Номер провадження: 33/785/153/15
Номер справи місцевого суду: 3-558/10
Головуючий у першій інстанції Рудніцький
Доповідач Балабан В. Ф.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.03.2015 року м. Одеса

Суддя апеляційного суду Одеської області Балабан В.Ф., розглянувши клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження та апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову судді Комінтернівського районного суду Одеської області від 14.04.2010 року,

встановив:

зазначеною постановою

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, гр-на України, що не працює, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1,

був притягнутий до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ст. 130 ч.1 Кодексу України про адміністративні правопорушення та на нього було накладене адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування всіма видами транспортних засобів строком на 2 роки.

Згідно з протоколом про адміністративні правопорушення, ОСОБА_1 29.01.2010 року, приблизно о 22 години 20 хвилин, керував автомобілем марки ВАЗ-2110 р/н НОМЕР_1, виказуючи наявні ознаки алкогольного сп`яніння, рухаючись по вул. Балтський у м.Одесі, але, в порушення вимог п. 2.5 Правил дорожнього руху, від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп'яніння у встановленому законом порядку відмовився у присутності двох свідків, чим вчинив правопорушення, передбачене ст. 130 ч.1 КУпАП.

Постановою суду ОСОБА_1 був визнаний винним у порушенні п. 2.5 Правил дорожнього руху та вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч.1 КУпАП та на нього було накладене адміністративне у виді позбавлення права керування всіма видами транспортних засобів строком на 2 роки.

ОСОБА_1 в клопотанні про поновлення строку на апеляційне оскарження просить поновити строк на оскарження постанови, посилаючись на ті обставини, що йому не була направлена копія постанови суду, що позбавило його можливості оскаржити постанову в передбачений законом строк.

Крім того, ОСОБА_1 в апеляційній скарзі стверджує, що постанова суду є незаконною, судом були порушені вимоги ст. 268 КУпАП, які забезпечують право особи на захист, оскільки суд не повідомив його у передбаченому законом порядку про час та місце розгляду справи та розглянув справу за його відсутності.

Також, ОСОБА_1 в апеляційній скарзі стверджує, що суд неправомірно наклав на нього стягнення у виді позбавлення права керування всіма видами транспортних засобів, оскільки посвідчення водія він взагалі не має, отже не має права керувати транспортними засобами.

Враховуючи викладене, ОСОБА_1 просить скасувати постанову та закрити провадження по справі.

Вивчивши доводи апеляційної скарги з клопотанням про поновлення строку на апеляційне оскарження та матеріали справи, вважаю, що строк на апеляційне оскарження постанови суду може бути поновленим, апеляційна скарга підлягає задоволенню, а постанова суду скасуванню з наступних підстав.

У відповідності зі ст. 268 КУпАП, справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.

З матеріалів справи вбачається, що адміністративна справа була розглянута судом за відсутністю ОСОБА_1

При цьому, з матеріалів справи вбачається, що судом на адресу мешкання ОСОБА_1, яка була вказана ним самим при складанні працівниками ДАІ протоколу про адміністративне правопорушення була направлена судова повістка, якою він в установленому законом порядку повідомлявся про час та місце розгляду справи (а.с.1, 5-6).

Таким чином, твердження ОСОБА_1 в апеляційній скарзі про те, що він не був повідомлений в установленому законом порядку про час та місце розгляду справи та йому не було відомо розгляд судом справи щодо нього, спростовуються матеріалами справи, оскільки судова повістка була направлена вчасно та саме на ту адресу, яка була вказана ОСОБА_1 при складанні працівниками ДАЇ протоколу про адміністративне правопорушення, а також вказана ним як місце своєї реєстрації у заяві про роз'яснення судового рішення (а.с. 1, 10-11).

За таких обставин, наявна у матеріалах справи довідка, яка складена працівником пошти про те, що судова повістка не була вручена ОСОБА_1 у зв'язку з його не проживанням за вказаною на повістці адресою, з одночасним зазначенням ОСОБА_1 в протоколі про адміністративне правопорушення та в заяві про роз'яснення судового рішення саме тої адреси своєї реєстрації, на яку повістка була направлена, свідчать про недобросовісність стверджень ОСОБА_1 щодо того, що суд не повідомляв його про час та місце розгляду справи.

Одночасно, з матеріалів справи вбачається, що, всупереч вимогам адміністративно-процесуального законодавства, копія постанови суду про притягнення до адміністративної відповідальності на адресу ОСОБА_1 направлена не була, в зв'язку з чим вважаю, що ОСОБА_1 був позбавлений можливості надати суду пояснення, які б мали значення для всестроннего та об`єктивного розгляду справи щодо нього, в зв'язку з чим строк на оскарження постанови суду може бути поновленим.

У відповідності до ст. 245 КУпАП, провадження по справам про адміністративні правопорушення повинно бути засновано на своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному з`ясуванню обставин справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

Між тим, з матеріалів справи вбачається, що при її розгляді суд не додержувався принципів всебічності, повноти та об'єктивності, що потягло за собою прийняття необґрунтованого рішення.

Так, згідно з вимогами ст. 283 КУпАП, постанова про адміністративне правопорушення, крім інших обставин, наведених у диспозиції даної статті, повинна містити у собі опис обставин, установлених при розгляді справи.

З постанови суду вбачається, що правопорушення було вчинене ОСОБА_1 на вул. Балківський у м. Одесі, де він рухався, керуючи автомобілем марки "ВАЗ 2110" у стані алкогольного сп'яніння, чим порушив вимоги п. 2.9 Правил дорожнього руху, та на вимогу працівників ДАІ відмовився від проходження у встановленому законом порядку медичного огляду на встановлення факту вживання психоактивної речовини та стану сп'яніння у присутності двох свідків, в зв'язку з чим вчинив правопорушення, передбачене ст. 130 ч.1 КУпАП (а.с.7).

При цьому, викладення в постанові обставин правопорушення, що були встановлені судом в ході розгляду справи, цілком суперечить тому, як вони викладені та встановлені у протоколі про адміністративне правопорушення, якій згідно з постановою суду, є беззаперечним доказом вини водія ОСОБА_1 (а.с. 1, 7).

Наведене свідчить про недотримання судом вимог адміністративно-процесуального законодавства щодо всебічного, повного та об`єктивного з`ясування усіх обставин справи, що є неприпустим та тягне за собою безумовне скасування постанови суду.

Крім того, згідно з довідкою Управління Державтоінспекції ГУМВС України в Одеській області від 20.01.2015 року, посвідчення водія на право керування транспортними засобами ОСОБА_1 не видавалося (а.с.13).

Згідно з п.28 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 23.12.2005 року із змінами, внесеними згідно з Постановою пленуму Верховного Суду України № 18 від 19.12.2008 року, суди не вправі застосовувати таке адміністративне стягнення як позбавлення права керувати транспортними засобами тоді, коли особа взагалі не мала такого права.

Таким чином, накладення судом на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у виді позбавлення його права керування всіма видами транспортних засобів не засновано на вимогах адміністративно-процесуального законодавства, що також є безумовною підставою для скасування постанови.

Між тим, згідно з протоколом про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1, 29.01.2010 року о 22 години 20 хвилин, виявляючи ознаки алкогольного сп'яніння, керував автомобілем "ВАЗ 2110", не маючи посвідчення водія на право керування, рухаючись по вул. Балтський у м. Одесі, на вимогу працівників ДАІ пройти в установленому законом порядку медичний огляд на стан алкогольного сп'яніння відмовився у присутності двох понятих, чим порушив п.п. 2.1, 2.5 Правил дорожнього руху. Також у протоколі про адміністративне правопорушення зазначено, що ОСОБА_1 від підпису в протоколі та від надання пояснень відмовився (а.с.1).

При цьому ОСОБА_2, який був залучений працівниками ДАІ у якості понятого, у своїх поясненнях, викладених власноруч безпосередньо на місці події вказав, що ОСОБА_1, якій керував автомобілем "ВАЗ", категорично відмовився від проходження медичного огляду на встановлення стану сп'яніння та відмовився від підпису у протоколі про адміністративне стягнення, мотивуючи це тим, що не вміє ані писати, ані читати (а.с.2).

ОСОБА_3, який також був залучений працівниками ДАІ у якості понятого, надав пояснення, аналогічні поясненням ОСОБА_2 (а.с.3).

Наведені свідчення ОСОБА_3 та ОСОБА_2 повністю узгоджуються з викладеними в протоколі про адміністративне правопорушення обставинами вчинення ОСОБА_1 правопорушення і не тільки не суперечать цим обставинам, а й доповнюють їх.

Згідно з вимогами п. 2.5 Правил дорожнього руху, водій зобов`язаний на вимогу працівника міліції пройти у встановленому порядку медичний огляд на встановлення стану алкогольного сп'яніння, впливу наркотичних або токсичних речовин.

Згідно з диспозицією ст. 130 ч.1 КУпАП, відповідальність за вказаною статтею настає у випадку відмови особи, яка керує транспортним засобом від проходження відповідно до встановленого законом порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного або іншого сп'яніння або вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Таким чином, з матеріалів справи вбачається, що вони містять у собі достатньо обставини, які беззаперечно свідчать, про наявність в діях ОСОБА_1 порушення вимог п. 2.5 Правил дорожнього руху та його вини у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 130 ч.1 КУпАП, в зв'язку з чим вважаю за необхідне скасувати постанову суду першої інстанції про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за порушення ним п. 2.9 Правил дорожнього руху та вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч.1 КупАП, і постановити нову, якою визнати ОСОБА_1 винному у порушенні вимог п. 2.5 Правил дорожнього руху та вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 130 ч.1 КпАП.

Згідно ст. 38 КУпАП строк накладення адміністративного стягнення по справам які підвідомчі суду складає три місяці з моменту скоєння адміністративного правопорушення.

З огляду на те, що адміністративне правопорушення було скоєне ОСОБА_1 29.01.2010 року на даний час накладення адміністративного стягнення є неможливим, в зв'язку з чим провадження по справі підлягає закриттю.

На підставі викладеного, керуючись п. 3 ст. 293, 294 Кодексу України про адміністративни правопорушення, суддя апеляційного суду Одеської області

П О С Т А Н О В И В:

Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови судді Комінтернівського районного суду Одеської області від 14 квітня 2010 року.

Скасувати постанову судді Комінтернівського районного суду Одеської області від 14 квітня 2010 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за порушення вимог п. 2.9 Правил дорожнього руху та вчинення правопорушення, передбаченого ст. 130 ч.1 КУпАП.

Визнати ОСОБА_1 винним в порушенні вимог п. 2.5 Правил дорожнього руху і вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 130 ч.1 КУпАП.

На підставі ст. 38 КУпАП закрити провадження по справі в зв'язку з закінченням строку притягнення до адміністративної відповідальності.

Постанова є остаточною та оскарженю не підлягає.

Суддя апеляційного суду

Одеської області В.Ф. Балабан