Справа № 535/236/15-п
Провадження № 3/535/96/15
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 квітня 2015 року Котелевського районного суду Полтавської області ОСОБА_1, з участю секретаря Дрижирук Л.М., прокурора Котелевського району Полтавської області ОСОБА_2, захисника-адвоката ОСОБА_3, розглянувши матеріали, які надійшли з прокуратури Котелевського району Полтавської області, про притягнення до адміністративної корупційної відповідальності

ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, українця, громадянина України, уродженця та жителя ІНФОРМАЦІЯ_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, раніше до адміністративної відповідальності не притягувався;

за ст. 172-7 Кодексу України про адміністративні правопорушення

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4, відповідно до наказу Міністерства освіти і науки, молоді та спорту України № 521-к від 28.10.2011 року та наказу Головного управління освіти і науки Полтавської ОДА № 69-к від 31.10.2011 року призначено директором ПТУ № 54 сел. Котельва Полтавської області строком на 5 років з 01 листопада 2011 року по 01 листопада 2016 року.

Відповідно до змісту вимог примітки до ст. 172-7 Кодексу України про адміністративні правопорушення, підпункту «а» п.2 ч.1 ст.4 Закону України «Про засади запобігання і протидії корупції» ОСОБА_4, як посадова особа юридичної особи публічного права, є субєктом адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 172-7 КУпАП.

ОСОБА_4 будучи директором ПТУ № 54, 29.08.2014 року прийняв на роботу викладачем спеціальних дисциплін з 01.09.2014 року ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_4, яка працює на займаній посаді по даний час, що підтверджується наказом директора ПТУ № 54 за № 54-к від 29.08.2014 року.

ОСОБА_5 (дівоче прізвище ОСОБА_4) ОСОБА_6 є рідною донькою ОСОБА_4, даний факт ніким із учасників судового розгляду не заперечується.

Відповідно до змісту вимог абз.2 ч.1 ст.1 Закону України «Про засади запобігання і протидії корупції» близькими особами є батько, дочка.

Стаття 9 Закону України «Про засади запобігання і протидії корупції» передбачає, що особи, зазначені у п.п. «а», «в» - «ж» п.1 та п.п. «а» п.2 ч.1 ст. 4 Закону України «Про засади запобігання і протидії корупції», не можуть мати у безпосередньому підпорядкуванні близьких їм осіб. У разі виникнення обставин, що порушують вимоги ч.1 цієї статті, відповідні особи, близькі їм особи, вживають заходів щодо усунення таких обставин у п'ятнадцятиденний строк.

Відповідно до змісту вимог ст. 172-7 Кодексу України про адміністративні правопорушення адміністративна відповідальність настає при неповідомленні особою безпосереднього керівника у випадках, передбачених законом, про наявність конфлікту інтересів, під конфліктом інтересів слід розуміти суперечність між особистими інтересами особи та її службовими повноваженнями, наявність яких може вплинути на об'єктивність або неупередженість прийняття рішень, а також на вчинення чи невчинення дій під час виконання наданих їй службових повноважень.

У відкритому судовому засіданні ОСОБА_4, в своїх поясненнях суду свою вину в вчиненні даного адміністративного правопорушення не визнав, зазначивши, що не знав про такі вимоги чинного законодавства, оскільки розраховував на те, що юрист ПТУ повідомив йому, що такі вимоги на працівників освіти не поширюються, і повідомляти про конфлікт інтересів нікого не треба.

Захисник адвокат ОСОБА_3, зазначив суду, що відповідно до п.4 ч. 1ст. 9 Закону України «Про засади запобігання і протидії корупції» положення абзаців першого та другого не поширюється на осіб, які працюють в галузі освіти. При цьому зазначив суду, що на сьогоднішній день діє два Закони про боротьбу з корупцією, правові норми яких знаходяться в протиріччі одна з одною, і на його думку справу необхідно закрити.

Прокурор підтримав свій протокол, і пояснив суду, що ОСОБА_4 приймаючи на роботу свою рідну доньку був зобовязаний повідомити своє керівництво про конфлікт інтересів. Просить суд визнати ОСОБА_4 винним в скоєнні даного адміністративного правопорушення з накладенням адміністративного стягнення у вигляді штрафу в сумі 170 гривень.

Суд системно дослідивши матеріали справи про вчинення адміністративного правопорушення в їх сукупності, вивчивши правові норми, які регулюють дані правовідносини, заслухавши особу щодо якої складено даний протокол, прокурора, адвоката, суддя приходить до переконання, що за таких обставин своїми діями, що виразилися в бездіяльності директор ПТУ № 54 ОСОБА_4 порушив вимоги ст.4, ст. 14 Закону України «Про засади запобігання та протидії корупції» та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ст. 172-7 КУпАП.

ОСОБА_4, виконуючи покладені на нього обов'язки директора ПТУ№ 54, підписував фінансові документи про нарахування своїй дочці ОСОБА_5, грошового утримання і в тому числі преміювання, видавав інші накази та розпорядження, що пов'язані із її трудовою діяльністю на посаді викладача спеціальних дисциплін.

Із вказаного слідує , що ОСОБА_5 викладач спеціальних дисциплін ПТУ № 54, перебувала у безпосередньому підпорядкуванні свого рідного батька ОСОБА_4 директора ПТУ № 54. Як встановлено в ході судового розгляду, фінансування ПТУ № 54, здійснювалось за рахунок державного бюджету через органи казначейства.

Закон України «Про засади запобігання і протидії корупції» чітко визначає конфлікт інтересів як суперечність між особистими майновими, немайновими інтересами особи чи близьких їй осіб та її службовими повноваженнями, наявність якої може вплинути на об'єктивність або неупередженість прийняття рішень, а також на вчинення чи не вчинення під час виконання наданих їй службових повноважень.

Отже факт перебування рідної доньки у підпорядкуванні, нарахування їй грошового утримання, в тому числі преміювання, видача наказів та розпоряджень, що пов'язані із учбовим процесом на посаді викладача спеціальних дисциплін, свідчить про наявність конфлікту інтересів.

До пояснень особи, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_4 та його адвоката ОСОБА_3, про те що відповідно до п.4 ч. 1ст. 9 Закону України «Про засади запобігання і протидії корупції» положення абзаців першого та другого не поширюється на осіб, які працюють в галузі освіти, суддя відноситься критично. Оскільки за змістом диспозиції ст. 172-7 КУпАП, особа яка має конфлікт інтересів зобов'язана повідомити про це свого безпосереднього керівника, а вище зазначена норма регулює лише трудову діяльність близьких осіб в одній установі чи організації в галузі освіти.

Таким чином ОСОБА_4 після прийняття його на роботу на посаду директора ПТУ № 54 і будучи достовірно обізнаним про те, що в його підпорядкуванні працює його рідна донька ОСОБА_5, був зобовязаний повідомити про конфлікт інтересів своє керівництво Головне управління освіти і науки Полтавської ОДА.

Проте вказаних дій директор ПТУ № 54 ОСОБА_4, не вчинив і своє керівництво про наявність конфлікту інтересів не повідомив.

Аналізуючи вищевикладене, суддя вважає, що за вище вказаних обставин досліджених судом під час судового розгляду даного адміністративного протоколу, в бездіяльності ОСОБА_4, формально вбачається винна в скоєнні даного адміністративного правопорушення. Директор ПТУ № 54 ОСОБА_4 був зобовязаний, безумовно повідомити про конфлікт інтересів своє керівництво, яке було зобовязано відповідно до вимог чинного законодавства вжити відповідних заходів щодо приведення у відповідність до Закону таких обставин у п'ятнадцятиденний строк. Посилання на правову норму, п.4 ч. 1 ст. 9 Закону України «Про засади запобігання та протидії корупції», що положення абзаців першого та другого не поширюється на осіб, які працюють в галузі освіти, не може бути взяте до уваги за конкретних обставин, так-як ця норма на думку суду стосується трудової діяльності близьких осіб, які наприклад працюють викладачами (батько, донька), але коли виникає конфлікт інтересів то субєкт Закону України «Про засади запобігання та протидії корупції», як в даному конкретному випадку батько директор, а донька викладач, зобовязаний повідомити про це керівництво.

Суд, при накладенні адміністративного стягнення виходить, із вимог ст. 33 КУпАП, враховує характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, відсутність обставин, що обтяжують відповідальність за адміністративне правопорушення та враховуючи обставини що помякшують відповідальність, а саме: вчинення правопорушення вперше, відсутність будь-яких негативних наслідків, суддя вважає за можливе і справедливе, застосувати адміністративне стягнення у вигляді мінімального штрафу, що в свою чергу будеспівмірним вчиненому ОСОБА_4, адміністративному правопорушенню, а також попереджатиме і запобігатиме вчиненню ним нових правопорушень і в повній мірі відповідатиме меті адміністративного стягнення.

Відповідно до вимог ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір та порядок сплати якого встановлюється Законом України «Про судовий збір».

Відповідно до ч.2 ст. 4 Закону України « Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується 0, 03 розміру мінімальної заробітної плати, що становить 36 грн. 54 коп.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 33, 34, 172-7, Кодексу України про адміністративні правопорушення, ст.ст. 1,4,9,14 Закону України «Про засади запобігання та протидії корупції»;-

П О С Т А Н О В И В:

Визнати винним ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.172-7 Кодексу України про адміністративні правопорушення, і накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 170 (сто сімдесят) гривень.

Стягти з ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, українця, громадянина України, уродженця та жителя ІНФОРМАЦІЯ_2, на користь держави судовий збір в сумі 36 гривень 54 копійок.

Копію постанови направити до прокуратури Котелевського району Полтавської області, Управління юстиції Полтавської області, для ознайомлення та занесення до Єдиного державного реєстру осіб, які вчинили корупційні правопорушення.

Копію постанови вручити ОСОБА_4.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, за винятком постанови про застосування стягнення, передбаченого ст. 32 цього кодексу.

Суддя