Справа № 369/55/15-п Головуючий у І інстанції Лисенко В.В.
Провадження № 33/780/252/15 Доповідач у 2 інстанції Слива Ю.М.
Категорія 138 29.04.2015
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 квітня 2015 року м. Київ

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Київської області Слива Ю.М., з участю особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_2, його захисника ОСОБА_3, потерпілого ОСОБА_4, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 на постанову судді Києво-Святошинського районного суду Київської області від 16 січня 2015 року, якою

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця Волинської області, громадянина України, працюючого водієм ТЗОВ «Стелла», проживаючого за адресою: АДРЕСА_1

притягнуто до адміністративної відповідальності за ст.124 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладено стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами на строк 6 (шість) місяців.

В С Т А Н О В И В :

Відповідно до постанови, 09 грудня 2014 року о 09:30 годині на 21км автодороги Київ - Чоп, поблизу с. Стоянка Києво-Святошинського району Київської області, водій ОСОБА_2, керуючи автомобілем НОМЕР_1, перед початком та зміною напрямку руху не переконався, що це буде безпечним і не створить перешкоди або небезпеки іншим учасникам руху та допустив зіткнення з автомобілем НОМЕР_2. У результаті дорожньо-транспортної пригоди автомобілі отримали механічні пошкодження. Своїми діями водій ОСОБА_2 порушив п.10.1 Правил дорожнього руху України.

На вказану постанову суду, захисник ОСОБА_2 - ОСОБА_3 подав апеляцію, в якій не погоджується з постановою, оскільки вважає, що висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи. Всупереч вимогам ст.ст. 280, 268 КУпАП ОСОБА_2 не було повідомлено про час та місце розгляду справи, що позбавило його можливості надати суду поясненна та докази, чим було порушено його право на захист. Апелянт впевнений, що ДТП сталася з вини водія автомобіля «Мітсубісі», який намагався «проскочити» між автомобілем марки «Сканія» та узбіччям дороги, але не розрахував маневр та не впоравшись з керуванням зіткнувся з автомобілем марки «Сканія», що підтверджується фотографіями з місця ДТП. Окрім цього, апелянт зазначив, що на обох водіїв-учасників ДТП було складено протокол, сформовано окремі справи та передано на розгляд одному судді, однак не піддавшись сумніву суддя визнав ОСОБА_2 винним у ДТП, а по іншій справі суддя призначив відповідну експертизу, і тепер незрозуміло що робити ОСОБА_2, у разі, якщо висновок експертизи буде стверджувати про відсутність його вини у вчиненні даного правопорушення. Тому просить постанову скасувати, а провадження по справі закрити за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Також, апелянт просить поновити строк на подачу зазначеної скарги, пославшись на те, що строк був пропущений з поважних причин, оскільки про день та час розгляду справи ОСОБА_2 повідомлений не був.

Заслухавши захисника особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_2, його захисника ОСОБА_3, які підтримали свою апеляційну скаргу та просили її задовольнити, потерпілого ОСОБА_4, який заперечував проти задоволення апеляції, оскільки вважає постанову суду першої інстанції правильною та законною, вивчивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляції, суд приходить до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 294 КУпАП апеляційний суд має право поновити строк для апеляційного оскарження постанови місцевого суду.

Враховуючи доводи апелянта, про причини пропуску строку на оскарження постанови, апеляційний суд визнає їх поважними, а тому клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови суду від 16.01.2015 року підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 268 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається у присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її повідомлення про час і місце розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Як вбачається із матеріалів справи, зазначена справа була розглянута у відсутності ОСОБА_2, при цьому матеріали справи не містять будь-яких даних про те, що він був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи. Розглянувши справу за даних обставин, суддя допустив порушення, гарантованих ст.268 КУпАП прав ОСОБА_2, що є порушенням вимог закону.

Однак, апеляційний суд вважає, що вказане порушення не може вплинути на законність оскаржуваної постанови суду І-ї інстанції.

Так, право правопорушника бути присутнім під час розгляду справи в суді, було поновлене апеляційним судом. Вказана особа належним чином викликана в судове засідання до апеляційного суду, де надала пояснення по суті справи.

Висновок суду про доведеність винності ОСОБА_2 у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП відповідає фактичним обставинам справи, підтверджується розглянутими в судовому засіданні доказами і є обґрунтованим.

Так, суд першої інстанції правомірно врахував, що винність ОСОБА_2 у вчиненні вказаного правопорушення підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії АГ2 №149898 від 09 грудня 2014 року, копією схеми дорожньо-транспортної пригоди від 09 грудня 2014 року, поясненнями ОСОБА_4, та іншими зібраними по справі доказами.

Кваліфікація дій ОСОБА_2 за ст. 124 КУпАП є правильною.

Доводи апеляції про те, що винним у даному ДТП є водій автомобіля НОМЕР_3 ОСОБА_4, суд не може прийняти до уваги, оскільки, виходячи зі змісту ст.ст. 7, 254, 279, 280 КУпАП, розгляд справи про адміністративне правопорушення здійснюється лише щодо правопорушника та в межах протоколу про адміністративне правопорушення.

Посилання апеляції на те, що відносно ОСОБА_4 було складено протокол про вчинення адміністративного правопорушення, і розгляд вказаної справи не закінчився, не можуть вплинути на законність оскаржуваної постанови. Так, наявність чи відсутність у діях ОСОБА_4 порушень правил дорожнього руху України не звільняє від відповідальності ОСОБА_2 у разі порушення останнім правил дорожнього руху України.

Будь-яких доказів, які б спростовували висновки суду першої інстанції про порушення водієм ОСОБА_2 правил дорожнього руху України, суду не надано.

При прийнятті рішення, суд врахував особу правопорушника, характер вчиненого правопорушення та ступінь його суспільної небезпеки, врахував, що дане правопорушення є грубим порушеннямПДР України, і не знайшов підстав для застосування іншого стягнення, крім позбавлення права керування транспортними засобами.

З вказаним видом адміністративного стягнення апеляційний суд погоджується, і підстав для його зміни та пом'якшення не вбачає.

Таким чином, на думку апеляційного суду, постанова судді Києво-Святошинського районного суду Київської області від 16 січня 2015 року є законною і підстав для її скасування або зміни не вбачається.

Керуючись ст.294 КУпАП, апеляційний суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Поновити захиснику ОСОБА_3 строк на апеляційне оскарження постанови Києво-Святошинського районного суду Київської області від 16 січня 2015 року.

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 залишити без задоволення.

Постанову судді Києво-Святошинського районного суду Київської області від 16 січня 2015 року щодо ОСОБА_2 залишити без змін.

Постанова є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя (підпис) Ю.М. Слива

Згідно з оригіналом:

суддя Ю.М. Слива