Справа № 415/198/15-п
Провадження № 3/415/49/15
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.02.15 року м. Лисичанськ

Суддя Лисичанського міського суду Луганської області Калмикова Ю.О., розглянувши матеріали, що надійшли від взводу з обслуговування посту № 2 роти ДПС ДАІ при УДАІ ГУМВС України в Луганській області про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянина України, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: м. Лисичанськ, кв. Дружби народів, 10/45,-

ВСТАНОВИВ:

24 грудня 2014 року о 07 годині 10 хвилин у м. Лисичанську по вул. Г. Потапенка, гр. ОСОБА_1 керував транспортним засобом Форд Транзит, д/н НОМЕР_1, який належить ОСОБА_2, з явними ознаками алкогольного спяніння (запах алкоголю з порожнини рота). Від проходження медичного огляду на стан спяніння у встановленому законом порядку відмовився, чим порушив п.2.5 ПРД України.

Громадянин ОСОБА_1 в судовому засіданні провину визнав, розкаявся.

В графі «пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, по суті порушення» в протоколі про адміністративне правопорушення серії АП1 № 677826 від 24.12.2014 року, ОСОБА_1 зазначив, що керував автомобілем НОМЕР_2, порушив ПДР. З протоколом згоден, з порушенням згоден, до працівників ДПІ претензій не має (а.с. 1).

Згідно з письмовими поясненнями ОСОБА_1 від 24.12.2014, наданими ним безпосередньо після вчинення адміністративного правопорушення, вбачається, що він 23.12.2014 року у вечірній час о 18 годині 00 хвилин вжив 200 грамів самогону домашнього виробництва. Після чого 24 грудня 2014 року о 07 годині 10 хвилин керував автомобілем Форд Транзит корект, д/н НОМЕР_1 в м. Лисичанську по вул. Генерала Потапенка та був зупинений інспектором ДПС, від проходження медичного огляду відмовився. Претензій до співробітників ДПС не має (а.с. 3).

Згідно з письмовими поясненнями свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4, вбачається, що 24.12.2014 року співробітники ДПС запросили їх у якості понятих при складані адміністративного протоколу на водія ОСОБА_1І, який в їх присутності відмовився від проходження медичного огляду (а.с. 2).

Згідно з довідкою, наданою начальником ВДАІ з обслуговування м. Лисичанська УДАІ ГУМВС України у Луганській області майором міліції ОСОБА_5, вбачається, що громадянин ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, за керування транспортними засобами у стані алкогольного спяніння, за період з 24.12.2013 року по 24.12.2014 рік, не притягувався (а.с. 6).

В судовому засіданні встановлено, що на імя ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, видавалося посвідчення водія серії АІА № 330131, категорії «В» (а.с. 7).

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що винність ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП знайшла своє повне підтвердження у суді.

Дії ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП кваліфіковані правильно, оскільки він керував транспортним засобом та від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан спяніння відмовився.

Обставиною, що помякшує відповідальність правопорушника, суд визнає щире каяття.

Суд не визнає в якості обставин, що обтяжують відповідальність вчинення правопорушення у стані алкогольного спяніння, оскільки дана обставина являється кваліфікуючою ознакою складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до ст. 23 КУпАП, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником так і іншими особами.

Призначаючи адміністративне стягнення, суд, відповідно до ст. 33 КУпАП, враховує характер вчиненого правопорушення, особу порушника, який в судовому засіданні провину визнав, свою провину усвідомив, ступінь його провини, майновий стан порушника, раніше до адміністративної відповідальності не притягувався, інвалідом не являється, та за таких обставин вважає за необхідне застосувати до правопорушника адміністративне стягнення у виді штрафу, як таке, що є достатнім для виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, а також для запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами. Підстав призначити правопорушнику будь-яке інше стягнення, передбачене санкцією ст. 130 ч. 1 КУпАП, суд вважає недоцільним.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП, судовий збір у проваджені по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Приймаючи до уваги вимоги ст. 40-1 КУпАП, суд вважає за необхідне стягнути з ОСОБА_1 судовий збір на користь УДКСУ у м. Лисичанську Луганської області у сумі 36 гривень 54 копійки.

Керуючись ст.ст. 9, 23, 24, 34, 35, 40-1, ч. 1 ст. 130, 251, 252, 277, 280, 283, 284 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та піддати адміністративному стягненню у виді штрафу на користь держави у сумі 3400 (три тисячі чотириста) гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір на користь УДКСУ у м. Лисичанську Луганської області (отримувач коштів УДКСУ у м. Лисичанську Луганської області, код ОКПО отримувача 37800278, банк отримувача ГУ ДКСУ у Луганській області, МФО 804013, р/р 0051, код класифікації доходів бюджету 22030001) у сумі 36 гривень 54 копійки.

Постанова може бути оскаржена до апеляційного суду Харківської області через Лисичанський міський суд протягом 10 днів з дня її винесення.

СУДДЯ Ю.О. КАЛМИКОВА