Справа № 199/1356/15-п
ПОСТАНОВА

іменем України

10.03.2015 року м.Дніпропетровськ

Суддя Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська Воробйов В.Л., розглянувши справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця і жителя ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянина України, працюючого водієм у ТОВ «Айсберг-Фіш», проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3 (Амур-Нижньодніпровський район м.Дніпропетровська), в скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

У відношенні ОСОБА_1 складено протокол серії АВ2 №429130 про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП, в тому, що він, «31.01.2015 о 04-00 на 414 км а/д Н-08 і перехресті з вул.Старокойдацькою смт.Солоне Дніпропетровської області керував автомобілем «Тата» н.з. АЕ 8235 ЕН у стані алкогольного спяніння. Висновок медичного огляду № 543 від 31.01.2015 року».

Вважають що в діях ОСОБА_1 мається склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, тобто керування транспортними засобами особами в стані алкогольного сп'яніння.

ОСОБА_1 провину не визнав. Суду показав, що 31.01.2014 року приблизно о 04-00 годині він приїхав на АЗС, яка знаходиться по вул.Старокойдацькій,1, оскільки домовився з напарником, що той забере автомобіль у зазначеному місці. Приїхавши у домовлене місце зустрічі, він зупинив автомобіль і так як нікуди їхати не збирався, не мав наміру керувати будь-який транспортним засобом. Чекаючи напарника, придбав пляшку пива, яке почав пити. Через деякий час до нього підійшли двоє співробітників ДАІ, попросивши при цьому перегнати транспортний засіб у інше місце, оскільки нібито його автомобіль заважав руху. Він відмовився та пояснив співробітникам ДАІ, що пив пиво, на що останні зазначили, що йому нічого не буде, оскільки просять тільки перегнати авто на незначну відстань. Розраховуючи на таку домовленість з співробітниками ДАІ, він почав переганяти автомобіль, але співробітники ДАІ почали вимагати від нього, щоб він пройшов медичний огляду з метою виявлення стану спяніння.

Свідок ОСОБА_2 підтвердила показання ОСОБА_1 Суду показала, що саме працівники ДАІ, знаючи що ОСОБА_1 пив пиво, спровокували останнього сісти за кермо транспортного засобу, мотивуючи це тим, що його автомобіль, який він залишив на узбіччі дороги біля АЗС, заважає іншим учасникам дорожнього руху, а після чого склали відносно нього протокол про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП. Вважає водія ОСОБА_1 у вчинення зазначеного адміністративного правопорушення не винним, оскільки мала місце провокація з боку співробітників ДАІ. Вона також зазначає, що ОСОБА_1 після вживання пива не мав наміру керувати будь-який транспортним засобом, оскільки у визначеному місця чекав на свого напарника, який повинен був забрати зазначений автомобіль.

Вислухавши показання ОСОБА_1, свідка ОСОБА_2 та дослідивши наявні докази, вважаю, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, у звязку з наступним.

Докази, які би спростовували показання ОСОБА_1 та свідка ОСОБА_2, попереджену судом про певну кримінальну відповідальність, яка дала показання суду під присягою, співробітниками ДАІ не надані.

Відповідно до ст.ст.245,246,252,256,268,280,283 КУпАП, суддя при розгляді справи розглядає всі питання факту і права, але в межах порушеного провадження, дотримуючись принципів судочинства та здійснення правосуддя, коли висновки судді не можуть ґрунтуватися на припущеннях, а всі сумніви вини тлумачаться на користь особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, у зв'язку з чим докази повинні бути оцінені суддею на їх достатність для достовірних і безперечних висновків про скоєний на принципах забезпечення доведення вини за ст.129 Конституції України, і визнання провини згідно зі ст.252 КУпАП не може мати наперед встановленої сили.

Відповідно до ст.1 Конституції Україна є суверенною і незалежною, демократичною, соціальною, правовою державою. Людина, її життя і здоровя, честь і гідність, недоторканість і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю; права і свободі людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави, яка відповідає перед людиною за свою діяльність; утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обовязком держави (ст.3 Конституції України).

Загальною декларацією прав людини (статті 3,9) та Конвенцією (стаття 5) проголошено, що кожна людина має право на свободу та особисту недоторканність і ніхто не може зазнавати безпідставного арешту, затримання або вигнання.

У відповідності зі ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23.02.2006 року (далі - ЄСПЛ або Суд), не тільки Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція), але й, практика ЄСПЛ застосовується судами України як джерело права, та має більшу юридичну силу чим норми КПК України, оскільки згідно ст.19 Закону, законодавчий орган держави (орган представництва) має здійснювати експертизу та перевірку чинних законів і підзаконних актів на відповідність Конвенції та практиці ЄСПЛ.

ЄСПЛ у справі «Раманаускас проти Литви» від 05.02.2008 року було визначено наступне. «Поліцейська провокація має місце тоді, коли задіяні службові особи, які є працівниками органів безпек4и або особи, котрі діють за їх вказівкою, не обмежують свої дії тільки розслідуванням кримінальної справи по суті прихованим способом, а впливають на субєкта з тією метою, або спровокувати його вчинити злочин, що в іншому випадку не було вчинено, або з метою виявлення злочину, тобто задля отримання доказів і порушення кримінальної справи».

Враховуючи викладене, вважаю, що адміністративна справа відносно ОСОБА_1 підлягає закриттю за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, оскільки вимоги справедливого судового розгляду, що містяться в статті 6 Конвенції, розповсюджуються не тільки щодо кримінальних справ, а на всі інші категорії справ, в тому числі і на справи про адміністративні правопорушення, на думку Європейського Суду, ведуть до того, що публічні інтереси у сфері боротьби з правопорушеннями не можуть бути підставою для використання доказів, отриманих в результаті поліцейської провокації зі сторони міліції, що мало місце у випадку з ОСОБА_1

На підставі викладеного та керуючись п.1 ч.1 ст.247, ст.ст. 283, 284 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В:

Провадження по адміністративній справі відносно ОСОБА_1 закрити, у зв'язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Скарга на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подана протягом 10 днів з дня винесення постанови.

Суддя: В.Л.Воробйов