АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 33/793/90/15 Справа № 695/653/15-п Головуючий по 1 інстанції Чирва О.І.
Категорія:КУпАП Доповідач в апеляційній інстанції Іваненко І. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"23" квітня 2015 р. Суддя апеляційного суду Черкаської області Іваненко І. В., розглянувши у судовому засіданні в м. Черкаси справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на постанову Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 24 березня 2015 року, якою

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживає АДРЕСА_1

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, з накладенням адміністративного стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами строком на один рік, -

в с т а н о в и в :

Постановою Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 24 березня 2015 року ОСОБА_3 визнаний винним за ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме у тому, що він 08.02.2015 року о 02 год. 40 хв. в м. Черкаси по вул. Лісній, 1 керував автомобілем НОМЕР_1, з явними ознаками алкогольного сп'яніння (запах алкоголю з ротової порожнини, нестійка хода); від проходження медичного огляду відмовився в присутності двох свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5, чим порушив п. 2.5 ПДР України.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 просить поновити строк на оскарження постанови суду та змінити її в частині накладення стягнення, замінивши його на менш суворе, а саме на штраф.

Указує, що суд першої інстанції розглянув справу за його відсутності, на розгляд справи його не викликали й він не отримував поштове повідомлення про дату її розгляду. Під час звернення до суду він дізнався, що повідомлення про розгляд справи надсилалися йому на адресу вул. Комунарівська, 1 у м. Золотоноша, хоча він зареєстрований та проживає в АДРЕСА_1. Про розгляд справи скаржник дізнався 03.04.2015 року, коли отримав оскаржувану постанову за його заявою від 01.04.2015 року. Вказує, що таке порушення судом вимог ст. 268 КпАП України позбавило його можливості дати пояснення суду та заявити клопотання про допит свідків.

Також ОСОБА_3 указує, що адміністративне стягнення було обране щодо нього з порушенням вимог закону. Суд не вказав жодного аргументу, на підставі якого обрано адміністративне стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортним засобом, а не інше, зокрема штраф.

Зазначає, що суд, розглядаючи справу, значно відступив від принципів повноти та об'єктивності судового розгляду, та порушив вимоги п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року № 14, де зазначено про неприпустимість спрощеного підходу досудового розгляду справ про адміністративні правопорушення на транспорті та ігнорування прав осіб, яких притягають до відповідальності, потерпілих, їх законних представників і захисників. Суди повинні неухильно виконувати вимоги ст. 268 КпАП щодо розгляду справи про адміністративне правопорушення у присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності зазначеної особи це можливо лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце та час розгляду, і якщо від неї не надійшло клопотання про його відкладення. При розгляді справ зазначеної категорії необхідно з'ясовувати всі обставини, перелічені у статтях 247 і 280 КпАП, у тому числі шляхом допиту свідків та призначення експертиз. Зміст постанови судді має відповідати вимогам,

передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП, зокрема, потрібно навести докази, на

яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Апелянт звертає увагу суду на те, що автомобіль використовується ним у робочих цілях, і позбавлення права керувати ним ставить скаржника у дуже скрутне становище, адже він не матиме можливості та іншого способу заробітку для існування і сплати аліментів.

Заслухавши пояснення апелянта, який підтримав свою апеляційну скаргу з указаних в ній мотивів; пояснив, що працює водієм неофіційно, вдруге одружений, має дитину від першого шлюбу, на утримання якої сплачує аліменти; просив поновити строк на оскарження постанови та змінити її, застосувавши до нього менш суворе стягнення; перевіривши доводи апеляції та матеріали справи, вважаю наступне.

Відповідно до положень ч. 7 ст. 294 КУпАП , апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. При цьому він не обмежений її доводами, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права, також апеляційний суд може дослідити нові докази, які не досліджувалися раніше, якщо визнає обґрунтованим ненадання їх до місцевого суду або необґрунтованим відхилення їх місцевим судом.

Суд апеляційної інстанції вважає необхідним поновити ОСОБА_3 пропущений строк на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції, оскільки він не був присутній при розгляді його справи місцевим судом, що зазначено у змісті самої оскаржуваної постанови. Крім цього, у матеріалах справи немає даних, які б підтверджували своєчасне отримання ОСОБА_3 копії постанови суду. Враховуючи, що апеляційна скарга була подана до суду першої інстанції 06 квітня 2015 року, суд вважає, що строк на оскарження постанови суду був пропущений апелянтом з поважних причин, а тому підлягає поновленню з метою надання йому можливості викласти особисто свої доводи та аргументи перед судом.

Вислухавши апелянта щодо суті апеляційних вимог, суд апеляційної інстанції вбачає наступне.

Відповідно до ст. 33 КУпАП, при накладенні адміністративного стягнення враховується характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність.

Вважаю, що суд першої інстанції вірно встановив обставини правопорушення, дав їм правильну кваліфікацію та призначив покарання з урахуванням усіх вимог закону та фактичних обставин справи.

Суд апеляційної інстанції не вбачає обґрунтованих підстав для пом'якшення стягнення ОСОБА_3 Доводи стосовно його роботи, яка пов'язана з керуванням транспортними засобами, нічим не підтверджені, оскільки він працює неофіційно. Крім того, ці доводи не являються достатньою підставою уникнення справедливого стягнення, оскільки це не може виправдовувати той факт, що своїм перебуванням за кермом у нетверезому стані ОСОБА_3 наражав на небезпеку ДТП інших осіб.

Суд апеляційної інстанції вбачає, що, враховуючи особливу суспільну шкідливість вказаного правопорушення, стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами строком на один рік є законним, справедливим, необхідним і достатнім для виправлення правопорушника та запобігання вчиненню ним подібних правопорушень надалі.

Керуючись ст. 294 КУпАП, -

п о с т а н о в и в :

Поновити ОСОБА_3 строк на апеляційне оскарження постанови Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 24 березня 2015 року щодо притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишити без задоволення.

Постанову Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 24 березня 2015 року щодо ОСОБА_3 залишити без змін.

Постанова остаточна і оскарженню не підлягає.

Суддя І. В. Іваненко