Апеляційний суд Кіровоградської області
№ провадження 33/781/71/15 Головуючий у суді І-ї інстанції Тимченко Л. М.
Категорія - 130 Доповідач у суді ІІ-ї інстанції Новіцький Е. Й.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.04.2015 року. Суддя апеляційного суду Кіровоградської області Новіцький Е.Й., розглянувши у порядку апеляційного перегляду справу про адміністративне правопорушення за скаргою ОСОБА_3 на постанову Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 29.01.2015 року стосовно

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, мешканця АДРЕСА_1

про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

Постановою Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 29.01.2015 року ОСОБА_3 визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП, та на нього накладено адміністративне стягнення у виді арешту строком на 15 діб.

Згідно постанови суду ОСОБА_3 визнаний винним в тому, що 29.10.2014 року о 18 год. 00 хвилин в м. Олександрія по вулиці Свердлова керував автомобілем ВАЗ держ. № НОМЕР_1, з явними ознаками алкогольного сп'яніння (різкий запах алкоголю з порожнини рота на відстані), від проходження медичного огляду на встановлення стану алкогольного сп'яніння та продуву алкотестеру «Драгер» відмовився в присутності двох свідків, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР України.

В своїй апеляційній скарзі ОСОБА_3 просить поновити йому строк на апеляційне оскарження судового рішення, скасувати постанову міськрайонного суду про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 130 КУпАП. Свої вимоги апелянт мотивує тим, що судом першої інстанції не враховано, що в присутності нього не складався протокол АВ № 842737 від 29.10.2014 р., про його існування він дізнався під час виклику до державної виконавчої служби м. Олександрія про сплату попереднього штрафу. Разом з тим, вказує, що в порушенням вимог ст. 268 КУпАП справу розглянуто без його участі, повістку про виклик до суду апелянт не отримував, як і копію постанови суду від 29.01.2015. Стверджує, що 29.10.2014 року він фізично і практично не міг керувати транспортним засобом ВАЗ держ. № НОМЕР_1, з явними ознаками алкогольного сп'яніння, оскільки закінчився термін страховки на керування транспортним засобом та він фізично був відсутній в м. Олександрія, так як працював в зміну з 25.10.2014 р. по 29.10.2014 р. в іншому місті. Вважає, пояснення нібито опитуваних свідків сфальсифікованими, оскільки ОСОБА_4 в присутності нього не підписував протокол про адміністративне правопорушення, а ОСОБА_5 є співробітником ВДАІ МГБ Олександрійського РВ УМВС України в Кіровоградській області. Що стосується пропуску строку на апеляційне оскарження постанови суду, то апелянт зазначає, що про існування оскаржуваної постанови суду дізнався лише 16.03.2014 року під час ознайомлення з матеріалами справи.

ОСОБА_3 в судове засідання апеляційного суду не з'явився, хоча про час та місце розгляду його апеляційної скарги був повідомлений належним чином. За таких обставин на підставі ч. 6 ст. 294 КУпАП апеляційний розгляд справи можливий за його відсутності.

Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, зваживши доводи апеляційної скарги, вважаю, що вона підлягає задоволенню з таких підстав.

Як вбачається з матеріалів справи про адміністративне правопорушення, ОСОБА_3 не був присутній в судовому засіданні міськрайонного суду під час розгляду протоколу про адміністративне правопорушення, і про оскаржувану постанову йому стало відомо лише 16.03.2014 року під час ознайомлення з матеріалами справи, що підтверджується відповідною заявою (а.с. 24). Апеляційну скаргу надіслано до суду першої інстанції 24.03.2014 року. Таким чином строк на апеляційне оскарження пропущений ОСОБА_3 з поважних причин, а тому підлягає поновленню.

За змістом ст. 245 КУпАП, завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Вказаних вимог закону суд першої інстанції не дотримався, та допустив однобічність та неповноту судового розгляду справи, про що свідчать наступні обставини.

Так, відповідальність за адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 130 КУпАП настає у разі повторного протягом року керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп'яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмови особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до ч. 2 ст. 266 КУпАП, огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів працівником міліції у присутності двох свідків.

Згідно з вимогами п.п. 4.2, 5.4 «Інструкції з оформлення працівниками Державтоінспекції МВС матеріалів про адміністративні порушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху», затвердженої наказом МВС України №77 від 26 лютого 2009 року, до протоколу про адміністративне правопорушення долучаються письмові пояснення свідків правопорушення, у разі їх наявності. У разі оформлення протоколу про адміністративне правопорушення, передбаченого ст.130 КУпАП наявність пояснень свідків є обов'язковою у кількості двох.

Пунктом 2.6 «Інструкції про виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої спільним наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров'я України №400/666 від 09.09.2009 року, передбачено, що огляд на стан сп'яніння на місці зупинки транспортного засобу проводиться в присутності двох свідків. Не можуть бути залучені як свідки працівники міліції або особи, щодо неупередженості яких є сумніви.

Однак, дані вимоги законодавства України про адміністративні правопорушення працівниками ДАІ під час складання протоколу про адміністративне правопорушення були порушені.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії АВ2 № 842737 від 29.10.2014 року огляд ОСОБА_3 на стан сп'яніння на місці зупинки транспортного засобу проводився в присутності двох свідків: ОСОБА_4 та ОСОБА_5, адресою місця проживання останнього зазначено АДРЕСА_2, що фактично є адресою ВДАІ з обслуговування м. Олександрія при УМВС України в Кіровоградській області. Наведене свідчить про те, що ОСОБА_5 є працівником міліції.

Таким чином, огляд ОСОБА_3 на стан сп'яніння, на місці зупинки транспортного засобу проведений з грубим порушенням вимог п. 2.6 вищевказаної Інструкції та ст. 266 КУпАП, оскільки одним із свідків був залучений працівник міліції, стосовно якого є сумніви щодо його неупередженості. А також, в матеріалах справи наявне лише одне пояснення свідка ОСОБА_4, що суперечить вимогам законодавства.

За таких обставин протокол про вчинення адміністративного правопорушення від 29.10.2014 року, пояснення свідка ОСОБА_5, на які послався суд, неможливо врахувати як достовірний доказ скоєння ОСОБА_3 адміністративного правопорушення.

Отже, суд першої інстанції, розглядаючи дану справу, прийшов до помилкового та передчасного висновку про наявність у діях ОСОБА_3 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130КУпАП, а за таких обставин постанову суду не можна вважати законною та обґрунтованою.

Разом з тим, слід зазначити, що як вбачається з постанови суду та матеріалів справи про адміністративне правопорушення, розгляд даної справи 29.01.2015 р., в порушення вимог ст. 268 КУпАП, відбувся за відсутності ОСОБА_3 Крім того, в матеріалах справи про адміністративне правопорушення відсутні дані, що ОСОБА_3 повідомлений належним чином про місце і час розгляду справи, оскільки наявна в матеріалах справи судова повістка повернулася до суду з відміткою поштового органу «за закінченням терміну зберігання».

Таким чином, враховуючи вище викладені порушення вимог законодавства України про адміністративні правопорушення, приходжу до висновку, що постанова районного суду від 29.01.2015 року стосовно ОСОБА_3 підлягає безумовному скасуванню, а провадження по справі закриттю на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП.

Керуючись п. 1 ч. 1 ст. 247, п. 2 ч. 8 ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ПОСТАНОВИВ:

Поновити ОСОБА_3 строк на апеляційне оскарження постанови Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 29.01.2015 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити.

Постанову Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 29.01.2015 року про притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 130 КУпАП, з накладенням адміністративного стягнення у виді у виді арешту строком на 15 діб скасувати, а провадження по справі закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП.

Постанова набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя апеляційного суду

Кіровоградської області Е.Й. Новіцький