АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 квітня 2015 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду м. Києва Мельник В.В., за участю особи, яка подала апеляційну скаргу - ОСОБА_2, розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3 на постанову судді Оболонського районного суду м. Києва від 23 січня 2015 року,

в с т а н о в и в:

Постановою Оболонського районного суду м. Києва від 23 січня 2015 року ОСОБА_3 притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 124КУпАП, та накладено стягнення у виді штрафу в дохід держави в розмірі двадцяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 340 гривень 00 копійок.

Також постановлено стягнути з ОСОБА_3 на користь держави судовий збір в розмірі 0,03 розміру мінімальної заробітної плати, що становить 36 грн. 54 коп.

Цією ж постановою ОСОБА_4 притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП, та накладено стягнення у виді штрафу в дохід держави в розмірі двадцяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 340 гривень 00 копійок та постановлено стягнути з ОСОБА_4 на користь держави судовий збір в розмірі 0,03 розміру мінімальної заробітної плати, що становить 36 грн. 54 коп.

На вказану постанову ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3 12 березня 2015 року подала апеляційну скаргу, в якій просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови судді місцевого суду, скасувати постанову та прийняти нову постанову, якою провадження в справі про притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП закрити у зв'язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Обгрунтовуючи необхідність поновлення строку апеляційного оскарження зазначає, що дана апеляційна скарга була подана 02 лютого 2015 року до Київського адміністративного апеляційного суду, ухвалою якого від 16 лютого 2015 року було відмовлено у відкритті апеляційного провадження та встановлено, що апеляційна скарга повинна розглядатись Апеялційним судом міста Києва, в зв'язку з чим строк апеляційного оскарження постанови пропущено з поважних причин та підлягає поновленню.

Обгрунтовуючи незаконність оскаржуваної постанови, апелянт в апеляційній скарзі посилається на те, що в діях ОСОБА_3, відсутнє порушення вимог п. 10.2 «Правил дорожнього руху», затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10 жовтня 2001 року (далі - Правил), так як остання не виїжджала на проїздну частину, а дорожньо-транспортна пригода відбулась в межах парковки, проте суддя місцевого суду не вірно визначив паркувальний майданчик як проїзну частину та помилково прийшов до висновку про наявність в діях ОСОБА_3 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Окрім того, місцевим судом не взято до уваги, що до зіткнення та пошкодження транспортних засобів призвели саме дії ОСОБА_4, оскільки остання рухалась заднім ходом та не звернулася за допомогою до інших осіб, чим порушила вимоги п. 10.2 Правил.

Також апелянт зазначає, що суддя місцевого суду відмовив у задоволенні клопотання ОСОБА_3 про виклик свідка, пояснення якого можуть мати значення для з`ясування обставин справи.

Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши пояснення особи, що подала апеляційну скаргу, яка просила поновити строк на апеляційне оскарження та задовольнити апеляційну скаргу, розглянувши клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, приходжу до висновку про те, що клопотання задоволенню не підлягає, а апеляційна скарга підлягає поверненню особі, яка ї подала, виходячи з наступного.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 294 КпАП України, постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а

також якщо у поновленні строку відмовлено.

Як убачається з відбитку поштового штемпеля на конверті, в якому надійшла апеляційна скарга на постанову Оболонського районного суду міста Києва від 23 січня 2015 року, вона була подана 10 березня 2015 року, тобто з порушенням строку на апеляційне оскарження, передбаченого ч. 2 ст. 294 КУпАП.

Перевіркою матеріалів справи про адміністративне правопорушення встановлено, що ОСОБА_2 була присутня в судовому засіданні 23 січня 2015 року при розгляді суддею місцевого суду справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_3 та ОСОБА_4

Відповідно до даних письмової розписки, 26 січня 2015 р. ОСОБА_2 особисто отримала належним чином завірену копію постанови судді Оболонського районного суду міста Києва від 23 січня 2015 р. (а.с. 37).

Доводи ОСОБА_2 щодо того, що строк на апеляційне оскарження нею було пропущено з поважних причин, обумовлених зверненням з апеляційною скаргою від 02 лютого 2015 року до Київського апеляційного адміністративного суду, є необґрунтованими, оскільки оскаржуваною постановою було роз'яснено строк та порядок її оскарження, а тому вказана апелянтом причина пропуску строку на апеляційне оскарження постанови судді місцевого суду не може бути визнана поважною.

Отже, підстави для поновлення ОСОБА_2 пропущеного строку на апеляційне оскарження постанови судді місцевого суду - відсутні.

Враховуючи вищевикладене, апеляційна скарга із доданими до неї документами, згідно ч. 2 ст. 294 КпАП України, підлягає поверненню особі, яка її подала.

Керуючись ч. 2 ст. 294 КпАП України, суддя -

п о с т а н о в и в:

У задоволенні клопотання ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3 про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови судді Оболонського районного суду м. Києва від 23 січня 2015 року - відмовити.

Апеляційну скаргу із доданими до неї документами повернути ОСОБА_2.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного

суду м. Києва Мельник В.В.