ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИСправа № 335/1753/15-п

3/335/310/2015

17 березня 2015 року м. Запоріжжя

Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя у складі головуючого судді Макарова В.О., при секретарі Лєдовій А.С., за участю прокурора Савченка О.В., порушника ОСОБА_1, розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за протоколом № 12, що надійшла з Управління Служби Безпеки України в Запорізькій області, відносно:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянина України, не одруженого, який має вищу освіту, тимчасово не працюючого, одруженого, який проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3;

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 172-6 ч. 1 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

Наказом ДПА в Запорізькій області № 435-о від 20.12.2010 року ОСОБА_2, був призначений на посаду старшого оперуповноваженого відділу податкової міліції Мелітопольської ОДПІ в Запорізькій області.

06.10.2014 року на підставі Наказу ГУ Міндоходів у Запорізькій області № 209-о від 06.10.2014 року ОСОБА_1, був звільнений з податкової міліції згідно зі ст. 353 Податкового кодексу України за п. 64 пп. «ж» Положення «Про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ України», а саме за власним бажанням.

В подальшому, в ході проходження процедури звільнення, згідно ч.1 ст.12 Закону України «Про засади запобігання і протидії корупції», як суб'єкт декларування, який звільнився тобто припинив діяльність, пов'язану з виконанням функцій держави, ОСОБА_1 зобов'язаний був подати декларацію про майно, доходи, витрати і зобов'язання фінансового характеру за період, не охоплений поданими деклараціями. Станом на 17.02.2015 року ОСОБА_1 без поважних причин, які б перешкоджали цьому, не надав зазначену декларацію до ГУ Міндоходів у Запорізькій області.

У своєму поясненні з приводу вказаної ситуації ОСОБА_1 зазначив, що знав про необхідність подачі декларації про майно, доходи, витрати і зобов'язання фінансового характеру за 2014 рік, а також був неодноразово попереджений співробітниками кадрового забезпечення про обов'язок заповнення та подання до ГУ Міндоходів у Запорізькій області вказаної декларації. При цьому ОСОБА_3 декларацію про майно, доходи, витрати і зобов'язання фінансового характеру не здав у зв'язку тим, що не бажає розголошувати дані щодо його прибутків та втрат, тим самим проігнорував вимоги Закону України «Про засади запобігання і протидії корупції».

Крім того, згідно пояснень начальника відділу проходження служби податковій міліції та інспекції з особового складу управління персоналом ГУ ДФС Запорізькій області, ОСОБА_1 був проінформований про необхідність подачі декларації про майно, доходи, витрати і зобов'язання фінансового характеру за 2014 рік. Крім цього ОСОБА_1 був присутній на заняттях з питань організації роботи, направленої на запобігання проявів корупції, в ході яких в тому числі розглядались положення фінансового контролю, що передбачені Законом України «Про засади запобігання і протидії корупції».

Таким чином, ОСОБА_1, який згідно з підпунктом «д» п.1 ч.1 ст.4 Закону України «Про засади запобігання і протидії корупції» є субєктом відповідальності за корупційні правопорушення, в порушення вимог ч.1 ст.12 цього Закону, як суб'єкт декларування, який звільнився тобто припинив діяльність, пов'язану з виконанням функцій держави не подав декларацію про майно, доходи, витрати і зобов'язання фінансового характеру за період, не охоплений раніше поданими деклараціями, чим вчинив адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.1 ст. 172-6 Кодексу України Про адміністративні правопорушення.

В судовому засіданні ОСОБА_1 визнав вину у скоєному правопорушенні, суду пояснив обставини скоєння адміністративного правопорушення. Зокрема зазначав, що при звільненні з посади оперуповноваженого йому було відомо про необхідність подання декларації, але спочатку він забув подати відповідні відомості фінансового характеру, а потім вирішив декларацію не подавати у звязку з тим, що не бажав розголошувати відомості про свої доходи та витрати. Зазначив, що подасть декларацію до 01 квітня цього року.

Прокурор Савченко О.В. вважає, що факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення мав місце, просив визнати його винним за ст.172-6 ч.1 КпАП України та накласти адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши в судовому засіданні пояснення порушника, думку прокурора, суд встановив наступне.

Відповідно до Наказу ДПА в Запорізькій області № 435-о від 20.12.2010 року ОСОБА_2, був призначений на посаду старшого оперуповноваженого відділу податкової міліції Мелітопольської ОДПІ в Запорізькій області.

З 21.05.2013 року ОСОБА_1 ознайомлений із Законом України „Про засади запобігання і протидії корупції, із Загальними правилами поведінки державного службовця, попереджений про спеціальні обмеження та вимоги передбачені цим законом щодо прийняття на державну службу та проходження державної служби.

Відповідно до підпункту «Д» п.1 ч.1 ст.4 Закону України «Про засади запобігання і протидії корупції» субєктами відповідальності за корупційні правопорушення є особи рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ,, державної кримінально-виконавчої служби, Державної служби спеціального звязку та захисту інформації України, податкової міліції, особи начальницького складу органів та підрозділів цивільного захисту.

26.08.2011 року ОСОБА_1 ознайомлений із Законом України «Про засади запобігання і протидії корупції». Попереджений про обмеження, спрямовані на запобігання та протидію корупції, а саме: щодо одержання подарунків; щодо роботи близьких осіб; щодо осіб, які звільнились з посад або припинили діяльність, повязану з виконанням функцій держави; вимог фінансового контролю; врегулювання конфліктів інтересів; особливості звільнення з роботи осіб, вчинили корупційні правопорушення, встановлені Законом України « Про засади запобігання та протидії корупції».

Таким чином, ОСОБА_1, як посадова особа органів податкової служби, є субєктом відповідальності за вчинення адміністративних корупційних правопорушень відповідно до пп «д», п.1, ст.4 Закону України «Про засади запобігання і протидії корупції».

06.10.2014 року на підставі Наказу ГУ Міндоходів у Запорізькій області № 209-о від 06.10.2014 року ОСОБА_1, був звільнений з податкової міліції згідно зі ст. 353 Податкового кодексу України за п. 64 пп. «ж» Положення «Про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ України», а саме за власним бажанням.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про засади запобігання і протидії корупції, корупційне правопорушення - це умисне діяння, що містить ознаки корупції, за яке законом установлено кримінальну, адміністративну, цивільно-правову та дисциплінарну відповідальність.

Згідно речення 2 абзацу 2 ч.1 ст.12 Закону України «Про засади запобігання і протидії корупції», субєкти декларування, які звільняються або іншим чином припиняють діяльність, повязану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, подають декларацію про майно, доходи, витрати і зобовязання фінансового характеру за період, не охоплений раніше поданими деклараціями.

Відповідно до підрозділу «Строки подання декларації» розділу 10 «Декларування майна, доходів, витрат і зобовязань фінансового характеру» Методичних рекомендацій Міністерства юстиції України «Запобігання і протидія корупції в державних органах та органах місцевого самоврядування», особи, які звільняються або іншим чином припиняють діяльність, повязану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, подають Декларацію у день звільнення (припинення діяльності).

Стаття 172-6 ч.1 КпАП України передбачає відповідальність за неподання або несвоєчасне подання декларації про майно, доходи, витрати і зобов'язання фінансового характеру, передбаченої Законом України «Про засади запобігання і протидії корупції», що тягне за собою накладення штрафу від десяти до двадцяти п'яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Під час розгляду справи судом встановлено, що ОСОБА_1, звільняючись з посади старшого оперуповноваженого відділу оперативного супроводження адміністрування ПДВ оперативного управління Мелітопольської ОДПІ Головного управління Міндоходів у Запорізькій області, не подав декларацію «Про майно, доходи, витрати та зобовязання фінансового характеру» за період з 01.01.2014 року по дату звільнення, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Його вина повністю підтверджується зібраними і дослідженими матеріалами справи, а саме: протоколом № 12 про вчинення адміністративного корупційного правопорушення від 27 лютого 2015 року; поясненнями ОСОБА_1 від 17.02.2015 року; поясненнями нач. відділу проходження служби у податковій міліції та інспекції з особового складу управління персоналом ГУ ДФС в Запорізькій області ОСОБА_4 від 17.02.2015 року, в яких зазначено, що ОСОБА_1 до теперішнього часу станом на 17.02.2015 року декларацію про майно, доходи, витрати і зобовязання фінансового характеру, за період охоплений раніше поданими деклараціями, а саме за період роботи у 2014 році по дату звільнення 06.10.2014 року не подав; Наказом ДПА в Запорізькій області № 435-о від 20.12.2010 року, згідно якого ОСОБА_1, був призначений на посаду старшого оперуповноваженого відділу податкової міліції Мелітопольської ОДПІ в Запорізькій області; Наказом ГУ Міндоходів у Запорізькій області № 209-о від 06.10.2014 року про звільнення ОСОБА_1 з вказаної посади за власним бажанням; відомостями щодо ознайомлення із Законом України «Про засади запобігання і протидії корупції» від 26.08.2015 року та іншими матеріалами.

Обставин, які б пом'якшували чи обтяжували відповідальність ОСОБА_1, судом не встановлено.

Враховуючи наведене, суд вважає за необхідне визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.172-6 ч.1 КпАП України та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу.

Вирішуючи питання про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, суд враховує характер і ступінь вини, обставини справи, ставлення до вчиненого діяння та особу правопорушника, який на даний час офіційно не працює, раніше до відповідальності не притягався, його сімейне і матеріальне становище, поведінку після скоєного правопорушення.

На підставі наведеного, керуючись Законом України Про засади запобігання і протидії корупції, ст.ст. 23, 24, 34, 35, 172-6, 283-285 КпАП України, суд

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.172-6 ч.1 КпАП України та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, в сумі 170 (сто сімдесят) гривень, в дохід держави.

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, на користь держави судовий збір у розмірі 36 (тридцять шість) грн. 54 коп.

Постанова може бути оскаржена до Апеляційного суду Запорізької області, через Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя протягом 10 днів з моменту проголошення постанови.

Суддя: К.В. Гашук