Номер провадження: 33/785/60/15
Головуючий у першій інстанції Шенцева
Доповідач Топал О. К.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.02.2015 року м. Одеса

Суддя апеляційного суду Одеської області Топал О.К., розглянувши апеляцію ОСОБА_1 на постанову Приморського районного суду м. Одеси від 22 грудня 2014 року, якою

ОСОБА_1, яка проживає за адресою: АДРЕСА_1,

притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП у вигляді позбавлення права керування всіма видами транспортних засобів строком на один рік і шість місяців,-

Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 36.54 гривні.

Встановив:

Постановою суду ОСОБА_1 визнано винною в тому, що 16.11.2014 р. о 23.35 год. в м. Одеса по вул. Канатна,83, керуючи автомобілем НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп'яніння (різкий запах алкоголю з порожнини рота), вона відмовився від проходження медичного огляду в присутності двох понятих, чим порушила вимоги п. 2.5 "Правил дорожнього руху України".

Суд встановив в її діях склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та наклав на неї стягнення у вигляді позбавлення права керування всіма видами транспортних засобів строком на один рік і шість місяців.

Не погоджуючись із даною постановою, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу в якій ставить питання про поновлення строку на апеляційне оскарження, вказуючи на те, що вона не була належним чином сповіщений про час та місце розгляду справи, а тому була позбавлена права на захист своїх інтересів у суді.

В апеляційній скарзі апелянт не заперечуючи своєї вини, просить постанову Приморського районного суду м. Одеси від 22 грудня 2014 року змінити в частині призначення адміністративного стягнення та призначити адміністративне стягнення не пов'язане з позбавлення права керування всіма видами транспортних засобів.

Доводи апеляційної скарги апелянт аргументує тим, що суд при накладені адміністративного стягнення не врахував, що вона визнала вину та щиро покаялась в скоєному, за 12 років керування транспортним засобом вперше притягається до адміністративної відповідальності, на утримані має малолітню дитину, а керування транспортним засобом пов'язано з її роботою.

ОСОБА_1 повідомлена про час слухання справи на 10.02.2015 року, але у судове засідання не з'явилась, причин неявки не повідомила.

Вивчивши матеріали адміністративної справи та перевіривши доводи апеляції ОСОБА_1, приходжу до висновку, що пропущений строк на апеляційне оскарження слід поновити, а апеляційну скаргу задовольнити.

Відповідно до вимог ст.268 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності. В разі відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Суд розглянув справу за відсутності ОСОБА_1, не переконавшись в тому, чи належним чином вона була сповіщена про час та місце розгляду матеріалів та не надіслав їй копію постанови. З огляду на викладене пропущений строк на апеляційне оскарження підлягає поновленню.

Згідно з вимогами ст.280 КУпАП суд, при розгляді справи про адміністративне правопорушення, повинен був повно і об'єктивно з'ясувати обставини справи, а також з'ясувати: чи було здійснено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його здійсненні і чи підлягає вона адміністративній відповідальності; чи є обставини, пом'якшуючі або обтяжуючі відповідальність, чи заподіяний матеріальний збиток, а також з'ясувати інші обставини, що мають істотне значення для правильного вирішення справи та з'ясувати причини і умови, які сприяли здійсненню адміністративного правопорушення, для того, щоб ухвалити законне й обґрунтоване рішення.

З адміністративних матеріалів вбачається, що 16.11.2014р. ІДПС 1-го взводу РДПС ДАІ старшина міліції Магло О.О. був складений протокол № 610839 серії АВ2 про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КпАП України.

Факт скоєння правопорушення ОСОБА_1 не заперечувала, як у своїх поясненнях до протоколу про адміністративне правопорушення, так і в апеляції.

Виходячи з зазначеного, вважаю, що суд, приймаючи рішення по справі, зробив правильний висновок про наявність в діях ОСОБА_1 ознак правопорушення та правильно кваліфікував її дії за ч.1 ст.130 КУпАП.

Проте, вирішуючи питання призначення ОСОБА_1 адміністративного стягнення, суд, не приводячи мотивів такого рішення, посилаючись лише на характер та ступінь суспільної небезпеки вчиненого, фактичні обставини справи та особу правопорушника, хоча будь які відомості про правопорушника в матеріалах справи відсутні, призначив надто суворе стягнення.

Враховуючи, що ОСОБА_1 раніше не притягувалась до адміністративної відповідальності, її дії не спричинили тяжких наслідків, вона щиро розкаялася у вчиненому, транспортний засіб потрібен їй для роботи, так як вона працює в іншій місцевості, на утримані має малолітню дитину, вважаю можливим постанову суду в частині призначення стягнення змінити і обрати ОСОБА_1 стягнення у вигляді штрафу, так як санкція ч.1 ст. 130 КУпАП передбачає адміністративне стягнення не тільки у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами, але й штраф у розмірі від двохсот до трьохсот п'ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суддя апеляційного суду Одеської області,-

Постановила:

Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження.

Постанову Приморського районного суду м. Одеси від 22 грудня 2014 року змінити в частині призначення адміністративного стягнення та накласти на неї штраф у розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 3400 гривень.

В решті - постанову залишити без зміни.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя апеляційного суду

Одеської області О.К.Топал