АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Справа № 636/579/15-п Головуючий у 1 інстанції
Провадження № 33/790/223/15 Карімов І.В.
Категорія: ст.124 КУпАП
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
28 квітня 2015 року м. Харків

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Харківської області Шевченко В.В., за участю особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Чугуївського міського суду Харківської області від 03 березня 2015 року про притягнення

ОСОБА_2 , що народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , не працює, мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,

до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:
03 березня 2015 року постановою судді Чугуївського міського суду Харківської області ОСОБА_1 визнано винним в скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, та піддано стягненню у виді позбавлення права керування транспортними засобами на 6 місяців.

Як зазначено в протоколі про адміністративне правопорушення АП1 № 855714 та встановлено судом першої інстанції, 03 лютого 2015 року о 23 год.55 хв. ОСОБА_1 , керуючи автомобілем Mitsubishi-Pajero держномер НОМЕР_1 на 546 км+700м автошляху Київ-Харків-Довжанський, не вибрав безпечну швидкість, не врахував дорожні умови та допустив наїзд на припаркований автомобіль Volvo держномер НОМЕР_2 з причепом Schmitz держномер НОМЕР_3 ., внаслідок чого автомобілі отримали механічні пошкодження.

При розгляді справи суддя дійшов висновку, що ОСОБА_1 порушив вимоги п.12.1 ПДР України, за що передбачена відповідальність за ст.124 КУпАП.

Не погодившись з винесеним процесуальним рішенням судді, особа, яка притягнута до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, просить змінити постанову в частині накладення адміністративного стягнення, а саме застосувати стягнення у вигляді штрафу в межах санкції статті 124 КУпАП. Апелянт посилається на те, що найбільш суворе стягнення було призначено йому судом без врахування пом`якшуючих обставин, а саме: він є єдиним годувальником в сім*ї, на утриманні знаходиться неповнолітній син, малолітня донька та дружина, яка не працює у зв*язку із доглядом за дитиною до досягнення трирічного віку; його робота безпосередньо пов*язана із керуванням транспортними засобами, оскільки він є приватним підприємцем та здійснює автоперевезення, про що свідчить свідоцтво ПП та ліцензія. Окрім того, ОСОБА_1 вказує, що має водійський стаж понад 20 років та жодного разу не притягувався до адміністративної відповідальності. Апелянт посилається на порушення судом вимог ст.268 КУпАП щодо розгляду справи за його відсутності, що, на думку ОСОБА_1 потягло неповноту і однобічність дослідження доказів, прийняття необґрунтованого рішення в частині визначення виду стягнення.

Одночасно апелянт просить поновити строк апеляційного оскарження постанови суду від 03 березня 2015 року, посилається на те, що справа розглянута судом за його відсутності, копія судового рішення йому не направлена, а про існування оскаржуваної постанови дізнався 28 березня 2015 року із листа голови суду у відповідь на його звернення, зі змістом постанови ознайомився у Єдиному державному реєстрі судових рішень, після чого 30 березня 2015 року звернувся із апеляційною скаргою.

Твердження апелянта щодо поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження матеріалами справи не спростовуються, тому строк на подачу апеляційної скарги підлягає поновленню.
Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення ОСОБА_1 , який підтримав апеляційну скаргу, перевіривши доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а постанова судді зміні, виходячи з наступного:

Фактичні обставини правопорушення та висновок суду про його винуватість не оскаржуються апелянтом, тому апеляційний суд, відповідно до положень ч.7 ст.294 КУпАП, переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Так, суддя, з огляду на матеріали справи, дійшов висновку про наявність в діях водія ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.

Разом з тим, накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами, як це вчинив суд першої інстанції, не узгоджується із вимогами ст. 33 КУпАП, яка регламентує загальні правила накладення стягнення за адміністративне правопорушення.

Так, при накладенні стягнення необхідно враховувати характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

В обґрунтування висновку про недоцільність застосування до ОСОБА_1 штрафу суд послався на відсутність пом*якшуючих обставин та важкий матеріальний стан правопорушника, який не працює, має утриманців, несе додаткові витрати на коштовний ремонт автомобіля.

Натомість, з таким висновком суду першої інстанції погодитись не можна.

Відповідно до довідки військової частини НОМЕР_4 (а.с.13,56), ОСОБА_1 в період з 11 серпня 2014 року по 09 березня 2015 року брав участь у антитерористичній операції. Апелянт зазначає, що є приватним підприємцем, його діяльність пов*язана із автоперевезеннями. Порушення судом вимог ст.268 КУпАП та розгляд справи за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, позбавив суд можливості заслухати особисті пояснення ОСОБА_1 щодо специфіки його роботи, наявності у нього доходу та матеріальних можливостей родини. При цьому суд не врахував, що ОСОБА_1 у клопотанні до суду прохав саме про застосування до нього штрафу, що також свідчить про спроможність його сплатити. Окрім того, стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами у порівнянні з навіть максимальним розміром штрафу, передбаченого ст.124 КУпАП, є більш обтяжливим для сім*ї ОСОБА_1 , оскільки за викладених обставин фактично унеможливлює отримання ним доходу для матеріального забезпечення утриманців.

Приймаючи до уваги, що ОСОБА_1 вперше притягується до адміністративної відповідальності, має дружину та неповнолітніх дітей, автомобіль для правопорушника ОСОБА_1 є засобом отримання доходів для забезпечення сім*ї, а також відсутність в матеріалах справи обставин, передбачених ст.35 КУпАП, що обтяжують його відповідальність за адміністративне правопорушення, апеляційний суд приходить до висновку, що законним та обґрунтованим буде застосування до ОСОБА_1 адміністративного стягнення у виді штрафу в межах санкції ст.124 КУпАП.

Враховуючи викладене, керуючись ст.294 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В :

Поновити ОСОБА_1 строк апеляційного оскарження постанови суду.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.
Постанову судді Чугуївського міського суду Харківської області від 03 березня 2015 року по справі про адміністративне правопорушення, передбачене ст.124 КУпАП, відносно ОСОБА_1 змінити в частині накладеного стягнення.
Адміністративне стягнення, накладене на ОСОБА_1 у виді позбавлення права керування транспортними засобами строком на 6 місяців замінити на штраф у розмірі 25-ти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, а саме у розмірі 425 (чотирьохсот двадцяти п`яти) гривень.

В іншій частині постанову судді залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Харківської області В.В.Шевченко