АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Номер провадження №33/791/61/2015 Головуючий в І інстанції Валігурська Л.В.
Категорія ст.172-6 ч.1 КУпАП Доповідач: Волошко С.Г.
П О С Т А Н О В А

07 квітня 2015 року суддя судової палати по розгляду кримінальних справ апеляційного суду Херсонської області Волошко С.Г., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_2, з його участю та прокурора Овчарової О.М. на постанову Суворовського районного суду м.Херсона від 26 лютого 2015 року, якою,

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця с.Киселівка, Білозерського району, Херсонської області, працюючого заступником директора,

притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 172-6 КУпАП та застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 (чотириста двадцять п'ять) гривень 00 копійок,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2 згідно постанови суду, визнано винним у тому, що він, відповідно до розпорядження голови Херсонської обласної державної адміністрації № 139-ос від 01.04.2014 року, будучи призначеним на посаду заступника голови Херсонської ОДА - керівника апарату Херсонської ОДА, являючись державним службовцем ІІІ категорії 5 рангу та звільнений з посади 27 жовтня 2014 року, вчинив адміністративне правопорушення, за яке передбачена відповідальність ч.1 ст.172-6 КУпАП за таких обставин. 05 березня 2014 року, 01 квітня 2014 року та 28 жовтня 2014 року ОСОБА_2 був ознайомлений з вимогами ч.1 ст.12 Закону України «Про запобігання і протидії корупції», зокрема про обов'язок у разі припинення діяльності, пов'язаної з виконанням функцій держави подати декларацію про майно, доходи і витрати і зобов'язання фінансового характеру за період не охоплений раніше поданими деклараціями, а тому був зобов'язаний подати декларацію за період з 01.04.2014 року по 28.10.2014 року, проте покладений на нього обов'язок не виконав, чим порушив вимоги вищезазначеної норми закону.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 вказуючи на те, що постанова у справі винесена з порушенням норм матеріального і процесуального права і базується на неправильному застосуванні судом Закону України «Про засади запобігання і протидії корупції», просить постанову судді скасувати, а провадження по справі закрити, оскільки він не порушував термін подачі декларації, передбачений ст. 12 вищезазначеного закону.

Заслухавши апелянта ОСОБА_2, який підтримав апеляцію та просив її задовольнити, прокурора Овчарову О.М., яка просила залишити апеляцію без задоволення, дослідивши матеріали справи, ст. 12 Закону України «Про засади запобігання і протидії корупції» у сукупності з доводами апеляції, вважаю, що апеляційні вимоги про скасування постанови та закриття провадження підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Як вбачається зі змісту ст. 12 Закону України «Про засади запобігання і протидії корупції», вона передбачає два терміни подачі декларацій. Так, згідно зазначеної статті «Суб'єкти декларування, зобов'язані щорічно до 1 квітня подавати за місцем роботи (служби) декларацію про майно, доходи, витрати і зобов'язання фінансового характеру за минулий рік за формою, що додається до цього Закону».

Інший строк надання декларацій визначено для конкретної групи осіб. Зокрема, в цій же статті з цього приводу зазначено «Суб'єкти декларування, які не мали можливості подати до 1 квітня за місцем роботи (служби) декларацію про майно, доходи, витрати і зобов'язання фінансового характеру за минулий рік через перебування у відпустці у зв'язку з вагітністю та пологами або для догляду за дитиною через тимчасову непрацездатність, перебування за межами України, під вартою, подають таку декларацію за звітний рік до 31 грудня.

Таким чином слід прийти до висновку, що ст. 12 вищезазначеного закону чітко визначає два терміни подачі декларацій та періоди, за який вона надається, чим повинні і керуватись декларанти.

Складаючи протокол про нібито порушення ОСОБА_2 строків на подання декларації про майно, доходи, витрати і зобов'язання фінансового характеру за період з 01.04.2014 року по 28.10.2014 року, старший оперуповноважений відділу боротьби з корупцією та організованою злочинністю СБУ України в Херсонській області Головченко С.Г. безпідставно прийшов до висновку, що ОСОБА_2 повинен був надати декларацію «при звільненні», що є невірним тлумаченням ст. 12 вищезазначеного Закону, оскільки терміни у зазначеній статті визначені конкретними датами, тобто 1 квітня та 31 грудня. Визначення терміну надання декларації, на власний роздум, як «при звільненні», є неконкретним і може тлумачитись по різному. Вбачається, що законодавець не безпідставно визначив термін надання декларації за минулий рік - 1 квітня, надавши можливість належним чином, врахувавши усі документи підготувати декларації.

Висновок автора протоколу про наявність адміністративного правопорушення в діях ОСОБА_2, яке міститься у не наданні декларації «при звільненні», ґрунтується на тому, що у ст. 12 зазначеного закону після встановлення строків надання декларацій, зазначається наступне: «Суб'єкти декларування, які звільняються або іншим чином припиняють діяльність, пов'язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, подають декларацію про майно, доходи, витрати і зобов'язання фінансового характеру за період, не охоплений раніше поданими деклараціями». Виходячи з цього, автор протоколу вважає що строком надання декларації є «під час звільнення», але таке тлумачення є неправильним, оскільки мова йде про період за який надається декларація, а не про строк надання.

Таким чином вважаю, що як протокол про адміністративне правопорушення, винесений відносно ОСОБА_2, так і постанова суду є безпідставними і не відповідають вимогам закону.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_2 подав декларацію за 2014 рік 14 листопада 2014 року, тобто в межах строку на надання декларації, що не вимагалось ст. 12 дослідженого Закону. Разом з тим, встановлено, що у законний термін - 1 квітня ним надано декларацію. Таким чином, вважаю, що в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.

З огляду на викладене, постанова суду підлягає скасуванню, а справа закриттю у зв'язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення в діях ОСОБА_2

Керуючись ст. 294 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - задовольнити.

Постанову Суворовського районного суду м.Херсона від 26 лютого 2015 року про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.172-6 КУпАП - скасувати.

Адміністративне провадження у справі закрити за відсутністю в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя апеляційного суду

Херсонської області С.Г.Волошко