Справа № 463/4729/14-п Головуючий у 1 інстанції: Лакомська Ж.І.
Провадження № 33/783/181/15 Доповідач в 2-й інстанції: Галин В. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 квітня 2015 року м. Львів

Апеляційний суд Львівської області в складі:

Головуючого судді - Галина В. П.

розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_2, на постанову Личаківського районного суду м.Львова від 18 листопада 2014 року,

ВСТАНОВИВ:

постановою Личаківського районного суду м.Львова від 18.11.2014 року ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця Іркутської області, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КпАП України та обрано йому адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 3400 (три тисячі чотириста) гривень в дохід держави.

За постановою, ОСОБА_2 18.08.2014 р. о 22:15 год. по автодорозі Львів - Краковець 16км + 950 м. керував автомобілем НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп'яніння, відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного, чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують швидкість реакції, своїми діями порушив 2.5. Правил дорожнього руху України

ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просить поновити строк на апеляційне оскарження, скасувати постанову Личаківського районного суду м.Львова № 463/4729/14-п від 18 листопада 2014 р. та закрити справу.

Мотивуючи пропуск строку на апеляційне оскарження вказує, що після отримання рішення в нього стався серцевий напад і він був госпіталізований 22 грудня 2015 року, а після надання допомоги, був направлений під нагляд сімейного лікаря по місцю проживання та став лежачим хворим.

По суті апеляційних вимог зазначає, що він не згоден із прийнятим рішенням судді першої інстанції та вважає, що рішення суду прийняте без урахування всіх фактичних обставин справи, а зібрані по справі та досліджені в ході судового розгляду справи не є достатніми для визнання його вини у вчиненні зазначеного правопорушення.

ОСОБА_2 вказує, що його відмова від медичного огляду у лікаря нарколога за адресою вул. Наукова, 49 не встановлює його стан сп'яніння, оскільки ні одна з методик, яка застосовується лікаром-наркологом йому не підходить і він потребує стаціонарного дослідження.

Також, апелянт зазначає, що протокол про вчинення правопорушення був складений одразу на місці вчинення правопорушення, а не після того, як він був доставлений до закладу охорони здоров'я, де відмовився від проходження огляду . Тобто у ньому завчасно містились дані про те, що ОСОБА_2 відмовився від медичного огляду в закладі охорони здоров'я по вул. Науковій, 49, куди він був доставлений лише через майже дві з половиною години.

Дослідивши матеріали справи, вважаю, що слід поновити строк на апеляційне оскарження, а в задоволенні апеляційної скарги відмовити, виходячи з наступного.

Вважаю, доводи апелянта щодо пропуску строку на апеляційне оскарження заслуговують на увагу, а тому погоджуюсь з тим, що такий строк пропущений з поважних причин.

Суддею першої інстанції було повністю та об'єктивно досліджено матеріали справи, та прийнято рішення яке відповідає вимогам закону.

Судом першої інстанції було встановлено, що 18.08.2014 року, близько 22:15 год. на автодорозі Львів-Краковець, в напрямку смт. Івано-Франкове, автомобіль НОМЕР_2, наближаючись до вантажного автомобіля різко загальмував, внаслідок чого його розвернуло на зустрічну смугу і в подальшому вказаний автомобіль зупинився по середині дороги, що одразу помітили Працівниками ДАІ ОСОБА_3 та ОСОБА_4, які рухались на службовому автомобілі позаду автомобіля ГАЗ 3110, , після чого вони вийшли зі свого автомобіля та підійшли до автомобіля ГАЗ 3110.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення, водієм автомобіля НОМЕР_2 був гр.ОСОБА_2, який перебував з явними ознаками алкогольного сп'яніння. Останньому було запропоновано пройти медичне освідчення та доставлено у медичний заклад, однак ОСОБА_2 відмовився від проходження такого дослідження.

Дані обставини підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення, висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижуються увагу та швидкість реакції № 747/1951 складеного 18.08.2014р о 23 год. 10 хв., поясненнями свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6, а також представленими відеоматеріалами.

Доводи ОСОБА_2 про те, що протокол про адміністративне правопорушення було складено одразу на місці правопорушення, а також те, що в медичному закладі було відсутні вказані в протоколі свідки, не відповідають дійсності.

Покликання в апеляційній скарзі, що жодна з методик лікаря-нарколога не підходила для об'єктивно встановлення стану правопорушника нічим не підтверджена, а тому до уваги не береться.

Крім того, не відповідає матеріалам справи твердження апелянта про те, що до нього та свідків ОСОБА_7 та ОСОБА_8 було застосовано фізичне насильство, оскільки згідно висновку службового розслідування за результатами розгляду звернення гр. ОСОБА_2 від 18.09.2014р., факти викладені у звернені щодо його побиття та незаконного розміщення його автомобіля на арешт майданчику, інспекторами ДПС взводу №6 БДПС ДАІ ГУМВС старшиною міліції ОСОБА_10 та старшим сержантом міліції ОСОБА_4, свого підтвердження не знайшли, порушень діючого законодавства та нормативних актів МВС України не вбачається.

Диспозицією ч.1 ст. 130 КУпАП передбачено, що правопорушенням, зазначеним у даній статті, визнається також відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Вважаю, що ОСОБА_2 об'єктивно мав змогу пройти медичний огляд на встановлення алкогольного сп'яніння відповідно до вимог закону, однак відмовився від такого проходження за власним бажанням.

Таким чином, суд першої інстанції прийшов до правильного та обґрунтованого висновку про наявність в діях ОСОБА_2 адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП, та вірно обрав йому адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 3400 (три тясячі чотириста) гривень в дохід держави..

Таке покарання відповідає вимогам ст.33 КУпАП та буде необхідним і достатнім для досягнення визначеної ст. 23 КУпАП мети - виховного впливу та запобіганню вчинення нових правопорушень.

Керуючись ст. 294 КУпАП суд,

ПОСТАНОВИВ:

Поновити строк на апеляційне оскарження.

Постанову судді Личаківського районного суду м.Львова від 18 листопада 2014 року про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ст. 130 КУпАП залишити без змін, а апеляцію без задоволення

Постанова остаточна, оскарженню не підлягає.

Суддя апеляційного суду

Львівської області В.П. Галин