Справа № 627/149/15-п
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31.03.2015 рокусмт. Краснокутськ

Суддя Краснокутського районного суду Харківської області Вовк Л.В., розглянувши адміністративний матеріал, який надійшов з управління СБУ в Харківській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянина України, українця, ІНФОРМАЦІЯ_3, проживаючого та зареєстрованого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4, непрацюючого, депутата Каплунівської сільської ради, раніше до адміністративної відповідальності не притягувався,

за ст.172-7 КУпАП, -

у с т а н о в и в :

29 січня 2015 року управлінням СБ України в Харківській області складено протокол відносно ОСОБА_1 про вчинення ним корупційного правопорушення, передбаченого ст.172-7 КУпАП.

Зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1, будучи депутатом Каплунівської сільської ради Краснокутського району Харківської області, будучи присутнім на сесії сільської ради 05.02.2014 року проголосув за прийняття рішення про надання своїй дружині ОСОБА_2 дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства. Під час сесійного розгляду вказаного питання в діяльності депутата Каплунівської сільської ради ОСОБА_1 виник конфлікт інтересів, а саме суперечність між його особистими інтересами та його депутатськими повноваженнями. На 21 сесії 6 скликання Каплунівської сільської ради від 05.02.2014 року винесено рішення №240 про надання дозволу ОСОБА_2 на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення селянського господарства. Проте, ОСОБА_1, достовірно знаючи про необхідність письмово повідомити про наявний в нього конфлікт інтересів під час розгляду вказаного питання, умисно не зробив цього і проголосував за вказане рішення, порушивши вимоги ч.1 ст.14 Закону України «Про засади запобігання і протидії корупції». Відповідно до вказаного протоколу, своїми умисними діями, ОСОБА_1, будучи депутатом Каплунівської сільської ради та суб'єктом відповідальності за корупційні правопорушення визначеними п.«б» п.1 ч.1 ст.4 Закону України «Про засади запобігання і протидії корупціі», порушив вимоги щодо урегулювання конфлікту інтересів, а саме не вжив заходів щодо недопущення будь-якої можливості виникнення конфлікту інтересів та невідкладно у письмовій формі не повідомив безпосереднього керівника про наявність конфлікту інтересів, передбачені Законом України «Про засади запобігання і протидії корупції», тобто вчинив дії, які містять ознаки адміністративного корупційного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.14 Закону України «Про засади запобігання і протидії корупції», ст.172-7 КУпАП.

Правопорушник у судовому засіданні вину свою у вчиненні адміністративного корупційного правопорушення не визнав.

Дослідивши матеріали адміністративної справи, заслухавши пояснення правопорушника, думку прокурора, пояснення свідків, суддя прийшов до наступних висновків.

Статтею 172-7 КУпАП передбачена відповідальність за неповідомлення особою безпосереднього керівника у випадках, передбачених законом, про наявність конфлікту інтересів.

Під конфліктом інтересів слід розуміти суперечність між особистими інтересами особи та її службовими повноваженнями, наявність яких може вплинути на об'єктивність або неупередженість прийняття рішень, а також на вчинення чи не вчинення дій під час виконання наданих їй службових повноважень.

При цьому конфлікт інтересів повинен бути реальним (очевидним) і передбачуваним.

Таким чином, відповідальність за вчинення цього адміністративного корупційного правопорушення можлива лише за умови реальної наявності конфлікту інтересів, тобто суперечність між особистими інтересами особи та її службовими повноваженнями, а також в разі коли службова особа, з корисливих спонукань, приховала ці обставини та не повідомила безпосереднього керівника про наявність конфлікту інтересів.

Відповідно до чинного законодавства корупційні діяння вважаються закінченими з моменту незаконного або протиправного одержання особою матеріальних благ, порушення спеціальних обмежень з моменту вчинення зазначених у диспозиції статті дій або бездіяльності і відповідальність за них настає незалежно від одержання особою матеріальних та нематеріальних благ, послуг, пільг або інших переваг.

З матеріалів справи вбачається, що 09.01.2014 року ОСОБА_2 звернулася із заявою до сільського голови Каплунівської сільської ради ОСОБА_3 про надання їй дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства. Вказана заява зареєстрована в Каплунівській сільській раді, розглянута з накладенням резолюції сільським головою. Оголошення про проведення сесії 05.02.2014 року з порядком денним, питання які вносяться на розгляд сесії, в тому числі розгляд заяви ОСОБА_4, своєчасно, у встановлений законом термін, розміщено на дошці оголошень сільської ради. Даний факт ніхто не заперечував.

05.02.2014 року на сесії Каплунівської сільської ради було прийнято рішення №240 про надання ОСОБА_2 дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтовною площею 0,6800 га для ведення особистого селянського господарства за адресою с.Каплунівка вул.Шевченко б/н за рахунок запасу земель житлової та громадської забудови в межах населеного пункту на території Каплунівської сільської ради.

Тобто з вказаного вбачається, що факт звернення ОСОБА_2 був загальновідомий, жодним чином не приховувався у тому числі від голови сільської ради та депутатів, так як вони знали про її звернення та порядок денний сесії, були присутніми на сесії, та підтримали шляхом голосування.

Отже, в даному випадку відсутня ознака - наявність конфлікту інтересів.

Відповідно до ч. 1 ст. 14 Закону України «Про засади запобігання і протидії корупції», особи, зазначені у п.1 та п.п. «а», «б» п. 2 ч. 1 ст. 4 цього Закону, зобов'язані уживати заходів щодо недопущення будь-якої можливості виникнення конфлікту інтересів та невідкладно у письмовій формі повідомляти безпосереднього керівника про наявність конфлікту інтересів.

Таким чином, для вирішення питання про наявність - відсутність складу корупційного правопорушення в діянні ОСОБА_1 визначальним є те, чи має ця особа, як депутат і особа, уповноважена на виконання функцій місцевого самоврядування, безпосереднього керівника.

Аналізуючи у системному взаємозв'язку ст. ст. 1, 2, 3, 6 Закону України «Про статус депутатів місцевих рад», ст.ст. 12, 42, 49 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» вбачається, що депутат сільської ради ОСОБА_1 не перебуває у безпосередньому підпорядкуванні сільського голови Каплунівської сільської ради та її секретаря.

Крім того, як видно з матеріалів справи під час розгляду заяви ОСОБА_2 керівним органам ради, якими є сільський голова Каплунівської сільської ради її секретар, було відомо про порушення ОСОБА_2 питання про надання їй дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки .

Допитаний по справі свідок ОСОБА_3 пояснив, що він є сільським головою Каплунівської сільської ради та що депутати сільської ради йому не підпорядковані, ніяких службових повноважень ОСОБА_1 не виконує та не отримує заробітної плати в сільській раді. ОСОБА_2 звернулася до сільської ради з заявою про надання дозволу на розробку проекту землеустрою. Вказана заява була зареєстрована та винесена на обговорення на сесію. Рішення було прийнято одноголосно та заява ОСОБА_2 задоволена.

Допитана по справі свідок ОСОБА_5 пояснила, що працює секретарем Каплунівської сільської ради. Під час сесії 05.02.2014 року вона вела протокол. На вказаній сесії розглядалося питання ОСОБА_2 про надання дозволу на розробку проекту землеустрою. Рішення було прийнято одноголосно. ОСОБА_6 не попереджувала депутата ОСОБА_1 щодо недопущення будь-якої можливості виникнення конфлікту інтересів, так як конфлікту інтересів не вбачала.

Враховуючи положення ст.ст. 2, 3, 6 ЗУ «Про статус депутатів місцевих рад» та ст.49 ЗУ «Про місцеве самоврядування в України», згідно яких депутат місцевої ради є повноважним і рівноправним членом відповідної ради - представницького органу місцевого самоврядування, представляє інтереси всієї територіальної громади, здійснює свої повноваження, не пориваючи з виробничою або службовою діяльністю, має повноту прав, що забезпечують його активну участь у діяльності ради та утворюваних нею органів, несе обов'язки перед виборцями, радою та її органами, виконує їх доручення, має право ухвального голосу з усіх питань, які розглядаються не сесіях ради.

Інкримінування в провину ОСОБА_1 тієї обставини, що він прийняв участь в голосуванні на сесії сільської ради 05.02.2014 р. за таких обставин особисто, викривати його у вчиненому правопорушенні не може так як, останнім при цьому були реалізовані повноваження депутата сільської ради, закріплені в положеннях ст.49 ЗУ «Про місцеве самоврядування», що не позбавляло його можливості приймати участь в роботі сесії та в прийнятті ним рішень.

Окрім того, ОСОБА_1 ніякими службовими повноваженнями не був наділений, а виконував волю громади, тому і голосував в інтересах громади села.

Твердження прокурора, що ОСОБА_1, голосуючи на сесії сільської ради, своїм голосом міг вплинути на результати голосування і його голос міг бути вирішальним, спростовується протоколом 21 сесії 6 скликання сільської ради від 05.02.2014 року, в якому взагалі відсутні записи про поіменне голосування депутатів по даному питанню, про кількість голосів, поданих за вказане рішення, проти та тих, що утримались від голосування. Зі слів свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_5 встановлено в судовому засіданні, що рішення прийнято одноголосно. Тому, навіть, якщо б ОСОБА_1 і не голосував на сесії, рішення все одно б було прийнято на користь ОСОБА_2.

На цій же сесії були розглянуті аналогічні заяви односельчан ОСОБА_1 які були також задоволені.

Крім того, слід зазначити, що на вказаній сесії не вирішувалося питання про надання ОСОБА_2 земельної ділянки, а лише прийнято рішення про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки. Рішенням цієї ж сесії також було лише надано дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки і не вирішувалося питання про надання цієї земельної ділянки, яка є у комунальній власності сільської ради.

В судовому засіданні встановлено, що сам по собі факт отримання дозволів на розробку технічної документації не є матеріальним благом чи будь - якою перевагою, яку отримав ОСОБА_1 через своє службове становище та шкода охоронюваним законом інтересам не наступила.

Відповідно до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення, згідно ст. 280 КУпАП, зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

На підставі викладеного, суддя вважає за необхідне провадження по справі закрити за відсутності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.ст. 247, 283, 294 КУпАП, -

п о с т а н о в и в :

Адміністративне провадження відносно ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 172-7 КУпАП - закрити за відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку через Краснокутський районний суд шляхом подачі в 10 денний строк з дня її винесення апеляційної скарги до апеляційної інстанції.

Суддя

ОСОБА_6

Постанова набрала законної сили "______"_____________2015 р.

Строк пред'явлення до виконання "______"_____________2015 р.