ Держземагентство України в Кіровоградській області не видало б наказу про дозвіл на розробку проекту відведення земельної ділянки ОСОБА_6

За таких обставин, апелянт вважає, що в діях ОСОБА_3 наявний конфлікт інтересів, оскільки документ, що був ним підписаний та виданий, надає певні пільги його дружині, ОСОБА_6

Перевіривши матеріали справи, заслухавши ОСОБА_3, та в його інтересах захисника адвоката - Туровського С.К., які просили апеляцію прокурора залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції без зміни, опитавши старшого оперуповноваженого УСБУ в Кіровоградській області О.Фомуляєва, першого заступника начальника головного управління Дердавного агентства земельних ресурсів у Кіровоградській області, Збаржевського І.В., вивчивши матеріали адміністративного провадження, суд приходить до висновку, що апеляційна скарга прокурора задоволенню не підлягає з наступних обставин.

Відповідно до вимог ст. 172-7 КУпАП відповідальність за вказане адміністративне правопорушення настає у разі неповідомлення особою безпосереднього керівника у випадках, передбачених законом, про наявність конфлікту інтересів.

Положеннями Закону України «Про засади запобігання та протидії корупції» визначено поняття конфлікт інтересів, як суперечність між особистими майновими, немайновими інтересами особи чи близьких їй осіб та її службовими повноваженнями, наявність якої може вплинути на об'єктивність або неупередженість прийняття рішень, а також на вчинення чи не вчинення дій під час виконання наданих їй службових повноважень.

Таким чином, конфлікт інтересів має місце тоді, коли вказана суперечність фактично вплинула чи могла вплинути на об'єктивність або неупередженість прийняття рішень, на вчинення чи не вчинення дій під час виконання наданих особі службових повноважень.

Однак, наявність таких суперечностей матеріалами справи не доведено.

За змістом протоколу про адміністративне правопорушення від 11 лютого 2015 року, суть адміністративного корупційного правопорушення, вчиненого ОСОБА_3, полягає в тому, що він, будучи сільським головою, та достовірно обізнаним із вимогами Закону України «Про засади запобігання і протидії корупції», порушив вимоги в частині недопущення будь-якої можливості виникнення конфлікту інтересів, свідомо та умисно погодив та підписав висновок про погодження надання земельної ділянки ОСОБА_6, - своїй дружині, внаслідок чого остання цю земельну ділянку отримала у користування.

При цьому, матеріалами справи встановлено, - земельна ділянка, що її передано у користування ОСОБА_6, знаходиться поруч із домоволодінням останньої та фактично з 1987 року перебувала у її користуванні.

З довідки відділу Держземагенства у Добровеличківському районі Кіровоградської області №659/04/01-11 від 20.02.2015 року, встановлено, що земельна ділянка сільськогосподарського призначення державного резервного фонду площею 0,25 га ріллі контур № 571 за даними Державного земельного кадастру знаходиться за межами населеного пункту села Гаївка.

ОСОБА_6, 25 червня 2014 року звернулась із заявою до першого заступника начальника головного управління Держземагентства в Кіровоградській області Збаржевецькому І.В. про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки на території Гаївської сільської ради Добровеличківського району Кіровоградської області (а.с. 24).

Особи, які б бажали взяти у користування, розробляти вказану вище земельну ділянку, крім ОСОБА_6 на момент вирішення питання про надання відповідного дозволу та у процесі його вирішення, - відсутні.

Наказом першого заступника начальника головного управління Держземагентства в Кіровоградській області Збаржевецьким І.В. від 01 серпня 2014 року № 11-923/14-14-СГ ОСОБА_6 надано дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність, розташованої на території Добровеличківського району Гаївської сільської ради (за межами населеного пункту) а.с. 23.

Відповідно до земельного законодавства України, - центральний орган виконавчої влади з питань земельних ресурсів у галузі земельних відносин та його територіальні органи передають земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності, крім окремих випадків, визначених законодавством, у власність або у користування для всіх потреб.

Відтак, Головні управління Держземагентства в областях є розпорядником земель державної власності сільськогосподарського призначення, відповідно до визначеної законом компетенції приймають рішення (накази) про надання дозволів на розроблення документації із землеустрою та її затвердження щодо відведення у власність та користування земельних ділянок громадянам та юридичним особам.

Тож, Головне управління Держземагентства в Кіровоградській області розпоряджається усіма землями державної власності сільськогосподарського призначення, що знаходяться за межами населених пунктів на території всієї Кіровоградської області.

Як зазначено вище та встановлено матеріалами справи, земельна ділянка, що її погоджено надати у користування ОСОБА_6, - є державною власністю сільськогосподарського призначення, знаходиться на території за межами населеного пункту, - тому питання про передачу її у власність або користування окремої фізичної або юридичної особи безпосередньо належить до компетенції Головного управління Держземагентства в Кіровоградській області, наказом посадової особи якого ОСОБА_6 і надано дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність, розташованої на території Добровеличківського району Гаївської сільської ради (за межами населеного пункту).

Таким чином, у даному випадку, є встановленим, що рішення про передачу у користування або власність земельної ділянки фізичним або юридичним особам, що має у подальшому юридичну силу, приймається Головним управлінням Держземагентства в Кіровоградській області.

Також, як убачається із матеріалів справи, до заяви ОСОБА_6, адресованої Головному управлінню Держземагентства в Кіровоградській області про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки на території Гаївської сільської ради Добровеличківського району Кіровоградської області, додано висновок сільської ради про можливість надання земельної ділянки (а.с. 24, 27).

Як свідчать матеріали справи, та як то зазначено в апеляційній скарзі прокурора, - саме зазначений висновок, підписаний сільським головою Гаївської сільської ради Добровеличківського району Кіровоградської області ОСОБА_3, - як то також убачається зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення, складеного стосовно ОСОБА_3, свідчить про наявність конфлікту інтересів у діях сільського голови, оскільки на його підставі надано у користування земельну ділянку дружині сільського голови - ОСОБА_6, і про наявність такого конфлікту сільським головою не повідомлено.

Суд апеляційної інстанції із таким твердженням не погоджується.

По-перше, і як то правильно зазначено в оскаржуваній постанові суду першої інстанції, вказаний висновок про затвердження не містить обов'язкових реквізитів офіційного документу, який має юридичну силу, та за якими цей документ можливо ідентифікувати, - належно зазначених дати документу, вихідного реєстраційного номеру, печатки органу місцевого самоврядування.

Тобто, означений, долучений до матеріалів справи, лист, фактично містить лише загальні характеристики земельної ділянки, розташованої га території Гаївської сільської ради Добровеличківського району Кіровоградської області, а також, формально, - носить рекомендаційний характер щодо відсутності законних перепон до можливого погодження питання Головним управлінням Держземагентства в Кіровоградській області про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки на території Гаївської сільської ради Добровеличківського району Кіровоградської області (а.с. 27).

По-друге, і що є основним, відповідно до інформаційного листа Головного управління Держземагентства в Кіровоградській області від 25.02.2015 року № 690/04/01-09, - є встановленим наступне (- а.с. 71).

На виконання доручення Віце-прем'єр-міністра України Володимира Гройсмана, доручення виконуючого обов'язки начальника Головного управління Держземагентства у Кіровоградській області Д. Бабіка та наказу Головного управління Держземагентства у Кіровоградській області від 15.10.2014 року № 328 «Про введення в дію рішень колегії Держземагентства України від 14.10.2014 року» з метою забезпечення прозорості земельних відносин та розширення повноважень місцевих рад з 15 жовтня 2014 року стало обов'язковим направлення на розгляд місцевих рад питань щодо розпорядження землями сільськогосподарського призначення державної власності на етапі надання згоди на розроблення відповідної документації із землеустрою.

Таким чином, органи місцевого самоврядування при наданні висновку-погодження щодо можливості відведення земельної ділянки у власність або користування матимуть можливість висловити свою позицію стосовно можливості відведення саме тієї земельної ділянки, яка зазначена в заяві, що подається громадянином або юридичною особою до Головного управління Держземагентства в області.

У вказаному дорученні виконуючого обов'язки начальника Головного управління Держземагентства у Кіровоградській області Д.Вабіка від 22.10.2014 року зазначається, що земельним законодавством, зокрема частиною 7 статті 118 та частиною 3 статті 123 Земельного кодексу України підставою для відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування земельної ділянки вимогам законів (схемам землеустрою, техніко-економічним обґрунтуванням та інше).

Надання зазначеного висновку не передбачено Земельним кодексом України або іншими підзаконними актами.

Висновок-погодження органу місцевого самоврядування з висловленням позиції сільської ради носить інформаційний характер про земельну ділянку, не породжує юридичних наслідків та не є рішенням про надання дозволу на розроблення відповідної документації із землеустрою.

Відтак, на підставі викладеного слідує наступне.

Надання висновку-погодження взагалі не вимагалось на законних підставах до жовтня 2014 року, тоді як заяву ОСОБА_6 про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки подано до Головного управління Держземагентства в Кіровоградській області 25 червня 2014 року (а.с. 24).

Висновок не породжує юридичних наслідків та не є рішенням про надання дозволу на розроблення відповідної документації із землеустрою, носить інформаційний характер про земельну ділянку.

Відтак, доказами по справи не доведено наявність суперечностей між особистими майновими, немайновими інтересами ОСОБА_3 чи близьких йому осіб - у даному випадку дружини ОСОБА_6, та його службовими повноваженнями, наявність якої може вплинути на об'єктивність або неупередженість прийняття рішень, а також на вчинення чи не вчинення дій під час виконання наданих їй службових повноважень, оскільки ОСОБА_3 об'єктивно не вправі був приймати рішення щодо передачі земельної ділянки у користування або власність іншої особи, і прийняття такого правового рішення знаходилося поза межами його компетенції та можливостей, та не належало до кола службових обов'язків, що він мав виконувати як сільський голова.

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що у матеріалах справи відсутні докази наявності конфлікту інтересів сільського голови ОСОБА_3 у розумінні ст. 172-7 КУпАП.

Стосовно доводів апеляційної скарги прокурора з приводу порушення ОСОБА_3 правил етичної поведінки державного службовця у разі виникнення конфлікту інтересів, що їх визначено положеннями Закону України «Про правила етичної поведінки», вказані доводи є необґрунтованими.

Положення зазначеного Закону є, фактично, відсилочними, так як для визначення понять як конфлікт інтересів державного службовця, як те указано у Законі, слід вживати у значенні, визначеному Законом України «Про засади запобігання та протидії корупції».

Однак, судом вже надано юридичної оцінки діям голови сільської Гаївської ради ОСОБА_3 у площині положень Закону України «Про засади запобігання та протидії корупції», при цьому не виявлено достатніх доказів щодо наявності конфлікту службових та особистих інтересів вказаного державного службовця, у тому значенні, що передбачено Законом України «Про засади запобігання та протидії корупції».

Опитаний апеляційним судом перший заступник начальника головного управління Дердавного агентства земельних ресурсів у Кіровоградській області, Збаржевський І.В., суду пояснив, що дійсно, ним 01.08.2014 року був виданий наказ про надання дозволу гр..ОСОБА_6, на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність. Зазначений наказ ним виданий на підставі заяви ОСОБА_6

Для надання дозволу на розроблення документації із землеустрою висновків та погодження сільської ради взагалі не було потрібно. Більш того, приписом прокуратури Кіровоградської області було попереджено, що під час прийняття заяв громадян на розроблення документації із землеустрою є незаконним вимагання від громадян погоджень сільських рад про надання земельних ділянок.

Опитаний апеляційним судом старший оперуповноважений 1 сектору відділу УСБУ в Кіровоградській області Фомуляєв О.В., пояснив, що ним було складено протокол про адміністративне правопорушення, передбаченого ст.172-7 КУпАП стосовно ОСОБА_3 однією з основних підстав для складання зазначеного протоколу було пояснення спеціаліста-землевпорядника Чабанова В.М., згідно яких як він зрозумів, для отримання дозволу на розроблення документації із землеустрою необхідна попередня згода-погодження сільської ради.

За таких обставин справи, суд апеляційної інстанції прийшов до переконливого висновку, що зібраними по даній справі доказами не підтверджена вина правопорушника у вчиненні ним неповідомлення про наявність конфлікту інтересів, відповідно до вимог ст. 14 Закону України «Про засади запобігання і протидії корупції».

На підставі викладеного, суддя-доповідач вважає, що судом першої інстанції належним чином виконано вимоги ст. 245 КУпАП про всебічне, повне та об'єктивне дослідження всіх обставин справи, а тому відсутні підстави для задоволення апеляційної скарги прокурора та скасування постанови суду.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу прокурора Добровеличківського району Кіровоградської області Науменка І.Ф. - залишити без задоволення.

Постанову Добровеличківського районного суду Кіровоградської області від 26 лютого 2015 року стосовно ОСОБА_3 про закриття провадження у справі про притягнення останнього до адміністративної відповідальності за ст. 172-7 Кодексу України про адміністративні правопорушення, на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, у зв'язку із відсутністю у діях останнього складу адміністративного правопорушення - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Відповідає оригіналу:

Суддя апеляційного суду

Кіровоградської області Р.В. Широкоряд