АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 607/740/15-пГоловуючий у 1-й інстанції Делікатна Л.В.
Провадження № 33/789/36/15 Доповідач - Очеретяний Є.В.
Категорія - ч.1 ст.172-6 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 березня 2015 р. м.Тернопіль

Суддя апеляційного суду Тернопільської області Очеретяний Є.В., з участю прокурора Зварич Т.С., особи щодо якої винесено постановуМушинської У.В., захисника ОСОБА_1, розглянувши справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 02 березня 2015 року, -

ВСТАНОВИВ:

цією постановою

· ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянку України, уродженку м.Тернополя, жительку АДРЕСА_1 з вищою освітою, працюючу керівником апарату Тернопільського окружного адміністративного суду, не одружену, ідентифікаційний код НОМЕР_1, -

визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-6 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 170 грн.

Згідно даної постанови, ОСОБА_2, будучи керівником апарату Тернопільського окружного адміністративного суду, державним службовцем 7 рангу 4 категорії та відповідно до підпункту "в" пункту 1 частини 1 статті 4 Закону України "Про засади запобігання і протидії корупції", є суб'єктом відповідальності за корупційне правопорушення, володіючи нормативно-правовою базою, що регламентує засади службових та адміністративних відносин, умисно, всупереч ч.1 ст.12 Закону України "Про засади запобігання і протидії корупції", у встановлені законодавством строки не подала за місцем роботи (служби) декларацію про майно, доходи, витрати і зобов'язання фінансового характеру за 2013 рік.

· В апеляційній скарзі особа, щодо якої винесено постанову ОСОБА_2 просить скасувати постанову Тернопільського міськрайонного суду від 02 березня 2015 року відносно неї та винести нову, якою закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, у зв'язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

· Вважає, оскаржену постанову такою, що має однобічний обвинувальний характер, ухваленою з недотриманням норм матеріального права, а також з грубими порушеннями конституційних прав людини та недотриманням процесуальних вимог щодо забезпечення права на справедливий суд, передбачених ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

· Недотримання норм матеріального права мотивує тим, що в порушення вимог ст.ст. 245, 280 КУпАП судом не досліджено та не дано належної правової оцінки суб'єктивній стороні діяння та зібраним по справі доказам. Вважає, що матеріали справи не містять доказів того, що вона справді не подала декларації, наявності у неї умислу та мети вчинення адмінправопорушення. Мотивує тим, що з необережності таке правопорушення вчинене бути не може. Посилається на те, що об'єктивна сторона складу інкримінованого їй адміністративного правопорушення відсутня, оскільки вона декларацію здала головному спеціалісту з кадрової роботи ОСОБА_3, який не забезпечив її збереження. Крім того, зазначає, що сам свідок ОСОБА_3 повідомив, що неналежно виконував свої обов'язки та кадрове діловодство ведеться неналежним чином. Факт здачі нею декларації повідомили свідки ОСОБА_5 та ОСОБА_6 Вважає, що судом, всупереч конституційним вимогам, повне фіксування судового процесу технічними засобами не здійснювалось.

· Заслухавши особу щодо якої винесено постанову ОСОБА_2 та її захисника ОСОБА_1 які просять закрити провадження у справі у зв'язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення, прокурора, яка вважає постанову законною та обгрунтованою та просить залишити її без змін, перевіривши матеріали справи та дослідивши доводи, викладені в апеляційній скарзі, прихожу до висновку, що апеляція не підлягає до задоволення з наступних мотивів.

Так, як встановлено, судом першої інстанції, ОСОБА_2 будучи керівником апарату Тернопільського окружного адміністративного суду в місті Тернополі, державним службовцем 7 рангу 4 категорії та відповідно до підпункту "в" пункту 1 частини 1 статті 4 Закону України "Про засади запобігання і протидії корупції" (далі Закон), є суб'єктом відповідальності за корупційне правопорушення, володіючи нормативно-правовою базою, що регламентує засади службових та адміністративних відносин, умисно, всупереч ч.1 ст.12 Закону України "Про засади запобігання і протидії корупції" у встановлені законодавством строки не подала до 01 квітня 2014 року за місцем роботи (служби) декларацію про майно, доходи, витрати і зобов'язання фінансового характеру за 2013 рік.

Таким чином, керівник апарату Тернопільського окружного адміністративного суду ОСОБА_2 порушуючи вимоги ст.12 Закону України "Про засади запобігання і протидії корупції", достовірно знаючи про необхідність подання за місцем роботи (служби) декларації про майно доходи, витрати і зобов'язання фінансового характеру за 2013 рік при наявній можливості подати декларацію до 01 квітня 2014 року, діючи умисно, маючи можливість подати таку декларацію, не подала її до кадрового підрозділу Тернопільського окружного адміністративного суду, чим вчинила корупційне правопорушення, передбачене ч.1 ст.172-6 КупАП - неподання або несвоєчасне подання декларації про доходи, витрати і зобов'язання фінансового характеру.

Її винність доводиться зібраними доказами, які містяться в матеріалах справи, належно дослідженими судом першої інстанції.

Так, в судовому засіданні в першій інстанції ОСОБА_2 вину у скоєному не визнала, та пояснила що на державній службі вона працює з серпня 2000 року. З 2007 року вона працює на посаді керівника апарату Тернопільського окружного адміністративного суду. В її обов'язки, як керівника апарату, входить організація роботи суду, в тому числі і організація своєчасності подачі декларацій працівниками апарату суду. У 2014 році нею було проведено нараду з працівниками апарату Тернопільського окружного адміністративного суду, на якій було роз'яснено, що вони повинні в термін, відповідно до законодавства, подати декларації. Окрім того, головному бухгалтеру було роз'яснено, що вона повинна своєчасно надати працівникам довідки про доходи. Після цього, як і всі працівники, вона взяла довідку про її доходи та довідку, щодо суми аліментів, які вона отримує, заповнила декларацію за 2013 рік та в кінці березня 2013 року подала її головному спеціалісту з кадрової роботи ОСОБА_3 Після 1-го квітня 2013 року, після узагальнення щодо подання декларацій працівниками апарату суду, нею та головним спеціалістом з кадрової роботи повідомлено голову суду, що декларацію здали всі працівники. Коли 8 травня 2014 року в Тернопільському окружному адміністративному суді відбулася зміна керівництва і головою суду було обрано суддю Данилевич Н.А. їй запропонували звільнитися, на що вона відмовилася. Після чого у неї розпочалися непорозуміння з головою Тернопільського окружного адміністративного суду. В червні 2014 року та в серпні 2014 року було проведено перевірки роботи Тернопільського окружного адміністративного суду за результатами яких були складені довідки, в яких немає інформації про відсутність її декларації про майно, доходи, витрати і зобов'язання фінансового характеру за 2013 рік. Крім цього, в листопаді 2014 року, в присутності утвореної комісії відбувалося відкриття шафи, в якій зберігалися кадрові документи, та вилучення цих документів, про що було складено акт, в якому зазначено, що декларації за 2013 рік були всі.

Не дивлячись на невизнання вини, винність ОСОБА_2 підтверджується наступними доказами.

Показами допитаної судом першої інстанції в судовому засіданні свідка ОСОБА_7, яка пояснила, що з 24 вересня 2014 року працює на посаді головного спеціаліста з кадрової роботи Тернопільського окружного адміністративного суду. В кінці листопада 2014 року до неї звернулася ОСОБА_2 із заявою про надання копій наказів по відпустках, копії декларації за 2013 рік, а також копії наказу про переведення її на посаду керівника апарату Тернопільського окружного адміністративного суду. Із вищевказаного переліку вона не змогла підготувати копію декларації за 2013 рік, оскільки при матеріалах особової справи ОСОБА_2 та в папці із деклараціями за 2013 рік оригінал вказаної декларації був відсутній. Особисто їй, за час її перебування на посаді головного спеціаліста з кадрової роботи Тернопільського окружного адміністративного суду, ОСОБА_2 декларації про майно, доходи, витрати і зобов'язання фінансового характеру за 2013 рік не подавала і їй не відомо чи подавала вона її до цього часу.

Показами допитаного судом першої інстанції в судовому засіданні свідка ОСОБА_3, який суду пояснив, що з 27 серпня 2014 року працює на посаді головного спеціаліста відділу документального забезпечення Тернопільського окружного адміністративного суду. До цього, у 2014 році він працював головним спеціалістом з кадрової роботи та вів кадрове діловодство в суді. Декларації про майно, доходи, витрати і зобов'язання фінансового характеру за 2013 рік працівники суду подавали йому, він їх зберігав в окремій папці із назвою «Декларації за 2013 рік». ОСОБА_2 декларації за 2013 рік йому не подавала, про що він довів до відома, в усній формі, голову суду ОСОБА_8

Показами допитаної судом першої інстанції в судовому засіданні свідка ОСОБА_9, яка суду пояснила, що з 31 липня 2014 року вона працює на посаді заступника керівника апарату Тернопільського окружного адміністративного суду. Вона була у складі комісії по службовому розслідуванні щодо перевірки наявності у документах з кадрового діловодства Тернопільського окружного адміністративного суду декларації про майновий стан і доходи особи за 2013 рік ОСОБА_2 В процесі цього розслідування, шляхом перевірки особової справи ОСОБА_2 та іншої кадрової документації, було встановлено відсутність її декларації про доходи за 2013 рік.

Крім показів вищевказаних свідків вина, ОСОБА_2 у вчиненні інкримінованого їй адміністративного правопорушення доводиться іншими здобутими та належно проаналізованими, судом першої інстанції наступними доказами.

Протоколом №1 про порушення ч.1 ст.12 ЗУ "Про засади запобігання і протидії корупції" і ч.1 ст.172-6 КУпАП від 15 січня 2015 року, згідно якого керівник апарату Тернопільського окружного адміністративного суду ОСОБА_2 порушуючи вимоги ст.12 Закону України "Про засади запобігання і протидії корупції", достовірно знаючи про необхідність подання за місцем роботи (служби) декларації про майно доходи, витрати і зобов'язання фінансового характеру за 2013 рік при наявній можливості подати декларацію до 01 квітня 2014 року, діючи умисно, маючи можливість подати таку декларацію, не подала її до кадрового підрозділу Тернопільського окружного адміністративного суду, чим вчинила корупційне правопорушення, передбачене ч.1 ст.172-6 КупАП - неподання або несвоєчасне подання декларації про доходи, витрати і зобов'язання фінансового характеру.

Наказом голови Тернопільського окружного адміністративного суду № 12-к від 03 жовтня 2007 року «Про переведення», відповідно до якого ОСОБА_2 переведено на посаду керівника апарату Тернопільського окружного адміністративного суду та присвоєно 9 ранг державного службовця. 03 жовтня 2007 року ОСОБА_2 прийнято присягу державного службовця (а.с.43, 46).

Наказом голови Тернопільського окружного адміністративного суду №7-з від 04 березня 2014 року «Про організацію оформлення працівниками суду декларацій», згідно якого ОСОБА_2 доручено до 25 березня 2014 року організувати оформлення працівниками суду декларацій про майно, доходи, витрати і зобов'язання фінансового характеру за 2013 рік (а.с.49).

Довідкою про доходи, виданої Тернопільським окружним адміністративним судом 13 січня 2015 року, відповідно до якої керівник апарату суду ОСОБА_2 в 2013 році отримала дохід у вигляді заробітної плати в сумі 55694,87 грн. (а.с.50).

Актом за результатами службового розслідування щодо перевірки наявності у документах з кадрового діловодства Тернопільського окружного адміністративного суду декларації про майновий стан і доходи особи за 2013 рік ОСОБА_2, складеного комісією в складі: голови ОСОБА_10, членів комісії ОСОБА_11, ОСОБА_9, при перевірці особової справи ОСОБА_2 в ній виявлено відсутність декларації про майно, доходи, витрати і зобов'язання фінансового характеру за 2013 рік (а.с. 9-12).

Листом Територіального управління ДСА в Тернопільській області № 1026/05/14 вих. від 25 грудня 2014 року, згідно якого декларація про майно, доходи, витрати і зобов'язання фінансового характеру за 2013 рік ОСОБА_2 у ТУ ДСА в Тернопільській області не подавалася (а.с.32).

В силу п.п. (в) п.1 ч.І ст.4 Закону України «Про засади запобігання і протидії корупції», ОСОБА_2, як державний службовець є суб'єктом відповідальності за корупційне правопорушення.

Відповідно до ч. 1 ст. 16 Закону України «Про державну службу» на державних службовців поширюються обмеження, передбачені Законом України «Про засади запобігання і протидії корупції».

Згідно зч. 1 ст. 12 Закону України «Про засади запобігання і протидії корупції», суб'єкти декларування, зобов'язані щорічно до 1 квітня подавати за місцем роботи (служби) декларацію про майно, доходи, витрати і зобов'язання фінансового характеру за минулий рік за формою, що додається до цього Закону.

Відповідно до п. 2 Постанови Кабінету Міністрів України № 16 від 11 січня 2012 «Про затвердження порядку зберігання документів і використання відомостей, зазначених у декларації про майно, доходи, витрати і зобов'язання фінансового характеру, та відомостей щодо відкриття валютного рахунку в установі банку-нерезидента» декларації зберігаються у кадрових підрозділах відповідних органів державної влади або органів місцевого самоврядування, юридичних осіб публічного права в особових справах зазначених осіб.

Враховуючи викладене, державні службовці зобов'язані до 1 квітня подавати за місцем роботи (служби) декларацію про майно, доходи, витрати і зобов'язання фінансового характеру за минулий рік, які зберігаються в особових справах.

Із аналізу доказів, досліджених в судовому засіданні судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_2 вказані вимоги закону не виконала та не подала до 01 квітня 2014 року до Тернопільського окружного адміністративного суду декларацію про майно, доходи, витрати і зобов'язання фінансового характеру за 2013 рік, а тому її доводи в апеляційній скарзі про те, що в матеріалах справи не міститься жодного доказу на підтвердження її вини вважаю необгрунтованими та такими, що не спростовують висновки суду.

Також вважаю безпідставними доводи ОСОБА_2, про те, що в її діях відсутній умисел на вчинення адміністративного правопорушення та таке правопорушення з необережності вчинене бути не може, оскільки як встановлено судом першої інстанції, неподання декларації ОСОБА_2 виражається в формі умислу, оскільки вона достовірно знаючи про необхідність подання за місцем роботи (служби) декларації про майно доходи, витрати і зобов'язання фінансового характеру, при наявній можливості подати декларацію до 01 квітня 2014 року усвідомлювала протиправний характер своїх діянь, передбачала їх шкідливі наслідки і свідомо припускала їх настання.

Твердження ОСОБА_2 щодо факту подачі декларації головному спеціалісту з кадрової роботи Тернопільського окружного адміністративного суду ОСОБА_3, вірно оцінив як позицію захисту з метою уникнення адміністративної відповідальності, оскільки вони спростовуються поясненнями самого ОСОБА_3 та іншими вищенаведеними доказами, дослідженими та проаналізованими в судовому засіданні судом першої інстанції.

Доводи ОСОБА_2 в апеляційній скарзі про те, що ОСОБА_3 виконував неналежно свою роботу, декларації про доходи зберігалися в окремій папці, а не в особових справах, та саме він не забезпечив збереження її декларації, вважаю безпідставними, оскільки згідно посадової інструкції керівника апарату Тернопільського окружного адміністративного суду, саме на ОСОБА_2 покладались обов'язки за здійсненням безпосереднього керівництва діяльністю кадрової служби, забезпечення реалізації державної політики з питань кадрової роботи та державної служби в апараті суду; організація роботи з кадрами апарату суду, контроль стану цієї роботи, а також введення кадрового діловодства в суді.

Суд першої інстанції вірно не взяв до уваги твердження ОСОБА_2, що вона подала декларацію, про що свідчить акт від 07 листопада 2014 року, складений комісією Тернопільського окружного адміністративного суду при відкритті металевої шафи, яка знаходилася в кабінеті керівника апарату суду, оскільки вони спростовуються поясненнями допитаних в суді свідків ОСОБА_7, ОСОБА_4, ОСОБА_9, ОСОБА_13, які пояснили, що входили в склад цієї комісії і під час вилучення ряду кадрових документів із зазначеної металевої шафи вони, у зв'язку із великим обсягом документів, що вилучалися, складали опис у додатках до акту від 07 листопада 2014 року за номенклатурними назвами, не перевіряючи, при цьому, вміст цих папок.

Також, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції вірно критично оцінив пояснення ОСОБА_8, який в квітні 2014 року обіймав посаду голови Тернопільського окружного адміністративного суду, оскільки він пояснив, що особисто декларації про майно, доходи, витрати і зобов'язання фінансового характеру за 2013 рік ОСОБА_2 він не бачив, але ОСОБА_3 повідомляв йому, що вказані декларації подали всі працівники Тернопільського окружного адміністративного суду, однак чи підписував він відповідну інформацію для направлення її у ТУ ДСА в Тернопільській області він не пригадує. Як вбачається із листа Територіального Управління ДСА в Тернопільській області № 274/05/15 від 09 лютого 2015 року (а.с.87) інформація щодо подання декларацій про доходи державними службовцями та особами, уповноваженими на виконання функцій держави Тернопільського окружного адміністративного суду за 2013 рік в Управлінні відсутня.

Також судом першої інстанції правильно не взяті до уваги пояснення ОСОБА_6 та ОСОБА_14, оскільки в них не міститься жодних даних, щодо обставин, які підлягають установленню по даній справі.

Крім цього, суд першої інстанції правильно критично поставився до пояснень свідка ОСОБА_5, оскільки дані пояснення не знайшли свого підтвердження під час судового розгляду та не узгоджуються з іншими доказами по справі.

Твердження ОСОБА_2 в апеляційній скарзі про те, що судом першої інстанції всупереч конституційним вимогам не здійснювалось повне фіксування судового процесу технічними засобами та клопотання про його здійснення в апеляційній інстанції, вважаю безпідставними, оскільки Кодексом України про адміністративні правопорушення таке фіксування не передбачено.

Крім того, вважаю, що в клопотаннях ОСОБА_2 про повторний виклик та допит 7 свідків, допитаних судом першої інстанції та про колегіальний розгляд даної справи у складі трьох суддів слід відмовити у зв'язку з їх безпідставністю.

Таким чином суд першої інстанції, проаналізувавши всі докази в сукупності, дійшов до вірного висновку, про те що в діях ОСОБА_2 міститься склад правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-6 КУпАП - неподання до 01 квітня 2014 року, декларації про доходи, витрати і зобов'язання фінансового характеру передбаченої Законом України «Про засади запобігання і протидії корупції».

Відповідно до ст.33 КУпАП, при накладенні адміністративного стягнення враховується характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують та обтяжують відповідальність.

Накладене адміністративне стягнення в кожному конкретному випадку має бути необхідним і достатнім для виправлення правопорушника та попередження вчинення ним нових правопорушень.

При призначенні покарання, суд першої інстанції врахував особу ОСОБА_2, зокрема те, що вона вперше притягується до адміністративної відповідальності, позитивно характеризується за місцем проживання та її попереднім керівництвом, негативно характеризується за місцем роботи, має на утриманні неповнолітню дитину, характер вчиненого правопорушення та обставини справи, та прийшов до правильного висновку про можливість накладення на ОСОБА_2 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.172-6 КУпАП адміністративного стягнення у виді штрафу у розмірі наближеному до мінімального, оскільки таке адміністративне стягнення в повній мірі буде сприяти вихованню ОСОБА_2 в дусі додержання законів України, та запобіганню вчинення нею нових правопорушень, в той час як інші, більш м'які адміністративні стягнення, не забезпечать досягнення мети адміністративного стягнення.

За таких обставин, рішення Тернопільського міськрайонного суду є законним та обгрунтованим, а тому підстав для задоволення апеляційної скарги ОСОБА_2 не встановлено.

Керуючись ст.ст. 247, 287, 294 КУпАП,-

ПОСТАНОВИВ.

Апеляційну скаргу особи щодо якої винесено постанову ОСОБА_2 - залишити без задоволення.

Постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 02 березня 2015 року відносно ОСОБА_2 про вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.172-6 КУпАП - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення є остаточною й оскарженню у касаційному порядку не підлягає.

·

Суддя - підпис

З оригіналом згідно:

Суддя апеляційного суду Тернопільської області Є.В. Очеретяний