АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

Іменем України

15 квітня 2015 року суддя Апеляційного суду Дніпропетровської області Живоглядова І.К., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпропетровську, за участю: ОСОБА_1, апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 16 лютого 2015 року у справі про адміністративне правопорушення, якою

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, із закриттям провадження у справі, на підставі п. 7 ст. 247 КУпАП, через закінчення строків накладення адміністративного стягнення, -

встановив:

постановою Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 16 лютого 2015 року ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, а провадження у справі закрито через закінчення строків накладення адміністративного стягнення, передбачених ст. 38 КУпАП.

При обставинах, зазначених у постанові суду першої інстанції, ОСОБА_2 визнано винним у тому, що він 28 листопада 2014 року приблизно о 07 годині 30 хвилин, керуючи автомобілем «Деу» д/н НОМЕР_3, на 237 км по а/д Знам'янка - Луганськ - Ізварено, та під час руху, порушуючи п. 12.1 Правил дорожнього руху, не вибрав безпечну швидкість руху та не врахував дорожню обстановку, внаслідок чого, не впоравшись із керування транспортного засобу, допустив виїзд на зустрічну смугу руху, де і скоїв зіткнення із автомобілем «Фольксваген» д/н НОМЕР_2, під керування ОСОБА_1, який рухався у зустрічному йому напрямку.

Не погоджуючись з вищевказаною постановою суду, ОСОБА_2 із порушенням строків, передбачених ч. 2 ст. 294 КУпАП, подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції, а провадження у справі закрити через недоведеність вини у скоєному правопорушенні. Разом з апеляційною скаргою подано і клопотання про поновлення пропущеного строку.

У клопотанні про поновлення пропущеного строку апелянт зазначає, що він пропустив його з поважної причини. Так, суд, призначаючи справу до розгляду, належним чином не повідомив його про час та місце її розгляду, тим самим позбавив особу права на захист. Через допущені судом порушення, апелянту лише згодом стало відомо про результати розгляду.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги ОСОБА_2, посилається на те, що висновки суду про його винуватість належним чином не обґрунтовані, а наявні докази вини непереконливі. Так, під час оформлення матеріалів справи інспектором ДАІ грубо порушено вимоги ст. 256 КУпАП, що залишено поза увагою суду, висновки суду обґрунтовані неналежними доказами, а у постанові суду не зазначено порушення якого саме пункту правил дорожнього руху стало причиною ДТП.

У судове засіданні апеляційного суду ОСОБА_2 не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, що підтверджується надісланою заявою на адресу суду, у відповідності до якої апелянт, підтримуючи вимоги своєї апеляційної скарги, просив суд розглянути справу його відсутність. Враховуючи наведенні обставини, а також вимоги ст.ст. 268 та 294 КУпАП, апеляційний суд вважає можливим провести перегляд справи у відсутність особи, яка подала скаргу.

У свою чергу, у судове засідання апеляційного суду з'явився потерпілий - ОСОБА_1, який виступив категорично проти задоволення апеляційної скарги, вважаючи рішення суду першої інстанції про винуватість ОСОБА_2 законним та обґрунтованим.

Суд апеляційної інстанції, з'ясувавши думку потерпілого, вивчивши матеріали справи, дослідивши доводи апеляційної скарги й клопотання, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах апеляційної скарги, дійшов висновку, що заявлене клопотання про поновлення пропущеного строку підлягає задоволенню, у задоволенні апеляційної скарги слід відмовити з наступних підстав.

Відповідно до ст. 268 КУпАП, справа про адміністративне правопорушення розглядається у присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. У виключних випадках, справа про адміністративне правопорушення може бути розглянута у відсутність особи, за умови, що про час та місце слухання справи особу було повідомлено належним чином.

Дані вимоги закону при розгляді справи судом першої інстанції не дотримані, оскільки в матеріалах справи відсутні докази про належне повідомлення ОСОБА_2, так і отримання ним судового виклику. Разом з тим, місцевий суд справу розглянув у відсутність особи, чим порушив її права, передбачені ст. 268 КУпАП. Докази направлення ОСОБА_2 копії постанови суду у триденний строк, передбачений ст. 285 КУпАП, у матеріалах справи також відсутні.

Враховуючи викладене, апеляційний суд, керуючись ст. 294 КУпАП, дійшов висновку, що строк на оскарження був пропущений з причин, які об'єктивно не залежать від особи, а тому вони визнаються як поважні. А тому апеляційний суд вважає за необхідне задовольнити клопотання про поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження постанови суду і розглянути подану апеляційну скаргу по суті.

У відповідності до ч. 7 ст. 294 КУпАП, апеляційний суд під час перегляду справи обмежений доказами які були предметом дослідження у суді першої інстанції, і може дослідити нові докази, якщо вони не були дослідженні через суттєві порушень норм матеріального та процесуального права, або необґрунтоване їх відхилення судом першої інстанції.

Так із матеріалів справи вбачається, що справу у суді першої інстанції було розглянуто з порушенням ст.ст. 268, 278 КУпАП, у відсутність особи, що і стало на заваді реалізації нею своїх законних прав, що є виключно підставою для дослідження апеляційним судом нових доказів, які не були дослідженні у суді першої інстанції.

Доводи апеляційної скарги щодо необґрунтованості постанови суду першої інстанції, є безпідставними та необґрунтованими.

Так, у відповідності до протоколу та рапорту (а.с. 1, 2) у вину ОСОБА_2 ставиться порушення п. 12.1 Правил дорожнього руху, що перебуває у причинному зв'язку із настанням зіткнення транспортних засобів «Деу» д/н НОМЕР_3, під керуванням ОСОБА_2 та «Фольксваген» д/н НОМЕР_2, під керування ОСОБА_1.

З аналізу наявних матеріалів справи вбачається, що дійсно 28 листопада 2014 року приблизно о 7 годині 30 хвилин ОСОБА_2, керуючи транспортним засобом «Деу» д/н НОМЕР_3, разом із своєю дружиною рухалися на зазначеному автомобілі по а/д «Знамянка-Луганськ-Ізварено» та на 237 км на заокругленні дороги, в районі ресторану «Гуляй Поле», втратив керування транспортним засобом, внаслідок чого транспортний засіб винесло на зустрічну смугу руху, наведенні обставини повністю підтверджується аналогічними первинним поясненнями ОСОБА_2 та його дружини - ОСОБА_3 (а.с. 7-8, 29-30).

Механізм зіткнення транспортних засобів, про який повідомив ОСОБА_2, також підтверджується і поясненнями потерпілого - ОСОБА_1, згідно яких, ОСОБА_1, керуючи транспортним засобом «Фольксваген» д/н НОМЕР_2, рухався по а/д «Знамянка-Луганськ-Ізварено» у напрямку м. Дніпропетровськ та в районі ресторану «Гуляй Поле» помітив, як йому на зустріч із зустрічної смуги руху некеровано рухався автомобіль «Деу», з яким і відбулося зіткнення.

Наведенні учасниками пригоди обставини повністю погоджуються із наявною у матеріалах справи схемою пригоди (а.с. 10), протоколу огляду місця ДТП і фотознімками до нього (а.с. 9-17), - що у своїй сукупності свідчать про не обрання безпечної швидкості руху, з урахуванням дорожньої обстановки, саме водієм ОСОБА_2.

Разом з тим, обставини даного ДТП були предметом дослідження кримінального провадження, по результатам якого слідчим було винесено постанову про закриття кримінального провадження №0004558 з підстави відсутності необхідного ступеню тілесних ушкоджень отриманих потерпілою особою, тобто через відсутність кваліфікуючої ознаки кримінально-караного діяння, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України. Жодної скарги стосовно правильності встановлених у постанові слідчого обставин, ОСОБА_2 не подавав, що свідчить про визнання ним тих обставин, які були встановленні у кримінальному провадженні.

Отже, оцінивши у своїй сукупності наявні у матеріалах справи докази, апеляційний суд приходить до висновку про правильність кваліфікації дій ОСОБА_2 за ст. 124 КУпАП, у порушенні правил обрання безпечної швидкості руху, п. 12.1 Правил дорожнього руху, що і перебувало у причинному зв'язку із настанням дорожньо-транспортної пригоди.

Також, під час перегляду суттєвих порушень вимог ст. ст. 279, 280 КУпАП не встановлено. При розгляді справи судом першої інстанції усі наявні докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність відповідно до ст. 252 КУпАП, а всі обставини, що мають значення для притягнення особи до відповідальності встановленні. А обираючи вид та розмір стягнення, суд обґрунтовано із дотриманням вимог ст. 38 КУпАП, врахував закріпленні строки накладення стягнення та правомірно закрив провадження у справі із підстав закінчення строків накладення адміністративного стягнення.

З огляду на викладене, апеляційний суд вважає необхідним апеляційну скаргу залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції - без змін.

На підставі викладеного та керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

постановив:

клопотання ОСОБА_2 про поновленні пропущеного строку - задовольнити.

У задоволенні апеляційної скарги ОСОБА_2 про скасування постанови суду - відмовити.

Постанову Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 16 лютого 2015 року, якою ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та закрито провадження у справі, на підставі п. 7 ст. 247 КУпАП, через закінчення строків накладення адміністративного стягнення - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно, остаточна і оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду І.К. Живоглядова

Дніпропетровської області