АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 33/791/53/2015
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 березня 2015 року м. Херсон

Суддя апеляційного суду Херсонської області Заіченко В.Л. за участю адвоката Бажана В.І., представників митниці Кисельова О.Є. та Повод М.А., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_4 на постанову Суворовського районного суду м.Херсона від 18.02.2015 року у справі про адміністративне правопорушення за ст. 483 ч.1 Митного кодексу України, щодо неї, -

В С Т А Н О В И В:

Постановою Суворовського районного суду м. Херсона від 18 лютого 2015 року ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженку АР Крим м. Сімферополь, приватного підприємця, мешканку АДРЕСА_1, притягнуто до адміністративної відповідальності за ст.483 ч.1 МК України та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 100 % вартості товару в сумі 410 000,00 грн., з конфіскацією грошових коштів у вигляді банкнот номіналом 500,00 грн. та 200,00 грн., на загальну суму 410 000,00 (чотириста десять тисяч) грн.

ОСОБА_4 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення та піддано адміністративному стягненню за те, що вона 24.12.2014 року о 20:15 годині в'їхала у зону митного контролю контрольного пункту в'їзду - виїзду «Ставки» м/п «Скадовськ» Херсонської митниці Міндоходів з території вільної економічної зони «Крим» у напрямку материкової частини України транспортним засобом марки «Renault» державний номерний знак НОМЕР_1, в якому, під час здійснення спільного прикордонно-митного контролю, між сидінням водія та заднім сидінням під килимком, у конструктивній порожнині автомобіля, було виявлено (з приховуванням від митного контролю) грошові знаки у вигляді банкнотів номіналом 500,00 грн. та 200,00 грн. на загальну суму 410 000,00 грн. та які ОСОБА_4 не заявила усно - перед початком митного контролю та письмово - у індивідуальній митній декларації від 24.12.2014року.

В апеляційній скарзі ОСОБА_4 вважає постанову суду першої інстанції необ'єктивною та незаконною, у зв'язку із неправильним застосуванням норм матеріального та процесуального права, оскільки посилаючись на законодавчі акти України щодо переміщення фізичною особою при ввезені на іншу територію України готівкових коштів за умови письмового декларування митному органу, суд не взяв взагалі до уваги її доводи . щодо наявності в неї грошових коштів, пояснення її чоловіка ОСОБА_4, а також необ'єктивно спростував покази свідка ОСОБА_5, пославшись на витяг з електронного журналу пасажирського пункт. Просить скасувати постанову Суворовського району суду м.Херсона від 18.02.2015 року та постановити рішення, яким визнати її не винною у скоєні адміністративного правопорушення, повернувши вилучені грошові кошти в розмірі 410 000,00 грн.

Заслухавши адвоката Бажана В.І., представника митниці Кисельова О.Є., перевіривши матеріали адміністративної справи, доводи апеляційної скарги, вважаю, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Скарга на постанову суду у справі про порушення митних правил розглядається апеляційним судом, уповноваженим розв'язувати апеляційні скарги на рішення місцевого загального суду, яким ухвалено дану постанову у відповідності до ч. 3 ст. 294 КУпАП.

Як вбачається з матеріалів справи, суд першої інстанції належним чином з'ясував та встановив наявність адміністративного правопорушення за ст. 483 ч.1 МК України, винність ОСОБА_4 в його вчиненні та розглянув справу, враховуючи вимоги ст. ст.. 245, 251, 252, 254-256, 280, 283 КУпАП.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що доказами вчинення ОСОБА_4 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 483МК України є: протокол про порушення митних правил № 0191/50803/14 від 24.12.2014 року; службова записка інспектора, який склав указаний протокол; митні декларації 24.12.2015року, а також пояснення правопорушниці в судовому засіданні, в якому вона була присутня та надала пояснення, що при заповненні митної декларації вказала суму 190 000,00 грн., так як вважала їх еквівалентними 10 000 євро, які можна ввозити на територію України, інші кошти сховала у свою сумку в автомобілі; пояснення допитаних в суді першої інстанції свідків: ОСОБА_5 та ОСОБА_6; витяги з електронного журналу пасажирського пункту пропуску щодо проходження митного огляду ОСОБА_5

Призначаючи ОСОБА_4 адміністративне стягнення, суд першої інстанції відповідно до ст. 33 КУпАП, правильно врахував характер вчиненого правопорушення, особу правопорушниці, ступінь її вини, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, а тому апеляційні доводи скаржниці, що вилучені грошові кошти в сумі 410 000,00 грн. частково належать їй, а частково її чоловіку ОСОБА_6 та партнерам по бізнесу ОСОБА_5 та ОСОБА_7, та передані їй в пункті митного контролю, після проходження митного огляду (через спізнення літак) - суд визнає необґрунтованими, надуманими та такими, що не відповідають дійсності.

Відповідно до п. 5 Пленуму Верховного Суду України № 8 від 03.06. 2005 року «Про судову практику у справах про контрабанду та порушення митних правил" - незаконним переміщенням предметів із приховуванням від митного контролю є їх переміщення через митний кордон України з використанням спеціально виготовлення сховищ, тайників та інших засобів чи способів, що утруднюють їх виявлення або шляхом надання одним товарам вигляду інших, або з наданням митному органу як підстави для переміщення товару підроблених документів чи одержаних незаконним шляхом, або таких, що містять неправдиві дані.

Таким чином вважаю, що судом першої інстанції обґрунтовано викладено у постанові посилання на те, що ОСОБА_4 умисно не надала митним органам документи, які містять правдиві дані, встановлено достатні дані та докази для висновку про наявність в діях ОСОБА_4 прямого умислу на вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 483 МК України - переміщенні товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, тобто з використанням способів, що утруднюють виявлення таких товарів та порушення вимог Закону України від 12.08.2014 року № 1636-VII «Про створення вільної економічної зони «Крим» та про особливості здійснення економічної діяльності на тимчасово купованій території України», постанови Правління Національного банку України від З листопада 2014 року № 699 «Про застосування окремих норм валютного законодавства під час режиму тимчасової окупації на території вільної економічної зони «Крим»».

З урахуванням вищенаведеного, за наявності сукупності наданих та досліджених по даній справі доказів, апеляційний суд вважає, що доводи апеляційної скарги ОСОБА_4 спростовуються матеріалами справи, у зв'язку з чим, висновок Суворовського районного суду міста Херсона про доведеність її вини у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України є законним та обґрунтованим, а підстав для задоволення апеляційної скарги - не має.

На підставі вищенаведеного, керуючись ст. 294 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 залишити без задоволення, а постанову Суворовського районного суду м. Херсона від 18 лютого 2015 року у справі про адміністративне правопорушення за ст. 483 ч. 1 Митного кодексу України щодо неї - без зміни.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя апеляційного суду

Херсонської області В.Л.Заіченко