АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Категорія: ст.124 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 січня 2015 року м. Харків

Суддя судової палати в кримінальних справах апеляційного суду Харківської області Шевченко В.В., за участю особи, відносно якої провадження у справі закрито на підставі п.1 ст.247 КУпАП, ОСОБА_2, іншого учасника ДТП - ОСОБА_3, розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_3 на постанову судді Дзержинського районного суду м. Харкова від 10 листопада 2014 року по справі про адміністративне правопорушення, передбачене ст.124 КУпАП, відносно

ОСОБА_2 , що народився ІНФОРМАЦІЯ_1, працює в ХАДТ, мешкає за адресою: АДРЕСА_1,

ВСТАНОВИВ:

10 листопада 2014 року постановою судді Дзержинського районного суду м. Харкова провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ст.124 КУпАП, відносно ОСОБА_2 закрите на підставі п.1 ст.247 КУпАП, за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням, інший учасник ДТП - ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу з проханням скасувати постанову судді, постановити нове рішення про притягнення ОСОБА_2 до відповідальності за адміністративне правопорушення, передбачене ст.124 КУпАП. На думку апелянта, суд безпідставно закрив провадження у справі відносно ОСОБА_2, оскільки, виходячи із фактичних обставин вчинення ДТП та матеріалів справи у сукупності, в діях ОСОБА_2 наявний склад зазначеного правопорушення. В обґрунтування апеляційної скарги ОСОБА_3 посилається на положення п.1.10 ПДР України, відповідно до якого водієм є особа, яка навчає керуванню транспортним засобом, перебуваючи безпосередньо в транспортному засобі. Апелянт зазначає, що суд першої інстанції безпідставно послався на п.24.7 ПДР України, який було виключено із редакції ПДР України на підставі Постанови КМУ №1029 від 26 вересня 2011 року.

Одночасно, ОСОБА_3 заявив клопотання про поновлення строку на подачу апеляційної скарги. Посилається на те, що він не був залучений судом першої інстанції до участі у справі у якості потерпілого; про дату розгляду справи йому не було відомо; справа розглянута судом у його відсутність; про існування судового рішення дізнався випадково, а копію оскаржуваної постанови отримав в суді після неодноразових звернень лише 16 грудня 2014 року, після чого 22 грудня 2014 року звернувся із апеляційною скаргою.

Твердження апелянта щодо поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження матеріалами справи не спростовуються, тому строк на подачу апеляційної скарги підлягає поновленню.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши ОСОБА_3, який підтримав апеляційну скаргу; пояснення ОСОБА_2, який проти задоволення апеляційної скарги заперечував; перевіривши доводи апеляційної скарги, вважаю, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного:

Відповідно до вимог ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд зобов'язаний повно, всебічно та об'єктивно з'ясувати всі обставини справи, дослідити в судовому засіданні наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і, в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Суд першої інстанції вказаних вимог закону в повному обсязі не виконав.

Як вбачається із протоколу про адміністративне правопорушення АВ2 №036728, 20 жовтня 2014 року о 10 год.20 хв. біля будинку № 52 по пр.Перемоги у м.Харкові ОСОБА_2, керуючи автомобілем НОМЕР_1, перед зміною напрямку руху не впевнився, що це буде безпечним, в результаті допустив зіткнення з автомобілем НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_3, чим порушив п.10.1 ПДР України.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_2 є інструктором з водіння студентів Харківського автодорожнього технікуму, а автомобіль НОМЕР_1 був обладнаний, відповідно до вимог ПДР України, паралельними засобами керування; за кермом учбового автомобілю знаходився учень ОСОБА_4

За встановлених обставин суд дійшов висновку, що ОСОБА_2, як особа, яка проводить навчання, мав нести відповідальність, відповідно до п.24.7 ПДР України, а щодо порушення ним вимог п.10.1 ПДР України в протоколі про адміністративне правопорушення зазначено невірно, тому склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, в його діях відсутній.

Проте, такий висновок суду першої інстанції є хибним.

Відповідно до п.1.10 ПДР України, водій - особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії. Водієм є також особа, яка навчає керуванню транспортним засобом, перебуваючи безпосередньо в транспортному засобі.

Правилами дорожнього руху України на водіїв покладені обов*язки дотримуватись вимог цих правил, в тому числі п.10.1 ПДР України - перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.

Ст.124 КУпАП передбачає відповідальність учасника дорожнього руху за порушення правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Правопорушник ОСОБА_2 в судовому засіданні апеляційного суду пояснив, що він, як інструктор з водіння, у даному випадку є водієм транспортного засобу у розумінні положень ПДР України та зобов*заний дотримуватись правил дорожнього руху та нести відповідальність за їх порушення, натомість проти задоволення апеляційної скарги ОСОБА_3 заперечував, оскільки, на його думку, за умови дотримання ОСОБА_3 швидкісного режиму дорожньо-транспортної пригоди можливо було б уникнути.

Оцінюючи у сукупності зібрані у справі докази, апеляційний суд вважає, що ОСОБА_2 є суб*єктом адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, а його вина у вчиненні зазначеного адміністративного правопорушення при зазначених у протоколі про адміністративне правопорушення та встановлених судом обставинах є доведеною .

Окрім того, апеляційний суд звертає увагу суду першої інстанції на те, що п.24.7 ПДР України, на положення якого містяться посилання в обґрунтування прийнятого судом рішення, виключений із редакції Правил дорожнього руху України на підставі Постанови Кабінету Міністрів України № 1029 від 26 вересня 2011 року «Про внесення змін до Правил дорожнього руху ».

За викладених обставин постанова суду першої інстанції, яка містить необгрунтований висновок про відсутність в діях водія ОСОБА_2 порушення вимог п.10.1 Правил дорожнього руху України, а відповідно і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, підлягає скасуванню з прийняттям нової постанови апеляційним судом.

Відповідно до п.7 ст.247 КУпАП, провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у зв*язку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст.38 КУпАП.

З урахуванням того, що на даний час закінчився визначений ст.38 КУпАП строк притягнення до адміністративної відповідальності, провадження у справі підлягає закриттю на підставі п.7 ст.247 КУпАП.

Керуючись ст. 294 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

Поновити ОСОБА_3 строк апеляційного оскарження постанови суду.

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити частково.

Постанову судді Дзержинського районного суду м. Харкова від 10 листопада 2014 року, якою провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ст.124 КУпАП, відносно ОСОБА_2 закрите на підставі п.1 ст.247 КУпАП, за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення - скасувати.

Провадження у справі закрити на підставі п.7 ст.247 КУпАП.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя апеляційного суду В.В.Шевченко