Апеляційний суд Кіровоградської області
№ провадження 33/781/65/15 Головуючий у суді І-ї інстанції Романюк Є. В.
Категорія - 130 Доповідач у суді ІІ-ї інстанції Деревінський С. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.04.2015 року. м. Кіровоград

Суддя апеляційного суду Кіровоградської області Деревінський С.М. розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Кіровограда апеляційну скаргу ОСОБА_3 на постанову Кіровського районного суду м. Кіровограда від 05.03.2015 року.

Цією постановою:

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця м. Кіровограда, українця, громадянина України, освіта середня - спеціальна, який не одружений, не працює, проживає за адресою: АДРЕСА_1, -

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП) та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 3400 грн.

Стягнуто з ОСОБА_3 в дохід держави судовий збір в сумі 36 грн. 54 коп.

Справа розглянута з участю особи, яка притягнута до адміністративної відповідальності ОСОБА_3,-

В С Т А Н О В И В :

Постановою Кіровського районного суду м. Кіровограда від 05.03.2015 року ОСОБА_3 визнано винним у тому, що він, 20.11.2014 року о 03 год. на вул. Панфіловців м. Кіровограда, в порушення вимог п. 2.9 Правил дорожнього руху України (далі ПДР України), керував автомобілем «ЗАЗ 69», реєстраційний номер НОМЕР_1 в стані наркотичного сп'яніння, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

У апеляційній скарзі ОСОБА_3 просить скасувати постанову районного суду як незаконну та необґрунтовану. Свої доводи апелянт обґрунтовує тим, що в постанові судом помилково вказано, що його повідомлено про час і місце розгляду справи, в дійсності, він не отримував повістки, яка була виписана на адресу: АДРЕСА_2, за якою він не проживає, що підтверджується копію паспорта.

Копію постанови суду першої інстанції про притягнення його до адміністративної відповідальності, отримав 11.03.2015 року, про що розписався в журналі поштового відділення № 5. При цьому, в почтовому конверті також вказана не його адреса проживання.

Крім того, в постанові суд зазначив, що він, 20.11.2014 року о 03 год., в стані наркотичного сп'яніння на вул. Панфіловців м. Кіровограда, керував автомобілем «ЗА369», реєстраційний номер НОМЕР_1.

Апелянт не заперечує, що зазначений в постанові суду транспортний засіб, є його власністю, але вказує, що транспортний засіб, 05.11.2014 року був затриманий, вилучений у нього і з цієї дати, знаходився на штраф площадці по вул. Панфіловців, № 22.

Отже, з вище викладеного виходить, що він не мав змоги керувати своїм автомобілем - 20.11.2014 року, як вказано в постанові суду.

Крім того в постанові, суд посилається як на доказ його вини на: - протокол про адміністративне порушення (а.с.1); - висновок, щодо результатів медичного огляду (а.с.3); - пояснення (а.с.4,5,6).

Однак, протокол про адміністративне правопорушення складено - 04.02.2014 року, а тому до вказаної в постанові суду першої інстанції дати вчинення ним правопорушення - 20.11.2014 року, він відношення не має, навіть якщо у даті зроблена описка і правопорушення сталося в 2015 році. Разом з цим, в протоколі значиться дата його вчинення - 22.01.2015 року.

Апелянт вказує, що 22.01.2015 року, він прийшов на штраф майданчик з акумулятором, щоб встановити його на свій транспортний засіб, який з 05.11.2014 року знаходиться на штраф майданчику. Однак, працівники попросили його переставити транспортний засіб в інше місце на що він погодився. Переставляючи транспортний засіб, при поганому освітленні, випадково зачепив інший транспортний засіб.

На думку апелянта, зазначений випадок не можна вважати ДТП так, як це сталося на штрафному майданчику, який знаходиться на вул. Панфіловців, № 22, а не на проїзній частині цієї вулиці.

У зв'язку з цим, неправомірно було викликано працівників ВДАІ, які запропонували йому проїхати на медичний огляд.

За наслідками огляду, було складено висновок від 22.01.2015 року, який ніяк не відноситься до дати вчинення правопорушення, вказаної судом - 20.11.2014 року, згідно якого він начебто керував транспортним засобом в стані наркотичного сп'яніння.

До того ж, апелянт вважає, що медичний висновок не підтверджується аналізами, а тільки візуальним оглядом, що не може бути належним доказом у справі.

Заслухавши особу, що притягнута до адміністративної відповідальності ОСОБА_3, який підтримав доводи апеляційної скарги та заявив клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції, як пропущений з поважних причин, дослідивши доводи клопотання, апеляції та матеріали адміністративної справи, апеляційний суд вважає, що клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції підлягає задоволенню, а строк поновленню, апеляційна скарга також підлягає задоволенню, постанова районного суду скасуванню з закриттям провадження по справі з таких підстав.

Відповідно до вимог статей 268, 285 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається у присутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках коли є дані про своєчасне її оповіщення про місце та час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Постанова оголошується негайно після закінчення апеляційного розгляду справи. Копія постанови протягом трьох днів вручається або висилається особі, щодо якої її винесено.

Як встановлено перевіркою матеріалів справи про адміністративне правопорушення, наведені вимоги закону про адміністративні правопорушення судом першої інстанції грубо порушено.

Так, в матеріалах справи немає даних про належне повідомлення ОСОБА_3 про день, час і місце розгляду щодо нього справи, повістку про необхідність явки до суду було направлено за адресою, за якою він не проживає, а за таких обставин розгляд справи без участі особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, є порушенням вимог ст. 268 КУпАП.

Після винесення постанови, суд першої інстанції направив ОСОБА_3 її копію, але він отримав її 10.03.2015 року.

За таких обставин, апеляційний суд вважає, що під час розгляду справи про адміністративне правопорушення судом першої інстанції грубо порушені процесуальні права ОСОБА_3, як особи, що притягується до адміністративної відповідальності, в тому числі й право доступу до суду, а також на своєчасне апеляційне оскарження рішення суду.

Тому клопотання ОСОБА_3 підлягає задоволенню, а строк на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції від 05.03.2015 року поновленню, оскільки пропущений з поважних причин, які не залежали від його волі.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративне правопорушення є: всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи й вирішення її в точній відповідності з законом.

Вивченням матеріалів адміністративної справи встановлено, що під час провадження у справі про адміністративне правопорушення та під час її судового розгляду, зазначені вимоги законодавства про адміністративні правопорушення, не дотримано.

Так, під час провадження у справі про адміністративне правопорушення, уповноваженою на це особою, допущено однобічність, неповноту і упередженість, внаслідок чого в обґрунтування доведеності винуватості ОСОБА_3 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, зібрано неналежні, недостовірні і суперечливі докази.

При розгляді справи, районний суд не звернув на це увагу і виніс незаконну постанову, якою визнав ОСОБА_3 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, яке не зазначено в протоколі стосовно ОСОБА_3 та ще й наклав на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 3400 грн.

Відповідно до вимог ст. ст. 254, 256 КУпАП при вчиненні адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особами або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності. У протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складання, посада, прізвище, ім'я та по батькові особи, яка склала протокол, відомості про особу, яка притягується до адміністративної відповідальності; місце, час, вчинення адміністративного правопорушення, нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвище, адреса, свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи.

Дослідження протоколу про адміністративне правопорушення серії АП1 № 786189 (а.с.1,2) встановлено, що його складено в порушення вимог вище вказаних норм законодавства України про адміністративні правопорушення.

Так, згідно протоколу, суть вчиненого адміністративного правопорушення полягає у тому, що ОСОБА_3, 22.01.2015 року о 15 год. на території майданчику тимчасового тримання транспортних засобів, в порушення вимог п. 2.9 ПДР України, керував автомобілем «ЗАЗ 69», реєстраційний номер НОМЕР_1 в стані наркотичного сп'яніння, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Однак, дата складання протоколу вказана - 04.02.2014 року, а дата вчинення правопорушення - 22.01.2015 року (а.с.1).

До того ж свідки ОСОБА_4 та ОСОБА_5 у своїх поясненнях засвідчили, що 04.02.2015 року, а не 22.01.2015 року або 04.02.2014 року, що в їх присутності ОСОБА_3 відмовився віддати посвідчення на право керування транспортним засобом працівнику ВДАІ з обслуговування м. Кіровограда при УМВС України в Кіровоградській області (а.с.5,6).

Висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, щодо ОСОБА_3.( далі висновок), складено - 22.01.2015 року.

Таким чином, дата складання протоколу, обставини вчинення ОСОБА_3 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, вказані в протоколі, пояснення свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5, висновок містять різні дати не тільки їх складання, а також дати вчинення правопорушення, що виключає думку про будь-яку описку.

До того ж, зміст постанови суду першої інстанції не відповідає вимогам ст. 283 КУпАП і не підтверджується, а навпаки суперечить зібраним у справі доказам, так як суд першої інстанції встановив, що правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, ОСОБА_3 вчинив 20.11.2014 року о 03 год. на вул. Панфіловців м. Кіровограда, а в протоколі про адміністративне правопорушення вказана дата його вчинення - 22.01.2015 року о 15 год.

Отже, ОСОБА_3 суд першої інстанції притягнув до відповідальності за адміністративне правопорушення, вчинене 20.11.2014 року, а згідно протоколу, йому в провину не ставилось вчинення адміністративного правопорушення - 20.11.2014 року. До того ж факт вчинення ОСОБА_3 правопорушення 20.11.2014 року не підтверджується жодним доказом, який є в матеріалах справи.

За таких обставин, апеляційний суд приходить до переконливого висновку, що під час провадження по справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_3 допущені істотні порушення, які унеможливлюють визнання протоколу (а.с.1), пояснень свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5 (а.с.5,6), висновку ( а.с.3) належними, допустимими, достовірними й достатніми доказами для встановлення винуватості ОСОБА_3 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, за обставин, вказаних в протоколі.

Крім того, сформульована у ст. 130 КУпАП диспозиція є банкетною, так як відсилає до іншого нормативного акту, у даному випадку до ПДР України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10.10.2001 року. Тому під час провадження по даній категорії справи про адміністративне правопорушення, а також суду першої інстанції необхідно з'ясовувати в чому саме полягали порушення ПДР України, яких саме пунктів та чи є причинний зв'язок між цими порушеннями і передбаченими законом про адміністративні правопорушення наслідками.

Пункт 2.9 ПДР України, який поставлено за провину ОСОБА_3 у його порушенні, налічує 6 підпунктів з «а» до «д», за наявності яких водію забороняється керувати транспортним засобом.

Вказуючи в протоколі про адміністративне правопорушення, а суд першої інстанції в постанові, що ОСОБА_3 порушив вимог п. 2.9 ПДР України, особа, що склала протокол, а також суд, не вказали який підпункт п. 2.9 ПДР України порушила особа, що притягується до адміністративної відповідальності, що свідчить про неконкретність, а також порушення права ОСОБА_3 на захист.

Виявлені порушення під час провадження у справі про адміністративне правопорушення перешкоджали суду першої інстанції повно, всебічно розглянути справу і винести обґрунтовану й справедливу постанову, але суд першої інстанції на вказані порушення не звернув уваги та при винесенні постанови сам допустив порушення вимог законодавства України про адміністративні правопорушення та помилково вказав, що доказана вина ОСОБА_3 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, обґрунтувавши своє рішення недостовірними, неналежними, недостатніми й суперечливими доказами, яким дав неправильну оцінку, внаслідок чого виніс незаконне рішення.

Оцінюючи викладене і доводи апеляції в сукупності, а також ураховуючи, що всі сумніви щодо доведеності вини особи, яка притягується до адміністративної відповідальності підлягають тлумаченню на її користь, апеляційний суд вважає, що під час апеляційного розгляду справи не доведено, що в діях ОСОБА_3 є склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, вчиненого за обставин, викладених в протоколі від 04.02.2014 року (а.с. 1).

У зв'язку із виявленими істотними порушеннями при провадженні в справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_3, у тому числі необ'єктивність і неповноту розгляду справи, які послужили підставами для скасування постанови районного суду і закриття провадження у справі, апеляційний суд не входить в обговорення інших доводів апеляції.

З огляду на викладене, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, постанова районного суду скасуванню, а провадження по справі закриттю на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю в діях ОСОБА_3 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання ОСОБА_3 задовольнити, поновити йому строк на апеляційне оскарження постанови Кіровського районного суду м. Кіровограда від 05.03.2015 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити.

Постанову Кіровського районного суду м. Кіровограда від 05.03.2015 року

про притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, скасувати, а провадження у справі закрити за відсутністю в його діях складу даного правопорушення.

Постанова є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя апеляційного суду

Кіровоградської області С.М. Деревінський