Справа № 127/573/15-п
Провадження № 33/772/52/2015
Головуючий у суді 1-ї інстанції Олійник О. М.
Доповідач: Нешик Р. І.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 квітня 2015 р. м. Вінниця

Суддя апеляційного суду Вінницької області Нешик Р.І., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 05.02.2015 року, якою,-

ОСОБА_2,

ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця і мешканця АДРЕСА_1.

визнано винуватим та притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП та накладено адмінстягнення у вигляді штрафу, розміром 3 400грн на користь держави.

Стягнуто судовий збір в розмірі 36грн 54коп.,-

В С Т А Н О В И Л А :

Згідно постанови суду, ОСОБА_2 був визнаний винуватим в тому, що він 13.01.2015 року приблизно о 00.05год в м. Вінниці по вул. Привокзальній керував автомобілем «Groz Target HXK1021EB», д.н.з.НОМЕР_1, з явними ознаками наркотичного сп'яніння. Від проходження медичного огляду на факт вживання наркотиків водій ОСОБА_2 відмовився в КЗ ВОНД «Соціотерапія» в присутності лікаря-нарколога. Своїми діями ОСОБА_2 порушив п.2.5 ПДР України.

Свої висновки суд обґрунтував протоколом про адміністративне правопорушення складеного відносно ОСОБА_2, де він власноручно зазначив, що керував автомобілем додому, від проходження медичного огляду відмовився, з відповідальністю за що ознайомлений; висновком КЗ Вінницького обласного наркологічного диспансеру «Соціотерапія» від 13.01.2015 року, складеного в 00.25год, згідно якого ОСОБА_2 в присутності лікаря-нарколога відмовився від проходження медичного огляду на стан вживання наркотичних засобів, де міститься його підпис.

Враховуючи характер вчиненого, особу правопорушника, який не визнавши свою провину, послався що він не вживав наркотиків і не знав про наслідки відмови у проходженні медичного огляду; ступінь його вини, ставлення до вчиненого та бажання уникнути відповідальності, суд визнав доведеним вчинення ОСОБА_2 адміністративного правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП із накладенням на нього адміністративного стягнення у виді штрафу зі стягненням судового збору.

Не погодившись із рішенням місцевого судді, ОСОБА_2 подав свою апеляційну скаргу, в якій просив скасувати постанову суду і закрити провадження по справі, посилаючись на відсутність його провини, не врахування незаконності дій інспектора ДАІ, при складанні протоколу і вилученні посвідчення водія, однобічність і неповноту дослідження доказів та упередженості судді.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення ОСОБА_2, який підтримав доводи своєї апеляції та пояснив, що не керував автомобілем, а лише сидів в ньому разом зі своїм знайомим ОСОБА_7, викликати і допитати якого в якості свідка відмовився. При тому, що він не вживав наркотичних засобів, інспектор ДАІ, який підійшов до них примусив його написати відмову від проходження медичного огляду на стан наркотичного сп'яніння та своєю присутністю в кабінеті лікаря нарколога інспектор ДАІ Крупенков В.М. вплинув на написання висновку щодо відмови від проходження медичного огляду.

Незважаючи на невизнання ОСОБА_2 своєї провини, вважаю її повністю доведеною, виходячи не лише із зазначених у постанові доказів, а із додатково і безпосередньо досліджених в апеляційному суді, встановлених за клопотанням апелянта і за ініціативою суду з тим, щоб всебічно, повно і об'єктивно з'ясувати всі обставини справи відповідно до вимог ст.245 КУпАП.

Зокрема, інспектор ДАІ Крупенков В.М. пояснив, що в ніч на 13.01.2015 року він ніс дорожньо-патрульну службу на ділянці дороги по вул. Привокзальній в м. Вінниці під час якої після 24 години на автошляху помітив дивні маневри автомобіля під керуванням ОСОБА_2, в зв'язку з чим його зупинив.

При спілкуванні із водієм виявив ознаки наркотичного сп'яніння, тому запропонував йому пройти медичне освідування в медичній установі. ОСОБА_2 по телефону викликав свого батька, щоб передати автомобіль, після чого поїхали на службовому автомобілі у наркологічний диспансер, де на пропозицію лікаря-нарколога пройти медичне освідування ОСОБА_2 відмовився, про що власноручно написав розписку та розписався у складеному лікарем висновку, незважаючи на роз'яснення йому наслідків настання відповідальності за такі дії.

При складанні протоколу про адміністративне правопорушення після повернення із відділення «Соціотерапія», ОСОБА_2 в присутності двох свідків ще раз підтвердив свою відмову від проходження медичного огляду, власноручно вказавши про це в протоколі за що підписався.

За поясненнями свідка за скаргами ОСОБА_2 проводилась службова перевірка по факту складання адміністративного протоколу відносно нього, по результатах якої адмінправопорушнику направлена відповідь.

Після даних пояснень ОСОБА_2 надав суду відповідь заступника начальника управління ДАІ про результати перевірки його скарг, із яких не вбачається будь-яких порушень із боку інспектора ДАІ Крупенкова В.М. по даному факту.

Допитаний як свідок лікар-нарколог ОСОБА_4 підтвердив, що ОСОБА_2 прибув до відділення «Соціотерапія» під час його чергування по направленню інспектора ДАІ.

Оскільки стан наркотичного сп'яніння можливо виявити лише шляхом лабораторного дослідження аналізу сечі, лікар запропонував ОСОБА_2 здати такі аналізи, на що той відмовився, власноручно написавши про це розписку, копію якої він надав суду, пояснивши, що її оригінал знаходиться в архіві.

На підставі отриманої розписки у висновку був зроблений запис про відмову від проходження медичного огляду. Після ознайомлення із заповненим висновком ОСОБА_2 розписався в ньому.

Із пояснень свідка ОСОБА_4 ніхто і ніякого тиску ні на нього, ні на ОСОБА_2 не здійснював, оскільки в цьому не було ніякої необхідності.

ОСОБА_2 уже перебував у відділенні, де проводиться медичний огляд і від того пройде він його чи відмовиться ніякі переваги для лікаря не наступають.

Свідок ОСОБА_5 підтвердив, що він стояв неподалік службового автомобіля при складанні адміністративного протоколу відносно сина.

Проте свідок не вказував, що в автомобілі знаходились інші працівники міліції, як і не стверджував, що при ньому на сина чинився будь-який тиск чи син скаржився, що його примушували відмовитись від медичного огляду на стан наркотичного сп'яніння.

Твердження правопорушника щодо юридичної необізнаності в настанні відповідальності за відмову від проходження медичного огляду на стан наркотичного сп'яніння не приймаються до уваги.

Пункт 2.5 ПДР України зобов'язує водія на вимогу працівників міліції пройти в установленому порядку медичний огляд.

В протоколі про адміністративне правопорушення після власноручно написаної відмови від проходження медичного огляду ОСОБА_2 зазначив, що із відповідальністю за це він ознайомлений.

Із свідчень Крупенкова В.М. і ОСОБА_4 ОСОБА_2 попереджувався про адміністративну відповідальність за відмову пройти медичне освідування на стан наркотичного сп'яніння.

Аналогічний висновок від 23.01.2015 року, залучений ОСОБА_2 в місцевому суді немає ніякого відношення до даних обставин, а тому суддя місцевого суду обґрунтовано не взяв його до уваги.

За таких обставин немає ніяких підстав до задоволення апеляційної скарги ОСОБА_2

На підставі викладеного, керуючись ст. 294 КУпАП,-

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 05 лютого 2015 року щодо притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП до штрафу в розмірі 3 400грн зі стягнення судового збору залишити без змін.

Постанова апеляційного суду є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Вінницької області Р.І. Нешик

З оригіналом вірно: