Справа № 357/2635/15-п Головуючий у І інстанції Санін В.М.
Провадження № 33/780/231/15 Доповідач у 2 інстанції Свінціцька
Категорія 147 21.04.2015
ПОСТАНОВА

Іменем України

21 квітня 2015 року м. Київ

Апеляційний суд Київської області у складі:

судді судової палати з розгляду кримінальних справ Свінціцької О.П., з участю особи, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_2, розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на постанову судді Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 02 березня 2015 року;

ВСТАНОВИЛА:

Постановою судді Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 02 березня 2015 року на

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 (ід. код НОМЕР_1)

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП накладено адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування всіма видами транспортних засобів на строк два роки.

ОСОБА_2 притягнуто до адміністративної відповідальності за те, що він 16 лютого 2015 року близько 20 годин 45 хвилин по вул. Ак. Кримського в м. Біла Церква Київської області керував автомобілем марки «Chevrolet Aveo» державний номерний знак НОМЕР_2 в стані алкогольного сп'яніння. Огляд для встановлення стану алкогольного сп'яніння проводився за допомогою приладу «Драгер», висновок огляду: стан алкогольного сп'яніння 1,25%, чим порушив п.2.9 ПДР України, тобто, вчинив правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

Не погоджуючись з рішенням суду ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій вважає постанову суду першої інстанції незаконною, оскільки суд не врахував дані про його особу і застосував до нього занадто суворе стягнення, а тому просить змінити дану постанову та застосувати до нього адміністративне стягнення у виді штрафу в межах санкції, передбаченої ч. 1 ст. 130 КУпАП. Звертає увагу, що розгляд адміністративної справи в суді першої інстанції щодо нього відбувався з порушенням норм законодавства, а саме, у його відсутності, так як повістку для явки в судове засідання він не отримував, про час, місце та дату розгляду справи належним чином повідомлений не був, що позбавило його можливості дати суду пояснення і долучити письмові докази. Вказує, що правопорушення допустив вперше, визнав вину, щиро розкаявся, про що власноручно написав в протоколі про адміністративне правопорушення. Крім цього, зазначає, що працює водієм-експедитором, що є єдиним джерелом його доходу і єдиним засобом для існування.

В судовому засіданні ОСОБА_2 подану апеляційну скаргу підтримав, вину свою у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення визнав повністю та пояснив, що він раніше до адміністративної відповідальності не притягувався, щиро розкаюється у вчиненому, а тому просить накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу.

Вислухавши пояснення ОСОБА_2, вивчивши матеріали справи, та перевіривши доводи апеляційної скарги, суд приходить до наступних висновків.

Висновки судді про доведеність події правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП за обставин, наведених у постанові та доведеність вини ОСОБА_2 у його вчиненні стверджуються зібраними у справі доказами і не оспорюються самим ОСОБА_2 На підставі зібраних у справі доказів суддя дійшов до обґрунтованого висновку про необхідність притягнення ОСОБА_2 до відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП із накладенням на нього стягнення за цією статтею.

Однак вважаю, що при вирішенні питання про вид стягнення суддя припустився помилки.

У відповідності до ст. 23 КУпАП метою адміністративного стягнення є виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

За змістом ст. 33 КУпАП при накладенні стягнення враховується характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність.

Зазначених вимог закону суддею, при розгляді справи про притягнення ОСОБА_2 до відповідальності за ст. 130 ч.1 КУпАП та накладенні на нього стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами у повній мірі не дотримано.

На думку суду, із урахуванням обставин вчинення правопорушення, даних про особу правопорушника, який позитивно характеризується за місцем проживання, раніше до адміністративної відповідальності не притягувався, та обставин, які пом'якшують відповідальність правопорушника, якими є: визнання ОСОБА_2 своєї вини у вчиненні правопорушення, щире каяття, потреба у використанні транспортного засобу для матеріального забезпечення сім'ї, відсутність обтяжуючих відповідальність обставин, незначна концентрація алкоголю в крові (1,25%)- визначеній у ст. 23 КУпАП меті адміністративних стягнень буде сприяти стягнення у виді штрафу. В зв'язку із цим суд вважає за необхідне змінити вид накладеного на ОСОБА_2 стягнення, застосувавши щодо нього стягнення у виді штрафу в межах санкції ч.1 ст. 130 КУпАП..

Враховуючи наведене, постанова судді Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 02 березня 2015 року щодо ОСОБА_2 підлягає зміні в частині накладеного адміністративного стягнення шляхом його пом'якшення до штрафу.

Керуючись ст. 294 КУпАП,

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Постанову судді Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 02 березня 2015 року щодо ОСОБА_2 змінити в частині стягнення.

Накладене на ОСОБА_2 за ч.1 ст. 130 КУпАП стягнення у виді позбавлення права керування усіма видами транспортних засобів строком на два роки пом»якшити до штрафу в розмірі 4000 гривень, який підлягає стягненню в доход держави.

В іншій частині постанову Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 02 березня 2015 року - залишити без змін.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя О.П.Свінціцька