Справа № 199/491/15-п
Провадження № 3/200/593/15
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 квітня 2015 року суддя Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська Татарчук Л.О., за участю правопорушника ОСОБА_1, його захисника ОСОБА_2, розглянувши адміністративний матеріал, який надійшов з ВДАІ ДМУ ГУМВС України в Дніпропетровській області відносно:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, офіційно не працевлаштованого, мешкає за адресою: АДРЕСА_1,

про притягнення до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушень, передбачених ст.ст.124, 122-4 КУпАП,-

В С Т А Н О В И Л А:

30 листопада 2014 року о 00 год. 15 хв., водій ОСОБА_1 керуючи автомобілем НОМЕР_1 та рухаючись на території АЗС «Укрнафта», розташованої по вул.Старокодацькій, 1 у м.Дніпропетровську, перед початком руху транспортного засобу не переконався, що це буде безпечно, розпочав рух, внаслідок чого скоїв обрив паливного пістолету АЗС «Укрнафта», чим завдав матеріальної шкоди. Після дорожньо-транспортної пригоди, водій ОСОБА_1 місце пригоди залишив.

У суді ОСОБА_1 провину у скоєні вищезазначеного адміністративного правопорушення не визнав та пояснив, що в ніч з 30.11.2014 року на 01.12.2014 року керуючи автомобілем НОМЕР_1, він заїхав на АЗС «Укрнафта», яка розташована по вул.Старокодацькій, 1 у м.Дніпропетровську. Встановивши паливний пістолет до бензобаку свого автомобіля, він відніс грошові кошти до каси, а коли повернувся то дістав паливний пістолет, встановив його на автозаправну колонку та залив розморожуючу рідину. Коли він сів за кермо свого автомобіля й розпочав рух, почув звук удару. Вийшовши із автомобіля він побачив, що паливний пістолет випав із бензобаку його транспортного засобу. Хто міг встановити паливний пістолет до бензобаку його автомобіля, він не знає. Вказав, що бензобак відкривається з наружної сторони автомобіля, оскільки ричаг відкривання бензобаку, який знаходиться в салоні автомобіля, зламався та не працює. Чи знав про дану обставину оператор АЗС ОСОБА_3, сказати не може. В подальшому на заправці йому одразу повідомили сплатити гроші за пошкоджений паливний пістолет, при цьому розмір шкоди не повідомили, але він не дочекавшись працівників ДАІ, залишив місце пригоди, оскільки поспішав на замовлення до Аеропорту. Працівникам АЗС він залишив номер свого мобільного телефону та номер свого автомобіля. Вважає, що дану ситуацію, можливо, спровокували працівники АЗС, які після того як він сів за кермо свого автомобіля, відкривши бензобак, встановили до нього паливний пістолет, та коли він почав рух автомобіля, паливний пістолет випав із бензобаку.

Захисник правопорушника ОСОБА_2 вказав, що протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 та зібрані матеріали не можуть бути доказами у справі, оскільки в протоколі про адмінправопорушення невірно зазначена дата пригоди, яка сталася у ніч з 30.11.2014 року на 01.12.2014 року, а сам протокол був складений лише 05 січня 2015 року. Також зазначив, що в рапорті інспектора ОМДТП ВДАІ ОСОБА_4, складеному 30.11.2014 року, мається реєстрація 29.11.2014 року, й рапорт щодо збою

карти памяті також складений 29.11.2014 року, при цьому пригода сталася в ніч з 30.11.2014 року на 01.12.2014 року. Крім того у суді пояснив, що «Укрнафта» претензій матеріального характеру до ОСОБА_1 не має, а сам факт пошкодження ОСОБА_1 паливного пістолету в них не зареєстрований.

Вважає, що дану пригоду спровокували працівники АЗС, які таким чином намагалися незаконно отримати від ОСОБА_1 грошові кошти.

Свідок ОСОБА_3 у суді пояснив, що він працює оператором 2 розряду на АЗС «Укрнафта». В кінці листопада 2014 року після 00.00 год. на АЗС заїхав ОСОБА_1, сам встановив до бензобаку свого автомобіля паливний пістолет та пішов до каси. В цей час на АЗС проводилась онуляція, а він заправляв маршрутку. Вказав, що на АЗС мається 6 автозаправних колонок, але вони не закріплені за операторами. В подальшому він побачив, як водій ОСОБА_1 почав рухатися, не витягнув паливний пістолет з бензобаку, , той відірвався та впав на асфальтне покриття, внаслідок чого був пошкоджений. В подальшому працівники АЗС повідомили про всі ці обставини відповідній службі.

Вказав, що ОСОБА_1 після пригоди залишив місце ДТП, оскільки поспішав на замовлення до Аеропорту, а свої дані залишав не йому, а старшому оператору, яка в подальшому і викликала співробітників ДАІ.

Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення правопорушника, свідків, доводи захисника, доходжу до висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст.124, 122-4 КУпАП доведена й повністю знайшла своє підтвердження дослідженими матеріалами справи.

Так, судом встановлено, що водієм ОСОБА_1 порушено п.п.2.10, 10.1 Правил дорожнього руху, що призвело до пошкодження майна. Крім того, у суді доведено, що водій ОСОБА_1 покинув місце ДТП, не дочекавшись робітників ДАІ.

Про цю обставину свідчить протокол про адміністративне правопорушення серії АВ2 № 404851 від 05.01.2015 року, схема до нього, фототаблиця, пояснення опитаного у суді свідка ОСОБА_3 та пояснення свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_4, та інші матеріали справи в їх сукупності.

Доводи правопорушника та його захисника щодо наявності провокації зі сторони працівників АЗС, які таким чином намагалися отримати від ОСОБА_1 грошові кошти, нічим, крім усних пояснень правопорушника не підтверджуються.

Адже, в даній дорожній пригоді водій ОСОБА_1 повинен був переконатися у безпеці початку свого руху від заправної колонки, упевнитися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, тобто виконати вимоги п.10.1 Правил дорожнього руху.

Крім того, незважаючи на пояснення правопорушника ОСОБА_1 та його захисника про те, що після пригоди ОСОБА_1 були залишені всі контактні дані та номер транспортного засобу, не приймаються в якості доказу невинуватості останнього за ст.122-4 КУпАП, оскільки відповідно до п.2.10 Правил дорожнього руху, у разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобовязаний: а) негайно зупинити транспортний засіб і залишитися на місці пригоди.

Доводи ОСОБА_1 в цій частині є необґрунтованими, оскільки як з його пояснень, так і з пояснень свідка ОСОБА_3 вбачається, що одразу після пригоди, до ОСОБА_1 зверталися працівники АЗС з проханням відшкодувати завдані збитки за пошкоджене майно в результаті ДТП, які будуть встановлені службою їхнього підприємства.

Однак, водій ОСОБА_1 незважаючи на прохання працівників АЗС, знаючи про необхідність не полишати місце пригоди відповідно до Правил дорожнього руху, залишив місце дорожньо-транспортної пригоди та навіть після виконання з його слів замовлення на послуги таксі, на місце пригоди не повернувся.

Крім того, доводи правопорушника щодо того, що коли він сів за кермо свого автомобіля та почав рухатися, в його бензобак, можливо працівниками АЗС, навмисно був встановлений паливний пістолет, не приймаються, оскільки відповідно до технічних характеристик автомобіля «Деу Ланос», бензобак відкривається ричагом, який

знаходиться в салоні автомобіля біля водійського сидіння, а тому будь-хто, в тому числі і працівники АЗС, не могли самотужки, знаходячись не в салоні автомобіля, відкрити бензобак, а тим більше встановити до нього паливний пістолет.

При цьому, пояснення ОСОБА_1 про те, що ричаг відкривання бензобаку його автомобіля «Деу Ланос» не працював, також нічим, крім усних пояснень, не підтверджуються.

Також, не враховуються доводи захисника ОСОБА_2 з приводу того, що матеріальна шкода внаслідок ДТП підприємству завдана не була, оскільки протоколом про адміністративне правопорушення та іншими матеріалами справи встановлено та доведено пошкодження майна АЗС «Укрнафта».

Обставини того, що паливний пістолет дійсно випав та пошкодився об асфальтове покриття, не заперечує й сам ОСОБА_1, однак вважає, що ці пошкодження є незначними.

Також, твердження захисника правопорушника ОСОБА_2 про те, що оператором АЗС ОСОБА_3 не виконані вимоги інструкції, в результаті чого автомобіль ОСОБА_1 заправляв не він, а сам ОСОБА_1, не приймають до уваги, оскільки на кваліфікацію дій правопорушника ОСОБА_1 не впливають, а розгляд справи відбувається в межах даного протоколу про адміністративне правопорушення, а визначити чи є в діях ОСОБА_3 склад будь-якого проступку, не може бути предметом розгляду в межах даного матеріалу про адмінправопорушення.

Щодо доводів правопорушника ОСОБА_1 та його захисника з приводу дати дорожньо-транспортної пригоди, враховуючи матеріали справи, а також пояснення опитаних у суді свідків, переконана, що дана пригода сталася саме 30.11.2014 року, оскільки відповідно наданої інформації із «Укнрафта» від 20.04.2015 року, оператор заправних станцій 2 розряду ОСОБА_3 згідно графіку змінності працював на АЗС з 08 години 29.11.2014 року до 08 години 01.12.2014 року.

При цьому, пояснення правопорушника та його захисника, що ДТП відбулося в ніч з 30.11.2014 року на 01.12.2014 року, не приймаються, оскільки такі їх доводи нічим документально не підтверджені.

З приводу доводів захисника правопорушника щодо неправильності дат реєстрації рапортів співробітників ДАІ, враховуючи пояснення опитаних у суді ОСОБА_5 та ОСОБА_4, які у суді пояснили, що дана дорожньо-транспортна пригода сталася 30.11.2014 року, а той факт, що рапорт був зареєстрований 29.11.2014 року обґрунтували технічною помилкою чергового реєстратора, оскільки в той день було достатнього багато викликів, у звязку із поганими погодними умовами. Також вказали, що на момент оформлення ДТП, автомобіль правопорушника не був встановлений, оскільки матеріали справи спочатку були передані до відділу розшуку.

Тобто, приходжу до висновку, що в даному випадку дійсно мало місце технічна описка, яка ніяким чином не впливає на обставини даної ДТП.

Таким чином, приходжу до висновку про доведеність винуватості ОСОБА_1С у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст.124, 122-4 КУпАП України.

Водночас, відповідно до ст.38 КУпАП за скоєне адміністративне правопорушення стягнення може бути накладено не пізніше як через три місяці з дня його вчинення, а при триваючому правопорушенні не пізніш як через три місяці з дня його виявлення.

Як вбачається з протоколу, адміністративні правопорушення, передбачені ст.ст.124, ст.122-4 КУпАП скоєні ОСОБА_1 30 листопада 2014 року, тобто строк притягнення до адміністративної відповідальності на цей час закінчився.

Відповідно до ст.247 КУпАП, провадження по справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю при закінченні на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст.38 КУпАП.

Вивчивши матеріали справи, враховуючи вимоги ст.ст. 38, 247 КУпАП, доходжу висновку, що адміністративне провадження відносно ОСОБА_1 за ст.ст.124, 122-4 КУпАП необхідно закрити, у звязку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст.38 КУпАП.

Керуючись ст.ст. 38, 247, 284 КУпАП України,

П О С Т А Н О В И Л А:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст.124,122-4 КУпАП.

Провадження по справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушень, передбачених ст.ст.124,122-4 КУпАП закрити.

Постанова судді може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником або на неї може бути внесено подання прокурора протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя Л.О.Татарчук