АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Провадження № 33/790/6/15
(№33/790/688/14) Суддя районного суду: Шмадченко С.І.
Категорія: ст.124 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 квітня 2015 року м. Харків

Суддя апеляційного суду Харківської області Цілюрик В.П. за участю особи, у відношенні якої винесено постанову по справі про адміністративне правопорушення ОСОБА_1, його захисника - адвоката Лохматова Ігоря Леонідовича, представника потерпілої - адвоката Підлужного Олександра Анатолійовича розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкова справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Київського районного суду м. Харкова від 27.11.2014 року про накладення на ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, мешкаючого за адресою: АДРЕСА_1 адміністративного стягнення за ст. 124 КУпАП, -

встановив:

Вказаною постановою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.. 124 КУпАП, та на нього накладено адміністративне стягнення за ст. 124 КУпАП у виді штрафу в розмірі 340 гривень на користь держави та стягнуто судовий збір у розмірі 36,54 гривень.

Згідно постанови суду від 27.11.2014 року, 25.09.2014 року о 7 годині 50 хвилин гр. ОСОБА_1, керуючи автомобілем Geely, державний номер НОМЕР_1 в районі перехрестя вул. Сумської з вул. Весніна в м. Харкові перед початком руху не впевнився, що це буде безпечно та не створить перешкоди іншим учасникам дорожнього руху, допустив зіткнення з автомобілем Geely, державний номер НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_4, з подальшим наїздом автомобіля Geely, державний номер НОМЕР_2 на перешкоду - світлофорний об'єкт. Таким чином ОСОБА_1 порушив вимоги п. 10.1 Правил дорожнього руху (ПДР) України, за що передбачена відповідальність за ст. 124 КУпАП.

Приймаючи таке рішення суддя районного суду вважав вину ОСОБА_1 в порушенні вимог п. 10.1 ПДР доведеною, що підтверджуються протоколом про адміністративне правопорушення. № 182608 від 13.10.2014 року, схемою до протоколу огляду місця дорожньо-транспортної події (ДТП), поясненнями учасників ДТП. При цьому суд першої інстанції прийняв до уваги висновок експертного дослідження від 07.11.2014 року за № 39-ВС/14, наданий ОСОБА_1 до суду, оскільки складення цього висновку судом не призначалось, а експерт не попереджувався про кримінальну відповідальність за ст. 384 КК України.

З таким рішення не погодився ОСОБА_1, який подав апеляційну скаргу, і просить скасувати постанову судді Київського районного суду м. Харкова від 27.11.2014 року і закрити провадження у справі у зв'язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Автор апеляційної скарги вважає, що суд залишив без оцінки надані ним докази про відсутність його вини у вчиненні адміністративного правопорушення, а саме - фотозображення, надане на адвокатський запит ФОП ОСОБА_5 володільцем магазину «ІНФОРМАЦІЯ_2», технічні засоби якого 25.09.2014 року зафіксували момент ДТП; висновок експертного дослідження від 07.11.2014 року за № 39-ВС/14 сектора автотехнічної експертизи НДЕКЦ при ГУМВС України в Харківській області; пояснення свідка ОСОБА_6

Заслухавши пояснення апелянта та його представника, які підтримали апеляційну скаргу, представника ОСОБА_4 - адвоката Підлужного О.А., який заперечував проти її задоволення, дослідивши матеріали справи апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

При розгляді апеляційної скарги ОСОБА_1 пояснив, що 25.09.2014 року о 07-50 у м. Харкові він керував автомобілем НОМЕР_3 рухався по вул. Весніна у напрямку вул. Сумської по крайній правій смузі на відстані 1 метри від правої межі проїзної частини. Перед перехрестям з вул. Сумською він зупинився на червоне світло світлофора переднім габаритом на відстані перед ближньою межею проїзної частини вул. Сумської, а на крайній лівій смузі також стояли транспортні засоби на червоне світло. Після увімкнення йому зеленого світла, ОСОБА_1 повільно поновив рух у напрямі вул. Сумської зі швидкістю 20 км/г.

Виїхавши на перехрестя з вул. Сумською, проїхавши десь 6,5 метри від перетину ближньої межі проїзної частини вул. Сумської він побачив, як з лівого боку по вул. Сумській на червоне світло світлофора на перехрестя виїхав автомобіль НОМЕР_4, який рухався по проїзній частині вул. Сумської правим габаритом на відстані близько 5 м від її правої межі на червоне світло світлофора зі швидкістю 60 км/г. Поява вказаного автомобіля Gееlу для ОСОБА_1 виявилась несподіваною і він не встиг застосувати гальмування, тому відбулося зіткнення передньою частиною автомобіля НОМЕР_5 у ліве переднє крило та ліве переднє колесо автомобіля НОМЕР_6, під керуванням ОСОБА_1 При цьому з моменту перетину ближньої межі проїзної частини вул. Весніна до моменту зіткнення автомобіль НОМЕР_4 подолав близько 8 метри.

В судовому засіданні представник ОСОБА_4 - адвокат Підлужний О.А., пояснив, що 25.09.2014 року ОСОБА_4 керувала автомобілем НОМЕР_7 по вул. Сумській в сторону парку ім. Горького. Коли вона перетинала перехрестя вул. Сумській з вул. Весніна на зелений сигнал світлофора, побачила, як раптово із-за мікроавтобуса «Бус» виїхав на вул. Сумську автомобіль НОМЕР_8, яким керував ОСОБА_1

Відповідно до матеріалів справи свідок ОСОБА_7 в судовому засіданні суду першої інстанції пояснила, що вона 25.09.2014 року вранці біля 8 години стояла на пішохідному переході на перехресті вул. Сумській з вул. Весніна, збиралася переходити вул. Сумську. По вул. Сумській горів зелений сигнал світлофора і періодично їхали автомобілі. Вона почула звук удару, звернула увагу на право і побачила, як два автомобілі однієї марки зіткнулися між собою. В автомобілі, який їхав по вул. Сумській за кермом знаходилася жінка. У салоні автомобіля знаходилися діти. Цей автомобіль їхав по вул. Сумській на зелений сигнал світлофору.

Свідок ОСОБА_8 в судовому засіданні суду першої інстанції пояснив, що він на своєму автомобілі ВАЗ 2101 стояв на вул. Весніна перед світлофором, на перехресті вул. Сумської з вул. Весніна. Перед його автомобілем стояв мікроавтобус «Бус». У правому ряду від його автомобіля стояв автомобіль марки Gееlу сірого кольору. На світлофорі горіло червоне світло. Коли загорівся жовтий сигнал світлофора автомобіль Gееlу швидко поїхав і зіткнувся з іншим автомобілем Gееlу під керуванням жінки, яка їхала по вул. Сумській.

Свідок ОСОБА_9 в судовому засіданні суду першої інстанції пояснив, що він йшов від парку ім. Горького у напрямку вул. Сумської. Зупинився за світлофором по вул. Сумській, ближче до парку ім. Горького та подивився праворуч та ліворуч, по вул. Сумській горів червоний сигнал світлофора. Він побачив, як по вул. Сумській їхав автомобіль ОСОБА_4, яка не зупинилася на червоне світло світлофора. В цей час почав переїжджати перехрестя автомобіль ОСОБА_1, і сталося зіткнення. Він конкретно не бачив на яке світло світлофору рухався автомобіль ОСОБА_1, також не бачив, хто з учасників ДТП поїхав першим.

Захисником ОСОБА_1 - адвокатом Лохматовим І.Л. долучено до матеріалів справи пояснення ОСОБА_9 аналогічного змісту.

Апелянт у судовому засіданні заявив клопотання про призначення авто технічної експертизи, яке апеляційним судом було задоволено.

Висновки судової автотехнічної експертизи № 270 від 31.03.2015 року ХНДІСЕ ім. М.С. Бокаріуса, які маються в матеріалах справи, не спростовують висновок суду першої інстанції про порушення водієм ОСОБА_1 Правил дорожнього руху України.

Апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції, що винність ОСОБА_1 піддержується протоколом про вчинення адміністративного правопорушення серія АБ2 № 182608 від 13.10.2014 року, схемою до протоколу огляду місця дорожньо-транспортної пригоди та поясненнями свідка ОСОБА_8, за свідченнями якого ОСОБА_1 почав рух та виїхав на перехрестя на жовтий сигнал світлофора, Правилами дорожнього руху України. Вказані докази не суперечать один одному за змістом, і об'єктивно доводять вину ОСОБА_1

Апеляційний суд критично оцінює свідчення свідка ОСОБА_9, оскільки вони спростовуються свідченнями ОСОБА_7, ОСОБА_4 та ОСОБА_8 Також критично оцінюються надані представником ОСОБА_1 фотознімки перехрестя вул. Сумської та Весніна з відображенням автомобілів в учасників ДТП безпосередньо перед зіткненням, та фіксуванням зеленого світла світлофора для ОСОБА_1 і червоного для ОСОБА_4, оскільки представником останньої також до суду були надані фотознімки вказаного перехрестя з відображенням сигналів світлофору в момент ДТП у зворотному порядку. При цьому відео зображення моменту ДТП сторони суду не надали, та не клопотали про його витребування.

Погоджується також апеляційний суд і з позицією суду першої інстанції щодо критичного відношення до висновків експертного дослідження № 39-ВС/14 від 07.11.2014 року з мотивів, викладених у постанові від 27.11.2014 року, враховуючи також при цьому, що обставини ДТП експерту були повідомлені лише захисником ОСОБА_1 без надання в розпорядження експерта матеріалів справи.

Таким чином суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що постанова судді місцевого суду відповідає вимогам чинного законодавства, стягнення накладено в межах ст. 124 КУпАП з дотриманням вимог ст.. 33 КУпАП, і підстав для її скасування за доводами апеляційної скарги не вбачається.

Керуючись ст. ст. 248, 294 Кодексу України про адміністративне правопорушення, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову судді Київського районного суду м. Харкова від 27.11.2014 року у відношенні ОСОБА_1 залишити без змін.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя апеляційного суду

Харківської області В.П. Цілюрик