Справа № 127/3203/15-п
Провадження №3/127/1190/15
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"10" березня 2015 р. м. Вінниця

Суддя Вінницького міського суду Вінницької області Курбатова І.Л., розглянувши адміністративні матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1, не працюючого, громадянина України, зареєстрованого за адрексою: Вінницька область с.Платівці вул. Леніна 13, проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, за вчинення правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 164 КУпАП

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 порушив порядок провадження господарської діяльності, а саме 20.02.2015 року о 18:00 год. в місті Вінниці по вул. Коцюбинського 30 здійснював провадження господарської діяльності з перевезення пасажирів на автомобілі НОМЕР_1 без реєстрації як субєкта господарювання та одержання ліцензії на даний від діяльності.

В судовому засіданні ОСОБА_1 винуватість у вчиненні правопорушення не визнав та суду повідомив, що зазначений транспортний засіб йому не належить. В той день він позичив транспортний засіб у знайомого для поїздки в особистих справах. В цей час його зупинив працівник ДАІ, перевірив документи та відпустив. Шашка з написом «555-777» була прикріплена на даху автомобіля та в автомобілі перебувала рація, проте ОСОБА_1 зазначено, що це не підтверджує те, що він займався господарською діяльністю з перевезення пасажирів, оскільки в автомобілі він перебував один, без пасажирів. Вказав, що на фото, яке долучено до матеріалів зображений автомобіль, проте вказане фото не є доказом у справі, оскільки здійснено не ліцензованим мобільним телефоном працівника ДАІ.

З пояснень ОСОБА_1 в протоколі про адміністративне правопорушення від 20.02.2015 року вбачається, що пасажирів він не перевозив, дохід не отримував, документи обіцяв поновити та просив попередити.

Розглянувши матеріали справи, суд дійшов висновку, що винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст. 164 КУпАП знайшла своє підтвердження в судовому засіданні.

Так, відповідно до ст. 9 Закону України «Про автомобільний транспорт», що регулює особливості ліцензування на автомобільному транспорті, на надання послуг з внутрішніх перевезень пасажирів на таксі,видається ліцензія на господарську діяльність з надання послуг з перевезення пасажирів. Ліцензійна картка на таксі надається за умови підтвердження в установленому порядку відповідності його облаштування вимогам визначення "таксі", викладеним у статті 1 цього Закону.

Ліцензійна картка транспортного засобу, згідно зі ст. 1 вказаного Закону є - документ, який містить реєстраційні дані ліцензії та транспортного засобу.

Вказаною ж нормою визначено, що таксі це легковий автомобіль, обладнаний розпізнавальним ліхтарем оранжевого кольору, який встановлюється на даху автомобіля, діючим таксометром, сигнальним ліхтарем із зеленим та червоним світлом, розташованим у верхньому правому кутку лобового скла, і який має нанесені композиції з квадратів, розташованих у шаховому порядку на дверцятах автомобіля з лівого та правого боків, призначений для надання послуг з перевезення пасажирів та їхнього багажу в індивідуальному порядку.

Зазначені норми закону підтверджують те, що особа, яка надає послуг з внутрішніх перевезень пасажирів на таксі має отримати ліцензію (ліцензійну картку), що ОСОБА_1 не здійснено, оскільки вказаних документів він не має, що вбачається з матеріалів та пояснень самого правопорушника.

Оцінюючи пояснення ОСОБА_1 про те, що він послуг таксі не надавав, оскільки пасажирів не перевозив, доходу не отримував, суд не приймає їх до уваги виходячи з того, що вказана діяльність правопорушника підтверджена іншими доказами у справі, а саме зафіксованим фотозйомкою обладнанням автомобіля, шашкою таксі з написом «555-777» та перебуванням в автомобілі рації.

Суд не погоджується з поясненнями ОСОБА_1 щодо недопустимості вказаного доказу, вважаючи долучене фото таким, що відповідає вимогам ст. 251 КУпАП, яка регулює поняття доказів в провадженні в справі про адміністративні правопорушення.

За таких обставин суд кваліфікує дії ОСОБА_1 за ч.1 ст. 164 КУпАП, а саме, провадження господарської діяльності без державної реєстрації як субєкта господарювання та без одержання ліцензії на провадження певного виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню відповідно до закону.

Зважаючи на вищевказані обставини справи, а також те, що правопорушник ОСОБА_1 в судовому засіданні вину не визнав, обставин, що обтяжують відповідальність ОСОБА_1 не встановлено, суд вважає, що до ОСОБА_1 слід застосувати адміністративне стягнення у виді штрафу.

Крім того, з ОСОБА_1 підлягає стягненню судовий збір в сумі 36,54 грн., сплата якого передбачена п. 5 ст. 4 Закону України «Про судовий збір».

Враховуючи викладене та керуючись ст. ст. 164, 283, 284 КУпАП, Законом України «Про судовий збір», суд

ПОСТАНОВИВ:

Визнати ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1, не працюючого, громадянина України, зареєстрованого за адрексою: Вінницька область с.Платівці вул. Леніна 13, проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_2 винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 164 КУпАП та застосувати до нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян в сумі 340,00 грн. на користь держави.

Стягнути з ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1, не працюючого, громадянина України, зареєстрованого за адрексою: Вінницька область с.Платівці вул. Леніна 13, проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_2 на користь держави судовий збір в сумі 36,54 грн.

Постанова може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги (подання прокурора) через Вінницький міський суд Вінницької області до Апеляційного суду Вінницької області протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя: