АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 601/537/15-пГоловуючий у 1-й інстанції Білосевич Г.С.
Провадження № 33/789/46/15 Доповідач - Лекан І.Є.
Категорія - ч.2 ст.130 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 квітня 2015 р. м.Тернопіль

Суддя судової палати в кримінальних справах апеляційного суду Тернопільської області Лекан І.Є.,

за участю апелянта ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Тернополі адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Кременецького районного суду від 23 березня 2015 року,-

ВСТАНОВИЛА:

Постановою судді Кременецького районного суду від 23 березня 2015 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП і накладено адміністративне стягнення у вигляді 10 (десяти) діб адміністративного арешту.

Згідно даної постанови, ОСОБА_1 07 березня 2015 року о 09 год. 05 хв. по вул.Радивилівській у м.Почаєві Кременецького району Тернопільської області керував скутером марки "Сузукі", б/н, перебуваючи в стані алкогольного сп'яніння. Огляд проводився за допомогою приладу ALCOTEST-6810, покази якого становили 1,53%о, чим порушив вимоги п.2.9а Правил дорожнього руху України.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить постанову Кременецького районного суду відносно нього змінити в частині накладення на нього адміністративного стягнення і призначити стягнення, яке не пов'язане з ув'язненням. Вважає, що суд першої інстанції помилково застосував до нього найсуворішу міру адміністративного стягнення - адміністративний арешт. Посилається на те, що його притягнуто до адміністративної відповідальності незаконно, оскільки суд залишив поза увагою істотне порушення його права на захист, зокрема працівник ДАІ не вручив йому копії протоколу про адміністративне правопорушення і при складанні протоколу позбавив його можливості дати пояснення у присутності адвоката.

Розглянувши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, заслухавши скаржника ОСОБА_1, який частково підтримав подану апеляцію, вказав, що перебував у стані алкогольного сп'яніння та не заперечує щодо рішення суду в частині накладеного на нього стягнення у вигляді адміністративного арешту, приходжу до висновку, що апеляційну скаргу ОСОБА_1 слід залишити без задоволення з наступних підстав.

Доведеність вини та кваліфікація дій ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 130 КпАП України доведена належним чином розглянутими, оціненими та викладеними у постанові суду доказами.

Так, суд вірно послався на протокол про адміністративне правопорушення від 07 березня 2015 року, згідно якого інспектором ВДАІ Кременецького району Петрівським О.В. зафіксовано факт керування ОСОБА_1 скутером марки "Сузукі", б/н в стані алкогольного сп'яніння. Огляд проводився за допомогою приладу ALCOTEST-6810, покази якого становили 1,53%о. Від проходження медичного огляду в лікарні ОСОБА_1 категорично відмовився в присутності свідків.

З пояснень правопорушника, написаних власноручно вбачається, що він керував скутером, перед тим випив 100 гр горілки, подув драгур і показало 1,53%о. Вказав, що з протоколом згідний, в лікарню їхати не потрібно.

Протокол сумніву не викликає, оскільки складений відповідно до вимог ст.ст. 254, 256 КУпАП, правопорушником не оспорювався, ніким не спростований, тому є належним доказом по справі.

Як стверджують матеріали справи, ОСОБА_1 повторно протягом року керував транспортним засобом в стані алкогольного сп'яніння, зокрема, 10.12.2014 року постановою Кременецького районного суду він був притягнутий до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 130 та ч.7 ст. 121 КУпАП, за які йому, на підставі ст. 36 КУпАП, було призначено стягнення у вигляді позбавлення прав керування транспортними засобами строком на один рік.

Сам апелянт не заперечує факту перебування за кермом скутера в стані алкогольного сп'яніння.

Відповідно до п. 2.9 а ПДР України, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп'яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Даних вимог правил дорожнього руху ОСОБА_1 не виконав.

Таким чином, в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 130 КУпАП, тобто повторне протягом року керування транспортним засобом в стані алкогольного сп'яніння.

Щодо посилання ОСОБА_1 на порушення його права на захист через невручення йому працівником ДАІ копії протоколу про адміністративне правопорушення та позбавлення можливості йому дати пояснення у присутності адвоката, то вони є необґрунтованими, оскільки судом не встановлено будь-яких порушень, а скаржником не представлено в апеляцію будь-яких належних доказів цього.

Адміністративне стягнення на ОСОБА_1 накладено у відповідності до вимог ст.ст. 33-34 КпАП України, з врахуванням його особи та характеру вчиненого правопорушення, в межах санкції ч.2 ст. 130 КпАП України, а тому підстав для зміни чи скасування постанови суду не вбачаю.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 293, 294 КпАП України, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Кременецького районного суду від 23 березня 2015 року щодо нього - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя - підпис

З оригіналом згідно:

Суддя апеляційного суду Тернопільської області І.Є. Лекан