Справа № 355/333/15-п Головуючий у І інстанції Єременко В.М.
Провадження № 33/780/227/15 Доповідач у 2 інстанції Семенцов
Категорія 308 06.04.2015
ПОСТАНОВА

іменем України

06 квітня 2015 року м. Київ

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Київської області Семенцов Ю.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Баришівського районного суду Київської області від 10 березня 2015 року, якою

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, жителя АДРЕСА_1, громадянина України,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 188-13 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 510 грн. в дохід держави, -

В С Т А Н О В И В:

28 лютого 2015 року головним державним виконавцем ВДВС Баришевського районного управління юстиції складено щодо ОСОБА_2 протокол про адміністративне правопорушення, в якому зазначено, що згідно виконавчого документу, а саме: виконавчого листа №1001/684/2012, виданого 18.03.2015 року Баришівським районним судом Київської області, зобов'язано ОСОБА_2 усунути перешкоди у здійсненні права приватної власності ОСОБА_3 щодо земельної ділянки площею 3.4804 га, кадастровий номер НОМЕР_1, яка розташована на території Веселинівської сільської ради Баришівського району Київської області, шляхом знесення самовільно збудованої частини житлового будинку по АДРЕСА_1, яка знаходиться на земельній ділянці ОСОБА_3, сараю, вітряка, туалету, вигрібної ями, паркану з металопрофілю та паркану з металевої сітки. Зобов'язано ОСОБА_2 усунути перешкоди в користуванні ОСОБА_3 належної йому на праві власності земельної ділянки шляхом засипання самовільно викопаної водойми та усунення земельного насипу для заїзду транспорту.

року державним виконавцем відділу ДВС винесено постанову про відкриття виконавчого провадження.

За невиконання законних вимог державного виконавця боржник ОСОБА_2 23.07.2013 року підданий штрафу в сумі 170 грн. Штраф в сумі 170 грн. сплачений божником 20.12.2013 року по квитанції № 62. За повторне не виконання законних вимог державного виконавця боржник ОСОБА_2 повторно був підданий штрафу в сумі 340 грн. Штраф в сумі 340 грн. сплачений боржником 20.12.2013 року. На даний час рішення суду боржником не виконується.

Вироком Баришівського районного суду від 31.01.2014 року за №355/2435/13-к боржник визнаний винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України та призначено покарання у виді позбавлення волі на строк два роки. На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_2 звільнено від відбуття покарання з випробуванням з іспитовим строком один рік.

Однак, боржник ОСОБА_2 належних висновків для себе не зробив і продовжує злісно ухилятися від виконання рішення суду. Крім того, на неодноразові виклики до державного виконавця боржник не з'являється, чим злісно порушує вимоги законодавства про виконавче провадження. На попередження державного виконавця про відповідальність за невиконання законних вимог державного виконавця боржник також не реагує.

Так, 03.11.2014 року за вих. № 17537 боржнику була надіслана вимога про виконання рішення суду в строк не пізніше 14.11.2014 року. Однак, від одержання поштової кореспонденції боржник відмовився, про що свідчить відмітка поштового відділення с. Веселинівка: «за відмовою адресата від одержання».

17.11.2014 року державним виконавцем за місцем проживання боржника АДРЕСА_1 з участю двох понятих та стягувача ОСОБА_3 був складений акт про те, що боржник рішення суду не виконав.

17.11.2014 року за вих. № 18238 сторонам була надіслана вимога для прийняття участі в проведенні виконавчих дій на 20.11.2014 року для встановлення межових знаків на місцевості за адресою боржника АДРЕСА_1.

20.11.2014 року боржник перешкоджав державному виконавцю та іншим учасникам виконавчого провадження проводити виконавчі дії, а саме встановлювати межові знаки на місцевості для подальшого здійснення виконавчого провадження, про що державним виконавцем був складений відповідний акт.

22.01.2015 року за вих. № 602 боржнику надіслана вимога про повне виконання рішення суду та виклик до державного виконавця на 30.01.2015 року.

На призначений день та час боржникне з'явився. Як вбачається з довідки поштового відділення с. Веселинівка, боржник відмовився від одержання поштової кореспонденції.

Відповідно, 05.02.2015 року державним виконавцем винесено постанову про примусовий привід боржника на 16.02.2015 року та надіслано на виконання до Баришівського РВ ГУ МВС України в Київській області.

Як вбачається з повідомлення Баришівського РВ ГУ МВС України в Київській області від 16.02.2015 року дільничним інспектором Шум В.В. 14.02.2015 року повідомлено належним чином боржника ОСОБА_2 про обов'язкову явку до державного виконавця. Однак, на призначений день та час боржник ОСОБА_2 знову не з'явився.

Згідно відповіді Державної податкової служби України від 23.01.2015 року відсутні відомості про джерела отримання боржником доходів та згідно Пенсійного Фонду України від 22.01.2015 року відсутні відомості про пенсію боржника та про останнє місце його роботи.

За порушення вимог Закону України «Про виконавче провадження», невиконання законних вимог державного виконавця фізичними, юридичними та посадовими особами, неявка за викликом державного виконавця, винні особи несуть відповідальність у встановленому законом порядку, відповідно до ст. 90 Закону України «Про виконавче провадження» та ст. 188-13 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Не погоджуючись з постановою місцевого суду, ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову та прийняти нову, якою направити матеріали справи головному державному виконавцю відділу державної виконавчої служби Баришівського районного управління юстиції для належного оформлення. Зазначає, що протокол про адміністративне правопорушення, який складений щодо нього державним виконавцем, не відповідає вимогам закону. Він не був повідомлений про складання даного протоколу та був позбавлений можливості надати пояснення з приводу інкримінованого йому адміністративного правопорушення. Не було роз'ясненні йому права, передбачені ст. 268 КУпАП. Також зазначає апелянт, що в протоколі не зазначено місце, час і суть адміністративного правопорушення, нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення.

Заслухавши пояснення ОСОБА_2 та його захисника, які підтримали апеляційну скаргу, вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, суд приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно ст. 254 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається у двох примірниках, один з яких під розписку вручається особі, яка притягується до адміністративної відповідальності.

Відповідно до ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються дата і місце його складання, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягується до адміністративної відповідальності; місце, час вчинення та суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності; прізвища, адреси свідків; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягується до адміністративної відповідальності. У разі відмови особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, від підписання протоколу, в ньому робиться запис про це. Особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення та зауваження щодо змісту протоколу, а також викласти мотиви свого відмовлення від його підписання.

Але даних вимог закону особа, яка склала протокол про адміністративне правопорушення, не дотрималася.

З протоколом про адміністративне правопорушенняОСОБА_2 не був ознайомлений та не підписаний ним, другий примірним йому не вручався, відсутні його пояснення та зауваження щодо змісту протоколу, не зазначено свідків, які б підтверджували вчиненняОСОБА_2 даного правопорушення.

За змістом закону, підставою для розгляду справи про адміністративне правопорушення та вирішення питання про притягнення особи до адміністративної відповідальності є протокол про адміністративне правопорушення.

Невідповідність протоколу про адміністративне правопорушення вимогам закону унеможливлює прийняття у справі законного й обгрунтованого судового рішення. Тому без усунення зазначених вище недоліків протоколу про адміністративне правопорушення розгляд справи є неможливим.

Верховним Судом України визнано правильною практику тих судів, які вмотивованими постановами повертають протоколи про адміністративні правопорушення, складені не уповноваженою на те посадовою особою або без додержання вимог ст. 256 КУпАП, відповідному правоохоронному органу для належного оформлення ( п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року № 14 ).

З огляду на викладене, апеляційний суд приходить до висновку, що постанова Баришівський районний суд Київської області підлягає скасуванню з поверненням матеріалів до відділу державної виконавчої служби Баришівського районного управління юстиції в Київській області для належного оформлення, оскільки протокол про адміністративне правопорушення не відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, що є перешкодою розгляду справи по суті, а норма закону про перевірку місцевим судом правильності його складення дотримана не була.

Керуючись ст. 294 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргуОСОБА_2 задовольнити.

Скасувати постанову судді Баришівського районного суду Київської області від 10 березня 2015 року, якою ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 188-13КУпАП, та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 510 грн.

Матеріали про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_2

за ст. 188-13 КУпАП повернути до відділу державної виконавчої служби Баришівського районного управління юстиції в Київській області для належного оформлення.

Суддя Апеляційного суду

Київської області Ю.В.Семенцов