Справа №: 622/214/15-п
ПОСТАНОВА

іменем України

19.03.2015 року Золочівський районний суд Харківської області в складі головуючого судді Шабас О.С., за участі секретаря Цилюрик Т.А., прокурора Лисокобилка А.М. розглянувши адміністративний матеріал, який надійшов з прокуратури Золочівського району Харківської області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянина України, з вищою освітою раніше не судимого, та такого що до адміністративної відповідальності за вчинення корупційних діянь не притягувався, що обіймає посаду інспектора з адміністративної практики ВДАЇ з обслуговування Золочівського району (смт Золочів) ГУМВС України в Харківській області, проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3, зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4,

за ч. 2 ст. 172-5 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

05 березня 2015 року до Золочівського районного суду Харківської області надійшов протокол №2 про вчинення адміністративного корупційного правопорушення передбачений ч. 2 ст. 172-5 Кодексу України про адміністративні правопорушення складений відносно ОСОБА_1

Згідно протоколу про вчинення адміністративного корупційного правопорушення ОСОБА_1 інкримінується вчинення адміністративного корупційного правопорушення за наступних обставин. Так, прокурор зазначає, що ОСОБА_1 згідно з наказом ГУМВС України в Харківській області №105о/с від 25.04.2014 працює на посаді інспектора з адміністративної практики відділення ДАІ з обслуговування Золочівського району (смт.Золочів) ГУМВС України в Харківській області, має спеціальне звання капітан міліції та відповідно до ст.2 Закону України «Про державний захист працівників суду і правоохоронних органів» є працівником правоохоронного органу.

Починаючи з 2012 року, ОСОБА_1 ознайомлений та попереджений про обмеження встановлені Законом України «Про засади запобігання і протидії корупції», про що ним складено відповідний рапорт.

Відповідно до наказу про розподіл функціональних обовязків відділення ДАІ по обслуговуванню Золочівського району ГУМВС України в Харківській області від 03.06.2014 до функціональних обовязків ОСОБА_1 входить реєстрація та внесення до баз «АРМОР» та «НАІС» матеріалів про вчинення адміністративних правопорушень, а також здійснення контролю за правомірністю їх складання; підготовка та направлення за належністю адміністративних матеріалів, винесення постанов у справах про адміністративні правопорушення; проведення бесід з учнями загальноосвітніх шкіл щодо профілактики та попередження травматизму серед школярів.

Таким чином, ОСОБА_1 як особа рядового складу органу внутрішніх справ є субєктом відповідальності за корупційне правопорушення відповідно до п.п. «д» п.1 ч.1 ст.4 Закону України «Про засади запобігання і протидії корупції».

13.10.2014 до прокуратури Золочівського району Харківської області надійшло звернення ОСОБА_2 щодо неправомірних дій працівників ДАІ з обслуговування Золочівського району ОСОБА_1 та ОСОБА_3

13.10.2014 прокуратурою Золочівського району вказані відомості внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000008 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.368 КК України та розпочато досудове розслідування.

Досудовим розслідуванням встановлено, що у власності ОСОБА_2 перебуває автомобіль УАЗ-469, д.р.н. 99083ХК, а також причеп до вказаного автомобіля, який не зареєстрований належним чином.

31.08.2014 близько 09 години 30 хвилин ОСОБА_2 знаходився на вказаному автомобілі поблизу с. Карасівка, Золочівського району, Харківської області, де до нього на службовому автомобілі підїхали працівники ДАІ по обслуговуванню Золочівського району ОСОБА_1 та ОСОБА_3

Зясувавши, що у ОСОБА_2 відсутні документи на вищезазначений причеп, працівниками ДАІ стосовно нього складено протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 6 ст. 121 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а також акт огляду та тимчасового затримання транспортного засобу - автомобільного причепу без номерного знаку, який в подальшому поставлений на штрафмайданчик Золочівського РВ ГУМВС України в Харківській області, з вимогою передачі грошових коштів в сумі 2000 гривень за повернення причепу.

Постановою у справі про адміністративне правопорушення серія ПСІ №815361 від 21.08.2014 ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 6 ст. 121 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладеного грошове стягнення у розмірі 170 грн. 00 коп., який 01.09.2014 ОСОБА_2 сплатив в повному обсязі.

05.11.2014 близько 11 години 20 хвилин ОСОБА_2 приїхав до приміщення ВДАІ з обслуговування Золочівського району УДАІ ГУМВС України в Харківській області, яке розташовано за адресою: Харківська область, смт. Золочів, вул. Комсомольська, 26, для того, щоб працівники ДАІ, які вилучили його причеп, пояснили, як він може забрати свій автомобільний причеп, оскільки відповідний штраф ОСОБА_2 сплатив.

05.11.2014 приблизно о 12 годині 00 хвилин у приміщенні ВДАІ ОСОБА_2 зустрівся з ОСОБА_1 та вони вийшли з приміщення відділу на вулицю. В ході розмови ОСОБА_1 повідомив, що причеп знаходиться на території Золочівського РВ ГУМВС України в Харківській області та він його поверне лише 07.11.2014, а також зазначив, щоб ОСОБА_2 приїхав до нього о 16 годині для обговорення умов щодо повернення причепу.

07.11.2014 близько 15 години 00 хвилин ОСОБА_2 приїхав до ВДАІ з обслуговування Золочівського району, де зустрівся з ОСОБА_1

В ході розмови ОСОБА_2 запитав, що йому потрібно зробити, щоб він міг забрати свій причеп без зволікання та зайвих клопотів, на що ОСОБА_1 повідомив, що, якщо ОСОБА_2 надасть йому за це 600 гривень, то цього буде достатньо. Крім того, ОСОБА_1 з метою нездійснення ОСОБА_2 державної реєстрації автомобільного причепу надав ОСОБА_2 номерні знаки з іншого транспортного засобу для безперешкодного користування причепом та непритягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності в подальшому.

07.11.2014 старшим оперуповноваженим в ОВС УВБ в Харківській області ДВБ МВС України підполковником міліції ОСОБА_4 на підставі доручення прокуратури Харківської області в рамках досудового розслідування кримінального провадження №0000008 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, в присутності понятих ОСОБА_5 та ОСОБА_6 та безпосередньо ОСОБА_2 проведено огляд, копіювання, помітку та вручення заздалегідь ідентифікованих засобів - грошових купюр, у кількості 3 (трьох) купюр, номіналом 200 (двісті) гривень з наступними серійними номерами: купюра номіналом 200 (двісті) гривень України серія ЕА №0058013, купюра номіналом 200 (двісті) гривень України серія ЕЗ №7381395, купюра номіналом 200 (двісті) гривень України серія КЙ №2657560. Крім того, вищевказані купюри помічені спеціальним люмінесцентним засобом «Светлячок-М», шляхом нанесення аерозолю спеціального засобу по ребровій поверхні купюр та передані ОСОБА_2, у зв'язку з необхідністю проведення заходів по отриманню фактичних даних щодо можливої протиправної діяльності інспектора з адміністративної практики ВДАІ з обслуговування Золочівського району ОСОБА_1

В подальшому, 07.11.2014 о 16 годині 00 хвилин ОСОБА_2 підїхав до приміщення ВДАІ по обслуговуванню Золочівського району УДАІ ГУМВС України в Харківській області, де зустрівся з ОСОБА_1 На вимогу останнього ОСОБА_2 пройшов з ОСОБА_1 до приміщення Золочівського РВ ГУМВС України в Харківській області, на порозі якого передав ОСОБА_1 грошові кошти в сумі 600 гривень у якості винагороди за сприяння в поверненні свого автомобільного причепу та надання незареєстрованих номерних знаків для уникнення притягнення до адміністративної відповідальності в подальшому. Після цього, ОСОБА_1 запросив ОСОБА_2 на подвіря Золочівського РВ ГУМВС України в Харківській області, де знаходився причеп, для того, щоб ОСОБА_2 зміг його забрати.

На території подвіря на вимогу ОСОБА_1 на зворотному боці акта огляду та тимчасового затримання транспортного засобу від 31.08.2014 ОСОБА_2 зробив запис про отримання свого причепу та відсутність претензій, поставив свій підпис. Після цього ОСОБА_2 виштовхав причеп з подвіря Золочівського РВ ГУМВС України в Харківській області.

В подальшому, під час проведення досудового розслідування кримінального провадження №0000008 від 13.10.2014 за ч. 3 ст.368 КК України 07.11.2014 в ході проведення огляду місця події в присутності ОСОБА_1 та понятих зроблено змиви з правої та лівої рук ОСОБА_1, на вимогу слідчого Гуркаленко А.М. добровільно видав грошові кошти в сумі 650 гривень (купюри номіналом 200 гривен - 3 шт., 50 гривень - 1 шт.), а також в ході огляду форменої куртки ОСОБА_1 на внутрішній поверхні правої кишені виявлено світіння зеленуватого кольору.

Також, під час проведення досудового розслідування кримінального провадження №0000008 від 13.10.2014 за ч.З ст. ст.368 КК України на підставі доручення прокуратури Харківської області та ухвали слідчого судді апеляційного суду Харківської області про надання дозволу на проведення негласної слідчої (розшукової) дії: аудіо, відео контроль особи №7320т від 15.10.2014 проведена негласна слідча розшукова дія: аудіо, відео контроль особи, за наслідками проведення якої зафіксовано момент, коли ОСОБА_1 визначає ОСОБА_2 суму грошової винагороди за повернення причепу та надання незареєстрованих номерних знаків у розмірі 600 гривень, а також самі обставини передачі грошової винагороди від ОСОБА_2 ОСОБА_1

Крім цього, згідно з висновком судово-хімічної експертизи №13214 від 04.12.2014 встановлено, що на поверхні ватного тампону зі змивом з поверхні правої руки ОСОБА_1, на поверхні грошових коштів у сумі 650 гривень, на поверхні фрагменту кишені формової куртки ОСОБА_1 є нашарування спеціальної хімічної речовини - люмінофору.

За результатами досудового розслідування 20.02.2015 старшим слідчим другого слідчого відділу слідчого управління прокуратури Харківської області ОСОБА_7 складено постанову про закриття кримінального провадження за фактом отримання неправомірної вигоди інспектором з адміністративної практики відділення ДАІ з обслуговування Золочівського району УДАІ ГУМВС України в Харківській області ОСОБА_1 на підставі ст.11 КК України, ст.284 КПК України, у звязку з відсутністю в його діях суспільної небезпеки та відсутністю складу злочину, передбаченого ст. 368 КК України.

Відповідно до п.п. «д», п.1 ч.1 ст.4 та п.1 ч.1 ст.8 Закону України «Про засади запобігання і протидії корупції» ОСОБА_1, як особі рядового складу органу внутрішніх справ, заборонено безпосередньо або через інших осіб одержувати дарунки (пожертви) від юридичних або фізичних осіб за рішення, дії чи бездіяльність в інтересах дарувальника, що приймаються, вчиняються як безпосередньо такою особою, так і за її сприяння іншими посадовими особами та органами.

Таким чином, прокурор зазначає, що ОСОБА_1, обіймаючи посаду інспектора з адміністративної практики відділення ДАІ з обслуговування Золочівського району У ОСОБА_8 України в Харківській області, будучи особою рядового складу органів внутрішніх справ, достовірно знаючи про встановлену законом заборону щодо одержання дарунка, переслідуючи корисливу мету, порушив її та одержав від ОСОБА_2 дарунок у вигляді грошових коштів в сумі 600 гривень в якості винагороди за сприяння в поверненні ОСОБА_2 автомобільного причепу, який знаходився на штафмайданчику Золочівського РВ ГУМВС України в Харківській області, а також за подальше приховування адміністративного правопорушення шляхом видачі правопорушнику ОСОБА_2 номерних знаків з іншого транспортного засобу, тобто порушив вимоги п.1 ч.1 ст.8 Закону України «Про засади запобігання і протидії корупції» та вчинив дії, які містять ознаки адміністративного корупційного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 172-5 Кодексу України про адміністративні правопорушення. До протоколу в якості доказів додані: 1. Копія протоколу про вчинення адміністративного правопорушення від

31.08.2014 на 1 арк.;

2. Копія постанови у справі про адміністративне правопорушення від

31.08.2014 на 1 арк.;

3. Копія акта огляду та тимчасового затримання транспортного засобу від

31.08.2014 на 1 арк.;

4. Копія квитанції про сплату штрафу ОСОБА_2 на 1 арк.;

5. Копія книги обліку затриманого автотранспорту Золочівського РВ ГУМВС України в Харківській області на 4 арк.;

6. Копія заяви ОСОБА_2 щодо неправомірних дій працівників ДАІ від

13.10.2014 на 1 арк.;

7. Копія Витягу ЄРДР з кримінального провадження № 0000008 на 1 арк.;

8. Копія з розподілу функціональних обовязків відділення ДАІ по обслуговуванню Золочівського району ГУ МВС України в Харківській області на 7 арк.;

9. Копія витягу з наказу про призначення ОСОБА_1 на посаду на 1 арк.;

10. Копія службової характеристики ОСОБА_1 на 1 арк.;

11. Копія протоколу огляду місця події від 07.11.2014 на 4 арк.;

12. Копія протоколу огляду місця події від 12.11.2014 на 3 арк.;

13. Копія протоколу про наслідки проведення негласної слідчої (розшукової) дії : контроль за вчинення злочину - спеціальний слідчий експеримент від 10.11.2014 на 2 арк.;

14. Копія протоколу огляду, помітки та вручення заздалегідь ідентифікованих засобів - грошових купюр на 4 арк. від 07.11.2014;

15. Копія протоколу допиту потерпілого ОСОБА_2 від 12.11.2014 на З арк.;

16. Копія протоколу про наслідки проведення негласної слідчої (розшукової) дії аудіо,- відеоконтроль особи на 3 арк. від 10.11.2014;

17. Копія протоколу про наслідки проведення негласної слідчої (розшукової) дії аудіо,- відеоконтроль особи на 3 арк. від 10.11.2014;

18. Копія висновку судової експертизи по дослідженню речовин хімічних виробництв та спеціальних хімічних речовин № 13214 на 3 арк. від 04.12.2014;

19. Копія постанови про закриття кримінального провадження на 4 арк. від 20.02.2014;

20. Копія рапорту ОСОБА_1 про попередження про встановлені Законом України «Про засади запобігання і протидії корупції» обмеження на 1 арк.;

21. Копія ідентифікаційного коду ОСОБА_1 на 1 арк.

Прокурор у судовому засіданні вважав протокол таким, що складений з дотриманням вимог закону, в звязку з чим вважав необхідним притягнути ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення корупційного правопорушення за ч. 2 ст. 172-5 КУпАП.

ОСОБА_1, пояснив, що свою провину у вчиненні корупційного правопорушення він не визнає, ніяких грошових коштів він не отримував від ОСОБА_2 Зауважив, що на переглянутому відео видно, як він бере квитанцію у ОСОБА_2, проте не грошові кошти. Вилучені в нього 07 листопада 2014 року грошові кошти, що перебували в нього у посвідчені, належать йому особисто. Дана обставина підтверджується тим, що не було видно, що його руки, посвідчення та вилучені в нього грошові кошти випромінюють якесь світло, при спрямуванні на нього ультрафіолетової лампи.

Захисник ОСОБА_1 адвокат ОСОБА_9 проти притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення корупційного діяння заперечував, зауважив, що по-перше пропущено строк притягнення ОСОБА_1 до відповідальності, так як він має відраховуватися з 26 грудня 2014 року. По-друге ОСОБА_1 не може бути притягнутий до адміністративної відповідальності з тих підстав, що слідчим у обох постановах про закриття провадження формально встановлено склад злочину передбачений ч. 3 ст. 368 КК України, крім того протокол складено з порушеннями не вказані свідки. Вважав, що провадження по справі має бути закрито. Свої заперечення виклав письмово, судом вони приєднані до матеріалів справи.

Суд, вислухавши прокурора, пояснення ОСОБА_1, його захисника, дослідивши матеріали адміністративної справи, за клопотанням учасників процесу вибірково оглянувши у судовому засіданні матеріали кримінального провадження №0000008, переглянувши відеозаписи, допитавши свідків ОСОБА_10, ОСОБА_2, дійшов наступного.

Аналізуючи зміст статей 368 КК України, 1, 8 Закону України «Про засади запобігання та протидії корупції» та глави 13А Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд виходить з наступного. Так, кожен з перелічених законів містить ряд норм, що стосуються отримання неправомірної вигоди. Поняття неправомірної вигоди, розкрите у ст. 1 Закону України «Про засади запобігання та протидії корупції», так законодавцем визначено,що це є грошові кошти або інше майно, переваги, пільги, послуги, нематеріальні активи, які обіцяють, пропонують, надають або одержують без законних на те підстав. Однак, ст.8 Закону України «Про засади запобігання та протидії корупції» окремо встановлено обмеження щодо одержання дарунків (пожертв). Відтак суд доходить висновку, що поняття дарунку та неправомірної вигоди не є тотожними.

Положення ст. 9 Кодексу України про адміністративні правопорушення визначають, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Адміністративна відповідальність за правопорушення, передбачені цим Кодексом, настає, якщо ці порушення за своїм характером не тягнуть за собою відповідно до закону кримінальної відповідальності.

Стаття 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення визначає обставини, що виключають провадження в справі про адміністративне правопорушення, відтак провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за обставин відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

З наданої копії заяви ОСОБА_2 судом встановлено, що 13 жовтня 2014 року він звернувся до прокурора Золочівського району Харківської області з вимогою захистити його права, так як працівники ДАЇ ОСОБА_1 та ОСОБА_3 вимагають в нього грошові кошти за повернення його причепу.

Як вбачається з копії витягу 13 жовтня 2014 року за заявою ОСОБА_2 відомості були внесені до ЄРДР, кримінальне провадження №0000008, правова кваліфікація ч. 3 ст. 368 КК України.

07 листопада 2014 року слідчим другого відділу слідчого управління прокуратури Харківської області ОСОБА_11 в присутності понятих ОСОБА_5, ОСОБА_6, за участі о/у ОВС УВБ в Харківській області, інспекторів Гуркаленко А.М., Мартинець О.В. проведено слідчу дію по огляду місця події, в ході якої вилучено грошові кошти у сумі 650 гривень, 2 мобільних телефони, змиви з долонь ОСОБА_1, зріз з кишені останнього, зразок ватного тампону. 12 листопада 2014 року тим же слідчим проведено ще один огляд місця події, обидві дії оформлено протоколами, що були досліджені судом.

З досліджених судом постанов слідчого другого слідчого відділу управління прокуратури Харківської області ОСОБА_7 від 26 грудня 2014 року та 20 лютого 2015 року судом встановлено, що слідчим двічі було прийнято рішення про закриття кримінального правопорушення №0000008 внесеного до ЄРДР 13 жовтня 2014 року. Приймаючи такі рішення слідчий виходив з того, що формально дії ОСОБА_1 містять склад злочину, передбачений ч. 3 ст. 368 КК України, проте відповідно користуючись положеннями ч. 2 ст. 11 КК України прийшов до висновку, що діяння вчинене ОСОБА_1 вимагання та отримання хабара у сумі 600 гривень, не становить суспільної небезпеки, тобто таке, що не заподіяло і не могло заподіяти істотної шкоди фізичній чи юридичній особі, суспільству або державі, відповідно є малозначним.

Перша з постанов від 26 грудня 2014 року згодом була скасована. Постанову слідчого Басова С.В. від 20 лютого 2015 року не було оскаржено ніким з учасників, станом на момент розгляду протоколу відомостей про скасування даної постанови вищестоящим прокурором або слідчим суддею не надано.

В постанові слідчого від 20 лютого 2015 року містяться посилання на показання отриманих в рамках кримінального провадження свідка ОСОБА_6 та потерпілого ОСОБА_2, частково викладено їх показання.

Судом досліджений протокол допиту потерпілого ОСОБА_2, що був складений слідчим другого слідчого відділу управління прокуратури Харківської області ОСОБА_11 12 листопада 2014 року в рамках кримінального провадження №0000008 внесеного до ЄРДР 13 жовтня 2014 року. В протоколі надрукованому за допомогою компютерної техніки міститься підпис потерпілого ОСОБА_12, та власноручний припис: «протокол з моїх слів записаний вірно, мною прочитаний. Зауважень і доповнень не маю». Так, серед іншого потерпілий пояснював, що 07 листопада 2014 року він, зустрівши ОСОБА_1 у приміщенні ДАЇ, отримав від нього номерні знаки. Після цього ОСОБА_1 повідомив його, що, якщо він хоче забрати свій причіп, то повинен передати йому 600 гривень. Під приводом поїздки до дому потерпілий прибув до приміщення Жовтневої сільської ради Золочівського району, де повідомив працівників внутрішньої безпеки та прокуратури Харківської області, про те що ОСОБА_1 вимагає в нього грошові кошти у сумі 600 гривень за повернення автомобільного причепу. Ці події відбувалися в присутності двох понятих. Далі належні йому грошові кошти у сумі 600 гривень було помічено відповідним розчином, та повернуто ОСОБА_2 Оформивши всі дії документально, підписавши документи ОСОБА_2 попрямував до УДАЇ Золочівського району. Там, на порозі будівлі він зустрів ОСОБА_1, якому передав помічені грошові кошти, а ОСОБА_1 після цього допоміг йому отримати причіп зі штрафного майданчика.

Аналогічні показання було надано понятими ОСОБА_13 та ОСОБА_6, під час їх допиту в якості свідків в рамках кримінального провадження №0000008 внесеного до ЄРДР 13 жовтня 2014 року. Зокрема, свідки підтвердили, що 07 листопада 2014 року в їх присутності ОСОБА_2, повідомивши, що працівник ДАЇ ОСОБА_1 вимагає в нього грошові кошти у сумі 600 гривень за повернення причепу, надав у приміщенні Жовтневої сільської ради Золочівського району грошові кошти у сумі 600 гривень та вони були помічені відповідним розчином.

Саме в такій редакції показання потерпілого ОСОБА_2 та ОСОБА_6 були покладені слідчим другого слідчого відділу управління прокуратури Харківської області ОСОБА_7 у основу постанови від 26 грудня 2014 року про закриття кримінального провадження. Як вже раніше вказувалося постанова слідчого Басова С.В. ніким не оскаржена та не скасована, в тому числі не оскаржена потерпілим.

Під час розгляду питання про притягнення до відповідальності у судовому засіданні допитано в якості свідка ОСОБА_2, який пояснив, що 31 серпня 2014 року він був затриманий двома працівниками ДАЇ ОСОБА_3 та ОСОБА_1 за відсутність в нього правовстановлюючих документів на причіп, на нього було складено протокол про адміністративне правопорушення, та притягнуто до адміністративної відповідальності. Працівники ДАЇ змусили його відвести власний причіп на штрафний майданчик Золочівського райвідділу на власному авто. По дорозі у авто з ним перебував працівник ДАЇ ОСОБА_3, який повідомив йому, що у випадку надання грошових коштів у сумі 2000 гривень протокол можливо було не складати та він міг забрати свій причіп без перешкод. Проте на дану пропозицію ОСОБА_2 відповів відмовою. На наступний день він сплатив штраф та почав чекати коли його повідомлять, де та як він може забрати свій причіп. Квитанцію про сплату штрафу він нікому не показував та не відносив, бо свідок вважав, що ці дані ті, хто має повернути причіп, якось самі побачать та його повідомлять. Через деякий час, а саме 13 жовтня 2014 року ОСОБА_2 було запрошено до прокуратури Золочівського району Харківської області та запропоновано надати пояснення з приводу матеріалу складеного відносно нього. Там він написав скаргу на дії співробітників ДАЇ які вимагали в нього 2000 гривень. Після цього до нього на роботу приїздили з цього приводу та складали документи. Згодом 05 листопада 2014 року він приїхав до ДАЇ по свій причіп, де став чекати ОСОБА_1, коли останній зявився, то повідомив, що в даний час він не може вирішити це питання через відсутність начальнику райвідділу, запропонував приїхати 07 листопада 2014 року. Коли 07 листопада 2014 року ОСОБА_2 зустрівся, то він вже був оснащений апаратурою для звуко та відео фіксації його дій за допомогою працівників внутрішньої безпеки. Зустрівшись із ОСОБА_1 він повідомив йому, що бажає забрати свій причіп, на що ОСОБА_1 спочатку подарував йому номерні знаки для причепу, згодом повідомив, що він повинен надати йому за це 600 гривень. Свідок ОСОБА_2 зауважив, що в цей момент в нього виникло бажання одарити ОСОБА_1, за людське ставлення та подаровані номерні знаки сумою у 600 гривень. Під приводом поїздки до дому за грошима, ОСОБА_2 вийшов з ДАЇ та попрямував до працівників внутрішньої безпеки там в присутності понятих власні кошти ОСОБА_2 у сумі 600 гривень були ідентифіковані за номерами, помічені спеціальним розчином, з відповідним оформленням у протоколі слідчої дії. Повернувшись до будівлі ДАЇ, ОСОБА_2 на порозі будівлі зустрів ОСОБА_14, якому передав помічені грошові кошти у сумі 600 гривень. Зауважив що те, що він бажає зробити дарунок ОСОБА_1 він вирішив сам для себе, проте все ж таки пішов його вручати з фіксуючою апаратурою, бо вважав, що її застосування вже не спинити бо «механізм вже запущений». Після цього ОСОБА_1 допоміг йому забрати причіп зі стоянки райвідділу. Свідок зауважив, що з боку працівників внутрішньої безпеки та прокуратури до нього не застосовувалися недозволені заходи ведення слідства.

Оцінюючи показання свідка ОСОБА_2, в сукупності з іншими доказами, суд виходить з того, що в період досудового слідства по кримінальному провадженню він, не змінюючи показання послідовно вказував саме на вимагання в нього грошових коштів ОСОБА_1 07 листопада 2014 року, жодного разу не зауважував до судового засідання 19 березня 2015 року, що грошові кошти ним було передано у якості дарунка, ані під час допиту, ані під час слідчих дії. Постанову слідчого від 26 грудня 2015 року, в якій було встановлено наявність в діях ОСОБА_1 формального складу злочину по вимаганню неправомірної вигоди, передбачену ч. 3 ст. 368 КК України не оскаржив.

Отже, суд критично оцінює змінені показання свідка ОСОБА_2 про те, що грошові кошти 07 листопада 2014 року у сумі 600 гривень він передав ОСОБА_1 в якості дарунка, так як вони є непослідовними та суперечать іншим матеріалам дослідженим судом.

Відтак суд вважає, що під час вирішення питання про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, не надано доказів отримання ним дарунку, одночасно погоджуючись із висновком слідчого Басова С.В., що дії ОСОБА_1 були спрямовані саме на отримання неправомірної вигоди тобто формально містять ознаки складу злочину, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України. Враховуючи викладене, суд доходить висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 172-5 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Суд не надає оцінки висновку слідчого про те, що вказане діяння не становить суспільної небезпеки, тобто таке, що не заподіяло і не могло заподіяти істотної шкоди фізичній чи юридичній особі, суспільству або державі, відповідно є малозначним, бо така оцінка виходить поза межі компетенції суду при розгляді питання про притягнення до адміністративної відповідальності.

Під час вирішення питання про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 судом, окрім наведених доказів, досліджено й ряд інших, як то відеозаписи слідчих дії, відеозаписи отримані в результаті проведення негласних слідчих дії, протоколи про наслідки їх проведення, протокол про вчинення адміністративного правопорушення від 31.08.2014р., постанова у справі про адміністративне правопорушення від 31.08.2014р., копія квитанції про сплату штрафу, копія книги обліку затриманого автотранспорту, копія розподілу функціональних обовязків відділення ДАЇ по обслуговуванню Золочівського району ГУ МВС України в Харківській області, копія службової характеристики ОСОБА_1, копія висновку судової експертизи про дослідженню речовин хімічних виробництв та спеціальних хімічних речовин №13214 від 04 грудня 2014 року, допитано свідка ОСОБА_10, вважаючи, що перелічені докази, як кожен окремо, так і в сукупності, висновків суду не спростовують не надає їм окремої оцінки.

Суд також не надає оцінки доводам захисту щодо пропуску строку притягнення до адміністративної відповідальності, оскільки під час розгляду адміністративного протоколу дійшов висновку, щодо відсутності складу адміністративного правопорушення в діях ОСОБА_1

Керуючись положеннями ст.ст. 9, 247 глави 13-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення, положеннями ст. 1-8 Закону України «Про засаді запобігання та протидії корупції» від 7 квітня 2011 року № 3206-VI, суд

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити у притягненні ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 172-5 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Провадження по справі у відношенні ОСОБА_1 закрити через відсутність в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до апеляційного суду Харківської області через Золочівський районний суд Харківської області, або на неї принесено протест прокурором протягом 10 днів з дня винесення постанови.

Суддя: Шабас О. С.