АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Категорія:КУпАП Доповідач в апеляційній інстанції Іваненко І. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"06" квітня 2015 р. Суддя апеляційного суду Черкаської області Іваненко І. В., розглянувши у судовому засіданні в м. Черкаси справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на постанову Придніпровського районного суду м. Черкаси від 04 грудня 2014 року, якою

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянин України, проживає АДРЕСА_1

визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 130 КУпАП, з накладенням адміністративного стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами строком на 10 років з оплатним вилученням транспортного засобу ВАЗ 21093, н.з. НОМЕР_1; стягнуто судовий збір в розмірі 36,54 грн., -

в с т а н о в и в :

Постановою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 04 грудня 2014 року ОСОБА_3 визнаний винним за ч. 3 ст. 130 КУпАП, а саме у тому, що він, будучи притягнутим до адміністративної відповідальності 04 серпня 2014 року постановою судді Придніпровського районного суду м. Черкаси за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, з накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу у розмірі 200 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що дорівнює 3 400 грн.; та 11 липня 2014 року постановою судді цього ж суду за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП, й на нього було накладено адміністративне стягнення у виді 2 років позбавлення права керувати транспортними засобами, на шлях виправлення не став та втретє протягом року, 05 вересня 2014 року о 02.20 год. керував автомобілем «ВАЗ-21093», н.з. НОМЕР_1, по вул. Одеській в м. Черкаси в стані алкогольного сп'яніння, чим порушив п. 2.9а Правил дорожнього руху України.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 просить поновити строк на оскарження постанови суду та змінити її в частині призначення додаткового покарання у вигляді оплатного вилучення автомобіля «ВАЗ-21093», н.з. НОМЕР_1, та закрити провадження у справі в цій частині, в зв'язку з належністю автомобіля іншій особі.

Указує, що суд першої інстанції розглянув справу за його відсутності, оскільки з 02 грудня 2014 року він перебував на амбулаторному лікуванні в сімейному відділенні КНП «Друга Черкаська міська поліклініка» Черкаської міської Ради, і у зв'язку з хворобою не міг з'явитися в суд для розгляду справи про адмінправопорушення. Копію постанови суду, надіслану поштою, він не отримував. Звернувшись до суду, ОСОБА_3 отримав копію постанови під розписку лише 27 березня 2015 року. Тому вважає, що пропустив строк на оскарження постанови в апеляційному порядку з поважних причин.

Також ОСОБА_3, не заперечуючи факту призначеного йому судом першої інстанції основного покарання за скоєння адміністративного правопорушення, вказує, що його відсутність в судовому засіданні позбавила його можливості надати свої пояснення та документи, які б свідчили про те, що автомобіль «ВАЗ-21093», н.з. НОМЕР_1, яким він керував в стані алкогольного сп'яніння, зареєстрований та належить на праві приватної власності ОСОБА_5

Заслухавши пояснення апелянта, який підтримав свою апеляційну скаргу з указаних в ній мотивів, перевіривши доводи апеляції та матеріали справи, вважаю наступне.

Відповідно до положень ч. 7 ст. 294 КУпАП , апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. При цьому він не обмежений її доводами, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права, також апеляційний суд може дослідити нові докази, які не досліджувалися раніше, якщо визнає обґрунтованим ненадання їх до місцевого суду або необґрунтованим відхилення їх місцевим судом.

Суд апеляційної інстанції вважає необхідним поновити ОСОБА_3 пропущений строк на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції, оскільки він не був присутній при розгляді його справи місцевим судом, що зазначено у змісті самої оскаржуваної постанови. Крім цього, у матеріалах справи немає даних, які б підтверджували своєчасне отримання ОСОБА_3 копії постанови суду. Також немає обґрунтованих даних, на підставі яких можна було б поставити під сумнів правдивість твердження апелянта про те, що копію постанови суду першої інстанції він отримав 27 березня 2015 року. Враховуючи, що апеляційна скарга була подана до суду першої інстанції 30 березня 2015 року, суд вважає, що строк на оскарження постанови суду був пропущений апелянтом з поважних причин, а тому підлягає поновленню.

Щодо суті апеляційних вимог суд апеляційної інстанції вбачає наступне.

Відповідно до ст. 33 КУпАП, при накладенні адміністративного стягнення враховується характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність.

Вважаю, що суд першої інстанції вірно встановив обставини правопорушення, дав їм правильну кваліфікацію та призначив основне стягнення з урахуванням усіх вимог закону та фактичних обставин справи.

Проте, відповідно до роз'яснень Пленуму Верховного Суду України № 14 від 23.12.2015 року із змінами, внесеними згідно з Постановою Верховного Суду України № 18 від 19.12.2008 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», оплатне вилучення транспортного засобу може бути допустимим тільки як додаткове адміністративне стягнення за вчинення правопорушень, за які встановлена відповідальність ч. 6 ст. 121, ч. 2 та 3 ст. 130 КпАП України. Не можна накладати це стягнення й на особу, яка вчинила правопорушення, керуючи транспортним засобом, що належить іншій особі.

Відповідно до довідки з Центру надання послуг, пов'язаних з використанням автотранспортних засобів, з обслуговування м. Черкаси, Черкаського та Чигиринського районів, автомобіль «ВАЗ-21093», н.з. НОМЕР_1, згідно АІС «Автомобіль» Черкаського Центру ДАІ та НАІС ДДАІ зареєстрований на праві приватної власності за ОСОБА_6.

Згідно з ст. 41 Конституції України (норма прямої дії), кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Отже, за рішенням суду першої інстанції власник вказаного транспортного засобу протиправно був позбавлений права власності та користування автомобілем, а суд помилково застосував до ОСОБА_3 додаткове адміністративне стягнення.

З огляду на вищенаведене, постанову Придніпровського районного суду м. Черкаси від 04 грудня 2015 року, у зв'язку із неправильним застосуванням судом положень ч. 3 ст. 130 КУпАП, належить скасувати в частині накладення на ОСОБА_3 додаткового адміністративного стягнення

Керуючись ст.ст. 293, 294 КУпАП, -

п о с т а н о в и в :

Поновити ОСОБА_3 строк на апеляційне оскарження постанови Придніпровського районного суду м. Черкаси від 04 грудня 2014 року щодо притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 130 КУпАП.

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити.

Постанову Придніпровського районного суду м. Черкаси від 04 грудня 2014 року щодо ОСОБА_3 скасувати в частині призначення ОСОБА_3 додаткового стягнення у вигляді оплатного вилучення автомобіля «ВАЗ-21093», н.з. НОМЕР_1.

У решті постанову суду залишити без змін.

Постанова остаточна і оскарженню не підлягає.

Суддя І. В. Іваненко