Справа № 738/392/15-п
№ провадження 3/738/81/2015
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 квітня 2015 року м. Мена

Суддя Менського районного суду Чеpнiгiвської областi ОСОБА_1 при секpетаpi ОСОБА_2 pозглянувши матеpiали, які надійшли вiд начальника ВДАІ з обслуговування Менського району УМВС України в Чернігівській області про притягнення до адмiнiстpативної вiдповiдальностi:

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, і.н. НОМЕР_1, проживаючого ІНФОРМАЦІЯ_2, не працюючого,

за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адмiнiстративнi пpавопоpушення (далі КУпАП),

В С Т А H О В И В:

Із протоколу про адміністративне правопорушення серії АП1 № 086707 від 24.02.2015 року слідує, що ОСОБА_3 24.02.2015 року об 11 год. 30 хв. в м. Мена по вул. Леніна, керував мопедом «Дельта» д.н.з. СВАА 4476 з явними ознаками алкогольного спяніння (запах алкоголю з ротової порожнини). Від проходження медичного огляду для встановлення стану алкогольного спяніння відмовився в присутності свідків, чим порушив п. 2.5 ПДР України.

В судовому засіданні ОСОБА_3 вину не визнав та показав, що він дійсно керував мопедом, коли його зупинили працівники міліції та склали відносно нього протокол за те, що він керував мопедом без посвідчення водія. На стан алкогольного спяніння його ніхто не перевіряв, в лікарню їхати не пропонував, свідків при цьому не було.

Однак, дані покази особи, що притягується до адміністративної відповідальності спростовуються показами свідків.

Так, свідок ОСОБА_4 в судовому засіданні показав, що він разом з напарником здійснював патрулювання в м. Мена. Вони зупинили особу, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_3, який їхав на скутері 24.02.2015 року близько 10.30 год. Склали відносно нього протокол за керування транспортним засобом без посвідчення водія, а потім запропонували поїхати в лікарню, на що останній відмовився. Свідками цього були двоє осіб, які проїжджали в той час мимо них та були зупинені працівниками міліції.

Свідок ОСОБА_5 в судовому засіданні показав, що він ремонтував свій автомобіль на території СТО, звідки спостерігав, як працівники ДАІ за межами вказаної території спілкувались з особою, що притягується до адміністративної відповідальності. Крім цього, показав, що до них підходило ще дві незнайомі йому особи.

Свідок ОСОБА_6 в судовому засіданні дав аналогічні покази.

Крім цього, вина ОСОБА_3 підтверджується протоколом серії АП1 № 086707 від 24.02.2015 року, в якому в графі «пояснення особи, що притягується до адміністративної відповідальності» вказано, що особа, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_3 відмовився від проходження медичного огляду для встановлення стану алкогольного спяніння та вказав, що ввечері випивав пиво.

Це дає підстави суду вважати, що в діях ОСОБА_3 наявні ознаки складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, адже дана стаття передбачає відповідальність не лише за керування транспортним засобом в стані алкогольного спяніння, а й за відмову особи, що керує транспортним засобом від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння.

Під час складання протоколу особі, що притягується до адміністративної відповідальності було розяснено права передбачені ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП, однак він не оскаржував дії працівників ДАІ.

Відповідно до ст. 23 КУпАП, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самою особою, що притягується до адміністративної відповідальності, так і іншими особами.

Враховуючи вищевикладене, характер вчиненого правопорушення, особу що притягується до адміністративної відповідальності, його поведінку до та після вчинення адміністративного правопорушення, зокрема, відсутність тяжких наслідків, вчинення правопорушення вперше, тому суд вважає, що з альтернативних покарань передбачених санкцією ст. 130 ч. 1 КУпАП адміністративне стягнення у вигляді мінімального розміру штрафу найбільше відповідає ступеню тяжкості даного правопорушення та запобігатиме вчиненню нових правопорушень як самою особою, що притягується до адміністративної відповідальності, так і іншими особами.

Відповідно до ст. 4 ч. 2 п. 5 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення з правопорушника справляється судовий збір 0,03 розміру мінімальної заробітної плати - 36 грн. 54 коп.

На підставі викладеного та кеpуючись ст. ст. 23, 40-1, 130 ч. 1 КУпАП, ст. 4 ч. 2 п. 5 Закону України «Про судовий збір», суд

П О С Т А H О В И В:

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, і.н. НОМЕР_1, проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3, визнати винним у скоєнні адмiнiстративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накласти адмiнiстративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 3 400 грн. (три тисячі чотириста), який підлягає сплаті за реквізитами: р/р 0001, МФО 853592, , одержувач коштів: ГУК у Чернігівській області (Чернігівська область) 21081300.

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, і.н. НОМЕР_1, проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4, судовий збір у розмірі 36 грн. 54 коп. (тридцять шість гривень 54 копійки) на користь держави за реквізитами: одержувач УК у Менському районі (Менський район) 22030001, р/р 0276, МФО 853592, банк ГУДКСУ в Чернігівській області, з призначенням платежу «судовий збір при ухваленні судом постанови про накладення адміністративного стягнення, Менський районний суд, ».

Постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено прокурором, особою, щодо якої її винесено, а також потерпілим протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку оскарження цієї постанови.

Апеляційна скарга (подання) подається до Чернігівського апеляційного суду через Менський районний суд Чернігівської області.

Суддя Т.Г. Сова