АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 603/69/15-пГоловуючий у 1-й інстанції Галіян І.М.
Провадження № 33/789/27/15 Доповідач - Комендат Р.Т.
Категорія - ч.1 ст.172-7 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 березня 2015 р. м.Тернопіль

Суддя апеляційного суду Тернопільської області Комендат Р.Т., за участі особи стосовно якої винесено постанову ОСОБА_1,

прокурора Зварич Т.С.,

розглянувши справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Монастириського районного суду Тернопільської області від 12 лютого 2015 року,-

В с т а н о в и в :

Вказаною постановою ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, уродженця та жителя АДРЕСА_1, працюючого директором Гориглядівської ЗОШ І-ІІ ступенів, визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.172-7 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді 170 (стасімдесяти) грн. штрафу в доход держави.

Стягнуто із ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 36 грн. 54 коп. в доход держави.

Згідно постанови суду першої інстанції, ОСОБА_1, перебуваючи на посаді директора Гориглядівської ЗОШ І-ІІ ст. з 1987 року та відповідно до підпункту «а» п.2 ч.1 ст.4 Закону України «Про засади запобігання і протидії корупції» будучи суб'єктом відповідальності за корупційне праворушення, умисно, всупереч п.1, 2 ч.1 ст.14 Закону України «Про засади запобігання і протидії корупції», не вжив заходів щодо недопущення будь-якої можливості виникнення конфлікту інтересів та невідкладно у письмовій формі не повідомив начальника відділу освіти Монастириської районної державної адміністрації про наявність конфлікту інтересів, а саме: про те, що особисто підписав в т.ч. своїй дружині, вчителю початкових класів ОСОБА_2 наказ від 08.05.2014 року № 16 «Про виплату допомоги на оздоровлення в розмірі місячного посадового окладу педагогічним працівникам школи», наказ від 08.05.2014 № 15 «Про надання педагогічним працівникам Гориглядівської ЗОШ І-ІІ ст. щорічних відпусток», табелі погодинної оплати вчителів Гориглядівської ЗОШ І-ІІ ст. за червень та серпень 2014 року, табелі навантаження вчителів Гориглядівської ЗОШ І-ІІ ст. за вересень, жовтень, листопад та грудень 2014 року, наказ від 29.08.2014 № 19 «Про тарифікацію педагогічних працівників», штатний розпис Гориглядівської ЗОШ І-ІІ ст. від 01.09.2014, наказ від 15.12.2014 № 45 «Про надання щорічної грошової винагороди педагогічним працівникам».

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 вказує на те, що у нього не було жодного конфлікту інтересів з дружиною ОСОБА_2, оскільки спільна робота родичів, передбачена ст.9 Закону України «Про засади запобігання і протидії корупції». Що стосується умисного корупційного діяння, його як директора школи, то він при підписанні показів стосовно своєї дружини - вчителя Гориглядівської ЗОШ І-ІІ ступенів діяв у відповідності вимог КЗпП України, ст.57 ЗУ «Про освіту», ст.2 ЗУ «Про оплату праці» та постанови КМУ від 30.08.2002 року №1298 і наказу МОН України від 26.09.2005 року №557, а тому в його діях відсутній будь-який умисел на корупційне діяння. Враховуючи вищенаведене, апелянт - ОСОБА_1 просить скасувати постанову Монастириського районного суду від 12 лютого 2015 року про притягнення його до адміністративної відповідальності, передбаченої ст.172-7 КУпАП.

Заслухавши особу щодо якої винесено постанову ОСОБА_1, який просить скасувати постанову Монастириського районного суду від 12 лютого 2015 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за ст.172-7 КУпАП через відсутність в його діях умисного корупційного діяння, прокурора, який вважає постанову суду законною та обґрунтованою та просить залишити її безе змін, перевіривши матеріали справи та дослідивши доводи, викладені в апеляційній скарзі, приходжу до висновку, що апеляція до задоволення не підлягає з наступних мотивів.

Як стверджує ОСОБА_1 - директор Гориглядівської ЗОШ І-ІІ ступенів, у нього не було ніякого конфлікту інтересів з ОСОБА_2 - дружиною-вчителем цієї школи, так як спільна робота родичів передбачена ст.9 ЗУ «Про засади запобігання і протидії корупції» і при підписанні наказів щодо своєї дружини він діяв відповідно до ст.57 ЗУ «Про освіту» (щорічна винагорода є обов'язково), ст.2 ЗУ «Про оплату праці» (відповідно до якої винагорода, премія відноситься до заробітної плати).

Разом з тим, відповідно до ст.1 ЗУ «Про засади запобігання і протидії корупції» конфлікт інтересів це - суперечність між особистими майновими, немайновими інтересами особи чи близьких їй осіб та її службовими повноваженнями, наявність якої може вплинути на об'єктивність та неупередженість прийняття рішень, а також на вчинення чи не вчинення дій під час виконання наданих їй службових повноважень.

Із врахуванням вищенаведених положень Закону вважаю, що в діях ОСОБА_1, який у відповідності до п.п. «а» п.2 ч.1 ст.4 ЗУ «Про засади запобігання і протидії корупції» є посадовою особою юридичною особи публічного права та суб'єктом відповідальності за корупційні правопорушення при підписанні своїй дружині ОСОБА_2,- вчителю початкових класів :

- наказу №16 від 08.05.2014 року «Про виплату допомоги на оздоровлення в розмірі місячного посадового окладу педагогічним працівникам Гориглядівської ЗОШ І-ІІ ступенів;

- наказу №15 від 18.05.2014 року «Про надання педагогічним працівникам Гориглядівської ЗОШ І-ІІ ступеня щорічних відпусток;

- табелів погодинної оплати вчителів Гориглядівської ЗОШ І-ІІ ступенів за червень-серпень 2014 року;

- табелів навантаження вчителів Гориглядівської ЗОШ І-ІІ ступенів за вересень-грудень 2014 року;

- наказу №19 від 29.08.2014 року «Про тарифікацію педагогічних працівників»;

- штатний розпис Гориглядівської ЗОШ І-ІІ ступенів від 01.09.2014 року;

- наказу №45 від 15.12.2014 року «Про надання щорічної грошової винагороди педагогічним працівникам», наявний конфлікт інтересів, який виразився у виникненні суперечності між його особистими інтересами та службовими повноваженнями, наявність якої могла вплинути на об'єктивність або неупередженість при прийнятті рішень щодо своєї дружини.

Крім цього, ОСОБА_1 притягується до адміністративної відповідальності не за ст.9 ЗУ «Про засади запобігання і протидії корупції» на яку він посилається у апеляційній скарзі, а за ст.14 ЗУ «Про засади запобігання і протидії корупції», яка чітко передбачає необхідність невідкладно у письмовій формі повідомити керівництво про наявність конфлікту інтересів, чого зроблено ОСОБА_1 не було, а за ст.172-7 КУпАП відповідальність настає вже за сам факт неповідомлення особою безпосереднього керівника у випадках, передбачених законом, про наявність конфлікту інтересів, не беручи до уваги матеріальну вигоду чи тяжкість наслідків.

Тобто, для складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.172-7 КУпАП, достатньо самого факту не вжиття заходів щодо недопущення будь-якої можливості виникнення конфлікту інтересів та не повідомлення у письмовій формі начальника відділу освіти Монастириської районної державної адміністрації з цього приводу.

Прямий умисел ОСОБА_1 про порушення ст.172-7 КУпАП вбачається, як з його письмового пояснення від 29.01.2015 року на ім'я старшого прокурора прокуратури Монастириського району Бучковського Л.П., у якому він вказує , що умисно всупереч п.1,2 ч.1 ст.14 ЗУ «Про засади запобігання і протидію корупції», не вжив заходів щодо недопущення будь-якої можливості виникнення конфлікту інтересів та невідкладно у письмовій формі не повідомив начальника освіти Монастириської райдержадміністрації чи будь-який інший орган про наявність конфлікту інтересів, що особисто підписував накази вчителю початкових класів ОСОБА_2 Гориглядівської ЗОШ І-ІІ ступенів у 2014 році, яка є його дружиною.

Крім цього, в ході розгляду справи судом першої інстанції ОСОБА_1 свою вину за ст.172-7 визнавав повністю та сплатив штраф визначений рішенням суду.

Таким чином, вважаю, що суд першої інстанції прийшов до вірного висновку про те, що факт не вжиття заходів щодо недопущення будь-якої можливості виникнення конфлікту інтересів та не повідомлення ОСОБА_1 у письмовій формі начальника відділу освіти Монастириської районної державної адміністрації про виникнення такого конфлікту повністю доведено дослідженими судом першої інстанції матеріалами справи про адміністративне правопорушення, а саме:

- копією особової картки працівника Ф-П 2 та наказу №196 -к від 29.12.2006 року, відповідно до яких ОСОБА_1 займає посаду директора Гориглядівської ЗОШ І-ІІ ступенів, а тому відповідно до п.п. «а» п.2 ч.1 ст.4 Закону України «Про засади і запобігання і протидії корупції» є суб'єктом відповідальності за адміністративне корупційне правопорушення, як посадова особа юридичної особи публічного права;

- даними особової картки працівника ОСОБА_2 та копією паспорта ОСОБА_1, з яких встановлено, що ОСОБА_2 є його дружиною;

- копіями наказів директора Гориглядівської ЗОШ І-ІІ ступенів №16 від 08.05.2014 року «Про виплату допомоги на оздоровлення в розмірі місячного посадового окладу педагогічним працівникам Гориглядівської ЗОШ І-ІІ ступенів, №15 від 08.05.2014 року «Про надання педагогічним працівникам Гориглядівської ЗОШ І-ІІ ступенів щорічних відпусток», №19 від 29.08.2014 року «Про тарифікацію педагогічних працівників», №45 від 15.12.2014 року «Про надання щорічної грошової винагороди педагогічним працівникам, серед яких його дружина ОСОБА_2;

- повідомленням відділу освіти Монастириської районної державної адміністрації №03-05/45 від 21.01.2015 року про ненадання ОСОБА_1 інформації про виникнення конфлікту інтересів.

При цьому, посилання апелянта на положення ст.9 ЗУ «Про засади запобігання і протидії корупції» при трактуванні доказів, які містяться в матеріалах справи, є безпідставними, оскільки в протоколі про адміністративне корупційне правопорушення відносно ОСОБА_1, йдеться про порушення ним положень, передбачених п.п. 1,2 ч.1 ст.14 ЗУ «Про засади запобігання та протидії корупції» та ст.172-7 КУпАП.

Враховуючи вищенаведені доводи, твердження ОСОБА_1 в апеляційній скарзі про те, що у нього відсутній будь-який умисел на вчинення даного правопорушення, оскільки згідно зі ст.9 ЗУ «Про засади запобігання та протидії корупції» особи, які працюють в галузі освіти не несуть відповідальність за адміністративне правопорушення, передбачене ст.172-7 КУпАП є необґрунтованими і безпідставними.

Таким чином, вважаю, що рішення суду першої інстанції про визнання ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.172-7 КУпАП та накладення стягнення у виді штрафу в розмірі 170 грн. є законним та обґрунтованим, а тому підстав для задоволення його апеляційної скарги не встановлено.

На підставі наведеного та керуючись ст.1, п.п. «а» п.2 ч.1 ст.4 , п.1,2 ч.1 ст.14 ЗУ «Про засади запобігання і протидії корупції», ст.ст. 172-7, 294 КУпАП, суддя,-

П о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Монастириського районного суду Тернопільської області від 12 лютого 2015 року про визнання його винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.172-7 КУпАП та накладення стягнення у виді 170 грн. штрафу залишити без задоволення, а постанову - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає

Суддя - підпис

З оригіналом згідно:

Суддя апеляційного суду Тернопільської області Р.Т. Комендат