АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД М. КИЄВА
27. 03.2015 року Суддя у першій інстанції - Овсеп`ян Т.В.
№ 33/796/377/2015 Доповідач - Стрижко С.І.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Суддя Апеляційного суду м. Києва Стрижко С.І., розглянувши апеляційну скаргу захисника ОСОБА_3 - адвоката Саханчука А.Д. на постанову судді Шевченківського районного суду м. Києва від 11 лютого 2015 року відносно ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця м.Єнакієве Донецької області, гр-на України, з вищою освітою, працюючого регіональним менеджером ТОВ «БСХ побутова техніка», одруженого, маючого на утриманні неповнолітніх дітей, 2009 року народження, та 2014 року народження, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 про притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В:

Згідно із протоколом про адміністративне правопорушення, 26.01.2015 року, о 10 год. 07 хв., ОСОБА_3, керуючи автомобілем «Форд Фокус», д. н. з. НОМЕР_2, по вул. О. Теліги 1, в м. Києві, перед початком зміни напрямку руху, не переконався, що це буде безпечним та не надав дорогу автомобілю марки «Форд Фієста», д. н. з. НОМЕР_1, під керуванням водія ОСОБА_5, який рухався по тій смузі, на яку він мав намір перестроїтись, внаслідок чого сталося зіткнення, що призвело до пошкоджень обох транспортних засобів. Своїми діями ОСОБА_3 порушив п.10.1, 10.3 ПДР України, тобто вчинив правопорушення передбачене ст. 124 КУпАП.

Постановою судді Шевченківського районного суду м. Києва від 11 лютого 2015 року ОСОБА_3 визнаний винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КпАП України, та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в доход держави у розмірі 425,00 гривень. Також з ОСОБА_3 стягнуто в доход держави судовий збір у сумі 36,54 грн.

Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням, захисником ОСОБА_3 - адвокатом Саханчуком А.Д. подано апеляційну скаргу, в якій апелянт, посилаючись на порушення судом норм процесуального права та неправильного застосування норм матеріального права, на невсебічне та необ'єктивне дослідження обставин та матеріалів справи, що призвело до неправильного вирішення справи, просить судове рішення скасувати та закрити провадження по справі за відсутністю в діях ОСОБА_3 складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування своїх вимог захисник зазначає про відсутність порушення п. 10.1 та 10.3 ПДР України водієм автомобіля «Форд Фокус» ОСОБА_3, оскільки під час перестроювання, ОСОБА_3 до початку маневру перестроювання у другу смугу руху, пропустив два автомобіля, які рухалися у смузі, куди він мав намір перестроїтися, та переконавшись, що автомобілів більше немає, почав здійснювати маневр. Зазначає, що у другій смузі, після проїзду повз нього двох автомобілів, які він пропустив, іншого, зокрема автомобіля «Форд Фієста», не було, тобто друга смуга руху була вільною, що дозволяло йому перестроюватися. Посилаючись на відеозапис реєстратора, який встановлений в автомобілі ОСОБА_3, апелянт вказує на те, що автомобіль «Форд», д. н. з. НОМЕР_1, під керуванням водія ОСОБА_5 не перебував у другій смузі руху, а рухався у третій смузі руху та, коли ОСОБА_3 перестроївся у другу смугу руху, водій автомобіля «Форд» ОСОБА_5 почала перестроюватись з третьої смуги руху у другу, внаслідок чого вона підрізала автомобіль ОСОБА_3 та допустила зіткнення автомобілів.

Апелянт вважає, що ухвалюючи рішення у справі, суддя не врахував того, що в момент, коли ОСОБА_3, фактично закінчивши маневр, перестроївся у другу смугу руху, автомобіль під його керуванням, дотримуючись бокових інтервалів з іншими транспортними засобами, вже знаходився на одному рівні з автобусом «Богдан», який продовжував перебувати (стояти) у першій смузі руху, що зафіксовано на відеозаписі, і саме ці обставини, що мають істотне значення для вирішення справи, не були належним чином оцінені суддею.

Також захисник вказує, що суддя, посилаючись на схему ДТП та на розміри ширини смуг руху, в межах яких відбулось зіткнення автомобілів, не врахував того, що схема складена після ДТП, та на ній відсутні дані про розташування автобусу «Богдан» у першій смузі руху, а також його габаритні розміри та габаритні розміри інших автомобілів, а саме водія ОСОБА_5 та ОСОБА_3, а тому вважає, що зазначені у схемі показники та розміри є припущеннями і доказами не підтверджуються. У той же час на наявних у справі відеозапису та скриншотах, на думку апелянта, міститься інформація щодо напрямку руху автомобіля «Форд Фієста», під керуванням ОСОБА_5, та розташування цього автомобіля на проїзній частині під кутом, що характерний для руху зліва на право, тобто при перестроюванні з третьої у другу смугу руху, де вже перебував автомобіль під керуванням ОСОБА_3, який відповідно до запису вже рухався паралельно автобусу та іншим транспортним засобам, що знаходились у цій смузі та рухались попереду нього.

У судовому засіданні захисник ОСОБА_3 - адвокат Саханчук А.Д., підтримавши скаргу, просив її задовольнити з викладених у ній підстав.

Інший учасник ДТП - ОСОБА_5 та її представник просили відмовити у задоволенні апеляційної скарги та постанову судді залишити без зміни.

Заслухавши доповідь судді, пояснення учасників процесу, вивчивши матеріали справи та додаткові матеріали, представлені суду, дослідивши доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції вважає її такою, що не підлягає задоволенню з таких підстав.

Висновок судді районного суду про доведеність винуватості ОСОБА_3 у порушенні п. 10.1, 10.3 ПДР, що призвело до зіткнення транспортних засобів та їх пошкодження за обставин, викладених у постанові, є законним та обґрунтованим. Винуватість ОСОБА_3 у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, відповідає фактичним обставинам подій та підтверджена матеріалами справи про адміністративне правопорушення, у тому числі поясненнями іншого водія-учасника ДТП - ОСОБА_5, даними, що містяться у протоколі про адміністративне правопорушення, схемі ДТП, а також у відеозаписі з реєстратора, встановленого на авто правопорушника та скриншотах, іншими доказами, зібраними по справі.

Доводи апелянта про порушення ПДР України водієм ОСОБА_5, яка сама здійснювала маневр перестроювання з третьої у другу смугу руху, є неспроможними, оскільки ці обставини не можуть бути предметом розгляду справи щодо ОСОБА_3 Більш того, вирішення питання про наявність порушення ПДР України в діях конкретного водія та складання протоколу про адміністративну відповідальність для притягнення винуватих осіб до адміністративної відповідальності належить виключно до компетенції органів Державтоінспекції, а судові органи розглядають справи про адміністративне правопорушення лише в межах обставин та щодо порушень, зазначених у протоколі. Як вбачається із матеріалів справи будь-яких даних про притягнення ОСОБА_5 до адміністративної відповідальності, про складання відносно неї протоколу та направлення його на розгляд суду немає. При цьому, за поясненнями апелянта у суді апеляційної інстанції, ні він, ні ОСОБА_3, вважаючи фактично неправильними дії працівників ДАІ, у встановлений законом спосіб їх не оскаржували. Більш того, заяви захисника про можливе порушення ПДР зі сторони ОСОБА_5 є лише припущеннями, оскільки відеозапис та фотознімки будь-яким чином не доводять, що саме другий водій під час зіткнення транспортних засобів на керованим ним автомобілі знаходився під кутом до другої смуги руху, а ОСОБА_3 рухався вже паралельно автобусу.

Що стосується тверджень захисника Саханчука А.Д. про те, що ОСОБА_3, дотримуючись ПДР та пропустивши усі транспортні порушення, вже закінчив маневр перестроювання та рухався у другій смузі руху, то вони є неспроможними, оскільки були повністю спростовані доказами, які суддя поклав в основу своїх висновків щодо доведеності винуватості у ДТП саме водія, відносно якого був складений відповідний протокол про адміністративне правопорушення.

Більш того,за результатами дослідження у суді апеляційної інстанції відеозапису та фотокарток з реєстратора, розташованого на авто ОСОБА_3, було встановлено, що вантажний та легковий автомобілі прослідували по другій смузі руху ще у той момент, коли ОСОБА_3 продовжував рух безпосередньо за автобусом у першій смузі проїзної частини, до початку здійснення маневру перестроювання. У подальшому, відповідно до відеозапису, навіть не зменшуючи обрану ним швидкість, автомобіль ОСОБА_3 почав змінювати напрямок руху та при виїзді у другу смугу здійснив зіткнення з транспортним засобом під керуванням ОСОБА_5 При цьому таке зіткнення мало місце ще до того, як автомобіль ОСОБА_3 перебував на одному рівні з автобусом «Богдан», що повністю спростовує твердження апелянта про закінчення ОСОБА_3 маневру перестроювання, з огляду на скриншоти №№4, 5, на яких автобус зображений фактично повністю з лівої сторони (три вікна пасажирів та частина заднього вікна зліва).

Крім того, з огляду на дані схеми ДТП, яка була складена та підписана відповідною посадовою особу, а також водіями - учасниками пригоди без будь-яких заперечень, стосовно зазначення місця зіткнення транспортних засобів зі слів водіїв, локалізацію механічних пошкоджень як одного, так і другого автомобіля, суд апеляційної інстанції вважає достовірно встановленими ті обставини, що саме водій ОСОБА_3 допустив порушення вимог ПДР та при початку здійснення маневру перестроювання допустив зіткнення з транспортним засобом під керуванням ОСОБА_5, яка рухалась у тій смузі проїзної частини, на яку мав намір перестроїтись ОСОБА_3

Ці обставини фактично знайшли своє підтвердження і при дослідженні наданих відеозапису та фотознімків з реєстратора відповідно до пояснень другого учасника ДТП та її представника стосовно лівої та правої сторони фокусу зйомки, кількості та особливостей тих чи інших елементів, зображених та скриншотах, які не були спростовані захисником особи, яка була притягнута до адміністративної відповідальності.

Таким чином, суддя районного суду при розгляді справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_3 повно, всебічно та об'єктивно з'ясував всі обставини подій, дав належну оцінку усім зібраним по справі доказам та прийшов до обґрунтованих висновків щодо винуватості ОСОБА_3 у порушенні ПДР та наявності в його діях складу адмінправопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Будь-яких інших доводів, які б підтверджували порушення вимог чинного законодавства при розгляді судом першої інстанції справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_3 у скарзі не наведено та додаткових доказів на спростування висновків судді районного суду не надано, а тому апеляційну скаргу захисника ОСОБА_3 - адвоката Саханчука А.Д. слід залишити без задоволення, а постанову судді районного суду - без зміни.

З огляду на наведене, керуючись ст. 294 КУпАП, суд апеляційної інстанції, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_3 - адвоката Саханчука А.Д. - залишити без задоволення, а постанову судді Шевченківського районного суду м. Києва від 11 лютого 2015 року про притягнення ОСОБА_3 до адмінвідповідальності за ст. 124 КУпАП - без зміни.

Суддя Апеляційного

суду м. Києва С.І. Стрижко