Апеляційний суд Житомирської області
Справа №285/22/15-п Головуючий у 1-й інст. Верозуб О. А.
Категорія ч.2 ст.130 КУпАП Доповідач Мельничук Н. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 квітня 2015 року м.Житомир

суддя апеляційного суду Житомирської області Мельничук Н.М., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення № 285/22/15-п за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 23 березня 2015 року, якою

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, мешканця АДРЕСА_5, непрацюючого, має на утриманні 3-х неповнолітніх дітей,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами строком на 3 роки без оплатного вилучення транспортного засобу.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 36 грн. 54 коп.,

в с т а н о в и в :

згідно постанови суду, 24.12.2014 року о 23 годині ОСОБА_1, перебуваючи в с. Олександрівка Новоград-Волинського району, керував транспортним засобом марки «Фіат», д/н НОМЕР_1, з явними ознаками алкогольного сп'яніння. Від проходження в установленому законом порядку медичного огляду на стан сп'яніння в присутності свідків відмовився. На вказане рішення надійшла апеляційна скарга ОСОБА_1, в якій він просить скасувати постанову, а справу направити на новий судовий розгляд до Новоград-Волинського міськрайонного суду в іншому складі суду.

Посилається на те, що про постанову суду дізнався 26.03.2015 року після того, як йому подзвонила мати та повідомила, що на його ім'я за адресою: АДРЕСА_1, за якою він не проживає, надходив лист з Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області. Зазначає, що цей лист листоношею вручений не був, оскільки у його матері немає письмового доручення або довіреності на прийняття від його імені поштової кореспонденції. В той же день, він пішов до Новоград-Волинського міськрайонного суду, де в канцелярії суду дізнався, що 23.03.2015 року без його участі була розглянута справа та притягнено його до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 130 КУпАП.

Вважає, що суд порушив його права, оскільки він не був повідомлений належним чином Новоград-Волинським міськрайонним судом Житомирської області про час та місце розгляду справи, повістку чи телефонограму про розгляд справи він не отримував, бо винаймає квартиру за адресою: АДРЕСА_2, де проживає разом із своєю дружиною, а повідомлення суду надійшло за адресою: АДРЕСА_3, де проживає його мати.

Вважає, що є недоречним посилання суду про допустимість розгляду справи в його відсутності на тій підставі, що він з'являвся на розгляд справи за ч.1 ст. 130 КУпАП, будучи повідомлений за цією адресою.

Також зазначає, що в постанові суду відсутній висновок про доведеність вини у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.130 КУпАП, не зазначено будь-яких доказів, на підставі яких суд дійшов висновку, про наявність в його діях ознак складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 130 КУпАП. Перевіривши матеріали адміністративної справи, заслухавши думку ОСОБА_1, який підтримав апеляційну скаргу, просив пом?якшити призначене стягнення, вважаю, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення за ч.2 ст.130 КУпАП судом першої інстанції доведена зібраними по справі доказами.

ОСОБА_1 визнаний винуватим у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.130 КУпАП, а саме у порушенні п.2.5 Правил дорожнього руху України.

Відповідно до п. 2.5 Правил дорожнього руху України, водій повинен на вимогу працівника міліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп'яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення, 24.12.2014 року о 23 годині в с. Олександрівка Новоград-Волинського району ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки «Фіат», д.н. НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп'яніння. Від проходження в установленому законом порядку медичного огляду на стан сп'яніння ухилився в присутності свідків (ОСОБА_3, ОСОБА_4.), чим здійснив порушення п.2.5 ПДР.

Відповідно до п.5.4 Інструкції з оформлення працівниками ДАЇ МВС матеріалів про адміністративні порушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров'я посадова особа Державтоінспекції

МВС в присутності двох свідків складає протокол про

адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп'яніння

і дії водія щодо ухилення від огляду.

Згідно матеріалів справи, зазначені вимоги закону виконані і в протоколі про адміністративне правопорушення вказано як ознака сп'яніння ОСОБА_1 - різкий запах алкоголю з ротової порожнини, нечітка мова, хода та зазначено двох свідків, в присутності яких ОСОБА_1 відмовився проходити медогляд.

Враховуючи, що 04.11.2014 р. Новоград-Волинським міськрайонним судом Житомирської області ОСОБА_1 притягувався до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 3400 грн., то за повторні дії, передбачені ч.1 ст.130 КУпАП на протязі року, ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.130 КУпАП правильно.

З пояснень ОСОБА_1, написаних ним власноручно, встановлено, що він 24.12.2014 р. випив 100 грамів горілки та керував автомобілем. Вину визнав, на експертизу їхати відмовився. Працівники ДАІ автомобіль, яким він керував доставили до його будинку за його згодою (а.с.2).

Твердження ОСОБА_1 про те, що суд 1-ї інстанції порушив його права та не повідомив його належним чином про розгляд справи є безпідставними.

Згідно матеріалів справи, постановою Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 10.03.2015 року справу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 було повернуто до ВДАІ Новоград-Волинського МВ УМВС України в Житомирській області для належного оформлення, а саме для встановлення адреси проживання правопорушника ОСОБА_1, оскільки суд тричі (на 21.01.2015р., на 10.02.2015р., на 09.03.2015р.) направляв рекомендованим листом повідомлення правопорушнику ОСОБА_1 за адресою, вказаною ОСОБА_1 інспектору ДПС Роти ДПС ДАЇ підпорядкованої УМВС України в Житомирській області під час складання протоколу про адміністративне правопорушення, як місце проживання: АДРЕСА_5, однак повідомлення повернулися до суду не врученими із зазначенням про відмову адресата в отриманні, або в зв'язку з закінченням терміну зберігання.

Після доопрацювання матеріали адміністративного провадження надійшли до суду 1-ї інстанції для розгляду із зазначенням, що місце проживання ОСОБА_1 встановлено: АДРЕСА_4.

Крім того, як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 розписався власноручно в протоколі про те, що він повідомлений про направлення матеріалів адміністративного правопорушення до Новоград-Волинського міськрайонного суду та що розгляд адміністративної справи відбудеться о 10 годині 26.01.2015 р. у приміщенні Новоград-Волинського міськрайсуду.

Враховуючи вищевикладене, доводи ОСОБА_1 про те, що суд 1-ї інстанції мав направити йому повідомлення про розгляд справи на іншу адресу є безпідставними та такими, що не знайшли підтвердження під час судового розгляду, оскільки він не повідомив суд про зміну місця свого проживання, а також про це не повідомила його мати.

За таких обставин, суд розцінює дану поведінку правопорушника, з метою затягування розгляду справи та ухилення від адміністративної відповідальності.

Твердження ОСОБА_1 про те, що суд не дослідив всіх обставин справи, не навів у постанові доказів вини та не встановив обставини, які обтяжують чи пом'якшують покарання є безпідставними.

Суд 1-ї інстанції оцінив всі наявні в матеріалах справи про адміністративне правопорушення докази та прийшов до обґрунтованого висновку про визнання доведеною вину ОСОБА_1 у вчиненні зазначеного правопорушення.

Постанова суду 1-ї інстанції відповідає вимогам ст. 280 КУпАП, є законною та обґрунтованою, судом враховані всі обставини, що мають

значення для правильного вирішення справи.

Разом з тим, суд при накладенні стягнення на вину особу не врахував визнання ним вини, сімейний стан ( на утриманні 3-е дітей) і тому вважаю за необхідне змінити постанову суду та накласти мінімальне стягнення, передбачене санкцією ч.2 ст. 130 КУпАП.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в :

апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Постанову Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 23 березня 2015 року щодо нього змінити.

Вважати ОСОБА_1 притягнутим до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.130 КУпАП на 2 роки позбавлення права керування транспортними засобами без оплатного вилучення транспортного засобу.

Постанова апеляційного суду є остаточною та оскарженню не підлягає.

С у д д я: