АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Провадження № 33/790/87/15 Нев'ядомський Д.В.
Категорія : ч.2 ст.163-1 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 лютого 2015 року м. Харків

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Харківської області Шевченко В.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м.Харкові справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на постанову судді Київського районного суду м. Харкова від 29 грудня 2014 року про притягнення

ОСОБА_3, що народився ІНФОРМАЦІЯ_1, працює головним бухгалтером ДП «ХМЗ «ФЕД», мешкає за адресою: АДРЕСА_1,

до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 163-1 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

Постановою судді Київського районного суду м. Харкова від 29 грудня 2014 року ОСОБА_3 визнано винним у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 163-1 КУпАП та піддано адміністративному стягненню у виді штрафу в розмірі 170 гривень.

Як встановлено судом, ОСОБА_3, працюючи головним бухгалтером ДП «ХМЗ «ФЕД», допустив правопорушення, передбачене ч.2 ст. 163-1 КУпАП, а саме: ведення податкового обліку з порушенням вимог податкового законодавства, що призвело до завищення суми податкового кредиту та бюджетного відшкодування ПДВ у розмірі - 100703,98 грн. за травень 2014 року.

Суд першої інстанції дійшов висновку про наявність в діях головного бухгалтера ДП «ХМЗ «ФЕД» ОСОБА_3 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.163-1 КУпАП на підставі протоколу про адміністративне правопорушення № 405 серії АА № 700036 та акту перевірки №249/28-09-46-17/14310052 від 19 серпня 2014 року.

Не погодившись з винесеним процесуальним рішенням судді, ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову судді Київського районного суду м. Харкова від 29 грудня 2014 року, а провадження по справі закрити на підставі п.1 ст. 247 КУпАП, оскільки вважає постанову судді необґрунтованою, винесеною з порушенням матеріального та процесуального права. На думку апелянта, ним не допущено жодних порушень у веденні податкового обліку. Окрім того, посилається на наявність постанови Харківського окружного адміністративного суду від 08 грудня 2014 року, якою задоволено адміністративний позов ДП «ХМЗ «ФЕД» та скасоване податкове повідомлення - рішення, винесене на підставі акту перевірки №249/28-09-46-17/14310052 від 19 серпня 2014 року.

Одночасно апелянт просить поновити строк апеляційного оскарження постанови суду від 29 грудня 2014 року, посилається на те, що про дату, час та місце розгляду протоколу про адміністративне правопорушення він не був сповіщений; справа розглянута судом за його відсутності, а про існування оскаржуваної постанови дізнався із Єдиного державного реєстру судових рішень 23 січня 2015 року.

Твердження апелянта щодо поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження матеріалами справи не спростовуються, тому строк на подачу апеляційної скарги підлягає поновленню.

В судове засідання апелянт не з*явився; про дату, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, 09 лютого 2014 року на адресу апеляційного суду ОСОБА_3 надав заяву з проханням розглянути справу без його участі. Відповідно до ч.6 ст.294 КУпАП України, неявка особи, яка подала апеляційну скаргу, за викладених обставин не перешкоджає розгляду справи.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а постанова судді - скасуванню із закриттям провадження у справі, виходячи з наступного:

При розгляді справи про адміністративне правопорушення суд, відповідно до вимог ст.ст. 245, 280 КУпАП, повинен належним чином з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи по суті. Постанова судді згідно ст. 283 КУпАП має ґрунтуватися на обставинах, встановлених при розгляді справи, тобто на достатніх і незаперечних доказах.

Приймаючи рішення про винність ОСОБА_3 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.163-1 КУпАП, суддя не в повному обсязі врахував вказані вимоги закону.

Справа розглянута за відсутності ОСОБА_3 Матеріали справи не містять повідомлення про дату, час і місце розгляду протоколу про адміністративне правопорушення. Порушення судом вимог ст.268 КУпАП та розгляд справи у відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, позбавив суд можливості заслухати її особисті пояснення щодо обставин виявленого правопорушення, що, в свою чергу, також потягло неправильне застосування норм матеріального та процесуального права.

В основу судового рішення про притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності були покладені відомості, що викладені в протоколі про адміністративне правопорушення та в акті перевірки. Проте, як вбачається із протоколу серії № 405 серії АА № 700036, порушення ОСОБА_3 порядку ведення податкового обліку відбулося в конкретному податковому періоді, та не є триваючим правопорушенням, оскільки вважається скоєним у момент складання та подання відповідальною за ведення фінансово-господарської діяльності особою податкової звітності за відповідний період, а саме - за травень 2014 року. Зазначене правопорушення було виявлено 19 серпня 2014 року за наслідками документальної позапланової виїзної перевірки, що підтверджується актом перевірки №249/28-09-46-17/14310052.

Відповідно до ч.2 ст.38 КУпАП, адміністративне стягнення за правопорушення, підвідомче суду, може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через три місяці з дня його виявлення.

Пунктом 7 ст.247 КУпАП передбачено, що провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у зв*язку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст.38 КУпАП.

Всупереч зазначеним положенням закону, 29 березня 2014 року Київським районним судом м. Харкова дана справа розглянута по суті з винесенням постанови про притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 163-1 КУпАП, за межами трьохмісячного строку, предбаченого ч.2 статті 38 КУпАП, що є порушенням норм діючого законодавства та тягне за собою скасування рішення суду із закриттям провадження у справі на підставі п.7 ст.247 КУпАП.

Також апеляційний суд звертає увагу на безпідставне зазначення у протоколі про адміністративне правопорушення та у судовому рішенні про кваліфікацію дій ОСОБА_3 за ч.2 ст.163-1 КУпАП, оскільки, а ні протокол, а ні додані до нього документи не містять відомостей про те, що ОСОБА_3 є особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за це ж порушення.

Керуючись ст. 294 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

Поновити ОСОБА_3 строк апеляційного оскарження постанови суду.

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити частково .

Постанову Київського районного суду м. Харкова від 29 грудня 2014 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_3 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.163-1 КУпАП - скасувати , а провадження у справі закрити на підставі п.7 ст.247 КУпАП.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя апеляційного суду

Харківської області Шевченко В.В.