Справа № 274/1488/15-п
Провадження № 3/0274/493/15
Бердичівський міськрайонний суд Житомирської області
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Суддя Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області Корбут В.В. (далі Суд) , розглянувши 30.04.15 р. справу за матеріалами, що надійшли з Бердичівської міжрайонної прокуратури Житомирської області, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, який народився 13.10.1954 р., проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1, депутат Гришковецької селищної ради Бердичівського району Житомирської області (далі Рада), працював (до жовтня 2014 р.) на посаді спеціаліста 1-ї категорії із земельних питань Ради, за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 172-7 Кодексу України про адміністративні правопорушення, у розгляді взяли участь: ОСОБА_1, старший прокурор Бердичівської міжрайонної прокуратури Житомирської області ОСОБА_2 (далі Прокурор),

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення від 27.03.2015 р., складеного Бердичівським міжрайонним прокурорм Житомирської області ОСОБА_3, 15.07.2014 р. ОСОБА_1, будучи депутатом Ради та посадовою особою органу місцевого самоврядування, діючи умисно, з корисливих мотивів, у приміщенні Ради під час засідання 39-ї сесії шостого скликання Ради порушив статтю 14 Закону України "Про засади запобігання та протидії корупції", статті 8 та 18 Закону України "Про статус депутатів місцевих рад", статтю 12-1 Закону України "Про службу в органах місцевого самоврядування" щодо недопущення будь-якої можливості виникнення конфлікту інтересів, а також повідомлення про конфлікт інтересів, та взяв участь у голосуванні за прийняття рішення № 338 про передачу в оренду земельних ділянок для огородництва і сінокосіння без розроблення документації з землеустрою, у тому числі особисто собі площею 0,10 га для сінокосіння. У ході прийняття цього рішення ОСОБА_1 не повідомлено Раду про виникнення конфлікту інтересів, а також не вжито визначених законодавством України заходів щодо врегулювання конфлікту інтересів шляхом відмови від прийняття участі у голосуванні за це рішення або утримання від голосування за його прийняття. Таким чином, ОСОБА_1 вчинив адміністративне корупційне правопорушення, передбачене статтею 172-7 Кодексу України про адміністративні правопорушення (а. с. 4 9).

ОСОБА_1 визнав, що порушив законодавство України, але винуватим себе не вважає. Також пояснив, що під час прийняття Радою рішення № 338 від 15.07.2014 р. йому треба було утриматись від голосування або голосувати проти прийняття цього рішення.

Прокурор під час проголошення свого висновку зазначив, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 172-7 Кодексу України про адміністративні правопорушення, доведена повністю, та просив визнати ОСОБА_1 винуватим у вчиненні цього правопорушення та застосувати до нього стягнення у виді штрафу у розмірі десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Судом з'ясовано, що ОСОБА_1 обрано депутатом Ради, що підтверджується протоколом від 01.11. 2010 р. про підсумки голосування в одномандатному виборчому окрузі № 16 з виборів депутатів Ради, складеним Гришковецькою селищною виборчої комісії (а. с. 12 13).

Крім того, ОСОБА_1 з 31.12.2007 р. працював на посаді спеціаліста 1-ї категорії із земельних питань Ради, що підтверджується розпорядженням № 109 від 31.12.2007 р. селищного голови Ради (а. с. 15).

Тобто ОСОБА_1 є особою, зазначеною у пункті 1 частини першої статті 4 Закону України "Про засади запобігання і протидії корупції" (підпункт "б" народні депутати України, депутати Верховної Ради Автономної Республіки Крим, депутати місцевих рад; підпункт "в" державні службовці, посадові особи місцевого самоврядування), а саме суб'єктом відповідальності за корупційні правопорушення, на якого розповсюджуються норми цього Закону.

ОСОБА_1 під час проведення засідання 35-ї (а не 39-ї, як зазначено у протоколі про адміністративне правопорушення від 27.03.2015 р.) сесії шостого скликання Ради, яке відбулось 15.07.2014 р., взяв участь у голосуванні за прийняття рішення № 338 "Про передачу в оренду земельних ділянок для городництва та сінокосіння", яким, зокрема, було передано йому в оренду земельну ділянку площею 0,10 га, що підтверджується протоколом від 15.07.2014 р. 35-ї сесії шостого скликання Ради, рішенням від 15.07.2014 р. № 338 "Про передачу в оренду земельних ділянок для городництва та сінокосіння" Ради, списком громадян (орендарів) та площ земельних ділянок (додаток до цього рішення) (а. с. 23 25, 26, 27).

Відповідно до статті 172-7 Кодексу України про адміністративні правопорушення неповідомлення особою безпосереднього керівника у випадках, передбачених законом, про наявність конфлікту інтересів тягне за собою накладення штрафу від десяти до ста п'ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Примітка. 1. Суб'єктом правопорушень у цій статті є особи, зазначені у пункті 1, підпунктах "а", "б" пункту 2 частини першої статті 4 Закону України "Про засади запобігання і протидії корупції".

2. У цій статті під конфліктом інтересів слід розуміти суперечність між особистими інтересами особи та її службовими повноваженнями, наявність яких може вплинути на об'єктивність або неупередженість прийняття рішень, а також на вчинення чи невчинення дій під час виконання наданих їй службових повноважень.

Частиною першою статті 14 Закону України "Про засади запобігання і протидії корупції" передбачено, що особи, зазначені у пункті 1 та підпунктах "а", "б" пункту 2 частини першої статті 4 цього Закону, зобов'язані:

1) уживати заходів щодо недопущення будь-якої можливості виникнення конфлікту інтересів;

2) невідкладно у письмовій формі повідомляти безпосереднього керівника про наявність конфлікту інтересів.

Таким чином, на засіданні 35-ї сесії шостого скликання Ради, яке відбулось 15.07.2014 р. під час участі у голосуванні за рішення від 15.07.2014 р. № 338 "Про передачу в оренду земельних ділянок для городництва та сінокосіння" Ради у ОСОБА_1 виник конфлікт інтересів, а саме суперечність між його особистими інтересами та його службовими повноваженнями, наявність яких могла вплинути на об'єктивність або неупередженість прийняття рішень, а також на вчинення чи невчинення дій під час виконання наданих йому службових повноважень, а відтак ОСОБА_1, на виконання частини першої статті 14 Закону України"Про засади запобігання і протидії корупції", зобов'язаний був вжити заходів щодо недопущення будь-якої можливості виникнення цього конфлікту інтересів, зокрема, утриматись під час голосування за це рішення або не брати у ньому участі.

Між тим, як випливає з зазначеного раніше, що він цього не зробив та взяв участь у голосуванні за це рішення (проголосував за його прийняття).

Враховуючи викладене, Суд приходить до висновку, що ОСОБА_1 є винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 172-7 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Разом з тим, як вбачається з протоколу від 15.07.2014 р. 35-ї сесії шостого скликання Ради, за прийняття рішення від 15.07.2014 р. № 338 "Про передачу в оренду земельних ділянок для городництва та сінокосіння" Ради, проголосувало 12 з 12 присутніх депутатів Ради (всього до Ради обрано 20 депутатів), у тому числі і ОСОБА_1

Однак, у разі неприйняття ОСОБА_1 участі у голосуванні за це рішення або у разі його утримання під час голосування за це рішення останнє, зважаючи на положення частини другої статті 59 Закону України "Про місцеве самоврядування в України", все одно було б прийнято.

Таким чином, адміністративне правопорушення, вчинене ОСОБА_1, не призвело до прийняття Радою рішення від 15.07.2014 р. № 338 "Про передачу в оренду земельних ділянок для городництва та сінокосіння".

За таких обставин Суд вважає, що це адміністративне правопорушення є малозначним.

Статтею 22 Кодексу України про адміністративні правопорушення встановлено, що при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган (посадова особа), уповноважений вирішувати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитися усним зауваженням.

Приймаючи до уваги характер адміністративного правопорушення, вчиненого ОСОБА_1 (малозначне), Суд вважає за можливе звільнити його від адміністративної відповідальності з оголошенням усного зауваження.

Частиною другою статті 283 Кодексу України про адміністративні правопорушення визначено, що постанова про закриття справи виноситься при оголошенні усного зауваження, а відтак провадження у справі підлягає закриттю.

Керуючись статтями 22, 172-7, 221, 276, 280, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

П О С Т А Н О В И В:

Визнати ОСОБА_1 винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 172-7 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Звільнити ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності у зв'язку з малозначністю вчиненого правопорушення та оголосити йому усне зауваження.

Провадження у справі закрити.

Роз'яснити, що постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення шляхом подання через Бердичівський міськрайонний суд Житомирської області до Апеляційного суду Житомирської області апеляційної скарги.

Суддя В.В. Корбут