АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 33/793/75/15 Справа № 702/388/15-п Головуючий по 1 інстанції
Категорія:КУпАП Доповідач в апеляційній інстанції Іваненко І. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"22" квітня 2015 р. Суддя апеляційного суду Черкаської області Іваненко І. В., за участю прокурора Опари І. В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою прокурора на постанову Монастирищенського районного суду Черкаської області від 25 березня 2015 року, якою

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянин України, не працює, проживає по АДРЕСА_1

визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, з накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі п'яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 85 грн., -

в с т а н о в и в :

Постановою Монастирищенського районного суду Черкаської області від 25 березня 2015 року ОСОБА_2 визнаний винним за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, а саме у тому, що він 20.03.2015 року близько 18 год., перебуваючи в стані алкогольного сп'яніння по АДРЕСА_1, висловлювався нецензурними словами на адресу співмешканки ОСОБА_3, з якою вони ведуть спільне господарство; на зауваження не реагував, чим вчинив насильство в сім?ї повторно протягом року, тобто вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, про що працівниками Монастирищенського РВ УМВС України в Черкаській області складено адміністративний протокол серії ЧК № 007272 від 24.03.2015 року.

Прокурор, не погоджуючись з постановою суду першої інстанції подав апеляційну скаргу. Просить змінити постанову Монастирищенського районного суду від 25.03.2015 року та накласти адміністративне стягнення на винного в межах, передбачених санкцією частини 2 ст. 173-2 КУпАП в редакції Закону від 12.02.2015 року.

Указує, що постанова суду є незаконною та підлягає скасуванню, оскільки 05 березня 2015 року набрав чинності Закон України від 12 лютого 2015 року № 187 VIII «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення щодо врегулювання питання відповідальності за вчинення насильства в сім'ї». Зокрема, цим законом із санкції ч. 2 ст. 173-2 КУпАП виключені адміністративні стягнення у виді штрафу та виправних робіт як альтернативні види стягнення. Встановлено, що ОСОБА_2 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, 20.03.2015 року, тобто після набрання чинності зазначеним вище законом.

Відповідно до ч. 5 ст. 7 КУпАП під час проведення перевірки у порядку нагляду за додержанням законів при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення шляхом реалізації повноважень щодо нагляду за додержанням законів при застосуванні заходів примусового характеру, пов'язаних з обмеженням особистої свободи громадян, встановлено, що судом помилково застосовано норму ч. 2 ст. 173-2 КУпАП щодо накладення стягнення у виді штрафу в сумі 85 грн. відносно ОСОБА_2

У судовому засіданні прокурор підтримав апеляційну скаргу з мотивів, що в ній указані.

ОСОБА_2 телефонограмою повідомив суд про те, що він не може з'явитися у судове засідання, оскільки є інвалідом третьої групи, погано чує і бачить. Просив розглянути справу без його участі.

Перевіривши матеріали справи і доводи, викладені у скарзі, заслухавши пояснення прокурора, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга має бути задоволена частково.

Суд апеляційної інстанції вважає необхідним зазначити, що в контексті останніх змін до КУпАП, внесених новою редакцією Закону України «Про прокуратуру», зокрема у ч. 2 ст. 294 КУпАП, щодо можливості оскарження прокурором постанов суду першої інстанції у справах про адміністративне правопорушення, а саме стосовно виключення прокурора зі складу осіб, які мають право оскаржити в апеляційному порядку постанову суду у справі про адміністративне правопорушення, вказаний закон щодо змін набирає чинності з 25 квітня 2015 року. Тобто на час подання апеляції прокурором й на час розгляду справи судом апеляційної інстанції прокурор зберігає право на оскарження й підтримання скарги в суді.

Таким чином, оцінюючи доводи апеляційної скарги прокурора по суті, суд апеляційної інстанції вбачає, що суд першої інстанції, ухвалюючи оскаржувану постанову, не врахував останні зміни до КУпАП й помилково застосував закон у не чинній редакції.

Відповідно до чинної з 05 березня 2015 року редакції санкції ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, передбачене правопорушення тягне за собою стягнення у виді громадських робіт на строк від сорока до шістдесяти годин або адміністративний арешт на строк до п'ятнадцяти діб

Враховуючи, що ОСОБА_2 вчинив поставлене йому у вину правопорушення 20 березня 2015 року, йому має бути визначене стягнення відповідно до зазначеної вище редакції статті КУпАП з урахуванням положень ст. ст. 30-1, 32 КУпАП.

Розглядаючи апеляційну скаргу, суд апеляційної інстанції відзначає, що усунення недоліків постанови суду першої інстанції неможливе шляхом її зміни судом апеляційної інстанції, про що просить прокурор, адже при зміні постанови будь-яке погіршення становища особи, яка притягується до відповідальності, не допускається відповідно до положень ч. 9 ст. 294 КУпАП. Тому за наявних обставин необхідно частково скасувати постанову суду першої інстанції з ухваленням нової постанови, оскільки строк притягнення особи до адміністративної відповідальності ще не сплив.

Ухвалюючи нову постанову, суд апеляційної інстанції вбачає, що винуватість ОСОБА_2 у вчиненні поставленого йому у вину правопорушення належно підтверджується матеріалами справи, зокрема даними протоколу про адміністративне правопорушення, змістом пояснень ОСОБА_3, ОСОБА_4.

Визначаючи вид і розмір адміністративного стягнення ОСОБА_2, суд апеляційної інстанції враховує положення ст. ст. 30-1, 32 КУпАП.

Відповідно до ст. 30-1 КУпАП, громадські роботи полягають у виконанні особою, яка вчинила адміністративне правопорушення, у вільний від роботи чи навчання час безоплатних суспільно корисних робіт, вид яких визначають органи місцевого самоврядування. Громадські роботи призначаються районним, районним у місті, міським чи міськрайонним судом (суддею) на строк від двадцяти до шістдесяти годин і відбуваються не більш як чотири години на день. Громадські роботи не призначаються особам, визнаним інвалідами першої або другої групи, вагітним жінкам, жінкам, старше 55 років та чоловікам, старше 60 років.

Відповідно до ст. 32 КУпАП, адміністративний арешт установлюється і застосовується лише у виняткових випадках за окремі види адміністративних правопорушень на строк до п'ятнадцяти діб. Адміністративний арешт призначається районним, районним у місті, міським чи міськрайонним судом (суддею). Адміністративний арешт не може застосовуватись до вагітних жінок, жінок, що мають дітей віком до дванадцяти років, до осіб, які не досягли вісімнадцяти років, до інвалідів першої і другої груп.

Враховуючи, що ОСОБА_2 на даний час 50 років, він з його слів є інвалідом третьої групи, застосування до нього обох передбачених на даний час санкцією ч. 2 ст. 173-2 КУпАП стягнень у виді громадських робіт чи адміністративного арешту є можливим. З огляду на це, суд апеляційної інстанції вбачає доцільним застосувати до ОСОБА_2 мінімальне з передбачених у санкції стягнення у виді громадських робіт строком на сорок годин.

Керуючись ст.ст. 293, 294 КУпАП , -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу прокурора задовольнити частково.

Постанову Монастирищенського районного суду Черкаської області від 25 березня 2015 року щодо ОСОБА_2 скасувати в частині визначення стягнення.

Ухвалити в цій частині нову постанову, якою визнати ОСОБА_2 винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, та накласти на нього стягнення у виді громадських робіт строком на 40 годин.

В решті постанову суду першої інстанції залишити без змін.

Постанова остаточна і оскарженню не підлягає.

Суддя І. В. Іваненко