Апеляційний суд Житомирської області
Справа №274/293/15-п Головуючий у 1-й інст. Корбут В. В.
Категорія ст.172-7 КУпАП Доповідач Романов О. В.
ПОСТАНОВА

30 квітня 2015 року м.Житомир

Суддя апеляційного суду Житомирської області Романов О.В. з участю секретаря Ходаківської В.Л., прокурора Висоцької О.В., особи, яку звільнено від адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 та її захисника - адвоката Макаренка І.Я., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Житомирі апеляційну скаргу прокурора Бердичівської міжрайонної прокуратури Житомирської області Слівінського В. на постанову Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 27.03.2015 року щодо,-

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 непрацюючої,-

Встановив:

Зазначеною постановою ОСОБА_1 визнано винною у вчинені правопорушення, передбаченого ст.172-7 КУпАП та на підставі ст.22 КУпАП її звільнено від адміністративної відповідальності у зв'язку із малозначністю вчиненого правопорушення з оголошенням усного зауваження, а провадження по справі закрито.

Відповідно до змісту постанови суду, ОСОБА_1 23.10.2014 року, будучи тимчасово виконуючою обов'язки начальника Служби у справах дітей Бердичівської районної державної адміністрації Житомирської області (далі-Служба) та перебуваючи у службовому приміщенні за адресою: м.Бердичів, пл. Соборна, 23, особисто видала та підписала наказ № 23-к про встановлення надбавки до заробітної плати в розмірі 50% від посадового окладу за високі досягнення у праці за жовтень 2014 р. підлеглим працівникам, до списку яких, діючи умисно та з корисливих мотивів, а також всупереч встановленого порядку преміювання, долучила власне прізвище. Зазначений наказ став підставою для нарахування їй надбавки до заробітної плати в розмірі 742,35 грн. Таким чином, ОСОБА_1, будучи посадовою особою органу державної влади - тимчасово виконуючим обов'язки начальника Служби, державним службовцем 12 рангу 6 категорії, в порушення вимог частини першої статті 14 Закону України «Про засади запобігання і протидії корупції», у період з 23.10.2014 року до 12.01.2015 року не вжила жодних заходів до недопущення будь-якої можливості виникнення конфлікту інтересів у зв'язку з прийняттям рішень про встановлення собі надбавки до заробітної плати та невідкладно у письмовій формі не повідомила безпосереднього керівника - голову Бердичівської районної державної адміністрації Житомирської області, про наявність суперечності між власними особистими майновими, немайновими інтересами та службовими повноваженнями, тобто виникнення конфлікту інтересів, у зв'язку з вказаними обставинами, чим вчинила адміністративне корупційне правопорушення, передбачене ст.172-7 КУпАП.

В апеляційній скарзі прокурор, не погоджуючись із прийнятим рішенням суду, порушує питання про скасування постанови та просить винести нову постанову, якою застосувати до правопорушника адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 170 грн. Зазначає, що висновок суду про малозначність вчиненого ОСОБА_1 правопорушення не відповідає обставинам справи, оскільки на час виявлення правопорушення та складання протоколу неправомірними діями ОСОБА_1 була спричинена шкода інтересам держави, тому що остання, працюючи державним службовцем, допустила порушення антикорупційного законодавства.

Заслухавши думку прокурора, яка вважала, що апеляційна скарга підлягає розгляду, особу відносно якої закрито провадження ОСОБА_1 та її захисника адвоката Макаренка І.Я., які заперечували щодо розгляду апеляційної скарги прокурора, перевіривши матеріали справи, приходжу до висновку, про необхідність відмови у прийнятті апеляційної скарги прокурора до розгляду з наступних підстав.

Законом України "Про прокуратуру" від 14 жовтня 2014 року № 1697-VІІ були внесені зміни до Кодексу України про адміністративні правопорушення, зокрема до ст.ст. 7, 287, 294 зазначеного Кодексу.

Вказані зміни, відповідно до розділу XII прикінцевих положень Закону України "Про прокуратуру" від 14 жовтня 2014 року №1697-VІІ, набрали чинності з наступного дня після його опублікування, тобто з 26 жовтня 2014 року.

Частиною 2 ст.294 КУпАП передбачений вичерпний перелік суб'єктів, наділених правом оскаржувати постанову судді у справах про адміністративні правопорушення. Відповідно до змісту даної норми закону, таким правом наділені особи, яких притягнуто до адміністративної відповідальності, їх законні представники, захисники, потерпілі та їх представники.

За змістом ст.ст.7, 287 КУпАП, прокурор має право на оскарження постанов по справі про адміністративне правопорушення у випадках, передбачених ч.5 ст.7 цього кодексу, тобто у справах про застосування заходів примусового характеру, пов'язаних з обмеженням особистої свободи громадян.

З урахуванням наведеного, приходжу до висновку, що прокурор не наділений повноваженнями оскаржувати постанову судді Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 27 березня 2015 року щодо ОСОБА_1 про закриття провадження, у зв'язку з звільненням останньої від адміністративної відповідальності за малозначністю вчиненого правопорушення з оголошенням усного зауваження, а тому у прийнятті апеляційної скарги до розгляду апеляційного суду слід відмовити, повернувши її прокурору.

На підставі наведеного, керуючись ч.5 ст.7, ст.287, ч.2 ст.294 КУпАП, -

Постановив:

Відмовити у прийнятті до розгляду апеляційної скарги прокурора Бердичівської міжрайонної прокуратури Житомирської області Слівінського В.О. на постанову судді Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 27.03.2015 року щодо ОСОБА_1.

Повернути прокурору Бердичівської міжрайонної прокуратури Житомирської області Слівінському В.О. подану ним апеляційну скаргу.

Постанова судді апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя