Справа № 465/320/15-п Головуючий у 1 інстанції: Мартинишин М.О..
Провадження № 33/783/152/15 Доповідач: Кобзар В. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 березня 2015 року Апеляційний суд Львівської області в складі:

судді Кобзара В.М.

з участю правопорушника ОСОБА_1,

адвоката - Кухти В.З.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Франківського районного суду м.Львова від 12 лютого 2015 року,

в с т а н о в и в :

Цією постановою

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, працюючу на Ринку «Привокзальний» продавцем, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, проживаючу за адресою: АДРЕСА_1,

судом звільнено від адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ст.185 КУпАП та обмежився усним зауваженням.

Провадження у справі закрито.

Згідно постанови суду ОСОБА_1 25.12.2014 року об 11.30 год. на ринку «Привокзальний» в м.Львові по вул.Горської,1 чинила злісну непокору законному розпорядженню працівникам міліції, виражалась до працівників міліції нецензурною лайкою та шарпала за форменний одяг.

На постанову суду ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу в якій просить скасувати постанову Франківського районного суду м.Львова від 12 лютого 2015 року та закрити провадження по справі.

Стверджує, що суд не надав належної оцінки наявним в матеріалах справи доказам та обставинам, постанова не відповідає фактичним обставинам справи, є незаконною та необґрунтованою.

Вважає, що описані у протоколі про адміністративне правопорушення дії не створюють складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.185 КУпАП, оскільки диспозиція цієї статті не передбачає невиконання законного розпорядження або вимогу працівника міліції, проте у протоколі та матеріалах адміністративної справи відсутня інформація про невиконання правопорушником будь-якого законного розпорядження або вимог працівника міліції.

Крім того, наявні у протоколі покликання на свідків та рапорт працівників міліції та інші матеріали адміністративної справи не містять будь-яких доказів вчинення будь-якого правопорушення ОСОБА_1

Перевіривши матеріали адміністративної справи, доводи апеляційної скарги, заслухавши в судовому засіданні ОСОБА_1 та її адвоката, які підтримали апеляційні вимоги, суд прийшов до переконання, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.

Частина 1 ст.256 КУпАП передбачає, що в протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата та місце його складення, посада, прізвище, ім'я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, місце час вчинення і суть адміністративного правопорушення, нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення, прізвища, адреси свідків та потерпілих, якщо вони є та інші відомості, необхідні для вирішення справи.

Зі змісту ст.251 КУпАП вбачається, що доказами у справі про адміністративне правопорушення є протокол про адміністративне правопорушення, пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків та іншими документами.

Як вбачається з матеріалів справи, протокол про адміністративне правопорушення № 248387 від 25.12.2014 року щодо ОСОБА_1 складений з численними порушеннями вимог діючого законодавства.

Так, ОСОБА_1 притягується до адміністративної відповідальності за ст.185 КУпАП, тобто за злісну непокору законному розпорядженню або вимозі працівника міліції. Однак, в протоколі про адміністративне правопорушення в графі «склад адміністративного правопорушення» вказано, що 25 грудня 2014 року ОСОБА_1 близько 11 год 30 хв. на ринку «Привокзальний», м.Львів, виражалася до працівників міліції нецензурною лайкою та шарпала за форменний одяг. Далі дописано «чим чинила злісну непокору законному розпорядженню працівника міліції».

При цьому, об'єктивна сторона правопорушення, передбаченого ст.185КУпАП виражається у злісній непокорі, тобто відмові виконати законне розпорядження або вимогу працівника міліції при виконанні ним службових обов'язків. Із протоколу не вбачається, з яких мотивів ОСОБА_1 була затримана, та відсутні відомості про те, що працівники міліції їй пред'явили законні розпорядження та в чому такі полягали, адже розпорядження працівника міліції - акт, юридично рівнозначний наказу, що виражений у категоричній формі і має бути законодавчо обгрунтованим. Права працівника міліції встановлено у ст. 11 Закону України «Про міліцію», яка, зокрема встановлює право працівника міліції вимагати від громадян і службових осіб, які порушують громадський порядок, припинення правопорушень та дій, що перешкоджають здійсненню повноважень міліції, виносити на місці усне попередження особам, які допустили малозначні адміністративні порушення, а в разі невиконання зазначених вимог застосовувати передбачені цим Законом заходи примусу, а також інші права в межах його компетенції.

Судом першої інстанції не звернуто уваги на порушення в протоколі про адміністративне правопорушення та не вжито заходів для їх усунення.

Невідповідність протоколу про адміністративне правопорушення вимогам закону унеможливлює прийняття у справі законного й обґрунтованого судового рішення. Тому без усунення зазначених вище недоліків протоколу про адміністративне правопорушення розгляд справи є неможливим.

Крім того, під час розгляду апеляційної скарги судом встановлено, що відносно ОСОБА_1 порушено кримінальне провадження №0002721 від 02.09.2014 року у зв'язку із подіями, які мали місце 25 грудня 2014 року та внаслідок яких складено протокол про адміністративне правопорушення № 248387 від 25.12.2014 року щодо ОСОБА_1, що порушує ст. 61 Конституції України, відповідно до якої ніхто не може бути двічі притягнений до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення.

З огляду на викладене, апеляційний суд приходить до висновку, що постанова судді підлягає скасуванню з поверненням матеріалів органу, який склав протокол про адміністративне правопорушення, так як протокол про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 не відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, що є перешкодою розгляду справи по суті, а норма закону про перевірку суддею правильності його складення дотримана не була.

Керуючись ст. 293, 294 КУпАП, суд

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задоволити частково.

Постанову судді Франківського районного суду м.Львова від 12 лютого 2015 року відносно ОСОБА_1 скасувати.

Матеріали справи направити у Франківський РВ ГУ МВС України у Львівській області через Франківський районний суд м.Львова для належного оформлення.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Кобзар В.М.