Провадження № 33/780/123/15 Доповідач у 2 інстанції Слива Ю.М.
Категорія 138 23.03.2015
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 березня 2015 року м. Київ

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Київської області Слива Ю.М., з участю захисника особи, щодо якої складено протокол про адміністративне правопорушення ОСОБА_2 - ОСОБА_3 та потерпілого ОСОБА_4, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_4 на постанову судді Києво-Святошинського районного суду Київської області від 29 січня 2015 року, якою закрито провадження у справі щодо

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця Київської області, громадянина України, непрацюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1,

за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

В С Т А Н О В И В :

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення від 10.06.2014 року серії АВ2 №851602, 10 червня 2014 року о 22:00 годині по автодорозі Київське півкільце - Боярка на ділянці дороги між селами Крюківщина та Тарасівка Києво-Святошинського району Київської області, ОСОБА_2, керуючи автомобілем марки «SUZUKI SX 5», д.н.з. НОМЕР_1, не був достатньо уважним, не врахував дорожню обстановку, допустив зменшення безпечної дистанції, що призвело до зіткнення з автомобілем марки «HONDA ACCORD», д.н.з. НОМЕР_2, що рухався у попутному напрямку попереду. Після зіткнення автомобіль марки «HONDA ACCORD» перекинувся на дах у кювет з лівої, відносно напрямку його руху сторону. У наслідок даної дорожньо-транспортної пригоди обидва автомобілі отримали механічні пошкодження. Своїми діями ОСОБА_2 порушив вимоги п.п. 2.3 (б), 13.1 Правил дорожнього руху України.

Закриваючи провадження у справі, суд першої інстанції прийшов до висновку, що ОСОБА_2 не порушив вимоги п.п. 2.3 (б), 13.1 ПДР України, оскільки відповідно до п.12.3 ПДР України, ОСОБА_2 було застосовано екстрене гальмування, але зіткнення уникнути йому не вдалося.

На вказану постанову суду, потерпілий ОСОБА_4 подав апеляцію, в якій вважає постанову незаконною та необґрунтованою, оскільки висновки суду не відповідають обставинам справи, в основу свого рішення суд поклав лише покази ОСОБА_2, його свідків та висновок експерта, який є необ'єктивним і недоведеними, а пояснення його, як потерпілого, суд не врахував, чим порушив його права та допустив неповноту судового рішення. Апелянт вважає, що пояснення свідків, заявлених ОСОБА_2, є нелогічними, неузгодженими з матеріалами справи, оскільки їх письмові пояснення суперечать поясненням, які надані ними в судовому засіданні. Висновок авто технічної експертизи, який був зроблений за заявою ОСОБА_2, також є необ'єктивним та сумнівним, оскільки він не відповідає дійсним обставинам ДТП, показам свідків, наданим доказам та вимогам чинного законодавства, апелянт впевнений, що у висновку експерта наведені припущення без належного експертного обґрунтування і це може сприйматися, як неповне, неякісне та однобоке дослідження, що не може бути належним доказом по справі. Окрім цього, суд першої інстанції безпідставно відмовив йому у задоволенні клопотання про призначення повторної експертизи, проігнорувавши, при цьому, його пояснення та заперечення, чим порушив його право на захист. Тому просить постанову скасувати та прийняти у справі нову постанову, якою визнати винним ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.

У судовому засіданні захисник особи, щодо якої складено протокол про адміністративне правопорушення ОСОБА_2 - ОСОБА_3 просила відмовити у задоволенні апеляції, оскільки постанова суду першої інстанції правильна та законна.

Потерпілий ОСОБА_4 у судовому засіданні підтримав подану апеляцію, підтвердив викладені у ній доводи та просив апеляцію задовольнити.

Заслухавши учасників процесу, експертів ОСОБА_5 та ОСОБА_6, які підтримали висновки своїх експертиз, вивчивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляції, суд приходить до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає за наступних обставин.

Висновки суду першої інстанції, щодо відсутності в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, викладені в оскаржуваній постанові судді, відповідають фактичним обставинам справи, підтверджуються наявними в матеріалах справи доказами і є обґрунтованими.

Так, з протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що ОСОБА_2 порушив вимоги п.п. 2.3 «б», 13.1 ПДР України.

Згідно з п. 2.3 «б» ПДР України для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов'язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.

Відповідно до п. 13.1 ПДР України водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримувати безпечної дистанції та безпечного інтервалу.

Висновки суду першої інстанції про те, що ОСОБА_2 не порушував вищевказаних пунктів правил дорожнього руху України, оскільки відповідно до п. 12.3 ПДР України ним було застосовано екстрене гальмування, але уникнути зіткнення йому не вдалося, підтверджуються зібраними по справі доказами.

Так, суд правомірно взяв до уваги покази ОСОБА_2 а також свідків ОСОБА_7 і ОСОБА_8 з яких видно, що зіткнення сталося на смузі зустрічного руху. Вказані покази узгоджуються з висновком транспортно-трасологічної та авто технічної експертизи №8760/16021/14-52 від 28.11.2014 року.

Зі змісту оскаржуваної постанови суду першої інстанції вбачається, що при прийнятті рішення суд належним чином проаналізував зібрані по справі докази, дав їм належну оцінку, мотивував свій висновок чому він не бере до уваги покази одних свідків і враховує пояснення інших, та дійшов правильного й законного висновку про відсутність у діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

З вказаним висновком апеляційний суд погоджується, вважає його правильним та законним.

При цьому, апеляційний суд не бере до уваги висновок авто технічного дослідження №02-03/15 від 16.03.2015 року, який наданий потерпілим ОСОБА_4 під час розгляду справи в апеляційному суді, оскільки його висновки, а також і роз'яснення експерта ОСОБА_5, не спростовують висновки транспортно-трасологічної та авто технічної експертизи №8760/16021/14-52 від 28.11.2014 року, з урахуванням роз'яснень експерта ОСОБА_6 у судовому засіданні. Так, останній переконливо та мотивовано спростував версію водія ОСОБА_4 про перебіг подій перед зіткненням, визнавши її неспроможною з технічної точки зору.

Враховуючи викладене, апеляційний суд вважає, що у матеріалах справи недостатньо доказів, які підтверджують наявність у діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Оскільки висновки суду першої інстанції є законними та обґрунтованими, підстав для скасування постанови апеляційний суд не вбачає, а тому апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.294 КУпАП, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 залишити без задоволення.

Постанову судді Києво-Святошинського районного суду Київської області від 29 січня 2015 року щодо ОСОБА_2 залишити без змін.

Постанова є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя (підпис) Ю.М. Слива

Згідно з оригіналом:

суддя Ю.М. Слива