Єдиний унікальний номер 341/384/15-п
Номер провадження 3/341/142/15
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 березня 2015 року Галицький районний суд Івано-Франківської бласті у складі: головуючого судді Мельника І.І., при секретарі Матейко О.С., за участі прокурора Мартинюка І.І., розглянувши матеріали, що надійшли із Міністерства внутрішніх справ України в Івано-Франківській області УБОЗ УМВС України в Івано-Франківській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, жителя ІНФОРМАЦІЯ_3, громадянина України, працюючого головою Більшівцівської селищної ради, одруженого, ІНФОРМАЦІЯ_4, не судимого, до адміністративної відповідальності за вчинення корупційних правопорушень не притягувався, про притягнення до адміністративної відповідальності за ст.172-7 КУпАП,-

встановив:

ОСОБА_1 будучи головою Більшівцівської селищної ради Галицького району, не вжив заходів щодо повідомлення про наявність конфлікту інтересів, передбачених Законом України "Про засади запобігання і протидії корупції" та не повідомив у письмовій формі безпосереднього керівника про наявність конфлікту інтересів, а саме: 05 травня 2014 року до сесії Більшівцівської селищної ради із заявою про надання відпустки з виплатою допомоги на оздоровлення та виплати допомоги на вирішення соціально побутових питань звернувся ОСОБА_1, який є головою Більшівцівської селищної ради. Знаючи, що його заява буде розглядатись на сесії сільської ради, на якій останній голосуватиме, не повідомив сесію селищної ради про наявність в нього конфлікту інтересів, а навпаки особисто голосував щодо позитивного розгляду своєї заяви. Рішенням сесії йому надано щорічну основну відпустку тривалістю 30 календарних дні з 16.05.2014 року по 14.06.2014 року за пророблений період з 15.03.2013 року по 15.05.2014 року з виплатою допомоги на оздоровлення в розмірі окладу та допомоги на вирішення соціально-побутових питань. Тобто, ОСОБА_1 вчинив дії, які містять ознаки адміністративного корупційного правопорушення, передбаченого ст.172-7 КУпАП

При розгляді справи ОСОБА_1 вину у вчинені правопорушення, передбаченого ст.172-7 КУпАП України визнав повністю та щиро розкаявся.

Прокурор в судовому засіданні просив визнати ОСОБА_1 винним у вчинення адміністративного корупційного правопорушення, передбаченого ст.172-7 КУпАП.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.172-7 КУпАП, також підтверджується: поясненням ОСОБА_1; поясненням секретаря Більшівцівської селищної ради ОСОБА_2І; копією довідки від 12.02.2015 року; копією рішення селищної ради від 05 травня 2014 року; копією списку депутатів Більшівцівської селищної ради присутніх на черговій 22 сесії 05.05.2014; копією протоколу 22 сесії селищної ради.

Таким чином, ОСОБА_1 є суб'єктом відповідальності за корупційні правопорушення, визначеним у п. 1 та підпунктах "а", „б" п.2 ч.1 ст.4 Закону України "Про засади запобігання і протидії корупції".

Відповідно до п.1, 2 ч.1 ст.14 Закону України "Про засади запобігання і протидії корупції" особи, зазначені, зокрема, у п.1 ч.1 ст.4 цього Закону зобов'язані вживати заходів щодо недопущення будь якої можливості виникнення конфлікту інтересів та невідкладно у письмовій формі повідомляти безпосереднього керівника про наявність конфлікту інтересів.

Відповідно до ст.172-7 КУпАП - неповідомлення особою безпосереднього керівника у випадках, передбачених законом, про наявність конфлікту інтересів є адміністративним корупційним правопорушенням .

Під конфліктом інтересів слід розуміти суперечність між особистими інтересами особи та її службовими повноваженнями, наявність яких може вплинути на об'єктивність або неупередженість прийняття рішень, а також на вчинення чи невчинення дій під час виконання наданих їй службових повноважень.

Отже, дії ОСОБА_1 суд кваліфікує, як неповідомлення особою безпосереднього керівника у випадках, передбачених законом, про наявність конфлікту інтересів, передбаченої Законом України "Про засади запобігання і протидії корупції", і вона підлягає відповідальності за ст.172-7 КУпАП.

При накладенні адміністративного стягнення, враховується характер скоєного правопорушення, особу правопорушника, ступінь його вини, майнове положення, обставини що пом'якшують відповідальність, та відсутність бставин, що обтяжують відповідальність.

Обставиною, що пом"якшує відповідальність за адміністративне правопорушення, відповідно до ст. 34 КУпАП України визнається щире каяття.

Враховуючи вищевикладене, вирішуючи питання про адміністративне стягнення, яке слід застосувати до особи, що притягується до адміністративної відповідальності, вважаю, що воно має бути визначене у вигляді штрафу згідно мінімальної межі санкції ст. 172-7 КУпАП України.

Керуючись ст. 172-7, ст.ст. 29, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

постановив:

Визнати ОСОБА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.172-7 Кодексу України про адміністративні правопорушення України та застосувати до нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі десять неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (170 грн).

Стягнути із ОСОБА_1, 36 грн. 54 коп. судового збору в дохід держави.

Постанова може бути оскаржена або на неї може бути внесено протест прокурора протягом 10- ти днів з дня її винесення до Апеляційного суду Івано-Франківської області через Галицький районний суд.

Головуючий суддя:ОСОБА_3