Справа № 750/428/15-п Головуючий у 1 інстанції Кулініч Ю. П.
Провадження № 33/795/66/2015
Категорія - ст.130 ч.1 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 березня 2015 року місто Чернігів

Суддя судової палати в кримінальних справах апеляційного суду Чернігівської області ТРЕЙТЯК О.П.,

з участю особи, яка притягнута до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Деснянського районного суду м. Чернігова від 12 лютого 2015 року,

В С Т А Н О В И Л А:

Цією постановою

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженець м. Донецька, громадянин України, мешканець АДРЕСА_1, зареєстрований в АДРЕСА_2 не працюючий,

притягнутий до адміністративної відповідальності за ст.130 ч.1 КпАП України та на нього накладено стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами строком на один рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 36 грн. 54 коп.

Як встановив суд, 06 грудня 2014 року, о 01 год. 10 хв., ОСОБА_1, у м. Києві, по Броварському проспекті керував автомобілем НОМЕР_1, з явними ознаками алкогольного сп'яніння ( різкий запах алкоголю з ротової порожнини, порушення мови, виражене тремтіння рук) від огляду на стан алкогольного сп'яніння на місці за допомогою приладу «Драгер» та проходження огляду в медичному закладі відмовився в присутності двох свідків, чим порушив п.2.5 ПДР України та скоїв правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В своїй апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить прийняти апеляційну скаргу до розгляду, постанову суду скасувати та ухвалити нову, якою накласти на нього стягнення у вигляді штрафу. Вважає, що стягнення не відповідає принципам правосуддя, є неадекватним та завищеним. Звертає увагу на те, що якби він був у стані з різким запахом алкоголю з ротової порожнини з порушенням мови та тремтінням рук його б не відпустили з місця складання протоколу на належному йому автомобілі. Зазначив, що судом першої інстанції були порушені вимоги ст.268 КУпАП, оскільки він не був сповіщений про час розгляду справи та про існування постанови він дізнався лише 28 лютого 2014 року. Також в своїй заяві, яка додана до апеляційної скарги просить поновити строк на апеляційне оскарження, оскільки в судовому засіданні в суді першої інстанції не був присутнім, копію постанови суду отримав тільки 28 лютого 2015 року.

В судовому засіданні апеляційного суду ОСОБА_1 підтримав свою апеляційну скаргу і клопотання про поновлення строку на оскарження постанови суду, винним себе у вчиненні адміністративного правопорушення визнав повністю, пояснивши, що 06 грудня 2014 року випив келих вина і, коли був зупинений працівниками ДАІ, відразу зізнався в цьому, до суду першої інстанції не з'явився тому, що не отримав повідомлення про час та місце розгляду протоколу про адміністративне правопорушення.

Вислухавши пояснення особи, яка притягнута до адміністративної відповідальності, який підтримав апеляційну скаргу і просив накласти на нього стягнення у вигляді штрафу, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, суд приходить до висновку, що клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження та апеляційна скарга підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, на постанову судді у справі про адміністративне правопорушення може бути подана апеляційна скарга протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Згідно з матеріалами справи ОСОБА_1 не приймав участі в розгляді протоколу про адміністративне правопорушення в суді першої інстанції. З доданих до заяви про поновлення строку документів вбачається, що копія постанови про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності була направлена йому Деснянським районним судом м. Чернігова 12 лютого 2015 року, а отримана членом сім'ї 18 лютого 2015 року. Таким чином, останнім днем подання апеляційної скарги для ОСОБА_1 було 28 лютого 2015 року, але оскільки цей день був вихідним, то останнім днем подання апеляційної скарги є наступний робочий день, тобто 02 березня 2015 року. Апеляційні скарга датована 02 березня 2015 року і того ж дня здана на пошту.

Згідно вимог, викладених у статтях 245, 252, 280 КУпАП, у справі обставини правопорушення повинні бути з'ясовані всебічно, повно й об'єктивно в їх сукупності.

Суд на підставі перевірки та належної оцінки зібраних по справі доказів дійшов обґрунтованого висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення за зазначених у постанові обставин.

Згідно п.2.5 Правил дорожнього руху України водій повинен на вимогу працівника міліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп'яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Ст.130 ч.1 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачає адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані сп'яніння, а так само відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп'яніння.

Винність ОСОБА_1, крім визнання ним вини у вказаному правопорушенні, підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії АП1 № 732743 від 06.12.2014, складеного відносно ОСОБА_1 за порушення п.2.5 ПДР України, за що відповідальність передбачена ч.1 ст. 130 КпАП України, письмовими поясненнями свідків ОСОБА_2, та ОСОБА_3, які пояснили, що в їх присутності водій ОСОБА_1 автомобіля НОМЕР_2 відмовився від проходження огляду на стан сп'яніння.

Санкцією ч.1 ст.130 КУпАП передбачені альтернативні адміністративні стягнення: штраф, позбавлення права керування транспортними засобами або адміністративний арешт. Тому суд першої інстанції, обираючи більш суворе адміністративне стягнення, повинен мотивувати своє рішення з зазначенням мотивів, чому виховання особи та запобігання вчиненню нею нових правопорушень неможливо із застосуванням більш м'якого адміністративного стягнення, передбаченого санкцією відповідної частини ст.130 КУпАП.

Суд першої інстанції, накладаючи на ОСОБА_1 більш суворе адміністративне стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами, не навів мотивів неможливості застосування більш м'якого адміністративного стягнення, передбаченого санкцією ч.1 ст.130 КУпАП.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 вперше скоїв адміністративне правопорушення, винним себе визнав повністю як при складанні протоколу про адміністративне правопорушення, так в судовому засіданні апеляційного суду, що є обставиною, що пом'якшує відповідальність, тому, враховуючи характер вчиненого правопорушення, особу ОСОБА_1, ступінь його вини, обставину, що пом'якшує відповідальність, суд вважає можливим змінити постанову суду першої інстанції в частині накладеного адміністративного стягнення, замінивши позбавлення права керування транспортними засобами на штраф.

На підставі викладеного, керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

П О С Т А Н О В И В :

Клопотання ОСОБА_1 задовольнити, поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови Деснянського районного суду м. Чернігова від 12 лютого 2015 року щодо нього.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Постанову Деснянського районного суду м. Чернігова від 12 лютого 2015 року щодо ОСОБА_1 змінити в частині накладеного на нього адміністративного стягнення.

Вважати ОСОБА_1 притягнутим до адміністративної відповідальності за ст.130 ч.1 КУпАП і накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 5900 (п'ять тисяч дев'ятсот) гривень.

В решті цю ж постанову Деснянського районного суду м. Чернігова від 12 лютого 2015 року залишити без зміни.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у сумі 36 грн. 54 коп.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя О. П. Трейтяк