Єдиний унікальний номер 725/1232/15-п
Номер провадження 3/725/547/15
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.04.2015

Суддя Першотравневого районного суду м.Чернівці Іщенко І. В., ., за участю прокурора Івонча М.П., адвокатів ОСОБА_1, ОСОБА_2, розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, яка надійшла від Управління Служби безпеки України в Чернівецькій області про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.172-4, ст.172-7 КпАП України:

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживаючого в ІНФОРМАЦІЯ_2, працюючого головою Чернівецького обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України, -

ВСТАНОВИВ:

02.03.2015 року Управлінням Служби безпеки України в Чернівецькій області було складено протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_3 у звязку з вчиненням адміністративних правопорушень, передбачених ч.2 ст.172-4, ст.172-7 КпАП України.

Із протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що ОСОБА_3, працюючи на посаді голови Чернівецького обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України, одночасно входить до складу правління ТОВ «Мовін» та за перший квартал 2014 року отримав дивідендів на суму 226721 грн. 05 коп., а також ТОВ «Комплекс», де отримав у другому кварталі 2014 року від діяльності як член правління дивіденди на суму 147828 гривень. Таким чином, останній входить до складу правління, інших виконавчих чи контрольних органів, чи наглядової ради підприємства або організації, що має на меті одержання прибутку, чим порушені вимоги п.2 ч.1 ст.7 Закону України «Про засади запобігання і протидії».

Одночасно наказом в.о. Голови Антимонопольного комітету України №555-ВК від 13.08.2009 року ОСОБА_3 призначено на посаду голови Чернівецького обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України та наказом від 09.08.2013 року присвоєно пятий ранг державного службовця.

У відповідності до Закону України «Про Антимонопольний комітет України», Антимонопольний комітет України є центральним органом виконавчої влади із спеціальним статусом, метою діяльності якого є забезпечення державного захисту конкуренції у підприємницькій діяльності.

Згідно статуту ТОВ «Мовін», товариство здійснює виробничу, комерційну і науково-дослідницьку діяльність з метою задоволення суспільних потреб у продукції, роботах та послугах, а також отримання прибутку у валюті України та іноземній валюті, реалізації на основі одержаного прибутку соціальних та економічних інтересів учасників та членів трудового колективу. Учасниками товариства разом з іншими є ОСОБА_3

Пунктом 4.1 Статуту визначено, що учасники мають право брати участь в управлінні справами товариства, приймаючи участь в зборах учасників товариства, а також іншим чином , визначеним цим статутом та чинним законодавством; брати участь у розподілі прибутку товариства і одержувати його частину у вигляді дивіденду пропорційно до кількості часток учасника у статутному капіталі товариства.

Учасники товариства разом з іншими зобовязані приймати участь у зборах учасників (п.4.2). Вищим керівним органом товариства є загальні збори учасників, які складаються з учасників або призначених ними представників (п.9.1).

Крім того, у відповідності до установчого договору від 01.07.1996 року про створення і діяльність ТОВ «Комплекс», підписаного у тому числі й ОСОБА_3 як учасником, створеним підприємством спільно управляють учасники, розподіляють результати та ризики в залежності від часток в статутному фонді.

Також, згідно витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців від 29 січня 2015 року за № 19991777, ОСОБА_3 разом зі своєю дружиною являється засновником (учасником) ТОВ «Комплекс». Згідно пп.3.1. Договору, Учасники товариства у створеному товаристві мають право разом з іншими брати участь в управлінні справами у порядку визначеному статутом; брати участь у розподілі прибутку та одержувати його частку. Учасники зобов'язані приймати участь в управлінні справами товариства, сприяти досягненню цілей його діяльності.

У відповідності до п.п.5.1 Статуту вищим органом управління товариства є збори учасників, які складаються з учасників товариства, або призначених ними представників.

Таким чином, ОСОБА_3, входячи до складу органів управління вищевказаних товариств, протягом першого та другого кварталів 2014 року отримав прибуток у вигляді дивідендів на загальну суму 374549 грн. 05 коп.

Своїми діями ОСОБА_3, на думку Управління СБУ в Чернівецькій області, вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.172-4 КпАП України.

Крім того, ОСОБА_3, обіймаючи посаду голови Чернівецького обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України, в порушення вимог ч.3 ст.14 Закону України «Про засади запобігання і протидії корупції», не передав в управління іншій особі належні йому корпоративні права у ТОВ «Мовін» та ТОВ «Комплекс» в установленому законом порядку, при цьому особам, зазначеним в п.1, п.п.а п.2 ч.1 ст.4 Закону, забороняється передавати в управління належні їм підприємства та корпоративні права на користь членів своєї сімї, та не повідомив свого безпосереднього керівника про наявність конфлікту інтересів, чим вчинив адміністративне корупційне правопорушення, передбачене ст.172-7 КпАП України.

Заслухавши пояснення ОСОБА_3, який у судовому засіданні свою вину у вчиненні правопорушень не визнав, дослідивши письмові матеріали вказаної вище адміністративної справи, суд приходить до наступного:

Згідно до ст. 245 Кодексу України про адміністративні правопорушення, завданнями провадження в справах про адміністративне правопорушення є: всебічне, повне і обєктивне зясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом та інше.

Стаття 280 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачає, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобовязаний зясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності та інше.

Відповідно до ч.2 ст.172-4 КпАП України, передбачена відповідальність за порушення особою встановлених законом обмежень щодо входження до складу правління, інших виконавчих чи контрольних органів, чи наглядової ради підприємства або організації, що має на меті одержання прибутку (крім випадків, коли особа здійснює функції з управління акціями (частками, паями), що належать державі чи територіальній громаді, та представляє інтереси держави чи територіальної громади в раді (спостережній раді), ревізійній комісії господарської організації).

Згідно ст.1 Закону України «Про засади запобігання і протидії корупції» від 07.04.2011 року, корупційне правопорушення - це умисне діяння, що містить ознаки корупції, вчинене особою, зазначеною в частині першій статті 4 цього Закону, за яке законом установлено кримінальну, адміністративну, цивільно-правову та дисциплінарну відповідальність;

Корупція - це використання особою, зазначеною в частині першій статті 4 цього Закону, наданих їй службових повноважень та пов'язаних із цим можливостей з метою одержання неправомірної вигоди або прийняття обіцянки/пропозиції такої вигоди для себе чи інших осіб або відповідно обіцянка/пропозиція чи надання неправомірної вигоди особі, зазначеній в частині першій статті 4 цього Закону, або на її вимогу іншим фізичним чи юридичним особам з метою схилити цю особу до протиправного використання наданих їй службових повноважень та пов'язаних із цим можливостей.

Суд вважає, що в даному випадку застосуванню підлягають положення саме цього Закону, оскільки із змісту протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що ОСОБА_3 притягається до адміністративної відповідальності у звязку з отримання прибутку, внаслідок вчинення корупційних дій протягом першого та другого кварталів 2014 року.

Таким чином, аналізуючи положення зазначених вище вимог Закону, суд зауважує, що обовязковими ознаками складу корупційного правопорушення є умисна форма вини, використання свого службового становища та наданих повноважень, мета одержання неправомірної вимоги.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.7 Закону України «Про засади запобігання і протидії корупції» особам, зазначеним у пункті 1 частини першої статті 4 цього Закону, забороняється входити до складу правління, інших виконавчих чи контрольних органів, чи наглядової ради підприємства або організації, що має на меті одержання прибутку (крім випадків, коли особи здійснюють функції з управління акціями (частками, паями), що належать державі чи територіальній громаді, та представляють інтереси держави чи територіальної громади в раді (спостережній раді), ревізійній комісії господарської організації), якщо інше не передбачено Конституцією або законами України.

Проте, рішенням Конституційного Суду України від 13.03.2012 року № 6-рп, яке є обовязковим до виконання на всій території України, визнано такими, що не відповідають Конституції України, положення п. 2 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про засади запобігання і протидії корупції» в частині заборони особам, уповноваженим на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, брати участь у загальних зборах підприємства або організації, що має на меті одержання прибутку.

Будь-якої іншої участі ОСОБА_3 в управлінні товариствами, крім загальних зборів, в протоколі про адміністративне правопорушення наведено не було. Так само в протоколі не викладено обставин щодо використання ОСОБА_3 свого службового становища та наданих повноважень з метою одержання неправомірної вигоди.

Суд також враховує висновки, викладені у зазначеному рішенні Конституційного суду України, згідно яких особи, уповноважені на виконання функцій держави та місцевого самоврядування, як і інші фізичні та юридичні особи, мають право володіти, користуватися та розпоряджатися своєю власністю, у тому числі з метою набуття та реалізації корпоративних прав. У преамбулі Рекомендації Комітету міністрів Ради Європи зазначається, що хоч публічні службовці і наділені особливими правами та обовязками для виконання функцій держави, однак вони є громадянами, а тому за ними слід визнавати ті ж права, що й за іншими громадянами, у тій мірі, у якій це можливо. В той же час державні посадові особи зобовязані утримуватись від володіння фінансовими, комерційними або іншими аналогічними інтересами, які є несумісними з їх посадою, функціями, обовязками або їх виконанням (п.4 Міжнародного кодексу поведінки державних посадових осіб).

З урахуванням наведеного, а також того, що в силу ст.251 КпАП України наявність чи відсутність адміністративного правопорушення встановлюється на підставі даних, які містяться в першу чергу у протоколі про адміністративне правопорушення, суд приходить до переконливого висновку, що в діях ОСОБА_3 відсутній склад адміністративного корупційного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.172-4 КпАП України.

Як видно з протоколу про адміністративне правопорушення від 02.03.2015 року, Управління Служби безпеки України в Чернівецькій області також вважає, що ОСОБА_3 слід притягнути до адміністративної відповідальності за ст.172-7 КпАП України.

Разом із тим, дослідивши матеріали зазначеної справи, суд вважає, що в діях ОСОБА_3 відсутній склад адміністративного корупційного правопорушення, передбаченого ст.172-7 КпАП України, при цьому виходить з наступного:

Так, статтею172-7 КпАП України, в редакції, яка була чинною на момент вчинення діяння, передбачено відповідальність субєкта правопорушення за неповідомлення особою безпосереднього керівника у випадках, передбачених законом, про наявність конфлікту інтересу.

Із змісту примітки до вказаної статті вбачається, що під конфліктом інтересів слід розуміти суперечність між особистими інтересами особи та її службовими повноваженнями, наявність яких може вплинути на обєктивність та неупередженість прийняття рішень, а також на вчинення чи не вчинення дій під час виконання наданих особі службових повноважень.

Отже, доказуванню в даному випадку підлягає факт наявності конфлікту інтересів, тобто реальної ситуації, в якій існує суперечність між особистими інтересами особи та її службовими повноваженнями, наявність яких може вплинути на обєктивність на неупередженість прийняття рішень, а також на вчинення чи не вчинення дій під час виконання наданих особі службових повноважень.

Із змісту протоколу про адміністративне правопорушення судом встановлено, що ОСОБА_3 притягається до адміністративної відповідальності ст.172-7 КпАП України у звязку з тим, що він, обіймаючи посаду голови Чернівецького обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України, не передав в управління іншій особі належні йому корпоративні права у ТОВ «Мовін» та ТОВ «Комплекс» в установленому законом порядку, а передав їх члену своєї сімї, та не повідомив свого безпосереднього керівника про наявність конфлікту інтересів.

Проте, суд зауважує, що в протоколі про адміністративне правопорушення не зазначено в чому саме полягає конфлікт інтересів, а саме: яка суперечність виникла між особистими інтересами ОСОБА_3, що повязані з наявністю у нього корпоративних прав у ТОВ «Мовін» та ТОВ «Комплекс», та його службовими повноваженнями.

Так само в протоколі не вказано чи входило до кола службових повноважень ОСОБА_3 прийняття рішень та вчинення будь-яких дій, які могли б вплинути на діяльність зазначених товариств, та чи перебувало Чернівецьке обласне територіальне відділення Антимонопольного комітету України у будь-яких правових відносинах із ТОВ «Мовін» та ТОВ «Комплекс».

Суд вважає, що сам по собі факт перебування особи на державній служби та наявність у нього корпоративних прав не створює конфлікту інтересів, а тому наявність у ОСОБА_3 корпоративних прав ТОВ «Мовін» та ТОВ «Комплекс» не свідчить про суперечність між його особистими інтересами та службовими повноваженнями, а тому не може розцінюватись судом як конфлікт інтересів.

Таким чином, уповноваженим органом не було доведено факту наявності в діях ОСОБА_3 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.172-7 КпАП України.

За таких обставин останнього не може бути притягнуто до відповідальності, оскільки, відповідно до вимог ч. 1 п.1 ст. 247 КУпАП адміністративна справа підлягає закриттю у звязку з відсутністю в діях особи складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.ст.172-4, 172-7, 247, 256, 278, 283 КпАП України,-

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративну справу відносно ОСОБА_3 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.172-4, ст.172-7 КпАП України - закрити у звязку з відсутністю в його діях складів адміністративних правопорушень.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Апеляційна скарга може бути подана протягом десяти діб з дня винесення постанови до Апеляційного суду Чернівецької області через Першотравневий районний суд м. Чернівці.

Суддя Першотравневого

районного суду м.Чернівці ОСОБА_4