Дата документу Справа №
Апеляційний суд Запорізької області
Провадження №33/778/165/15 Головуючий у 1-й інстанції Морока С.М.
Категорія: ст. 130 ч.1 КУпАП Доповідач в 2-й інстанції Мульченко В.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 квітня 2015 року м. Запоріжжя

Суддя судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Запорізької області Мульченко В.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні за участю захисника-адвоката Озюменко Є.Ю., апеляційну скаргу ОСОБА_3 на постанову судді Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 27 лютого 2015 року, якою

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживаючого по АДРЕСА_1

ВСТАНОВИВ:

Постановою судді Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 27 лютого 2015 року ОСОБА_3 притягнуто до адміністративної відповідальності, визнано винним в скоєнні ним адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП і призначено покарання у виді позбавлення права керування усіма видами транспортних засобів строком на 1 рік.

Стягнуто з ОСОБА_3 судовий збір в сумі 36,54 гривень в дохід держави.

Згідно постанови судді, 07.02.2015 року о 23 год. 38 хв. в м. Бердянську по пр. Пролетарському біля будинку № 234 ОСОБА_4 керував автомобілем VOLKSWAGEN PASSAT, державний номер НОМЕР_1, з явними ознаками алкогольного сп'яніння (запах алкоголю з порожнини рота, млява мова, хитка хода), огляд на визначення стану сп'яніння проводився на місці за допомогою алкотестеру "Драгер" (результат тесту № 479 від 08.02.2015 р. - 1,03%), від додаткового медичного огляду відмовився в присутності свідків, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України, тобто скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ст. 130 ч. 1 КУпАП України.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 просить скасувати постанову Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 27 лютого 2015 року відносно нього та закрити провадження у справі, за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Вказує, що інспектор ДПС під час складання протоколу про адміністративне правопорушення не вказав в ньому нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення, не роз'яснив йому права передбачені ст.268 КУпАП та ст.63 Конституції України та не надав можливості користуватися юридичною допомогою його адвоката, під час складання протоколу про адміністративне правопорушення.

Переглянувши справу в межах поданої апеляційної скарги, заслухавши адвоката, який підтримав апеляцію, перевіривши матеріали справи, аргументи скарги вважаю, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з огляду на наступне.

Судом належним чином виконані вимоги ст. ст. 280, 283 КУпАП, повно і всебічно розглянуті всі обставини справи, дотримані вимоги щодо змісту постанови про адміністративне правопорушення, викладено мотиви, на яких ґрунтується висновок суду про наявність в діях ОСОБА_3 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Так, винуватість останнього у вчиненні адміністративного правопорушення підтверджена дослідженими в судовому засіданні доказами у справі, а саме:

- протоколом про адміністративне правопорушення від 08.02.2015 року серія АП1 №808047 щодо порушення ОСОБА_3 вимог п.2.5 Правил дорожнього руху України через відмову у проходженні огляду на стан сп'яніння, в якому вказано нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення, є відмітка про роз'яснення ОСОБА_3 його прав та обов'язків, передбачених ст.63 Конституції України, ст.268 КУпАП;

- результатом тесту № 479 від 08.02.2015 року, який проводився за допомогою алкотестеру "Драгер", який показав позитивний результат 1,03% проміле, з якими ОСОБА_3 погодився;

- письмовими поясненнями свідків ОСОБА_5, ОСОБА_6, які підтвердили факт проходження ОСОБА_3 огляд на стан сп'яніння за допомогою приладу "Драгер".

Даним доказам суд надав правильну оцінку та вірно встановив фактичні обставини справи щодо відмови ОСОБА_3 від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп'яніння за наявності підозри знаходження особи в такому стані.

Вимагаючи скасувати постанову суду, ОСОБА_3 виходив з того, що він того ж дня таки пройшов медичний огляд на предмет алкогольного сп'яніння. Згідно медичного висновку від 08.02.2015 року він був тверезим, а тому підстав для проходження медичного огляду на вимогу співробітника міліції не було.

Проте з такими запереченнями погодитись не можна з огляду на наступне.

Відповідно до ч.4 ст.266 КУпАП огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного сп'яніння, здійснюється в закладах охорони здоров'я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення та проводиться в присутності співробітника міліції.

Проте з наданого ОСОБА_3 медичного висновку вбачається, що правопорушник проходив медичний огляд лише через 8 годин з моменту його затримання співробітниками міліції. Отже, огляд ОСОБА_3 на стан алкогольного сп'яніння було проведено з порушенням передбаченого ст.266 КУпАП порядку, що з огляду на положення ч.5 ст. 266 КУпАП зумовлює недійсність наданого апелянтом медичного висновку. Доводи апеляції про не обізнаність ОСОБА_3 про час та місце проведення судового засідання спростовується реєстром відправлення судових повісток.

У зв'язку з викладеним, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що в діях ОСОБА_3 міститься склад адміністративного правопорушення, передбачений ч.1 ст.130 КУпАП.

Протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_3 складений за фактом відмови останнього від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп'яніння під час керування транспортним засобом.

Таким чином, склад правопорушення в діях ОСОБА_3 є закінченим вже з моменту його відмови від проходження медичного обстеження.

Суддя вірно у відповідності до вимог закону, передбачених в ст.ст. 23, 33 КУпАП, урахував всі дані, які містяться в матеріалах справи, зокрема і стосовно особи порушника, і з огляду на них, дійшов висновку, що з метою виховання, а також запобігання вчиненню нових правопорушень, необхідно призначити стягнення, передбачене санкцією ч.1 ст.130 КУпАП, у виді позбавлення права керування усіма видами транспортних засобів строком на 1 рік.

За таких обставин, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги ОСОБА_3 по доводам зазначеним у його скарзі.

Керуючись ст.294 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишити без задоволення.

Постанову судді Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 27 лютого 2015 року в цій справі залишити без зміни.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя В.В. Мульченко