АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 33/793/14/15 Справа № 702/1179/14-п Головуюча у 1 інстанції суддя Мазай Н.В.
Категорія:ст.124 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"09" квітня 2015 р. м.Черкаси

Суддя апеляційного суду Черкаської області Демиденко А.І. за участю апелянта ОСОБА_2, розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення за № 702/1179/14-п (провадження 3/702/500/14) за ст. 124 КУпАП відносно

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, українця, гр. України, пенсіонера,

проживаючого за адресою: АДРЕСА_1, -

що надійшла із Монастирищенського районного суду Черкаської області, у зв'язку з подачею ним апеляційної скарги на винесену в ній постанову від 11.12. 2014 року, -

в с т а н о в и в :

Як убачається із згаданої постанови, 02.10.2014 року о 16.00 год. у м. Монастирище Черкаської області ОСОБА_2, керуючи мотоблоком «Зубр» з причепом і рухаючись по вул. Леніна, яка є головною дорогою, не надав переваги автомобілю «Део Ланос» д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_3, яка рухалась в зустрічному напрямку, не переконався, що це буде безпечно і, подавши сигнал рукою, приступив до виконання маневру лівого повороту на Т-подібному перехресті з вул. Богуна, внаслідок чого допустив зіткнення та пошкодження цих транспортних засобів на зустрічній смузі руху.

Місцевий суд прийшов до висновку про те, що причиною цієї дорожньо-транспортної пригоди, під час якої відбулось зіткнення цих транспортних засобів, стало порушення водієм ОСОБА_2 п.п. 2.3. «б», 10.1. ПДР України.

Дії ОСОБА_2 цим судом кваліфіковані за ст.124 КУпАП з накладенням на нього стягнення у виді штрафу на суму 340 грн.

В поданій апеляції ОСОБА_2 порушив питання про скасування цієї постанови з наступним закриттям провадження у справі, у зв'язку з відсутністю його вини у скоєнні цієї дорожньо-транспортної пригоди.

В апеляційному суді він підтримав свої апеляційні вимоги, пославшись при цьому на те, що водій автомобіля «Део Ланос» ОСОБА_3 напередодні пригоди рухалась в зустрічному напрямку з увімкненим покажчиком лівого повороту. У зв'язку з цим, він вважав, що вона, не доїжджаючи близько 100 м до перехрестя з вул. Богуна, поверне вліво до заїзду на місцеву санепідемстанцію. Проте, цього не сталося, при виконанні ним маневру лівого повороту на вул. Богуна відстань між ними скоротилась до 40-45 м, водій ОСОБА_3 продовжила рух по своїй смузі із швидкістю близько 40 км/год., що призвело до зіткнення та пошкодження транспортних засобів. Вважає, що саме невиконання водієм ОСОБА_3 вимог п. 12.3. ПДР України стало причиною цієї дорожньо-транспортної пригоди.

Слід зазначити, що таку ж версію ОСОБА_2 про причину дорожньо-транспортної пригоди досліджував і місцевий суд, який оцінив її критично як таку, що суперечить іншим доказам у справі, в тому числі і його ж поясненню від 02 жовтня 20914 року ( а.с. 5), яке він дав працівнику ДАІ зразу ж після скоєння дорожньо-транспортної пригоди, згідно з яким, при виконанні згаданого повороту на вул. Богуна, побачивши зустрічну машину, загальмував, розраховуючи, що вона його об'їде. Але цього не сталося, що і призвело до зіткнення транспортних засобів.

З урахуванням клопотання ОСОБА_2, з метою об'єктивності, повноти та всебічного розгляду поданої апеляції на постанову місцевого суду, 28 січня 2015 року була призначена судова авто технічна експертиза.

Згідно її висновку № 88/15-23 від 03.03. 2015 року, встановлено, що у даній дорожній обстановці дії ОСОБА_2 не відповідали вимогам пп. 10.1, 16.13 Правил Дорожнього руху України.

Після її дослідження ОСОБА_2 заявив чергове клопотання про проведення додаткової судової авто технічної експертизи, наголошуючи на тому, що у цій дорожньо-транспортній пригоді винен не тільки він, але і водій ОСОБА_3, яка при незначному виїзді ним на смугу зустрічного руху могла уникнути зіткнення з мотоблоком в результаті його об'їзду чи своєчасного гальмування.

Після призначення додаткової судової авто технічної експертизи, експерт Черкаського відділення Київського НДІСЕ Вовк В.Є. повернув матеріали справи без її проведення. У своєму клопотанні він порушив питання про надання вихідних даних, необхідних для проведення цієї експертизи. Зокрема, попросив вказати дані:

- про момент виникнення небезпеки для руху водію автомобіля «Деу Ланос» д/н НОМЕР_1;

- про час руху мотоблока «Зубр» з моменту виникнення небезпеки для руху до місця зіткнення, або відстань, на якій знаходився від місця зіткнення автомобіль «Деу Ланос» в момент виникнення небезпеки для руху, або відстань, яка була між мотоблоком та цим автомобілем в момент виникнення небезпеки для руху.

Виходячи із процесуальних можливостей, ці питання апеляційний суд намагався з'ясувати шляхом опитування обох учасників пригоди.

Так, водій ОСОБА_3 у своєму поясненні зазначила, що момент виникнення небезпеки для руху її автомобіля стався тоді, коли відстань між автомобілем і мотоблоком склала 3-4 метри при швидкості її автомобіля 25-30 км/год.

Водій ОСОБА_2 з цим категорично не погодився і ствердив, що в момент виникнення небезпеки для руху водію ОСОБА_3. відстань між його мотоблоком і її автомобілем складала 35-40 м при швидкості цього автомобіля до 40 км/год.

Усунути протиріччя між цими поясненнями та прийти до об'єктивного встановлення моменту виникнення небезпеки для руху водію автомобіля «Деу Ланос» ОСОБА_3 у даному судовому засіданні за відсутності процесуальних можливостей, передбачених КУпАП, пов'язаних з відтворенням обстановки та обставин події за участю учасників пригоди, виявилось неможливим. У зв'язку з цим, постанова про призначення судової авто технічної експертизи від 16 березня 2015 року підлягає до скасування, що свідчить про відмову ОСОБА_2 у задоволенні його клопотання з цього приводу.

З іншого боку, суд вважає, що можливості перевірки апеляційних доводів апелянта у цьому судовому процесі, передбаченому КУпАП, вичерпались.

Виходячи з об'єктивно встановлених обставин справи місцевим судом та враховуючи пов'язаний з цим висновок експерта № 88/15-23 від 03.03. 2015 року про те, що у даній дорожній обстановці дії ОСОБА_2 не відповідали вимогам п.п. 10.1;16.13 Правил дорожнього руху України і це з технічної точки зору знаходилось в причинному зв'язку з виникненням даної пригоди, - апеляційний суд вважає, що його вина у скоєнні цієї дорожньо-транспортної пригоди місцевим судом доведена, а дії за ст. 124 КУпАП - кваліфіковані правильно. При накладенні на нього стягнення у виді мінімального штрафу, передбаченого санкцією ст. 124 КУпАП, суддею місцевого суду достатньо дотримано вимог ст.ст. 33, 34 КУпАП.

Керуючись ст. 294 КУпАП, -

п о с т а н о в и в :

Апеляцію ОСОБА_2 залишити без задоволення, а постанову Монастирищенського районного суду Черкаської області від 11 грудня 2014 року щодо ОСОБА_2 - без змін.

Ксерокопії зазначеної постанови направити ОСОБА_2 та ОСОБА_3

Постанова є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя А. І. Демиденко

апеляційного суду