Номер провадження: 33/785/260/15
Головуючий у першій інстанції Губа
Доповідач Балан В. Д.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.04.2015 року м. Одеса

Суддя Апеляційного суду Одеської області Балан В.Д., за участі потерпілої ОСОБА_1, її представника - адвоката Веселової О.О., особи, притягнутої до адміністративної відповідальності - ОСОБА_3 та його представника ОСОБА_4, розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_3 на постанову судді Київського районного суду м. Одеси від 21.10.2014 року,

встановив:

Зазначеною постановою судді суду першої інстанції, ОСОБА_3 визнано винним і притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення з накладенням стягнення у виді штрафу у розмірі 85 грн. за те, що він 09.10.2014 року, близько 23 год., знаходячись за місцем свого проживання у АДРЕСА_1, вчинив сварку з дружиною ОСОБА_1 та донькою ОСОБА_5, під час якої висловлювався на їх адресу нецензурною лайкою, намагався побити, вчинивши тим самим психологічне насильство у сім'ї.

У апеляційній скарзі ОСОБА_3 зазначив, що постанова судді винесена з грубими порушеннями норм процесуального та матеріального права.

Суддя не з'ясував фактичні обставини справи, а висновки про його винуватість зроблені на підставі пояснень дружини та доньки. Будь-яких інших доказів у справі немає.

Причиною події стало те, що дружина та донька у жовтні 2014 року почали вивозити з їх квартири речі, в тому числі й речі спільного користування. Він культурно висловив їм своє негативне ставлення до цього, а вони стали телефонувати до міліції з приводу того, що він начебто їх б'є та погрожує.

Насправді він не вчиняв жодних протиправних дій, а суддя у постанові зазначила про нецензурну лайку, хоча у протоколі, складеному дільничним інспектором, про це не йдеться.

Судову повістку, не менш як за три доби до дня розгляду справи, як це передбачено ст. 277-2 КУпАП, йому не вручили, а копію постанови не надіслали і не вручили.

За таких обставин, він просить постанову судді скасувати, а провадження у справі закрити.

В судовому засіданні суду апеляційної інстанції ОСОБА_3 підтримав доводи своєї апеляційної скарги і просив її задовольнити.

Він пояснив, що конфлікт між ним, дружиною та донькою виник з-за того, що вони безпідставно запропонували йому виселитись з квартири і почали вивозити речі без його згоди. Окрім того, дружина зателефонувала до міліції для того, щоб штучно створити привід для розлучення, але, замість того, щоб розібратись в причинах, дільничний інспектор склав протокол відносно нього.

Потерпіла ОСОБА_1, у суді апеляційної інстанції, наполягала на факті психологічного насилля у сім'ї з боку ОСОБА_3, який мав місце 09.10.2014 року. Вона пояснила, що подружні стосунки між нею та ОСОБА_3 припинились близько десяти років тому, але не погоджується з твердженням апелянта, що звернення до міліції їй потрібно саме для розірвання шлюбу. Вона вважає, що шлюб між ними підлягає розірванню з об'єктивних причин, а звернення до міліції викликано неправильною поведінкою ОСОБА_3 щодо неї та доньки. З квартири вона виносила свої особисті речі, оскільки проживати спільно з ОСОБА_3 було неможливо.

Вона не обмовляє ОСОБА_3, оскільки для цього немає причин.

Вислухавши пояснення ОСОБА_3, ОСОБА_1 та їх представників, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, вважаю, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню за наступних підстав.

Частиною другою статті 294 КУпАП передбачено, що постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Постановою судді Апеляційного суду Одеської області від 08.04.2015 року, строк на подачу апеляційної скарги поновлений, тому вона підлягає розгляду по суті.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Так, з матеріалів справи випливає, що провадження у справі про адміністративне правопорушення розпочате за телефонним повідомленням та заявою потерпілої ОСОБА_5 про те, що її батько вчинив сварку, висловлював погрози та образи на їх з матір'ю адресу (а.с. 2, 3-4).

Зазначені обставини викладені також у письмових поясненнях ОСОБА_1 та ОСОБА_5 (а.с. 5, 6).

У поясненні, наданому дільничному інспектору, ОСОБА_3 заперечував проти цих обставин. (а.с. 7).

Вислухавши пояснення обох сторін у судовому засіданні суду апеляційної інстанції, зіставивши їх з матеріалами справи, вважаю, що пояснення потерпілих є правдивими, тому не довіряти їм у суду апеляційної інстанції підстав немає.

За таких обставин вважаю, що дії ОСОБА_3 правильно кваліфіковані за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, як вчинення насильства в сім'ї, тобто умисне вчинення будь-яких дій фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування фізичного насильства, що не завдало фізичного болю і не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров'ю потерпілого.

Довід ОСОБА_3 про безпідставність притягнення його до адміністративної відповідальності є необґрунтованим, оскільки спростовується послідовними поясненнями потерпілих, а доказів на підтвердження своїх доводів, особа, яка подала апеляційну скаргу, не навела.

Відповідно до вимог ст. ст. 33-36 КУпАП, обираючи вид адміністративного стягнення, суддя належним чином мотивував застосування стягнення у вигляді громадських робіт характером правопорушення, ставленням до нього правопорушника, ступінню його вини.

За таких обставин, вважаю, що постанова судді суду першої інстанції є законною та справедливою, тому підстави для задоволення апеляційної скарги відсутні.

У відповідності до ч. 8 ст. 294 КУпАП, за наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право: 1) залишити апеляційну скаргу чи протест прокурора без задоволення, а постанову без змін; 2) скасувати постанову та закрити провадження у справі; 3) скасувати постанову та прийняти нову постанову; 4) змінити постанову.

На підставі викладеного, керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

постановив:

У задоволенні апеляційної скарги ОСОБА_3, - відмовити.

Постанову судді Київського районного суду м. Одеси від 21.10.2014 року про притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП з накладенням стягнення у виді штрафу у розмірі 85 грн., - залишити без змін.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду Одеської області

Балан В.Д.