Справа № 730/53/15-п Головуючий у 1 інстанції Тіслюк І.І.
Провадження № 33/795/63/2015
Категорія - ст. 124 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 березня 2015 року місто Чернігів

Апеляційний суд Чернігівської області - суддя Антипець В.М.,

з участю особи, яка звільнена від адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 його захисника адвоката ОСОБА_2, потерпілого ОСОБА_3

Розглянув апеляційну скаргу ОСОБА_3 на постанову Борзнянського районного суду Чернігівської області від 27 січня 2015 року,

В С Т А Н О В И В:

Цією постановою щодо ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, жителя АДРЕСА_1 закрите провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП, за відсутністю в його діях складу правопорушення.

Закриваючи провадження, суддя послався на показання свідка ОСОБА_4, як очевидця дорожньо-транспортної пригоди, показання співробітників ДАІ ОСОБА_5 та ОСОБА_6, які приймали участь у складанні процесуальних документів, та дійшов висновку, що водій ОСОБА_3, керуючи автомобілем „Ніссан -Патрол", рухаючись на великій швидкості, проводив обгін на перехресті доріг, порушуючи правила дорожнього руху, виїхав на зустрічну смугу руху, де знаходився автомобіль ГАЗ 5312, який здійснював поворот ліворуч, та вдарився в задню частину автомобіля. Від зіткнення автомобіль ГАЗ 5312 перекинувся, обидва автомобілі одержали механічні пошкодження.

В апеляційній скарзі потерпілий ОСОБА_3 просить поновити йому строк на апеляційне оскарження, оскільки про день і час проведення судового засідання він не повідомлявся, копію постанови йому не направляли, про рішення суду щодо ОСОБА_1 йому стало відомо з повідомлення страхової компанії „Провідна", відправленого йому 17 лютого 2015 року, апеляційну скаргу він здав на пошту 28.02.2015 року.

ОСОБА_3 просить скасувати постанову суду щодо ОСОБА_1 як незаконну та необґрунтовану, мотивуючи тим, що висновки суду про відсутність вини водія ОСОБА_1 у зіткненні транспортних засобів, не відповідають фактичним обставинам справи.

18 грудня 2014 року близько 15 години, він рухався на власному автомобілі „Ніссан -Патрол", д.н.з. НОМЕР_1, з м. Києва у м. Конотоп по автошляху Кіпті-Глухів-Бачівськ. Наближаючись до перехрестя автодороги, яка веде із с. Прохори до с. Комарівка Борзнянського району, він помітив попереду вантажний автомобіль ГАЗ-5312 з будкою, який рухався у попутному з ним напрямку по правому краю проїзної частини дороги, наїжджаючи задніми колесами на суцільну білу лінію розмітки, яка позначає межу проїзної частини.

При цьому, показники повороту у автомобілі не працювали, тому він вирішив, що автомобіль продовжить рух прямо, не зменшив швидкості руху, наблизився до вантажного автомобіля, щоб після перехрестя здійснити його обгін. Проте, вантажівка, з правої смугу руху, не включаючи сигналу повороту, різко повернула вліво та перегородила йому шлях, він встиг натиснути на гальма, але зіткнення відбулося, так як відстань між транспортними засобами була 8-10 метрів. Від зіткнення його автомобіля з вантажівкою, остання проїхавши декілька метрів, впала на правий бік. Від удару головою в лобове скло він одержав пошкодження м'яких частин голови справа, все обличчя та одяг у нього були залиті кров'ю.

Водій ОСОБА_1 в присутності працівників ДАІ та знайомих ОСОБА_3 визнав, що здійснив поворот вліво з правої крайньої смугу руху, без увімкнення сигналу лівого повороту, проте просив зважити на його тяжкий матеріальний стан, хворобу батька, не заявляти до нього матеріальних претензій, про що вони обмінялися розписками, домовившись, що на обох складуть протоколи про адміністративне правопорушення, вони задовольняться відшкодуванням збитків в рамках страхових полісів. Проте, ОСОБА_1 його обдурив, не виконав домовленості і за допомогою адвоката свою вину переклав на нього, позбавивши відшкодування завданих збитків. Вважає, що ОСОБА_1 необхідно притягнути до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП та накласти стягнення.

Заслухавши потерпілого ОСОБА_3, який підтримав подану апеляційну скаргу в повному обсязі, ОСОБА_1 та його захисника -адвоката ОСОБА_2, які заперечували проти доводів потерпілого, вказуючи, що останній виїхав на зустрічну смугу руху, де вдарився в автомобіль ГАЗ, який закінчував поворот вліво, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, суд вважає, апеляційну скаргу задовольнити частково.

Як убачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії АВ2 № 070831, складеного старшим інспектором ВДАІ ОСОБА_5, 18 грудня 2014 року о 15 годині, на автодорозі Кіпті-Глухів-Бачівськ, ОСОБА_1, керуючи автомобілем ГАЗ-5312, д.н.з. НОМЕР_2 та здійснюючи поворот ліворуч, не переконався, що це буде безпечним і не створить перешкод іншим учасником руху, порушив вимоги п. 10.1 Правил дорожнього руху, внаслідок чого сталося зіткнення з автомобілем „Ніссан -Патрол", д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_3, транспортні засоби отримали механічні пошкодження.

Згідно ст. 269 КУпАП потерпілим є особа, який адміністративним правопорушенням заподіяно фізичну або майнову шкоду. ОСОБА_3 є учасником дорожньо -транспортної пригоди, під час якої його автомобіль одержав механічні пошкодження, сам він -одержав фізичну шкоду, а тому, відноситься до категорії осіб, що беруть участь у провадженні в справі про адміністративне правопорушення.

Відповідно до ст. 294 КУпАП, постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена потерпілим протягом десяти днів з дня винесення постанови. Потерпілий ОСОБА_3 на судове засідання не викликався, копія постанови йому і не направлялася, про її зміст він дізнався з повідомлення страхової компанії, яка відмовила у виплаті відшкодування, а тому доводи його апеляційної скарги про поважність причини пропуску строку на оскарження, заслуговують на увагу, а пропущений строк - поновленню.

Дійшовши висновку про відсутність у діях водія ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, суд першої інстанції послався на показання свідка ОСОБА_4, як очевидця дорожньо-транспортної пригоди, показання співробітників ДАІ ОСОБА_5 та ОСОБА_6, які приймали участь у складанні процесуальних документів, проте не перевірив їх з точки зору достовірності та об'єктивності.

Судячи з первинних документів, очевидцями події були саме водії ОСОБА_1 та ОСОБА_3. транспортні засоби яких зіткнулися. Проте, водій ОСОБА_3 судом не викликався в судове засідання та не допитувався в якості потерпілого чи свідка.

Свідок ОСОБА_4, як очевидець події, працівниками ДАІ не опитувався. Судячи по його показанням, наданим під час судового засідання, його обігнав „Ніссан-Патрол" на мосту, він звернув увагу на високу швидкість автомобіля, після чого побачив як цей автомобіль розпочав здійснювати маневр обгону автомобіля ГАЗ та вдарився в задню частину вантажівки, потім знову зіткнувся з вантажівкою і повалив її на правий бік ( а. с. 19).

Приймаючи показання названого свідка як достовірні, суд не звернув уваги, що вони не відповідають показанням свідка інспектора ОСОБА_5, який в суді першої інстанції підтвердив доводи апеляційної скарги потерпілого, що поворот ліворуч водій ОСОБА_1 здійснював з крайнього правого положення на дорозі, поворот в автомобілі ГАЗ не працював, акумулятор випав, обстеження стало неможливим ( а. с. 20).

Водій ОСОБА_3 наполягає, що автомобіль ГАЗ 5312 не зайняв своєчасно крайнє ліве положення на дорозі і з правої смуги руху розпочав поворот вліво. Зіткнення сталося на зустрічній смузі руху тільки тому, що він намагався уникнути прямого лобового зіткнення, гальма не спрацювали і він в"їхав у вантажівку. Маневр обгону він не розпочинав, пояснення водія ОСОБА_1 не відповідають дійсності.

Якщо, водій ОСОБА_3 здійснював обгін автомобіля ГАЗ 5312, який зайняв крайнє ліве положення на автодорозі, то у нього не було об'єктивних причин виїжджати на зустрічну смугу руху, огляд якої закривав автомобіль ГАЗ 5312, тоді як права частина автодороги була вільною.

Як стверджує водій ОСОБА_3, він рухався в попутному з автомобілем ГАЗ напрямку, при цьому він рухався в лівій смузі руху, яку повинен був заздалегідь зайняти водій автомобіля ГАЗ, здійснюючи поворот вліво, чого не зробив.

Відповідно до п. 10.1 Правил дорожнього рух перед початком, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху, водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.

Отже, при розгляді справи, суд ретельно не з'ясував її обставин, не повно дослідив наявні докази, не надав їм належної оцінки з точки зору достовірності, допустив істотну неповноту судового розгляду, яка вплинула на правильність постановленого рішення.

Зважаючи, що з часу дорожньо-транспортної пригоди, з 18 грудня 2014 року, минуло три місяці, а положення ст. 247 КУпАП носять імперативний характер, провадження в справі не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю, у зв'язку із закінченням на день розгляду строків, передбачених ст. 38 цього Кодексу, про що прямо зазначено у п. 7 названої норми Закону.

За таких обставин, коли минули строки накладення стягнення, суд апеляційної інстанції позбавлений можливості ухвалювати рішення, як просить в апеляційній скарзі потерпілий, про визнання винуватості та накладення стягнення.

Враховуючи наведене та керуючись ст. ст. 245, 280, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Потерпілому ОСОБА_3 поновити строк на апеляційне оскарження.

Апеляційну скаргу потерпілого ОСОБА_3 задовольнити частково.

Постанову Борзнянського районного суду Чернігівської області від 27 січня 2015 року у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП, щодо ОСОБА_1, про закриття провадження за відсутністю в його діях складу правопорушення, змінити.

Закрити провадження в справі щодо ОСОБА_1 про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП, у зв'язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення, на підставі п. 7 ст. 247 КУпАП .

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя В. М. Антипець