НОВОМИКОЛАЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

30 березня 2015 року Справа № 322/331/15-п

(Провадження № 3/322/118/15)

Суддя Новомиколаївського районного суду Запорізької області Гасанбеков С.С., розглянувши адміністративний матеріал № 77, які надійшов з Новомиколаївського РВ ГУМВС України в Запорізькій області 26.03.2015, про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП: ОСОБА_1, громадянки України, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка раніше не притягалася до адміністративної відповідальності, не працює, зареєстрована та проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2,

встановив:

14.03.2015, близько 19 год. 20 хв., ОСОБА_1, перебуваючи вдома за адресою: вул. Зарічна, 98, с. Михайлівське, Новомиколаївського району Запорізької області, вчинила сварку зі своєю донькою, гр. ОСОБА_2, яка проживає за вказаною адресою, в ході якої висловлювався на її адресу нецензурною лайкою та виганяла її з будинку, внаслідок чого могла бути завдана шкода психічному здоровю потерпілої.

Зазначені обставини підтверджуються протоколом про адміністративне правопорушення від 15.03.2015 серії ЗП № 008453, доданими до протоколу письмовими поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, а також письмовими поясненнями ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, та письмовими поясненнями ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4.

ОСОБА_1 підписала протокол, а під час розгляду справи про адміністративне правопорушення визнала вищезазначені обставини події, що відбулась 14.03.2015, у вчиненому щиро розкаялася.

Вирішуючи питання про наявність підстав для притягнення особи до адміністративної відповідальності, суддя виходить з наступного.

Частиною першою статті 173-2 КУпАП передбачено відповідальність, зокрема за вчинення насильства в сімї, тобто умисне вчинення будь-яких дій фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування фізичного насильства, що не завдало фізичного болю і не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоровю потерпілого.

Відповідно до частини другої статті 3 СК України, сімю складають особи, які спільно проживають, повязані спільним побутом, мають взаємні права та обовязки.

Згідно зі ст. 1 Закону України «Про попередження насильства в сімї» члени сімї особи, які перебувають у шлюбі; проживають однією сімєю, але не перебувають у шлюбі між собою; їхні діти; особи, які перебувають під опікою чи піклуванням; є родичами прямої або непрямої лінії споріднення за умови спільного проживання. Насильство в сімї це будь-які дії фізичного, сексуального, психологічного чи економічного спрямування одного члена сімї по відношенню до іншого члена сімї, якщо ці дії порушують конституційні права і свободи члена сімї як людини та громадянина і наносять йому моральну шкоду, шкоду його фізичному чи психічному здоровю. Психологічне насильство в сімї це насильство, повязане з дією одного члена сімї на психіку іншого члена сімї шляхом словесних образ або погроз, переслідування, залякування, якими навмисно спричиняється емоційна невпевненість, нездатність захистити себе та може завдатися або завдається шкода психічному здоровю.

Оцінивши перелічені докази у їх сукупності та дослідивши обставини даної справи, суддя дійшов висновку про те, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, а саме насильства у сімї, проявом якого були дії психологічного характеру (образи) по відношенню до члена її сімї.

Обставиною, що помякшує відповідальність ОСОБА_1, відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 34 КУпАП, є щире розкаяння винної. Обставини, що обтяжують відповідальність, передбачені ст. 35 КУпАП, відсутні.

Разом з цим, суддею взято до уваги і те, що внаслідок сварки між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 не було завдано шкоди психічному здоровю потерпілої, оскільки наведене у протоколі твердження про заподіяння такої шкоди не підтверджено жодними доказами. Також не зазначається про заподіяння шкоди психічному здоровю потерпілої в її письмових поясненнях. Втім, і сама ймовірність заподіяння шкоди психічному здоровю потерпілої внаслідок дій ОСОБА_1, з огляду на їх характер та вік потерпілої особи, була незначною.

Сукупність вищенаведених обставин дає підстави стверджувати про те, що вчинене ОСОБА_1 психологічне насильство по відношенню до її доньки не було істотним.

За правилом ст. 22 КУпАП, при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган (посадова особа), уповноважений вирішувати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.

З огляду на викладене, суддя дійшов висновку про можливість звільнення ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності з огляду на малозначність вчиненого ним адміністративного правопорушення.

Згідно з ч. 2 ст. 284 КУпАП при оголошенні усного зауваження виноситься постанова про закриття справи.

Враховуючи вищезазначене, керуючись ст. 22, ч. 1 ст. 173-2, ст.ст. 221, 247, 283-285, 289, 294 КУпАП, суддя

постановив:

Закрити справу про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП відносно ОСОБА_1, зі звільненням її від адміністративної відповідальності, з огляду на малозначність вчиненого нею правопорушення, обмежившись оголошенням ОСОБА_1 усного зауваження.

Постанова може бути оскаржена до апеляційного суду Запорізької області через Новомиколаївський районний суд Запорізької області, шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя С.С. Гасанбеков