Номер провадження: 33/785/270/15
Головуючий у першій інстанції Гарський О.В.
Доповідач Балан В. Д.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.04.2015 року м. Одеса

Суддя Апеляційного суду Одеської області Балан В.Д., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову судді Малиновського районного суду м. Одеси від 22.12.2014 року по справі про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,

встановив:

Зазначеною постановою судді суду першої інстанції ОСОБА_2 притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП і підданий адміністративному стягненню у вигляді позбавлення права керувати усіма видами транспортних засобів строком на один рік за те, що він, 22.11.2014 року о 21 год. 10 хв. на вул. Скісній в м. Одесі, керував автомобілем "Тойота" (номерний знак НОМЕР_1) з явними ознаками алкогольного сп'яніння, а від проходження медичного огляду відмовився у присутності двох свідків, порушивши тим самим вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху.

У апеляційній скарзі ОСОБА_2 зазначив, що на порушення вимог ч. 1 ст. 268 КУпАП, справу було розглянуто за його відсутності, а судової повістки він не отримував, внаслідок чого, був позбавлений можливості реалізувати своє право дати показання та заявити клопотання.

Суддя зазначив у постанові, що він відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп'яніння у присутності двох свідків, хоча він не відмовлявся від проходження медичного огляду і виконав вимогу працівників ДАІ, пройшовши необхідну процедуру.

Не заперечуючи проти факту правопорушення, він вважає обраний до нього вид адміністративного стягнення надто суворим, оскільки суддя не врахував, що використання ним автомобілю пов'язано з трудовою діяльністю, а позбавлення права керувати транспортним засобом, залишає його сім'ю без джерел існування, тому просить змінити вид стягнення на сорок годин громадських робіт.

В судове засідання суду апеляційної інстанції ОСОБА_2 також не з'явився, хоча про час та дату розгляду апеляційної скарги був повідомлений 09.04.2015 року секретарем судового засідання, тому вважаю, що апеляційна скарга може бути розглянута у відсутності ОСОБА_2, на підставі наявних матеріалів справи.

Перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали справи, вважаю, що у задоволенні апеляційної скарги необхідно відмовити за наступних підстав.

Відповідно до ст. 294 КУпАП, постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Строк на подачу апеляційної скарги ОСОБА_2 був поновлений постановою від 09.04.2015 року.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Винуватість ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП доведена наявними у справі доказами, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення та "Висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції" від 22.11.2014 року (22 год. 20 хв.), з якого випливає, що він керував транспортним засобом у стані алкогольного сп'яніння (а.с. 2).

Дійсно, відповідно до ст. 268 КУпАП, справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Разом з тим, аналіз фактичних обставин справи в суді апеляційної інстанції, у сукупності з наявними доказами свідчать про те, що відсутність ОСОБА_2 у судовому засіданні суду першої інстанції, не вплинула на правильність прийнятого суддею рішення.

Довід ОСОБА_2 щодо неправильності встановлення фактичних обставин справи суддею суду першої інстанції у постанові, наведений у апеляційній скарзі, є обґрунтованим.

Так, з протоколу про адміністративне правопорушення серії АБ2 №630880 від 22.11.2014 року видно, що ОСОБА_2 не відмовився від проходження медичного огляду у присутності двох свідків (як зазначив суддя у постанові), а керував транспортним засобом у стані алкогольного сп'яніння.

Ця обставина підтверджується наведеним вище "Висновком" лікаря (а.с. 2), тому його дії належить правильно кваліфікувати за ст. 130 ч. 1 КУпАП, як керування транспортним засобом у стані алкогольного сп'яніння.

Відповідно до вимог ст. ст. 33-36 КУпАП, обираючи вид адміністративного стягнення, суддя належним чином мотивував застосування стягнення у виді позбавлення ОСОБА_2 права керувати транспортними засобами характером та ступенем суспільної небезпеки правопорушення.

Доводи ОСОБА_2 про те, що користування автомобілем є постійною необхідністю, пов'язаною з його роботою, враховані бути не можуть, оскільки, зазначене правопорушення він вчинив під час керування транспортним засобом, яке за своєю сутністю є грубим.

За наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право: 1) залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін; 2) скасувати постанову та закрити провадження у справі; 3) скасувати постанову та прийняти нову постанову; 4) змінити постанову.

За таких обставин, вважаю, що постанова судді суду першої інстанції у частині застосування адміністративного стягнення є законною, обґрунтованою та справедливою, тому підстави для задоволення апеляційної скарги відсутні.

Постанова судді суду першої інстанції, в частині встановлення фактичних обставин справи, підлягає зміні за підстав, наведених вище.

На підставі викладеного, керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

постановив:

У задоволенні апеляційної скарги ОСОБА_2, - відмовити.

Постанову судді Малиновського районного суду м. Одеси від 22.12.2014 року про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП з накладенням адміністративного стягнення у вигляді позбавлення права керувати транспортними засобами строком на один рік, - залишити без змін.

Абзац перший мотивувальної частини постанови судді суду першої інстанції викласти в наступній редакції: " 22.11.2014 року о 21 год. 10 хв., ОСОБА_2 керував автомобілем "Тойота" (номерний знак НОМЕР_1) на вул. Скісній в м. Одесі у стані алкогольного сп'яніння, порушивши тим самим вимоги п. 2.9 Правил дорожнього руху".

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду Одеської області Балан В.Д.