Апеляційний суд Кіровоградської області
№ провадження 33/781/52/15 Головуючий у суді І-ї інстанції Павелко І. Л.
Категорія - 130 Доповідач у суді ІІ-ї інстанції Ремез П. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.03.2015 року. Суддя апеляційного суду Кіровоградської області Ремез П.М., особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_3, розглянувши у порядку апеляційного перегляду справу про адміністративне правопорушення за скаргою ОСОБА_3 на постанову Кіровського районного суду м. Кіровограда від 24 лютого 2015 року відносно

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, не працюючого, проживаючого АДРЕСА_1, ІПН НОМЕР_1,

за ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

Постановою Кіровського районного суду м. Кіровограда від 24 лютого 2015 року ОСОБА_3 притягнуто до адміністративної відповідальності за ст.130 ч.1 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 3400 грн.

ОСОБА_3 визнаний винним у тому, що він 20.01.2015 року о 21 год. 30 хв. в м. Кіровограді по вул. Волкова керував автомобілем ВАЗ - 21043, державний номерний знак НОМЕР_2, з явними ознаками алкогольного сп'яніння (запах алкоголю з ротової порожнини), від проходження медичного огляду для визначення стану алкогольного сп'яніння відмовився у присутності двох свідків, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ст. 130 ч.1 КУпАП.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 просить скасувати постанову суду від 19.09.2014 року та закрити провадження у справі, посилаючись на те, що він не відмовлявся від огляду на стан сп'яніння у медичному закладі, оскільки після цього за заявою від 20.01.2015 року о 23 год. 05 хв. він пройшов огляд у медичному закладі КЗ «Обласний наркологічний диспансер», де згідно висновку № 12 у нього ознак сп'яніння не виявлено. А працівники ДАІ помилково запідозрили у нього ознаки алкогольного сп'яніння, так як у нього порушена координація. Вказує і на те, що до пояснень свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5 слід відноситись критично, оскільки вони є зацікавленими особами зі сторони працівників ДАІ, що було видно по їх поведінці та спілкуванні з останніми. На його думку відсутні докази на підтвердження його вини, якими могли бути показання технічних приладів та засобів, що мають функції фото та відео зйомки, а тому вважає не доведеною його вину у вчиненні адміністративного правопорушення, а відтак він не може бути притягнутий до адміністративної відповідальності.

Перевіривши матеріали справи, заслухавши пояснення скаржника ОСОБА_3, який підтримав свою апеляцію і просив її задовольнити, а постанову районного суду скасувати через відсутність доказів на підтвердження його вини та закрити провадження по справі за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, пояснення свідка ОСОБА_6, який підтвердив що скаржник у той вечір був тверезий, оскільки протягом 10 років не вживає алкогольні напої, зваживши доводи апеляції вважаю, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до вимог ст. 130 ч.1 КУпАП відповідальність за вказане адміністративне правопорушення настає у разі керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а так само за відмову особи, яка керує транспортним засобом від проходження, відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп'яніння.

Згідно ст. 266 ч.2,3 КУпАП огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів працівником міліції у присутності двох свідків. У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції або в разі незгоди з його результатами, працівником міліції, з використанням спеціальних технічних засобів, огляд проводиться в закладах охорони здоров'я.

Викладені положення Закону більш детально відображено у Інструкції про виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, яку затверджено спільним Наказом МВС та МОЗ України № 400/666 від 09.09.2009 року, зокрема пунктами 2.1, 2.3, 2.5 та 2.6 передбачено, що у разі наявності ознак сп'яніння, передбачених цією Інструкцією, уповноважена особа Державтоінспекції МВС проводить на місці зупинки огляд на стан сп'яніння за допомогою спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом, які мають, зокрема, свідоцтво про державну реєстрацію та свідоцтво про його повірку, які перед проведенням огляду уповноважена на проведення огляду особа надає на вимогу особи, яка підлягає огляду і такий огляд на стан сп'яніння на місці зупинки транспортного засобу проводиться в присутності двох свідків, до того ж не можуть бути залучені як свідки працівники міліції, або особи щодо неупередженості яких є сумніви.

Відповідно до вимог ст. 266 ч.5 КУпАП, огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Як вбачається з протоколу про вчинення адміністративного правопорушення серії АП1 № 779975 від 20.01.2015 року, ОСОБА_3 поставлено у провину те, що він 20.01.2015 року о 21 год. 30 хв. в м. Кіровограді по вул. Волкова керував автомобілем ВАЗ - 21043, державний номерний знак НОМЕР_2, з явними ознаками алкогольного сп'яніння (запах алкоголю з ротової порожнини), від продуття алкотестеру Драгер та від проходження медичного огляду в КОНД для визначення стану алкогольного сп'яніння відмовився у присутності свідків, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ст. 130 ч.1 КУпАП.

У протоколі зазначено, що ОСОБА_3 від підпису та пояснень відмовився у присутності двох свідків. Також у протоколі вказано двох свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5, і долучені до справи їх пояснення, викладені на окремих аркушах, які заповнено інпекторами ДАІ, а не власноруч вказаними свідками, а тому за вказаних вище обставин справи у суду є обгрунтовані сумніви щодо достовірності показань вказаних свідків.

Також, з пояснень зазначених свідків не вбачається того, що вони були свідками того, де саме та за яких обставин працівники міліції зупинили скаржника, та що останній дійсно керував транспортним засобом (а.с.4-5).

В апеляційному суді ОСОБА_3 повністю заперечив свою винуватість у вчиненні зазначеного правопорушення і при цьому пояснив, що він 20.01.2015 року близько 21 год. 30 хв. вечора його автомобіль ВАЗ-21043 перебував за адресою по вул. Волкова,10 у м. Кіровограді, коли до нього підійшли працівники ДАІ. Інспектор не представився та не повідомив йому причину зупинки, але повідомив його про те, що для того щоб він його відпустив потрібно заплатити хабар, запідозривши його у тому, що він перебуває у стані алкогольного сп'яніння, однак не пропонував йому пройти огляд як на місці, так і в лікарні для визначення стану сп'яніння. При цьому погрожував йому вилученням посвідчення водія та автомобіля на штраф майданчик, що і зробив у подальшому. Стверджує, що у той вечір не перебував у стані алкогольного сп'яніння, що підтверджується і висновком КОНД № 12 від 20.01.2015 року, відповідно до якого його огляд проведено у той же вечір о 23 год. 05 хв. Вказує і на те, що зазначених у протоколі двох свідків, насправді на місці події не було.

Допитаний в апеляційному суді за клопотанням скаржника свідок ОСОБА_6 підтвердив, що 20.01.2015 року близько 22 чи 23 години йому подзвонив скаржник і повідомив, що він знаходиться біля свого автомобіля по вул. Волкова навпроти кардіодиспансера у м. Кіровограді і у нього виник конфлікт з працівниками ДАІ. Він на прохання останнього відразу приїхав на місце події. Там ОСОБА_3 розмовляв з працівниками ДАІ, які підозрювали його у тому, що він був п'яний. Однак стверджує, що скаржник у той вечір був тверезий, оскільки протягом 10 років не вживає алкогольні напої, про що він повідомив працівників ДАІ. У його присутності ОСОБА_3 не пропонували пройти огляд на стан сп'яніння на місці або в лікарні.

До апеляційного суду на розгляд даної справи двічі викликалися, як свідки зазначені в адміністративному протоколі від 20.01.2015 року ОСОБА_4 та ОСОБА_5, так і працівник ДАІ ОСОБА_7, який склав вказаний адміністративний протокол, однак останні в судове засідання до апеляційного суду на 12 год. 00 хв. 18.03.2015 року та на 09 год. 30 хв. 27.03.2015 року, не з'явилися і не повідомили суд про поважність причин своєї неявки, та не побажали надати суду свої пояснення з приводу фактичних обставин справи. При цьому вони повідомлялися судом належним чином, що підтверджується долученими до справи зворотними повідомленнями про вручення вказаним особам поштових відправлень про виклик до суду на вказані вище дати. Така поведінка свідків та інспектора ДАІ викликає обґрунтовані сумніви, щодо їх неупередженості в результатах розгляду справи.

Як видно з оскарженої постанови суду від 24.02.2015 року, допитаний в судовому засіданні в суді першої інстанції ОСОБА_3 винним себе також не визнав та стверджував, що алкогольні напої не вживав та був у той вечір тверезим (а.с.21).

За таких обставин, у порушення вимог ст. 245 КУпАП, районним судом помилково не перевірено в судовому засіданні показання зазначених у протоколі свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5, а відтак безпідставно враховано їх письмові показання на підтвердження винуватості правопорушника, оскільки як встановлено судом вони не бачили факту зупинки скаржника на вул. Волкова. Тому й не можуть підтвердити факт керування ним у той вечір автомобілем, а лише вказують на його відмову від огляду на стан сп'яніння на місці та у лікарні.

У відповідності зі ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Однак, як вбачається з вищезазначеного, вказані вимоги закону при розгляді даної справи в суді першої інстанції були порушені.

Розглядаючи дану справу по суті, районний суд взагалі не перевірив та будь-яким чином не спростував твердження правопорушника про те, що він на той момент автомобілем не керував, а перебував по місцю свого проживання і був тверезим, не викликав та не допитав з цього приводу інспектора ДАІ, який склав протокол про вчинення адміністративного правопорушення та не допитав, а тому й безпідставно врахував письмові пояснення вказаних у ньому двох свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5, оскільки правдивість долучених до справи їх письмових пояснень належним чином судом не перевірено (а.с.4-5,21).

За таких обставин справи місцевий суд, у порушення вимог ст. 245 КУпАП, не дослідив всебічно, повно і об'єктивно всі обставини справи, а тому передчасно та безпідставно дійшов висновку про наявність в діях ОСОБА_3 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч.1 КУпАП, а саме в частині порушення ним вимог п. 2.5 Правил дорожнього руху України, оскільки достовірними доказами по справі не підтверджено, що правопорушник керував у той вечір автомобілем і в цей момент його зупинив інспектор ДАІ, що позбавляє суд можливості вирішити питання про наявність складу правопорушення, оскільки матеріалами справи не підтверджується його об'єктивна сторона.

Викладені обставини свідчать про відсутність в діях ОСОБА_3 складу правопорушення, передбаченого ст. 130 ч.1 КУпАП, що судом першої інстанції залишено поза увагою.

При цьому, з урахуванням положень ст. 266 ч.5 КУпАП апеляційний суд вважає недійсним, долучений до справи скаржником висновок наркологічного диспансеру від 20.01.2015 року, відповідно до якого у ОСОБА_3 ознак сп'яніння не виявлено, оскільки вказаний огляд проведено з порушенням вимог ст. 266 ч.4 КУпАП, тобто за відсутності працівника міліції.

На підставі викладеного, апеляційний суд приходить до висновку, що з урахуванням вищезазначених порушень, судом першої інстанції не виконано вимоги ст. 245 КУпАП про всебічне, повне та об'єктивне дослідження всіх обставин справи, а тому постанова суду підлягає скасуванню, а справа закриттю на підставі ст. 247 ч.1 п.1 КУпАП у зв'язку із відсутністю складу правопорушення.

Керуючись ст. 294 ч.8 п.2 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя судової палати в кримінальних справах апеляційного суду Кіровоградської області,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити, а постанову Кіровського районного суду м. Кіровограда від 24 лютого 2015 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за ст. 130 ч. 1 КУпАП - скасувати.

На підставі ст. 247 ч.1 п.1 КУпАП провадження по справі закрити у зв'язку із відсутністю складу правопорушення.

Постанова набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя : підпис

З оригіналом згідно:

Суддя апеляційного суду

Кіровоградської області П.М. Ремез