Номер провадження: 33/785/202/15
Номер справи місцевого суду: 521/796/15-п
Головуючий у першій інстанції Іщенко
Доповідач Балан В. Д.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.04.2015 року м. Одеса

Суддя Апеляційного суду Одеської області Балан В.Д. за участі представника Південної митниці Магеррамова А.В. та особи, яка притягнута до адміністративної відповідальності - ОСОБА_4, розглянувши апеляційну скаргу заступника начальника Одеської митниці ДФС Резніка І.М. на постанову судді Малиновського районного суду м. Одеси від 03.03.2015 року,

встановив:

Зазначеною постановою судді суду першої інстанції, ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 471 МК України з накладенням адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 1700 грн. без конфіскації грошових коштів.

Відповідно до постанови судді, 16.12.2014 р. об 11 год. 40 хв., ОСОБА_4, при проходженні митного контролю в зоні діяльності митного посту "Одеса-аеропорт" Південної митниці, формою проходження митного контролю обрав зону (коридор) спрощеного митного контролю (так званий "зелений коридор"), належним чином обладнаний відповідною інформацією.

Такими діями ОСОБА_4 заявив про відсутність у нього товарів, які підлягають обов'язковому письмовому декларуванню, а також на переміщення яких через митний кордон України, встановлено заборони або обмеження.

Після перетину "білої лінії", що означає закінчення "зеленого коридору", на вимогу інспектора, ОСОБА_4 пред'явив наявну у нього готівкову іноземну валюту у розмірі 14450 доларів США, що перевищує встановлені законодавством України обмеження для переміщення через митний кордон України по "зеленому коридору" на 2000 доларів США.

Посилаючись на Європейську Конвенцію "З захисту прав і основних свобод людини", на ст. 8, 9 Конституції України, суддя прийняв рішення про недоречність конфіскації 2000 доларів США, мотивуючи його тим, що валюта, яку перевозив ОСОБА_4 є його заробітною платнею і від його дій державі не завдано майнової шкоди.

У апеляційній скарзі заступник начальника Одеської митниці ДФС Резнік І.М. зазначив, що вважає постанову судді такою, що суперечить законодавству України.

Інструкцією "Про переміщення готівки і банківських металів через митний кордон України" затвердженої постановою НБУ від 27.05.2008 року №148 зі змінами та доповненнями, внесеними постановою НБУ від 25.07.2012 року №312, фізична особа-резидент має право ввозити на територію України готівку в сумі, що перевищує в еквіваленті 10000 Євро, за умови письмового декларування митному органу в повному обсязі та з наданням довідки про зняття готівки з особистого банківського рахунку.

При переміщенні зазначеної валюти, ОСОБА_4 дозвільних документів для митного контролю не надав, а відповідно до вимог ст. 471 МК України, валюта, що перевищує встановлену норму, підлягає конфіскації.

За таких обставин апелянт просить скасувати постанову судді, винести нову постанову, якою накласти на ОСОБА_4 стягнення у вигляді штрафу у розмірі 1700 грн. з конфіскацією вилученої валюти у розмірі 2000 доларів США.

В судовому засіданні суду апеляційної інстанції, представник Південної митниці Магеррамов А.В. підтримав доводи апеляційної скарги і просив її задовольнити, посилаючись на викладені у ній доводи і безальтернативність санкції ст. 471 МК України у частині конфіскації товару (валютних коштів).

ОСОБА_4 заперечував проти апеляційної скарги та просив відмовити у її задоволенні, посилаючись на те, що він не переховував від митного органу валютні кошти, а не задекларував їх помилково, у зв'язку з тим, що не перевірив курси валют у день перетину кордону України.

Вивчивши доводи апеляційної скарги, вислухавши пояснення представника Південної митниці та особи, притягнутої до адміністративної відповідальності, перевіривши матеріали справи, вважаю, що апеляційна скарга підлягає задоволенню за наступних підстав.

Вина ОСОБА_4 у вчиненні митного правопорушення при зазначених у постанові обставинах, доведена змістом протоколу про адміністративне правопорушення, описом вилученої валюти, поясненнями правопорушника та іншими матеріалами справи і ніким не заперечується.

За таких обставин, дії ОСОБА_4 правильно кваліфіковані за ст. 471 МК України оскільки він порушив порядок проходження спрощеного митного контролю ("зелений коридор"), переміщуючи товарі (валюту) в обсягах, що перевищують неоподатковану норму переміщення через митний кордон України, тому вважаю, що суддя суду першої інстанції, правильно встановив обставини справи, але дійшов неправильного висновку про можливість не застосування конфіскації валютних цінностей.

Доводи ОСОБА_4 про те, що він вчинив правопорушення внаслідок неуважності, не можуть бути прийняті до уваги, оскільки вони не є правовими.

Так, ч. 4 ст. 197 МК України передбачено, що обмеження щодо ввезення на митну територію України та вивезення за межі митної території України валютних цінностей, а також порядок переміщення їх через митний кордон України, у тому числі особливості декларування валютних цінностей (зокрема, визначення граничних сум валютних цінностей, які підлягають письмовому або усному декларуванню), можуть встановлюватись Національним банком України.

На виконання цього положення закону, Інструкцією НБУ "Про переміщення готівки і банківських металів через митний кордон України", яка затверджена постановою НБУ від 27.05.2008 року №148 зі змінами та доповненнями, внесеними постановою НБУ від 25.07.2012 року №312, визначено максимальну суму (еквівалент 10000 Євро), яка може переміщуватись фізичними особами через митний кордон України без декларування, а ОСОБА_4 переміщував, з порушенням митних правил, суму, яка перевищує 10000 Євро і його дії носять умисний характер.

Цей висновок доведений також і тим, що у судовому засіданні суду апеляційної інстанції, ОСОБА_4 підтвердив, що не вперше перетинає митний кордон України і обізнаний з правилами декларування валютних коштів.

Довід правопорушника про достатність стягнення у виді штрафу та про правильність рішення судді суду першої інстанції, не може бути прийнятий до уваги, оскільки конфіскація товарів (валюти), за санкцією ст. 471 МК України є безальтернативною.

У відповідності до ч. 8 ст. 294 КУпАП, за наслідками розгляду апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції має право: 1) залишити апеляційну скаргу чи протест прокурора без задоволення, а постанову без змін; 2) скасувати постанову та закрити провадження у справі; 3) скасувати постанову та прийняти нову постанову; 4) змінити постанову.

За таких обставин, виходячи зі ступеню тяжкості правопорушення та розміру грошових коштів, які переміщувались через митний кордон України з порушенням митних правил, вважаю, що постанова судді суду першої інстанції підлягає скасуванню, з винесенням нової постанови.

На підставі викладеного, керуючись ст. 294 КУпАП,

постановив:

Апеляційну скаргу заступника начальника Одеської митниці ДФС Резніка І.М. задовольнити, а постанову судді Малиновського районного суду м. Одеси від 03.03.2015 року, - скасувати.

Винести нову постанову, якою:

Визнати винним ОСОБА_4 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 471 МК України та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 1700 грн. з конфіскацією вилучених у нього валютних коштів у розмірі 2000 доларів США.

Стягнути з ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, який проживає у АДРЕСА_1 судовий збір у розмірі 36,54 грн. (Платіжні реквізити: отримувач коштів ГУ ДКС України в Одеській області (м. Одеса, Малиновський район), 22030001; код за ; банк отримувача ГУ ДКС України в Одеській області; МФО 828011; рахунок 00007; код класифікації доходів бюджету 22030001 "Судовий збір (ДСА України, 050), символ звітності 206; призначення платежу - судовий збір за постановою про накладення адміністративного стягнення, Малиновський районний суд м. Одеси, , пункт 5.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду Одеської області

Балан В.Д.