АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

Іменем України

02 грудня 2014 року суддя Апеляційного суду Дніпропетровської області Деркач Н.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпропетровську, апеляційну скаргу Павлоградського міжрайонного прокурора Дніпропетровської області на постанову Юр'ївського районного суду Дніпропетровської області від 27 жовтня 2014 року у справі про адміністративне правопорушення, якою

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженку с. Булахівка Павлоградського району Дніпропетровської області, громадянку України, на момент вчинення адміністративного правопорушення працюючу на посаді начальника відділу освіти Юр'ївської районної державної адміністрації Дніпропетровської області, яка проживає за адресою: АДРЕСА_1; паспорт серії НОМЕР_2, виданий 09 квітня 1999 року Юр'ївським РВ УМВС України в Дніпропетровській області; ідентифікаційний номер НОМЕР_1,

звільнено від адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, з оголошенням усного зауваження, -

в с т а н о в и в :

Постановою Юр'ївського районного суду Дніпропетровської області від 27 жовтня 2014 року ОСОБА_1 звільнено від адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, на підставі ст. 22 КУпАП, у зв'язку з малозначністю вчиненого правопорушення, з оголошенням усного зауваження.

Постановою суду першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 будучи, відповідно до пп. «в» п. 1 ч. 1 ст. 4, ч. 1 ст. 12 Закону України «Про засади запобігання і протидії корупції», суб'єктом декларування і відповідальності за корупційні правопорушення, пов'язані з порушенням вимог фінансового контролю, під час звільнення із займаної посади з 22 вересня 2014 року, не подала до Юр'ївської районної державної адміністрації Дніпропетровської області декларацію про майно, доходи, витрати і зобов'язання фінансового характеру за період не охоплений раніше поданими деклараціями, тобто за

Провадження № 33/774/847/14 Головуючий у першій інстанції: Маренич С.О.

Категорія: ч. 1 ст. 172-6 КУпАП Головуючий у другій інстанції: Деркач Н.М.

період роботи на посаді начальника відділу освіти Юр'ївської районної державної адміністрації Дніпропетровської області з 01 січня 2014 року по 22 вересня 2014 року та станом на 09 жовтня 2014 року, чим порушила вимоги фінансового контролю, передбачені Законом України «Про засади запобігання і протидії корупції», достовірно знаючи про необхідність подання такої декларації.

Вивчивши матеріали справи, враховуючи те, що внаслідок дій ОСОБА_1 не була завдана суттєва шкода суспільним або державним інтересам, правам та свободам громадян, при цьому правопорушник вперше притягується до адміністративної відповідальності, наміру ухилятися від декларування доходів чи іншого майна не мала, помилково вважаючи, що оскільки її незаконно звільнили, то таку декларацію має подати після вирішення судом питання щодо її поновлення на посаді, районний суд дійшов до висновку про малозначність вчиненого ОСОБА_1 правопорушення.

Не погоджуючись з даною постановою суду першої інстанції, Павлоградський міжрайонний прокурор Дніпропетровської області подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржувану постанову суду та прийняти нову, якою визнати ОСОБА_1 винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП та накласти на неї адміністративне стягнення в межах санкції, передбаченої даною нормою закону.

В обґрунтування апеляційної скарги прокурор посилається на те, що постанова суду першої інстанції є необґрунтованою в частині звільнення ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності на підставі ст. 22 КУпАП та суперечить фактичним обставинам справи.

В судове засідання апеляційного суду прокурор не з'явився, про поважні причини своєї неявки суду не повідомив, а оскільки останній належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, апеляційний суд у відповідності до ч. 6 ст. 294 КУпАП, вважає можливим розглянути справу без участі прокурора.

Суд апеляційної інстанції, вивчивши матеріали справи, дослідивши доводи апеляційної скарги прокурора, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах доводів апеляційної скарги, дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги, виходячи з наступного.

Доводи апеляційної скарги прокурора про необґрунтованість постанови районного суду в частині звільнення ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності на підставі ст. 22 КУпАП, апеляційний суд вважає безпідставними.

Суд апеляційної інстанції, в конкретному випадку, вважає об'єктивним та обґрунтованим висновок місцевого суду про малозначність вчиненого ОСОБА_1 правопорушення, оскільки призначення усного зауваження здійснюється на розсуд суду з відповідною оцінкою всіх обставин справи, що районний суд в ході судового розгляду цієї справи і зробив.

Судом першої інстанції надано об'єктивну оцінку характеру та обставинам вчиненого ОСОБА_1 правопорушення, особі порушника, ступеню її вини.

При цьому судом правильно враховано мотиви, з яких ОСОБА_1 під час звільнення із займаної посади не подала декларацію про майно, доходи, витрати і зобов'язання фінансового характеру за період не охоплений раніше поданими деклараціями, котрі полягають в тому, що вона в судовому порядку оскаржує своє звільнення, а тому вважала необхідним подати декларацію після вирішення судом даного спору.

Апеляційний суд констатує безпідставність твердження прокурора про те, що склад вчиненого ОСОБА_1 корупційного правопорушення не передбачає завдання шкоди державним або суспільним інтересам, оскільки, виходячи з положень ст. 9 КУпАП, вчинення будь-якого адміністративного правопорушення передбачає завдання шкоди або державним, або суспільним інтересам, або ж безпосередньо громадянам, тоді як районний суд прийшов до правильного висновку про те, що дії правопорушника не викликають великої суспільної небезпеки, не заподіяли значної шкоди суспільним або державним інтересам.

Таким чином, суд першої інстанції, керуючись ст. 22 КУпАП, прийняв законне рішення про можливість звільнення ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності з оголошенням усного зауваження, а тому підстав для скасування оскаржуваної постанови суду не вбачається.

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про необхідність залишення апеляційної скарги прокурора без задоволення, а постанови суду першої інстанції - без змін.

На підставі викладеного та керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу Павлоградського міжрайонного прокурора Дніпропетровської області залишити без задоволення, а постанову Юр'ївського районного суду Дніпропетровської області від 27 жовтня 2014 року, відносно ОСОБА_1, - без змін.

Постанова набирає законної сили негайно, остаточна і оскарженню не підлягає.

Суддя

Апеляційного суду

Дніпропетровської області Н.М. Деркач