Апеляційний суд Кіровоградської області
№ провадження 33/781/59/15 Головуючий у суді І-ї інстанції Паламарчук М. С.
Категорія - 130 Доповідач у суді ІІ-ї інстанції Широкоряд Р. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.04.2015 суддя апеляційного суду Кіровоградської області Широкоряд Р.В., розглянувши матеріали адміністративної справи за апеляцією ОСОБА_3 та в його інтересах захисника - ОСОБА_4, на постанову Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 16.01.2015 року, якою

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, українця, громадянина України, працюючого приватним підприємцем,

проживаючого АДРЕСА_1

визнано винним за ч.2 ст.130 КУпАП та притягнуто до адміністративної відповідальності у виді позбавлення права керування транспортними засобами строком на 2 роки.

Постановою Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області, від 16 січня 2015 року, ОСОБА_3, визнано винним в тому, що він 16.12.2014 року, о 15-20 годині по проспекту Леніна в м.Олександрія, та 20.12.2014 року о 10-20 годині, по проспекту Будівельників керував автомобілем НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп'яніння. В установленому порядку від проходження медичного огляду на стан сп'яніння та продуву алкотестера Драгер відмовився, чим порушив п.2.5 Правил Дорожнього руху, тобто вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.130 КУпАП.

Оцінюючи докази по справі в їх сукупності, у відповідності до вимог ст. ст. 33, 252 КУпАП, суд першої інстанції дійшов висновку про наявність в діях ОСОБА_3, складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 130 КУпАП та притягнув його до адміністративної відповідальності у виді позбавлення права керування транспортними засобами строком на 2 роки.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 та в його інтересах захисник - ОСОБА_4, просять поновити пропущений строк на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції, постанову Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області стосовно ОСОБА_3 змінити, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді адміністративного арешту строком на 15 діб.

Апелянти не оскаржуючи доведеності провини ОСОБА_3 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.130 КУпАП та фактичних обставин справи, просять змінити призначене судом стягнення з призначенням йому іншого альтернативного стягнення, передбаченого ч.2 ст.130 КУпАП, у виді адміністративного арешту, оскільки не маючи можливості керувати автомобілем, йому буде дуже важко вести особисте життя, відвозити малолітню доньку до лікарні, а коли підросте до дитячого садка та школи.

В судовому засіданні ОСОБА_3 та його представник ОСОБА_4 свою апеляцію підтримали, просили суд постанову суду першої інстанції змінити та призначити ОСОБА_3 адміністративне стягнення у виді адміністративного арешту.

Заслухавши пояснення апелянтів, вивчивши матеріали адміністративної справи, суд прийшов до висновків, що апеляцію ОСОБА_3 та його представника ОСОБА_4 необхідно залишити без задоволення, а постанову Олександрійського міськрайонного суду без зміни з наступних підстав.

З приводу пропуску строку на подачу апеляційної скарги, суд прийшов до висновку, що строк подачі апеляційної скарги ОСОБА_3 був пропущений з поважних причин, у зв'язку із хворобою ОСОБА_3, що підтверджується довідкою з лікарні, а тому підлягає поновленню.

Оскільки апелянтами не оскаржуються фактичні обставини справи, суд не входить в оцінку доказів та доведеності провини ОСОБА_3 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.130 КУпАП.

Обговорюючи питання, щодо міри адміністративного стягнення, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції у відповідності до ст.280 КУпАП з урахуванням особи правопорушника, обставин вчиненого правопорушення, призначив ОСОБА_3 адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами строком на два роки, яке є необхідним та достатнім, для попередження в подальшому допущення ним порушення правил дорожнього руху.

Такі доводи правопорушника, з приводу причини керування ним транспортним засобом в стані алкогольного сп'яніння двічі протягом чотирьох днів, такі, як сварка з дружиною, ніяким чином не може бути підставою для прийняття судом іншого стягнення ніж позбавлення права керування транспортними засобами. Так само не можуть бути підставою для зміни заходу стягнення на інший вид стягнення ніж призначений судом першої інстанції, з причин необхідності возити дитину до лікарні, а в подальшому, коли вона підросте до дитячого садка та школи.

Більш того, згідно п.4 ч.1 ст.293 КУпАП, за результатами розгляду скарги на постанову по справі про адміністративне правопорушення, зміна заходу стягнення можливе в межах передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Згідно ст.24 КУпАП, адміністративне стягнення у виді адміністративного арешту є більш суворим, ніж позбавлення права керування транспортними засобами, а тому не може бути застосоване.

За таких обставин, доводи апеляції ОСОБА_3 та його представника є безпідставними, а тому задоволенню не підлягають.

На підставі викладеного та керуючись ст.294 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 та в його інтересах захисника - ОСОБА_4, залишити без задоволення, а постанову Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 16.01.2015 року щодо ОСОБА_3, залишити без зміни.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Відповідає оригіналу:

Суддя апеляційного суду

Кіровоградської області Широкоряд Р.В.