№ 566/283/15-п
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 квітня 2015 року смт.Млинів, Рівненської обл.

Суддя Млинівського районного суду Рівненської області Бандура А.П. розглянувши матеріали, які надійшли від ВДАІ з обслуговування Демидівського і Млинівського районів при УМВС України в Рівненській області

_____________________________________________________________________________

про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1,

ІНФОРМАЦІЯ_1, українця, громадянина України,

жителя ІНФОРМАЦІЯ_2,

місце роботи, посада: ПП ОСОБА_2, столяр,

документ, що засвідчує особу: паспорт громадянина України серії МЮ 134134, виданий 21 червня 2007 року Млинівським РВ УМВС України в Рівненській області;

ознайомленого зі ст.63 Конституції України та ст. 268 КУпАП,

за ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1, 01 березня 2015 року, о 07 годині 30 хвилин, по вулиці Поліщука в смт. Млинів Рівненської області, в порушення вимог п.2.9 а. Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 р., керував автомобілем НОМЕР_1, перебуваючи в стані алкогольного спяніння.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 не визнав та пояснив суду, що 01 березня 2015 року, 0 07 год.30хв. керував автомобілем, перебуваючи в стані алкогольного спяніння, однак він вимушений був сісти за кермо автомобіля, так як вночі, з 28 лютого на 01 березня 2015 року дружину з сином госпіталізували до Млинівської ЦРЛ. Вранці, близько 7 години, зателефонувала дружина та сказала, щоб він привіз гроші на придбання ліків для дитини. Він, ОСОБА_1, усвідомлював те, що він перебуває в стані алкогольного спяніння, так як ввечері вживав алкогольні напої. Не знайшовши людину, яка б могла його підвести в Млинівську ЦРЛ, він сам сів за кермо автомобіля.

Просить суд закрити провадження у справі про вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, так як він діяв в стані крайньої необхідності.

Не зважаючи на те, що ОСОБА_1 свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП не визнав, суд вважає, його вину доведеною зібраними та перевіреними в ході судового засідання доказами: так з показань свідка ОСОБА_3 інспектора ДАІ вбачається, що він разом з інспектором ДАІ ОСОБА_4, 01 березня 2015 року, «заступили» в наряд. Як йому, так і інспектору Валько В.Г. телефонували на їх власні мобільні телефони люди, які повідомляли про те що по смт. Млинів їздить автомобіль, за кермом якого перебував пяний водій. Водій автомобіля марки «Деу Нексія» був помічений на території автостанції, біля цілодобового магазину «Голд», де водій поводив себе агресивно, влаштовував сварки. Крім того, громадяни повідомили його, свідка, що за участю ОСОБА_1 відбулася бійка, в районі «кільця» та ресторану «Рікос». Працівниками міліції ОСОБА_5 та ОСОБА_6, які перебували в слідчо-оперативній групі, було затримано ОСОБА_1 на території Млинівської ЦРЛ та повідомлено його, свідка, про це. Коли він разом з ОСОБА_4 приїхали на місце затримання ОСОБА_1, то водія ОСОБА_1 було відсторонено від водіння автомобілем та передано керування та ключі від транспортного засобу ОСОБА_2 Крім того, на ОСОБА_1 було складено протокол про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП з яким водій погодився, про що свідчать його пояснення.

Свідок ОСОБА_5, в судовому засіданні дав показання, що 01 березня 2015 року, він перебував в складі слідчо-оперативної групи. Черговий Млинівського РВ повідомив його про те, що по вулицях в смт. Млинів «їздить автомобіль» за кермом якого перебуває водій в нетверезому стані. Він, свідок, із слідчим Лічевським В.П. поїхали за автомобілем марки «Деу Нексія», який рухався в напрямку урочища «Хвороща», де розміщена Млинівська ЦРЛ. Біля одного з приміщень Млинівської ЦРЛ даний автомобіль зупинився. Вони підійшли до авто і запропонували водію, який перебував у нетверезому стані пройти в приймальне відділення Млинівської ЦРЛ для освідування. Водій ОСОБА_1 «поводився неадекватно», на обличчі в нього була кров. Вони повідомили працівників ДАІ, які приїхавши на місце, відсторонили водія від керування та склали протокол про адміністративне правопорушення.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_6, дав показання, що ОСОБА_1 він знає лише у звязку з виконанням службових обовязків, так як під час чергування в слідчо-оперативній групі з ОСОБА_5, по вказівці чергового, ними було здійснено виїзд до кільця в смт. Млинів Рівненської області, що в районі автовокзалу та райвідділу Млинівського РВ УМВС. З повідомлення громадян стало відомо, що автомобілем «Деу Нексія» керує водій, який перебуває в стані алкогольного спяніння. Коли він, свідок, вийшов на вулицю, то побачив, що автомобіль «Деу Нексія» один раз проїхав навколо кільця, а далі «піддавши газу», так що почали «пробуксовувати колеса» поїхав в напрямку урочища «Хвороща». Автомобіль рухався доволі швидко в напрямку до Млинівської ЦРЛ, що знаходиться в урочищі «Хвороща». Машина «ходила» зі сторони в сторону. Коли автомобіль зупинився біля Млинівської ЦРЛ він, свідок, попросив водія вийти та пройти до приймального відділення Млинівської ЦРЛ, де було проведено його освідування на стан алкогольного спяніння та викликані працівники ДАІ для складення протоколу про адміністративне правопорушення.

ОСОБА_1 поводився «трохи агресивно» , казав, що приїхав до дружини і сина, сперечався з лікарями. Під час освідування ОСОБА_1 не говорив про те, що він привіз грошові кошти на придбання ліків для дитини.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, крім показань свідків підтверджується протоколом серії АП1№472975 від 01 березня 2015 року з якого вбачається, що ОСОБА_1, 01 березня 2015 року, о 07 годині 30 хвилин, по вулиці Поліщука в смт. Млинів Рівненської області, керував автомобілем НОМЕР_2, перебуваючи в стані алкогольного спяніння.

У своїх поясненнях в протоколі про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 власноручно написав: «Через сімейні обставини випив горілки 50 грам і поїхав в лікарню до сина, бо йому стало погано».

(а.с.1)

Тобто під час дачі пояснень 01 березня 2015 року ОСОБА_1 про будь-які гроші, які він, нібито, віз в лікарню для придбання ліків для дитини, останній «не згадав».

З висновку щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції № 5 від 01 березня 2015 року вбачається, що гр. ОСОБА_1станом на 08 год.30 хв., тобто на момент огляду, перебував у стані алкогольного спяніння. В крові виявлено 2,6 %о алкоголю, що підтверджує факт перебування ОСОБА_7 в стані сильного алкогольного спяніння.

(а.с. 2)

У відповідності до ч.3 ст. 266 КУпАП огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров'я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення.

Пунктами 2.9, 3.16 3.20 Інструкції про виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ та Міністерства охорони здоровя № 400/666 від 09 вересня 2009 року передбачено, що з метою забезпечення достовірності результатів огляду водіїв транспортних засобів, які мають бути оглянуті в закладах охорони здоров'я, уповноважена особа Державтоінспекції МВС забезпечує доставку цих осіб до найближчого закладу охорони здоров'я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення.

Висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі - висновок щодо результатів медичного огляду особи на стан сп'яніння) (додаток 3), видається на підставі акта медичного огляду.

Зміст висновку щодо результатів медичного огляду особи на стан сп'яніння повідомляється оглянутій особі в присутності уповноваженої особи Державтоінспекції МВС, яка її доставила, про що робиться запис у згаданому вище висновку.

Усі записи в акті медичного огляду та висновку щодо результатів медичного огляду особи на стан сп'яніння повинні бути розбірливими, не допускається формулювання "Норма".

Акт медичного огляду особи складається в одному примірнику, який залишається в закладі охорони здоров'я.

Висновок щодо результатів медичного огляду особи на стан сп'яніння складається в усіх випадках безпосередньо після огляду особи у трьох примірниках: перший примірник видається під підпис уповноваженій особі Державтоінспекції МВС, яка доставила дану особу на огляд, другий видається оглянутій особі, а третій залишається в закладі охорони здоров'я.

Таким чином, суд оцінивши докази в сукупності вважає, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, повністю доведена в ході судового засідання. І в ході судового розгляду справи не здобуто будь-яких обєктивних доказів, які б свідчили про те, що ОСОБА_1 діяв в стані крайньої необхідності.

В судовому засіданні встановлено і це обєктивно підтверджується довідкою № 264 від 17 березня 2015 року виданою Млинівською центральною районною лікарнею про те, що дитина ОСОБА_8 19 квітня 2012р.н. перебував на стаціонарному лікуванні Млинівської ЦРЛ з 01 березня 2015р. по 12 березня 2015р.. Госпіталізований 01 березня 2015р. о 4.20 год. у відділення АІТ, о 10.00 того ж дня був переведений у дитяче відділення.

На приймальне відділення був доставлений каретою швидкої медичної допомоги у важкому стані в супроводі мами ОСОБА_9 1995р.н.

При поступленні був поставлений діагноз: ГРВІ. Стенозуючий ларенготрахеіт. ДН II ст..

Для надання допомоги використовувались: амброксол, віт С, анаферон, інгаляція з венталіном, фіз. розчином, дексазон.

(а.с.16)

Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що на момент затримання ОСОБА_1 за керування автомобілем в стані алкогольного спяніння, його малолітня дитина ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_3, вже перебував в лікувальному закладі, де йому була надана і надавалась кваліфікована медична допомога.

Суд критично оцінює показання свідка ОСОБА_9, яка в судовому засіданні дала показання, що 28 лютого 2015 року її чоловік, поїхав в село до батьків, де залишився на ніч. Вночі, в її сина ОСОБА_8 «стався приступ», внаслідок чого він був госпіталізований в Млинівську ЦРЛ. Вранці, 01 березня 2015 року, вона зателефонувала чоловікові та сказала: «Як собі хочеш, але, щоб мені були гроші», тому він приїхав і привіз кошти на лікування сина, так як ОСОБА_9 являється дружиною ОСОБА_1, а відповідно вона юридично зацікавлена в прийняті судом рішення на користь її чоловіка.

Будь-яких обєктивних доказів, які б свідчили про те, що в Млинівській ЦРЛ були відсутні ліки, які терміново були необхідні для лікуваня малолітного сина ОСОБА_8 і що ці ліки необхідно було придбати за власні кошти, в судовому засіданні не здобуто, тим більше, що з 04 год.20 хв. малолітній ОСОБА_10 вже перебував під наглядом лікарів, а ОСОБА_7 приїхав до Млинівської ЦРЛ тільки о 08 год. 30 хв., перебуваючи при цьому в стані сильного алкогольного спяніння.

У відповідності до ст. 18 КУпАП не є адміністративним правопорушенням дія, яка хоч і передбачена цим Кодексом або іншими законами, що встановлюють відповідальність за адміністративні правопорушення, але вчинена в стані крайньої необхідності, тобто для усунення небезпеки, яка загрожує державному або громадському порядку, власності, правам і свободам громадян, установленому порядку управління, якщо ця небезпека за даних обставин не могла бути усунута іншими засобами і якщо заподіяна шкода є менш значною, ніж відвернена шкода.

Як вбачається зі змісту статті у разі крайньої необхідності відбувається зіткнення двох інтересів: загроза заподіяння шкоди одним охоронюваним законом інтересам усувається шляхом заподіяння шкоди, хоча й меншої, іншим. Стан крайньої необхідності виникає, коли є дійсна, реальна, а не уявна загроза зазначеним інтересам. Джерелами загрозливої небезпеки у разі крайньої необхідності, зокрема можуть бути стихійні явища повені, пожежі, землетруси тощо, дикі або домашні тварини, наприклад під час їхнього нападу на людину; джерела підвищеної небезпеки, наприклад несправна автомашина; людина, що заподіює або загрожує завдати шкоди охоронюваним законом інтересам. Небезпека за таких обставин не може бути усунута іншими засобами, тобто засобами, не пов'язаними із заподіянням шкоди іншим охоронюваним законом інтересам.

Таким чином, виходячи зі змісту ст..18 КУпАП, суд вважає, що будь-яких обєктивних доказів про те, що ОСОБА_1 діяв в стані крайньої необхідності в судовому засіданні не здобуто, а показання ОСОБА_1 про те, що він діяв стані крайньої необхідності, оцінюються судом не інакше як намагання ухилитися від відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення,передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

При накладенні адміністративного стягнення на ОСОБА_1 за вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, суд враховує характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, який за місцем проживання та роботи характеризується позитивно, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що помякшують і обтяжують відповідальність.

До обставин, що помякшують відповідальність ОСОБА_1 за адміністративне правопорушення суд відносить наявність на утриманні сина ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_3, що обєктивно підтверджується свідоцтвом про народження серія 1-ГЮ №163686 від 26 квітня 2012 року, актовий запис за № 38.

Обставин, що обтяжують відповідальність ОСОБА_1 за адміністративне правопорушення передбачене ч.1 ст.130 КУпАП, судом не встановлено.

Санкцією ч.1 ст. 130 КУпАП, передбачено накладення адміністративного стягнення у виді штрафу на водіїв від двохсот до трьохсот пятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення права керування транспортними засобами на строк від одного до двох років, або адміністративний арешт на строк від семи до десяти діб і на інших осіб - накладення штрафу від двохсот до трьохсот пятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або адміністративний арешт на строк від семи до десяти діб.

Суд, з врахуванням даних про особу ОСОБА_1, який за місцем проживання характеризується з позитивної сторони, а також наявності помякшуючих та відсутності обтяжуючих відповідальність обставин, вважає, за можливе застосувати адміністративне стягнення у виді штрафу.

Відповідно до п.5 ч.2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення стягується судовий збір за ставкою 0,03 розміру мінімальної заробітної плати.

На підставі наведеного,

керуючись статтями 33, 40-1, 283-285, 294 КУпАП,

суд-

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та накласти адміністративне стягнення у виді штрафу в сумі 3 400 (три тисячі чотириста) гривень.

Стягнути з ОСОБА_1, судовий збір в сумі 36 (тридцять шість) гривень 54 копійки в Управління Державного казначейства у Млинівському районі

/код за ГУДКУ в Рівненській області, МФО 833017, рахунок отримувача 0242, код класифікації доходів бюджету: 22030001, код ЄДРПОУ суду 26406181/

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником або на неї може бути внесено протест прокурора протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Апеляційна скарга, протест прокурора подаються до відповідного апеляційного суду через Млинівський районний суд Рівненської області.

Суддя Млинівського райсуду А.П. Бандура