П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16.04.2015 Справа №607/6497/15-п

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області у складі:

головуючого судді Сташків Н.М.,

за участі секретаря судового засідання Рихліцької О.А.,

розглянувши матеріали, які надійшли від Тернопільського МВ УМВС України в Тернопільській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, мешканця ІНФОРМАЦІЯ_2, офіційно не працює, розлучений,

за ч. 1 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

В С Т А Н О В И В :

Громадянин ОСОБА_1 15 березня 2015 року близько 10 години 15 хвилин за місцем свого проживання у ІНФОРМАЦІЯ_3 вчинив насильство в сімї відносно свого брата ОСОБА_2, чинив на нього моральний та психологічний тиск, погрожував фізичною розправою.

У судовому засіданні ОСОБА_1, пояснивши, що повністю розуміє зміст розяснених йому прав, передбачених ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП, винним себе у вчиненому адміністративному правопорушенні не визнав. Пояснив, що просто голосно говорив у своїй квартирі, вказавши, що має на це право і ніяких протиправних дій у цьому не вбачає. Натомість, його брат ОСОБА_2 сам постійно провокує конфлікти. А він, ОСОБА_1, також може подзвонити в міліцію і заявити, що це ОСОБА_2 йому погрожує, а не навпаки.

Незважаючи на невизнання вини самим ОСОБА_1, його винуватість у вчиненому правопорушенні доведена зібраними в матеріалах справи письмовими доказами, а також показаннями допитаного в судовому засіданні свідка, зокрема:

Як слідує з протоколу про адміністративне правопорушення серії ТЕ № 025254 від 21 березня 2015 року, ОСОБА_1 15 березня 2015 року близько 10 години 15 хвилин за місцем свого проживання у ІНФОРМАЦІЯ_3 вчинив насильство в сімї відносно свого брата ОСОБА_2, зокрема чинив на нього моральний та психологічний тиск, погрожував фізичною розправою.

В картці первинного обліку інформації, яка надійшла по телефону 15 березня 2015 року о 10 годині 15 хвилин, зазначено, що ОСОБА_2 повідомив про скандал, вчинений ОСОБА_1

З заяви ОСОБА_2 від 15 березня 2015 року слідує, що він просив вжити заходів щодо його брата ОСОБА_1, який, перебуваючи в стані алкогольного спяніння, близько 10 години вчинив із ним та його батьками скандал, у ході якого ображав їх нецензурними словами, погрожував фізичною розправою, чинив моральний та психологічний тиск.

З письмових пояснень ОСОБА_2 від 15 березня 2015 року вбачається, що ОСОБА_1 15 березня 2015 року близько 10 години 15 хвилин, перебуваючи за місцем свого проживання, вчинив із ним та його батьками скандал, в ході якого погрожував фізичною розправою, ображав їх, застосовуючи ненормативну лексику, чинив моральний та психологічний тиск.

Як слідує з письмових пояснень ОСОБА_3 від 15 березня 2015 року, його син ОСОБА_1 15 березня 2015 року, прийшовши додому близько 10 години, почав з усіма скандалити, в тому числі з його іншим сином та дружиною, ображав усіх, застосовуючи ненормативну лексику в їх адресу, погрожував, шарпався, чинив моральний та психологічний тиск.

З показань допитаного в судовому засіданні свідка ОСОБА_3, слідує, що 15 березня 2015 року близько 10 години його син ОСОБА_1, прийшовши додому, почав виражати своє незадоволення у всьому, голосно кричати, застосовуючи при цьому ненормативну лексику. На такі дії зі своєї кімнати вийшов інший його син ОСОБА_2 та зробив братові (ОСОБА_1С.) зауваження, на що ОСОБА_1 став кричати ще більше, висловлюючись нецензурно. Чи погрожував фізичною розправою, з впевненістю сказати не може. Однак на запитання суду свідок ОСОБА_3 ствердно та однозначно відповів, що своїми діями ОСОБА_1 чинив моральний та психологічний тиск, зокрема на ОСОБА_2, який за характером завжди спокійний та врівноважений.

З письмових пояснень ОСОБА_4 від 15 березня 2015 року вбачається, що її син ОСОБА_1 прийшов додому в нетверезому стані та почав скандалити з нею та її чоловіком і сином, ображав усіх нецензурними словами, погрожував фізичною розправою, чинив на всіх моральний та психологічний тиск.

Висновком про результати розгляду звернення ОСОБА_2 від 21 березня 2015 року встановлено, що 15 березня 2015 року ОСОБА_1 за місцем свого проживання вчинив насильство стосовно членів своєї сімї, ображав їх нецензурними словами, погрожував фізичною розправою, чинив моральний та психологічний тиск.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про попередження насильства в сім'ї» психологічним насильством в сім'ї є насильство, пов'язане з дією одного члена сім'ї на психіку іншого члена сім'ї шляхом словесних образ або погроз, переслідування, залякування, якими навмисно спричиняється емоційна невпевненість, нездатність захистити себе та може завдаватися або завдається шкода психічному здоров'ю.

Аналізуючи в сукупності викладені обставини та досліджені наявні в матеріалах справи докази, судом беззаперечно встановлено, що ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст.173-2 Кодексу України про адміністративні порушення вчинення насильства в сім'ї, що виразилось в умисному вчиненні дій психологічного характеру, зокрема застосуванні погрози та образи, внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода психічному здоров'ю потерпілого. Докази вини ОСОБА_1 у вчинення зазначеного адміністративного правопорушення є переконливими, достатніми, в повному обсязі відповідають фактичним обставинам справи, повно та всебічно досліджені під час розгляду справи.

При цьому пояснення ОСОБА_1 про те, що насильства в сім'ї він не вчиняв, спростовуються зібраними у справі доказами, і суд оцінює їх як такі, що дані ним з метою уникнення адміністративної відповідальності.

При накладенні адміністративного стягнення, беручи до уваги характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, відношення до вчиненого адміністративного правопорушення, відсутність обставин, які помякшують чи обтяжують відповідальність за адміністративне правопорушення, суд вважає за доцільне накласти на нього адміністративне стягнення у виді громадських робіт.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 33, 34, 35, 40-1, 173-2, 280, 283, 284, 290, 294, 299, 303 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді громадських робіт у розмірі 30 годин.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави у розмірі 36 гривень 54 копійки.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено прокурором у випадках, передбачених частиною п'ятою статті 7 Кодексу України про адміністративні правопорушення, особою, щодо якої її винесено, а також потерпілим.

Апеляційна скарга може бути подана особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником до апеляційного суду Тернопільської області через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя