Номер провадження: 33/785/272/15
Номер справи місцевого суду: 506/84/15-п
Головуючий у першій інстанції Криворучка
Доповідач Балан В. Д.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.04.2015 року м. Одеса

Суддя Апеляційного суду Одеської області Балан В.Д., за участі ОСОБА_1, розглянувши його апеляційну скаргу на постанову судді Красноокнянського районного суду Одеської області від 18.03.2015 року,

встановив:

Зазначеною постановою судді суду першої інстанції, ОСОБА_1 визнано винним і притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 204-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення з накладенням стягнення у виді штрафу у розмірі 3400 грн. за те, що він 08.02.2015 року, о 16 год. 15 хв., у п'ятдесяти метрах від інформаційно-попереджувального покажчика №4/29 "Увага! Державний кордон України, прохід заборонено" на напрямку с. Мокра (Республіки Молдова) - с. Топали (Україна), у складі групи осіб перетнув державний кордон України з Республіки Молдова в Україну, в пішому порядку, поза пунктом пропуску через державний кордон України та перемістив власну мисливську рушницю.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 зазначив, що суддя не встановив, чи складений протокол про адміністративне правопорушення особою, яка була на це уповноважена відповідно до "Інструкції з оформлення посадовими особами Державної прикордонної служби України матеріалів про адміністративні правопорушення", оскільки старший лейтенант ОСОБА_2, який безпосередньо виконував завдання з охорони державного кордону, протокол не складав.

Суддя не з'ясував фактичні обставини справи, оскільки з долучених до матеріалів справи фотознімків, не видно, що він з іншими особами перетинав державний кордон поза пунктом пропуску, а свідки ОСОБА_3 та ОСОБА_2 є зацікавленими особами.

Суддя не врахував його пояснення, а також пояснення ОСОБА_4, ОСОБА_5 і ОСОБА_6 про причини їх знаходження поряд з державним кордоном України та не допитав у судовому засіданні зазначених осіб.

Насправді, вони державний кордон не перетинали, а знаходились у місці, де їх затримали, у зв'язку з тим, що розшукували своїх собак, яких загубили напередодні під час полювання.

За таких обставин, він просить постанову судді скасувати, а провадження у справі закрити.

В судове засідання суду апеляційної інстанції ОСОБА_1 не з'явився, хоча про час та дату розгляду апеляційної скарги був повідомлений своєчасно по телефону НОМЕР_1 16.04.2015 року об 11 год. 41 хв., що підтверджується відповідним актом, складеним помічником судді.

Про відкладення розгляду справи ОСОБА_1 клопотань не заявляв, тому вважаю, що апеляційна скарга може бути розглянута за відсутності особи, яка її подала, на підставі наявних матеріалів справи.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, вважаю, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню за наступних підстав.

Частиною другою статті 294 КУпАП передбачено, що постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Постанова судді суду першої інстанції винесена 18.03.2015 року, а апеляційна скарга подана 27.03.2015 року, тобто у передбачений ст. 294 КУпАП строк, тому вона підлягає розгляду по суті.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають істотне значення для правильного вирішення справи.

На виконання вимог закону, суддя суду першої інстанції допитав особу, яка притягнута до адміністративної відповідальності, свідків ОСОБА_3, ОСОБА_2, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9 та дослідив матеріали справи.

Зазначені свідки підтвердили у судовому засіданні, що ОСОБА_1 з іншими особами перетнули державний кордон України поза пунктом пропуску.

Зіставивши пояснення свідків з матеріалами справи, вважаю, що ці пояснення є правдивими, тому не довіряти їм у суду апеляційної інстанції підстав немає.

За таких обставин вважаю, що дії ОСОБА_1 правильно кваліфіковані за ч. 2 ст. 204-1 КУпАП, як перетинання державного кордону України будь-яким способом поза пунктами пропуску через державний кордон України, вчинені групою осіб.

Доводи ОСОБА_1 про безпідставність притягнення його до адміністративної відповідальності є необґрунтованим, оскільки він спростовується поясненнями свідків та дослідженими матеріалами справи.

Відповідно до вимог ст. ст. 33-36 КУпАП, обираючи вид адміністративного стягнення, суддя належним чином мотивував застосування стягнення у вигляді громадських робіт характером правопорушення, ставленням до нього правопорушника, ступінню його вини.

За таких обставин, вважаю, що постанова судді суду першої інстанції є законною та справедливою, тому підстави для задоволення апеляційної скарги відсутні.

У відповідності до ч. 8 ст. 294 КУпАП, за наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право: 1) залишити апеляційну скаргу чи протест прокурора без задоволення, а постанову без змін; 2) скасувати постанову та закрити провадження у справі; 3) скасувати постанову та прийняти нову постанову; 4) змінити постанову.

На підставі викладеного, керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

постановив:

У задоволенні апеляційної скарги ОСОБА_1, - відмовити.

Постанову судді Красноокнянського районного суду Одеської області від 18.03.2015 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 204-1 КУпАП з накладенням стягнення у виді штрафу у розмірі 3400 грн., - залишити без змін.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду Одеської області

Балан В.Д.