АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 604/92/15-пГоловуючий у 1-й інстанції Сташків Н.Б.
Провадження № 33/789/50/15 Доповідач - Очеретяний Є.В.
Категорія - ч.1 ст.130 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 квітня 2015 р. м.Тернопіль

Суддя судової палати в кримінальних справах апеляційного суду Тернопільської області Очеретяний Є.В., з участю особи щодо якої винесено постанову ОСОБА_1, захисника ОСОБА_2, розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Підволочиського районного суду Тернопільської області від 30 березня 2015 року, -

ВСТАНОВИВ:

· Цією постановою:

· ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця та жителя АДРЕСА_1 працюючого головою фермерського господарства "Барселона", -

· визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП і накладено адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами терміном на 1 рік.

· Як визнав доведеним суд, ОСОБА_1, 09 лютого 2015 року біля 01 год. 55 хв., у м.Тернополі по вул.К.Савури, керуючи автомобілем марки Тойота Хілюкс, д.н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп'яніння, (а саме різкий запах алкоголю з ротової порожнини, почервоніння обличчя, тремтіння пальців рук, поведінка водія не відповідала обстановці), від проходження огляду на стан алкогольного сп'яніння на місці зупинки транспортного засобу, а також у лікувальному закладі категорично відмовився, чим порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху України.

· У апеляційній скарзі, ОСОБА_1 просить скасувати постанову Підволочиського районного суду відносно нього, оскільки вважає її незаконною та необґрунтованою, а справу провадженням закрити із-за відсутності в його діях події та складу адміністративного правопорушення.

· Стверджує, що жодних дій, описаних у протоколі про вчинення адміністративного правопорушення, на який посилався суд, та за які він притягнутий до адміністративної відповідальності, він не вчиняв. Протокол про адміністративне правопорушення у його присутності не складався та його копія йому не надавалась. Копію протоколу отримав в суді. Вважає, що суддею незаконно відмовлено в його заяві про відвід судді Сташківа Н.Б. Вказує, що в протоколі про адміністративне правопорушення в порушення вимог ст.256 КУпАП не вказане його місце складання. Зазначає, що при виявленні в нього ознак алкогольного сп'яніння, працівником ДАІ не було вжито заходів, щодо припинення адміністративного правопорушення. Вважає, що суд в постанові послався на докази, які явно викликають сумнів у їх правдивості. З відеоматеріалів вбачається, що автомобіль закритий, а тому працівники ДАІ не мали можливості почути запах з ротової порожнини.

· Вважає, що судом допущено неповне з'ясування та недоведеність обставин, що мають значення для справи; невідповідність висновків суду обставинам справи; порушено норми матеріального та процесуального права.

· Розглянувши матеріали справи, дослідивши доводи апеляційної скарги, заслухавши особу, щодо якої винесено постанову, ОСОБА_1 та його захисника ОСОБА_2, які підтримали подану ним апеляційну скаргу та просили постанову суду скасувати, а справу про адміністративне правопорушення відносно нього закрити, приходжу до висновку, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.

· Відповідальність за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП настає у випадку відмови особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

· Винність ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому адмінправопорушення, доведена зібраними, належним чином оціненими та наведеними у постанові суду наступними доказами.

· Показами свідка ОСОБА_3, з яких вбачається, що 09 лютого 2015 року під час патрулювання вулиць разом із напарником ОСОБА_4 помітили автомобіль Тойота, та з метою перевірки даного автомобіля, зупинили його. Він декілька раз на вимогу водія, представлявся, називав причину зупинки та пропонував надати усі необхідні реєстраційні документи, однак водій категорично відмовлявся. Під час спілкування з водієм було помітно тремтіння пальців рук, почервоніння очей, а також коли він привідкрив бокове вікно, то з салону автомобіля було відчутно різкий запах алкоголю, що викликало підозру про перебування водія в стані алкогольного сп'яніння. НА місці зупинки йому запропонували продути пристрій на місці зупинки. Крім того, йому було роз'яснено право у випадку незгоди із результатами проходження огляду на місці проїхати із ним до лікарні, однак він категорично відмовився. У подальшому ним було роз'яснено права, обов'язки та складений протокол про адміністративне правопорушення, передбачене п.2.5 ПДР України, відповідальність за яку наступає за ч.1 ст.130 КУпАП України. Крім того, доповнив, що посвідчення водія ним не вилучалося у зв'язку з тим, що водій його не передав, а лише пред'явив, також транспортний засіб не був вилучений, оскільки евакуатор, який приїхав, відмовився здійснювати його погрузку через можливість пошкодження коробки автомат.

· Показами свідка ОСОБА_4, які є аналогічними з показами свідка ОСОБА_3

· Показами свідка ОСОБА_5, з яких вбачається, що 09 лютого 2015 року біля 11-12 години, вона разом із ОСОБА_6 по вул.К.Савури у м.Тернополі були зупиненні працівниками ДАІ, які роз'яснили їм причину зупинки. У її присутності водію, який знаходився в салоні автомобіля, було запропоновано на місці зупинки, пройти медогляд на стан сп'яніння, а саме продути у пристрій, на що водій категорично відмовлявся, не пояснюючи чітко причини відмови. У подальшому в її присутності працівниками ДАІ було роз'яснено водію права та складено протокол про адміністративне правопорушення, який вона підписала.

· Показами свідка ОСОБА_6, які є аналогічними з показами свідка ОСОБА_5 та який доповнив, що поведінка водія була неадекватною.

Покази вищевказаних свідків є логічними, послідовними, взаємодоповнюючими, та такими, що повністю узгоджуються між собою та спростовують доводи ОСОБА_1, в апеляційній скарзі про те, що жодних дій, описаних у протоколі про вчинення адміністративного правопорушення, на який посилався суд, та за які він притягнутий до адміністративної відповідальності, він не вчиняв та протокол про адміністративне правопорушення у його присутності не складався.

Крім показів вищевказаних свідків вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення доведена і іншими доказами, зокрема:

- протоколом про адміністративне правопорушення від 09 лютого 2015 року серії АП1 №829313, згідно якого 09 лютого 2015 року біля 1год. 55хв. ОСОБА_1 в м.Тернополі по вул.К.Савури, керуючи автомобілем марки Тойота Хілюкс д.н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп'яніння (різкий запах алкоголю з ротової порожнини, почервоніння обличчя, тремтіння пальців рук, поведінка водія не відповідала обстановці), від проходження огляду на стан алкогольного сп'яніння на місці зупинки транспортного засобу, відмовився.

Твердження ОСОБА_1, в апеляційній скарзі, про те, що в протоколі про адміністративне правопорушення в порушення вимог ст.256 КУпАП не вказане його місце складання, вважаю необгрунтованим та таким, що не відповідає дійсності, оскільки, як вбачається з даного протоколу у ньому зазначено його місце складання, а саме м.Тернопіль вул.Клима Савури.

Вказаний протокол, складений у відповідності до вимог ст. 256 КУпАП із зазначенням усіх необхідних для вирішення справи обставин.

Також, як вбачається із протоколу про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1, від його підпису та надання пояснень відмовився в присутності двох свідків. Жодні скарги при складанні протоколу відсутні, в тому числі і про ненадання його копії.

- рапортом ст. ОДПС роти ДАІ ОСОБА_3, з якого вбачається, що 09 лютого 2015 року, ним разом з іншим інспектором ДАІ по вул.К Савури у м.Тернополі був зупинений автомобіль Тойота Хілюкс д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_1 із явними ознаками алкогольного сп'яніння. Даний водій категорично відмовився передавати посвідчення водія з метою його вилучення. Крім того, з метою відсторонення водія від керування було викликано евакуатор для доставки транспортного засобу на арешт майданчик, проте водій евакуатора не зміг доставити його у зв'язку з тим, що ОСОБА_1 заблокував автомобіль.

Вищевказані докази спростовують твердження ОСОБА_1, що працівниками ДАІ не було вжито заходів, щодо припинення адміністративного правопорушення.

Оглянутим в судовому засіданні судом першої інстанції, відеозаписом диску із написом "Відео ОСОБА_1", з якого вбачалося, що працівник ДАІ представився до водія, роз'яснив йому, що у них виникла підозра перебування останнього у стані алкогольного сп'яніння та відповідно до п.2.5 ПДР України він повинен пройти медичний огляд, або проїхати в лікарню для медосвідчення, на що ОСОБА_1 категорично відмовився.

З огляду на ці обставини, доводи апелянта ОСОБА_1 про те, що в його діях відсутні ознаки адміністративного правопорушення і його безпідставно притягнуто до адміністративної відповідальності, а також те, що суд в постанові послався на докази, які явно викликають сумнів у їх правдивості є необгрунтованими та такими що суперечать матеріалам справи і тому не можуть бути прийнятими до уваги.

Таким чином, судом першої інстанції правильно встановлено фактичні обставини справи і вірно кваліфіковано дії ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП.

Твердження ОСОБА_1 про те, що суддею незаконно відмовлено в його заяві про відвід судді Сташківа Н.Б., є безпідставними, оскільки дана постанова не підлягає оскарженню та не є предметом розгляду в суді апеляційної інстанції.

· Разом з тим, накладаючи стягнення на ОСОБА_1 у вигляді позбавлення прав керування транспортними засобами на строк 1 рік, судом неналежно враховано особу правопорушника, а саме те, що він є депутатом районної ради, працює головою фермерського господарства "Барселона" та забезпечує його діяльність де працює до 25 чоловік, проводить весняно-польові роботи, у зв'язку з чим виникає крайня необхідність у керуванні транспортними засобами, значним графіком робити на полях і роз'їздах у виробничих потребах, а позбавлення водійських прав унеможливить виконання ним своїх робочих обов'язків, та призначив стягнення, яке не відповідає вимогам ст.33 КупАП щодо загальних правил накладення стягнення за адміністративне правопорушення, а тому вважаю, що постанова суду в частині накладення адміністративного стягнення підлягає зміні з накладенням менш суворого стягнення у виді штрафу.

· На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 293, 294 КУпАП,-

· ПОСТАНОВИВ:

· Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити частково.

· Постанову Підволочиського районного суду Тернопільської області від 30 березня 2015 року відносно ОСОБА_1 змінити, наклавши на нього стягнення за ч.1 ст.130 КупАП у вигляді штрафу в розмірі 3 995 (три тисячі дев'ятсот дев'яносто п'ять) гривень в дохід держави.

· В решті постанову суду залишити без змін.

· Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя - підпис

З оригіналом згідно:

Суддя апеляційного суду Тернопільської області Є.В. Очеретяний