Апеляційний суд Житомирської області
Справа №278/396/15-п Головуючий у 1-й інст. Зубчук І. В.
Категорія ст. 172-7 КУпАП Доповідач Ткач С. О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 квітня 2015 року м.Житомир.

Суддя апеляційного суду Житомирської області Ткач С.О., з участю апелянта ОСОБА_1, прокурора Горбань І.О. розглянув апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Житомирського районного суду Житомирської області від 26 лютого 2015 року щодо

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця села Травневе Коростишівського району, проживаючого в АДРЕСА_1, депутата Новогуйвинської селищної ради Житомирського району,

обвинуваченого за ст. 172-7 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

встановив:

Суд першої інстанції визнав ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 172-7 КУпАП і наклав на нього адміністративне стягнення у виді штрафу розміром 10 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 170 гривень.

Згідно постанови суду ОСОБА_1, будучи депутатом 6-го скликання Новогуйвинської селищної ради Житомирського району та головою земельної комісії селищної ради, наділений відповідними повноваженнями, діючи умисно з корисливих мотивів в інтересах своєї матері, порушив спеціальні обмеження спрямовані на запобігання і протидію корупції, не вжив заходів до недопущення конфлікту інтересів при вирішенні питання про надання його матері ОСОБА_2, яка здійснює підприємницьку діяльність, дозволу на розробку проекту планування та відведення у власність земельної ділянки для будівництва індивідуального гаража (рішення № 721 від 17.09.2014 року), акту обстеження зелених насаджень, які підлягають видаленню (рішення 769 від 25.12.2014 року), з порушенням регламенту роботи селищної ради, не повідомив письмово Новогуйвинську селищну раду про конфлікт інтересів, чим порушив вимоги ст. 14 Закону України «Про засади запобігання та протидії корупції».

В апеляційній скарзі та доповненні до неї ОСОБА_1 просить скасувати постанову суду, провадження закрити, за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення. Мотивує тим, що прокурор у протоколі не вказав час і місце вчинення правопорушення, не вказано, кого порушник не повідомив про конфлікт інтересів. Стверджує, що під час виконання обов'язків депутата будь-якого конфлікту інтересів у нього не виникало та ніяких корупційних дій він не вчиняв, умислу в його діях не має, корисливий або інший інтерес, відсутній. Виконуючи обов'язки депутата, він не мав безпосереднього керівника, якого мав повідомити про конфлікт інтересів. Голова селищної ради і інші депутати знали, що ОСОБА_2 є його матір'ю. Вказує, що у протоколі про вчинене ним адміністративне правопорушення не вказано обставини, що стверджують його винність. У протоколі прокурор послався на рішення № 721 від 17.09.2014 року, а суд на рішення № 731 від 17.09.2014 року. Зазначає, що у матеріалах справи відсутні докази того, що до його відому доведені вимоги Закону України «Про засади запобігання і протидії корупції». Звертає увагу на той факт, що на сесії селищної ради розглядалися питання його матері і вона також голосувала, від вирішення питань негативних наслідків не настало і його голос не був вирішальним.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1, в якому він підтримав доводи апеляції, просить скасувати постанову суду як не законну, заперечення прокурора проти задоволення апеляції з тих підстав, що ОСОБА_1 діяв з прямим умислом в інтересах власної сім'ї, перевіривши матеріали адміністративної справи прихожу до висновку, що апеляційна скарга ОСОБА_1 задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

Висновок суду першої інстанції про доведеність винності ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 172-7 КУпАП, є обґрунтованим та відповідає фактичним обставинам справи.

Так, рішенням виконавчого комітету Новогуивинської селищної ради від 17.04.2014 ПП ОСОБА_2 надано дозвіл на тимчасове розміщення малої архітектурної форми в АДРЕСА_2. Дане рішення прийнято без письмового повідомлення ОСОБА_1 про наявний конфлікт інтересів, який полягає у здійсненні підприємницької діяльності близької особи ОСОБА_2. При цьому договір особистого строкового сервітуту користування земельною ділянкою не укладався, що підтверджується довідкою селищної ради від 23.01.2015 за № 69/0223.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про засади запобігання і протидії корупції», до числа близької особи поряд з іншими відносяться батько, мати.

Тому, згідно з вимогами ст. 14 Закону України «Про засади запобігання і протидії корупції», ОСОБА_1 зобов'язаний був вжити заходів щодо недопущення будь-якої можливості виникнення конфлікту інтересів та невідкладно у письмовій формі повідомляти безпосереднього керівника про наявність конфлікту інтересів. Однак він письмових повідомлень до Новогуйвинської селищної ради не подавав, що підтверджується листами Голови селищної ради.

Селищний голова, відповідно до вимог Конституції України очолює селищну раду та її виконавчий комітет, організовує та координує їх діяльність. Здійснює керівництво апаратом ради та її виконавчого комітету. Скликає сесії Ради, вносить пропозиції та формує порядок денний сесій, головує на пленарних засіданнях. Координує та контролює діяльність всіх підрозділів сільської ради та її виконавчого комітету щодо виконання покладених на них завдань. Координує взаємодію сільської Ради та її виконавчого комітету з правоохоронними органами та інше.

Суд перевірив доводи ОСОБА_1 про відсутність конфлікту інтересів і ці доводи спростовуються матеріалами справи та поясненнями свідків.

Так, свідки ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 та ОСОБА_7 пояснили, що повідомлень про наявність конфлікту інтересів на засіданнях сесії оголошено не було. Свідок ОСОБА_6 пояснила, що ОСОБА_1 при прийнятті рішень виконавчим комітетом висловлював погрози на її адресу в разі відмови від голосування. Аналогічні висловлювання ОСОБА_1 відображені у протоколі засідання виконавчого комітету № 12 від 29.10.2014 року.

Згідно ст. 8 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», депутат місцевої ради, як представник інтересів територіальної громади, здійснюючи депутатські повноваження, не повинен використовувати депутатський мандат в особистих інтересах чи в корисливих цілях.

На депутатів місцевих Рад поширюються вимоги та обмеження, встановлені Законом України «Про засади запобігання і протидії корупції».

Відповідно до п. "в" ч. 1 ст. 4 Закону України «Про засади запобігання і протидії корупції», суб'єктами відповідальності за корупційні правопорушення є ряд осіб, які можуть бути притягнуті за корупційні діяння, якими є посадові особи місцевого самоврядування.

Як встановлено з матеріалів справи ОСОБА_1 з 31 жовтня 2010 року обрано депутатом 6 скликання Новогуйвинської селищної ради Житомирського району.

Віднесення законодавцем депутатів органів місцевого самоврядування до суб'єктів відповідальності за корупційні правопорушення передбачає настання відповідальності за порушення антикорупційного законодавства.

Будучи суб'єктом відповідальності за корупційні правопорушення, ОСОБА_1, як депутат селищної ради, був присутній на сесії та брав участь у голосуванні за прийняття вищевказаних рішень.

17 вересня 2014 року та 25 грудня 2014 року сесією Новогуйвинської селищної ради прийняті рішення, про надання дозволу на розробку проектів детального планування та відведення земельної ділянки у власність для будівництва індивідуального гаража ОСОБА_2 (рішення № 721 від 17.09.2014 року) та розгляд заяви фізичної особи підприємця ОСОБА_2 щодо затвердження акту обстеження зелених насаджень, що підлягають видаленню (рішення № 769 від 25.12.2014 року).

Таким чином суд дійшов правильного висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення передбаченого ст. 172-7 КУпАП.

За наведених обставин доводи ОСОБА_1 про те, що будь-якого конфлікту інтересів у нього не виникало та ніяких корупційних дій він не вчиняв, спростовується матеріалами справи.

Підстав для скасування постанови суду з мотивів вказаних ОСОБА_1, не встановлено.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення -

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Житомирського районного суду Житомирської області від 26 лютого 2015 року щодо нього - без зміни.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя апеляційного суду

Житомирської області С.О. Ткач