Апеляційний суд Кіровоградської області
№ провадження 33/781/61/15 Головуючий у суді І-ї інстанції Нерода Л. М.
Категорія - 130 Доповідач у суді ІІ-ї інстанції Поступайло Н. І.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.04.2015 року, суддя апеляційного суду Кіровоградської області Поступайло Н.І., розглянула за участю ОСОБА_3, свідків ОСОБА_4, ОСОБА_5 у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_3 на постанову Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 17 лютого 2015 року, якою

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, проживаючого АДРЕСА_1.

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами строком на три роки.

стягнено з ОСОБА_3 судовий збір у розмірі 36,54 грн.

ВСТАНОВИЛА:

Згідно постанови суду та протоколу про адміністративне правопорушення серії АП1 № 783502, ОСОБА_3 14.01.2015 року о 15.55 годині керував автомобілем ВАЗ 21063 державний номерний знак НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп'яніння, різкий запах алкоголю з порожнини рота на відстані та відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп'яніння, в присутності свідків, чим порушив п. 2.5. Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року № 1360, а саме водій повинен на вимогу працівника міліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп'яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

В апеляції ОСОБА_3 просив постанову Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області скасувати, а справу закрити на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП у зв'язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 130 КУпАП.

Свої доводи мотивує тим, що про складення відносно нього адміністративного протоколу 14.01.2015 року він дізнався лише в судовому засіданні, стверджує, що по даному факту на нього навіть не складався протокол.

Наполягає, що постанова районного суду є незаконною та необґрунтованою щодо визнання його винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 130 КУпАП, адже суд дійшов до висновку із показань свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_4, котрі безпосередньо в судовому засіданні не були допитані. Крім того, свідки ОСОБА_5 та ОСОБА_4 запевнили його, що вони засвідчували той факт, що він керував автомобілем без посвідчення водія, при цьому повідомивши йому, що інспектор ДПС дав їм підписати чисті бланки пояснень, які інспектор потім заповнить самостійно. Матеріали даного адмінправопорушення, а саме протокол та пояснення свідків підроблені інспектором ДПС, який їх складав. По даному факту ОСОБА_3 звертався до прокуратури Олександрійського району з вимогою провести слідство та притягнути винних до відповідальності.

Зазначає, що він дійсно керував автомобілем ВАЗ 21063 державний номерний знак НОМЕР_1 по вул. Садовій в с. Нова Прага Олександрійського р-ну, де був зупинений інспектором ВДАІ з обслуговування Олександрійського району ДПС Таранцем М.М. для перевірки документів. У зав'язку з тим, що він на той момент керував автомобілем без водійських прав, був притягнутий до адміністративної відповідальності, про що було складено протокол та винесено постанову про адмінправопорушення від 14.01.2015 року серії ПС1 № 788720.

Вину свою в судовому засіданні він не визнавав, а навпаки пояснював суду те, що не скоював даного правопорушення, але суд не звернув уваги на його пояснення, зазначивши у своїй постанові, що він визнав вину.

Перевіривши матеріали справи, заслухавши думку правопорушника ОСОБА_3, котрий просив скасувати постанову районного суду в зв'язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, зваживши доводи апеляції, суд приходить висновку, що апеляція підлягає задоволенню, а постанова суду скасуванню з таких підстав.

Згідно п.2.9/а/ ПДР України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп'яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Згідно диспозиції ч.2 ст. 130 КУпАП відповідальність за вказане правопорушення настає у разі керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції повторно протягом року.

Із матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_3 14.01.2015 року о 15.55 годині був зупинений інспектором ДПС, керуючи автомобілем ВАЗ 21063 державний номерний знак НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп'яніння, різкий запах алкоголю з порожнини рота на відстані та відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп'яніння, в присутності свідків, чим порушив п. 2.5. Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року № 1360, а саме водій повинен на вимогу працівника міліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп'яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Згідно протоколу серії АП1 № 783502, ОСОБА_3 керував автомобілем ВАЗ 21063 державний номерний знак НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп'яніння, від продуття алкотестера "Драгер" та дачі пояснень відмовився (а.с.1).

Згідно наявних у матеріалах справи пояснень свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_4 вбачається, що водій автомобіля ВАЗ 21063 державний номерний знак НОМЕР_1 - ОСОБА_3 керував транспортним засобом із явно чутним запахом алкоголю, продути алкотест "Драгер" та засвідчити свій стан в медичному закладі відмовився, пояснивши, що недавно вживав спиртні напої, від дачі пояснень та підпису протоколу відмовився, посвідчення водія при собі не мав.

У судовому засіданні апеляційного суду ОСОБА_3 суду пояснив, що в той день він був зупинений працівником ДАІ та притягнутий до адміністративної відповідальності за керування транспортним засобом без відповідного посвідчення. Мова про обстеження на встановлення на стан сп'яніння не велася, а тому протокол та пояснення свідків не відповідають дійсності.

Свідок ОСОБА_4 у апеляційному суді пояснив, що 14.01.15 року він разом із сином - ОСОБА_5 їхали на автомобілі по вулиці у с. Нова Прага та їх зупинили працівники ДАІ. Вони попросили надати документи для перевірки, а потім запросили бути свідками того, що у водія ОСОБА_3, якого також зупинили для перевірки документів, їх не було. При цьому працівники міліції попросили підписати пояснення, яке не було заповнене, продиктувавши фразу «з моїх слів записано вірно», мотивуючи тим, що вони потім заповнять. Мови про те, що ОСОБА_3 керує автомобілем у стані алкогольного сп'яніння та відмовляється пройти відповідне обстеження, не було. Оглянувши протокол серії АП1 № 783502 від 14.01.2015 року у судовому засіданні, свідок наполегливо заперечував, що наявний проти його прізвища підпис, належить йому, та стверджував, що протокол він не підписував.

Свідок ОСОБА_5 також надав суду аналогічні пояснення, та стверджував про те, що він також підписав бланк пояснення без наявності його змісту, тобто пустий. Заперечував, що підписував протокол про та спростовував належність йому підпису у вказаному протоколі.

Оцінивши зібрані по справі докази у їх сукупності, вважаю доводи апеляції ОСОБА_3 такими, що є обґрунтованими та підлягають задоволенню з таких підстав.

Порядок проведення огляду особи на стан сп'яніння встановлений ст. 266 КУпАП та Інструкцією про виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, яка затверджена наказом МВС та МОЗ України від 9.09.2009 року № 400/666.

Згідно ч.3 ст.266 КУпАП у разі незгоди водія на проведення огляду на стан сп'яніння, або в разі незгоди з результатами огляду із використанням спеціальних технічних засобів, огляд проводиться у закладах охорони здоров'я, яким надається право проведення такого огляду.

На підставі п. 2.9. вище вказаної Інструкції з метою забезпечення достовірності результатів огляду водіїв транспортних засобів, які мають бути оглянуті в закладах охорони здоров'я, уповноважена особа Державтоінспекції МВС забезпечує доставку цих осіб до найближчого закладу охорони здоров'я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення.

Відповідно до п.п. 3.16; 3.17; 3.22 названої Інструкції, висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі - висновок щодо результатів медичного огляду особи на стан сп'яніння) (додаток 3), видається на підставі акта медичного огляду. Зміст висновку щодо результатів медичного огляду особи на стан сп'яніння повідомляється оглянутій особі в присутності уповноваженої особи Державтоінспекції МВС, яка її доставила, про що робиться запис у згаданому вище висновку. Висновки щодо результатів медичного огляду особи на стан сп'яніння, складені у порушення викладених вимог Інструкції , вважаються недійсними.

Із протоколу про адміністративне правопорушення, пояснень свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5 наявних у матеріалах про адміністративне правопорушення та наданих доказів вбачається, що ОСОБА_3 відмовився від проходження будь-якого виду освідування на стан алкогольного сп'яніння, зазначивши у присутності свідків про нещодавне вживання алкоголю. У той же час у судовому засіданні суду першої інстанції свідки допитані не були, а у судовому засіданні апеляційного суду свідки ОСОБА_4 та ОСОБА_5 пояснили, що вони підписували пусті бланки. Змісту пояснень у них не було. Таку поведінку вони пояснили тим, що вони теж були зупинені та перевірялися працівниками ДАІ, а отже не могли будь-що заперечувати. У той же час обидва свідки наполягали, що мова йшла про те, що у ОСОБА_3 не було документів на право керування автомобілем. Такі пояснення узгоджуються із поясненнями ОСОБА_3, а також наявною у матеріалах справи постановою про притягнення ОСОБА_3 до відповідальності за ст. 126 ч.3 КУпАП ( а.с. 18).

Також свідки категорично спростували приналежність їм підпису у протоколі про адміністративне правопорушення № 783502 серії АП1 від 14.01.2015 року, з якого вбачається очевидна невідповідність даних підписів свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5 підписам, наявним у їх поясненнях, які вони підтвердили.

Виходячи із викладеного, доводи апеляції є обґрунтованими, а тому підлягають задоволенню.

Оскільки вина ОСОБА_3 не доведена об'єктивними, належними, допустимими та достатніми доказами, тому провадження по справі слід закрити за недоведеністю його вини у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.2 ст.130 КУпАП.

Керуючись ст. 247, 293, 294 КУпАП, суддя, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити.

Постанову Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 17 лютого 2015 року про притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення з накладенням адміністративного стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами строком на три роки - скасувати.

Провадження у справі відносно ОСОБА_3 закрити на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП, у зв'язку із відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя апеляційного суду

Кіровоградської області (підпис) Н.І.Поступайло

Згідно з оригіналом:

Суддя апеляційного суду

Кіровоградської області Н.І.Поступайло