Справа №639/3738/15-п
Провадження №3/639/697/15
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 квітня 2015 року м. Харків

Жовтневий районний суд м. Харкова у складі: головуючого судді - Курила В.О., за участю: секретаря судового засідання Петренка О.П., прокурора Гончаренка О.В., особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Харкові адміністративний матеріал, який надійшов із відділу нагляду за додержанням законів при виконанні судових рішень у кримінальних провадженнях, а також при застосуванні інших заходів примусового характеру, повязаних з обмеженням особистої свободи громадян прокуратури Харківської області у відношенні:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, і.п.н., уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, українця, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_3, працюючого на посаді молодшого інспектора II категорії відділу режиму і охорони Харківського слідчого ізолятора УДПтСУ в Харківській області, зі спеціальним званням сержанта внутрішньої служби, одруженого, який має на утриманні двох малолітніх дітей, зареєстрованого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4, фактично мешкаючого за адресою: АДРЕСА_1, раніше не судимого, до адміністративної відповідальності за вчинення корупційних правопорушень раніше не притягався,

за вчинення адміністративного корупційного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-4 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В:

Наказом начальника Харківського слідчого ізолятора управління Державної пенітенціарної служби України в Харківській області (далі - слідчий ізолятор, СІЗО, установа) №71о/с від 31.05.2013 року ОСОБА_1 прийнятий на службу у Державну кримінально-виконавчу службу України на посаду молодшого інспектора II категорії відділу режиму і охорони СІЗО, де безперервно працює по теперішній час та має спеціальне звання сержанта внутрішньої служби, присвоєне наказом начальника установи №8о/с від 01.08.2014 року (а.с.9, 10).

Відповідно до ч.8 ст.14 Закону України «Про Державну кримінально-виконавчу службу України» визначено, що на осіб рядового і начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби України поширюються вимоги та обмеження, встановлені Законом України «Про засади запобігання і протидії корупції».

Згідно вимог підпункту «д» пункту 1 ч.1 ст.4 Закону України «Про засади запобігання і протидії корупції» №3206-VI від 07.04.2011 року (норми якого діяли на момент вчинення правопорушення) ОСОБА_1 є субєктом відповідальності за вчинення корупційного правопорушення.

Вимогами пункту 1 частини 1 ст.7 Закону передбачено, що зазначеним у пункті 1 частини першої статті 4 цього Закону особам, зокрема рядового і начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби, забороняється займатися іншою оплачуваною (крім викладацької, наукової і творчої діяльності, медичної практики, інструкторської та суддівської практики із спорту) або підприємницькою діяльністю, якщо інше не передбачено Конституцією або законами України.

В порушення вимог вищезазначених норм ОСОБА_1, обіймаючи посаду молодшого інспектора 2 категорії відділу режиму і охорони СІЗО, маючи спеціальне звання сержанта внутрішньої служби, будучи особою, уповноваженою на виконання функцій держави, діючи умисно та протиправно, попри встановлені Законом обмеження щодо сумісництва та суміщення з іншими видами діяльності, не припиняючи службу у слідчому ізоляторі, 24.03.2014 року одночасно працевлаштувався в ТОВ «Харківський акумуляторний завод «ВЛАДАР», де працював з 24.03.2014 року по 23.02.2015 року намазувальником акумуляторних пластин та отримував заробітну плату, яка за березень, квітень, травень, червень, липень, серпень, вересень, жовтень та листопад 2014 року склала усього 10295 грн. 09 коп., за що передбачена відповідальність за ч.1 ст.172-4 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вину в інкримінованому адміністративному правопорушенні за ч.1 ст.172-4 КУпАП визнав повністю та пояснив, що у звязку з тяжким матеріальним становищем та перебуванням на утриманні двох неповнолітніх дітей, не працюючої дружини, а також матері пенсіонерки, 24.03.2014 року він працевлаштувався в ТОВ «ХАЗ «Владар», де працював та отримував заробітну плату. В цей же час він одночасно працював на посаді молодшого інспектора II категорії відділу режиму і охорони слідчого ізолятору, де також отримував заробітну плату. З пояснень ОСОБА_1, в кінці жовтня 2014 року він перестав виходити на ТОВ «ХАЗ «Владар», у звязку з сімейними обставинами. При цьому, йому було відомо про заборону займатись іншою оплачуваною діяльністю, однак вимушений був працевлаштуватись виключно у звязку з необхідність утримання сімї.

З пояснень особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, встановлено, що вину у вчиненому діянні ОСОБА_1 визнає добровільно, повністю підтверджує раніше надані письмові пояснення від 17.04.2015 року, у вчиненому щиро розкаюється та просить суд прийняти рішення про звільнення його на підставі ст.22 КУпАП від адміністративної відповідальності, при малозначності вчиненого правопорушення.

Прокурор під час судового засідання зазначив, що вина особи у вчиненні адміністративного корупційного правопорушення підтверджується наявними матеріалами, у звязку з чим просить вирішити питання про притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за ч.1 ст.172-4 КУпАП.

Факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення підтверджується наступними доказами, дослідженими та перевіреними судом, а саме:

· змістом протоколу від 17.04.2015 року про вчинення адміністративного корупційного правопорушення та письмовими поясненнями ОСОБА_1 у протоколі (а.с.1-4);

· відомостями про суми виплачених доходів на користь ОСОБА_1, які надані листом Головного управління Міндоходів у Харківській області №20/9/20-40-18-02-10 від 02.12.2014 року;

· копією заяви ОСОБА_1 про прийняття на роботу від 24.03.2014 року, а також наказами ТОВ «Харківський акумуляторний завод «ВЛАДАР» №25-к від 24.03.2014 та №21-к від 23.02.2015 року;

· витягом із Закону України «Про засади запобігання і протидії корупції», письмовими зобовязаннями про виконання норм професійної етики, памяткою застереження до Кодекс етики та службової поведінки, із якими був ознайомлений під розпис ОСОБА_1 (а.с.11-15).

Достовірність та об'єктивність наведених доказів у суду сумніву не викликає, адже вони отримані без порушення закону, узгоджуються один з одним, відносні, допустимі та достатні, у зв'язку з чим суд вважає можливим прийняти вказані докази. Суд вважає безпосередньо досліджені докази належними, допустимими, достовірними, і в сукупності достатніми для належної правової оцінки дій особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Оцінивши наявні у матеріалах справи докази суд приходить до висновку,що ОСОБА_1, будучи суб'єктом відповідальності за корупційні правопорушення, вчинив дії, які є порушенням встановлених законом обмежень щодо зайняття іншою оплачуваною діяльністю (крім викладацької, наукової, творчої діяльності та інше), чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.172-4 КУпАП.

Вивченням особи правопорушника встановлено, що він працює на посаді молодшого інспектора II категорії відділу режиму і охорони Харківського слідчого ізолятора УДПтСУ в Харківській області, має спеціальне звання сержанта внутрішньої служби, одружений, має утриманні двох малолітніх дітей ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5 та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_6, проживає разом непрацюючою дружиною та матірю ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_7, яка є особою пенсійного віку, до кримінальної чи адміністративної відповідальності раніше не притягувався.

Згідно положень ст.34 КУпАП, до обставин, що пом'якшують відповідальність ОСОБА_1, суд відносить щире каяття.

Відповідно до вимог ст.35 КУпАП обставини, які обтяжують відповідальність, судом не встановлені.

Вимогами ст.21 КУпАП встановлено, що особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, крім посадової особи, звільняється від адміністративної відповідальності з передачею матеріалів на розгляд громадської організації або трудового колективу, якщо з урахуванням характеру вчиненого правопорушення і особи правопорушника до нього доцільно застосувати захід громадського впливу.

У судовому засіданні встановлено, що дії ОСОБА_1 формально містять ознаки правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-4 КУпАП. Однак, дотримуючись принципу індивідуалізації відповідальності судом враховуються обставини та характер правопорушення, а також дані про особу правопорушника, а саме: правопорушенням не було завдано шкоди державним чи суспільним інтересам, ОСОБА_1 раніше до адміністративної відповідальності не притягувався, має на утриманні двох малолітніх дітей та матір пенсіонерку, отримані від даної виконаної роботи гроші він витрачав на потреби сімї, у звязку з тяжким матеріальним становищем, тому на підставі ст.21 КУпАП суд вважає за можливе звільнити ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності, із передачею матеріалів на розгляд трудового колективу Харківського слідчого ізолятора УДПтСУ в Харківській області.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.4, 7 Закону України «Про засади запобігання і протидії корупції», ст.ст.21, 245, 251, 252, 268, 283, 284, 294 КУпАП, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

На підставі ст.21 КУпАП ОСОБА_1 (і.п.н. НОМЕР_1) звільнити від адміністративної відповідальності за ч.1 ст.172-4 КУпАП, з передачею матеріалів на розгляд трудового колективу Харківського слідчого ізолятора УДПтСУ в Харківській області.

Зобовязати начальника Харківського слідчого ізолятора УДПтСУ в Харківській області повідомити суд про застосовані заходи громадського впливу, не пізніше як у 10 (десятиденний) строк із дня одержання матеріалів.

Постанова може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги через Жовтневий районний суд м. Харкова до Апеляційного суду Харківської області протягом 10 (десяти) днів з дня винесення постанови.

Суддя В.О. Курило