Справа № 367/1078/15-к Головуючий у І інстанції Аніпко С.В.
Провадження № 33/780/175/15 Доповідач у 2 інстанції Слива Ю.М.
Категорія 147 23.03.2015
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 березня 2015 року м. Київ

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Київської області Слива Ю.М., з участю особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності - ОСОБА_2, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на постанову судді Ірпінського міського суду Київської області від 24 лютого 2015 року, якою

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця Київської області, громадянина України, працюючого водієм у ФАРМ «ПЛАНЕТА», проживаючого за адресою: АДРЕСА_1,

притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладено стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами строком на 2 (два) роки.

В С Т А Н О В И В :

Відповідно до постанови, 03 лютого 2015 року о 20:10 годині в м. Буча Київської області по вул. Енергетиків, ОСОБА_2 керував автомобілем «MERCEDES BENZ VITO», д.н.з. НОМЕР_1, в стані алкогольного сп'яніння, чим допустив порушення п.2.9 Правил дорожнього руху України. Огляд на стан сп'яніння проводився за допомогою приладу «ДРАГЕР» в присутності свідків.

На вказану постанову суду, ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу в якій не погоджується з постановою, оскільки вважає, що судом неповно з'ясовані усі обставини справи та не надано оцінки усім наявним доказам, що призвело до необґрунтованого та занадто суворого накладення адміністративного стягнення. Апелянт стверджує, що автомобілем у стані алкогольного сп'яніння він не керував, а коли під'їхали працівники міліції, то його автомобіль був у нерухомому стані, а він знаходився біля нього, тому дії співробітників ДАІ є незаконними, оскільки вони не мали права застосовувати до нього насильство та складати протокол. Також, вважає, що посилання суду на показник 2,05 проміле є невмотивованим, а покази інспекторів ДАІ та їх свідків є неправдивими та надуманими, оскільки вони різняться між собою та є переплутаними. Окрім цього, судом порушено вимоги ст.33 КУпАП та не враховано особу правопорушника, його майновий стан та обставини, які пом'якшують відповідальність. Тому просить постанову змінити та накласти на нього адміністративне стягнення не пов'язане з позбавленням права керувати транспортними засобами.

Заслухавши особу, яку притягнуто до адміністративної відповідальності - ОСОБА_2, який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити, вивчивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляції, суд приходить до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Висновок суду про доведеність винності ОСОБА_2 у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП відповідає фактичним обставинам справи, підтверджується розглянутими в судовому засіданні доказами і є обґрунтованим.

Кваліфікація дій ОСОБА_2 за ч.1 ст.130 КУпАП є правильною.

Доводи ОСОБА_2 про те, що працівники ДАІ та деякі свідки його оговорюють, а протокол про адміністративне правопорушення й висновок приладу «Драгер» є недійсними, суд не приймає до уваги, оскільки вони не підтверджені належними доказами.

Зі змісту оскаржуваної постанови суду першої інстанції вбачається, що при прийнятті рішення суд належним чином проаналізував зібрані по справі докази, дав їм належну оцінку, мотивував свій висновок чому він не бере до уваги покази одних свідків і враховує пояснення інших, та дійшов правильного й законного висновку про доведеність винності ОСОБА_2 у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

При прийнятті рішення, суд також врахував й особу правопорушника, характер вчиненого правопорушення та ступінь його суспільної небезпеки, врахував, що дане правопорушення являється грубим порушенням ПДР України, і не знайшов підстав для застосування іншого стягнення крім позбавлення права керування транспортними засобами.

З вказаним видом адміністративного стягнення апеляційний суд погоджується, і підстав для його зміни та пом'якшення не вбачає.

Таким чином, на думку апеляційного суду, постанова Ірпінського міського суду Київської області від 24 лютого 2015 року є законною і підстав для її скасування або зміни не вбачається.

Керуючись ст.294 КУпАП, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Постанову судді Ірпінського міського суду Київської області від 24 лютого 2015 року щодо ОСОБА_2 залишити без змін.

Постанова є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя (підпис) Ю.М. Слива

Згідно з оригіналом:

суддя Ю.М. Слива