Справа № 1309/5593/12 Головуючий у 1 інстанції: Ліуш А.І.
Провадження № 33/783/175/15 Доповідач в 2-й інстанції: Галин В. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 квітня 2015 року м. Львів

Апеляційний суд Львівської області в складі:

Головуючого судді - Галина В. П.

розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Залізничного районного суду м.Львова від 27.07.2012р.,-

ВСТАНОВИВ:

цією постановою ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, не працюючого, проживаючого за адресою АДРЕСА_1, звільнено від адміністративної відповідальності, передбаченої ч.2 ст. 173-2 КУпАП, обмежившись усним зауваженням.

За постановою суду, 16 червня 2012 року о 19 год. 10 хв. ОСОБА_2 по місцю проживання у АДРЕСА_1 вчинив насильство в сім"ї відносно своєї колишньої дружини ОСОБА_3, а саме: ображав її нецензурними словами та словесно погрожував фізичною розправою.

ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просить поновити йому строк на апеляційне оскарження, скасувати постанову Залізничного районного суду м.Львова від 27.07.2012 року, та винести нову, якою провадження у справі про адміністративне правопорушення за ознакою ч.2 ст. 173-2 КУпАП закрити за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Мотивуючи пропуск строку апеляційного оскарження вказує, що про наявність постанови з такою мотивувальною та резолютивною частиною він дізнався 06 березня 2015 року після її одержання в суді першої інстанції.

Не погоджується з її змістом та зазначає, що визнання його винним у скоєнні адміністративного правопорушення не можу мати місце, оскільки в даному випадку відсутній склад адміністративного правопорушення.

Апелянт вказує, що вину у вчинення адмінправопорушення не визнає, а особи, які проживають в квартирі, де він проживає не є членами сім"ї, а є лише сусідами, оскільки квартира де вони мешкають належить їм на праві сумісної власності, а кожен із співвласників користується окремими кімнатами та входами до них і у спільному користуванні заходиться лише кухня.

Перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, вважаю, що в поновленні строку на апеляційне оскарження слід відмовити, а апеляційну скаргу повернути скаржнику.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_2 27.07.2012 р. був присутній в суді першої інстанції під час її розгляду. Даний факт ним не заперечується.

Відтак, апелянту було відомо про винесення постанови суддею Залізничного районного суду м.Львова від 27.02.2012р., яка була оголошена в судовому засіданні за його участі.

Доводи ОСОБА_2 про те, що йому повідомили про закриття справи за відсутністю складу адміністративного правопорушення не підтверджуються жодними матеріалами справи, та є безпідставними.

За таких обставин, отримання апелянтом копії оскаржуваної постанови 06.03.2015р не може бути підставою поновлення строку на апеляційне оскарження, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 289 КУпАП, скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Таким чином, обчислення строку на апеляційне оскарження закон пов'язує не з днем одержання копії судового рішення чи ознайомлення з матеріалами справи, а з днем винесення постанови.

Постанова Залізничного районного суду м.Львова винесена 27.07.2012 року, а ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу 13.03.2015 року, тобто із значним пропуском строку на оскарження.

Враховуючи вищенаведене, приходжу до висновку, що в матеріалах справи відсутні дані, які б переконливо свідчили про поважні причини пропуску строку на апеляційне оскарження постанови судді Залізничного районного суду м.Львова, а тому в поновлені такого слід відмовити.

Керуючись ст. 294 КУпАП,

постановив:

відмовити ОСОБА_2 у поновленні строку на апеляційне оскарження постанови судді Залізничного районного суду м.Львова від 27.07.2012 року.

Апеляційну скаргу повернути скаржнику.

Постанова остаточна та оскарженню не підлягає

Суддя апеляційного суду

Львівської області В. П. Галин