Справа № 333/1156/15-п
Провадження № 3/333/322/15
ПОСТАНОВА

Іменем України

10 березня 2015 року м. Запоріжжя

Суддя Комунарського районного суду м. Запоріжжя Холод Р.С., за участі захисника ОСОБА_1, розглянувши матеріал про притягнення до адміністративної відповідальності відносно:

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, який народився у м. Запоріжжя, українця, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_2, працюючого заступником директора ТОВ «Запоріжбастранс», зареєстрованого та проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3, раніше не судимого, -

ВСТАНОВИВ:

20.02.2015 року до канцелярії Комунарського районного суду м. Запоріжжя надійшов адміністративний матеріал з протоколом серії ПР №240606 від 20.02.2015 року за адміністративне правопорушення, передбачене ст.185 КУпАП, згідно якого, ОСОБА_2, 20.02.2015 року, близько о 07-30 годині, знаходячись на привокзальній площі поряд з вокзалом станції «Запоріжжя-1» за адресою: м. Запоріжжя, пр. Леніна,4 скоїв злісну непокору законному розпорядженню або вимозі працівника міліції, що виразилося у нецензурній лайці, штовхання та вибиття з рук працівника міліції сумки із службовим посвідченням.

В ході розгляду адміністративної справи в суді ОСОБА_2 свою вину у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.185 КУпАП, не визнав та пояснив суду, що він дійсно працює заступником директора ТОВ «Запоріжбастранс», яке здійснює пасажирські перевозки громадян. Так, окремі автомобілі здійснюють перевозки пасажирів зі станції «Запоріжжя-1» у напрямку до м. Енергодар. З вказаним товариством громадяни заздалегідь укладають договір на перевозку їх з станції «Запоріжжя-1» та після прибуття відповідного поїзду підходять до автомобіля, який їх відвозить до пункту призначення. 20.02.2015 року, приблизно о 07-00 годині, один з автомобілів їх товариства «Мердесес-Бенц», державний реєстраційний номер НОМЕР_1, під керуванням водія ОСОБА_3 перебував на площі, розташованій перед залізничним вокзалом «Запоріжжя-1» за адресою: м. Запоріжжя, вул. Леніна,4 та чекав на пасажирів, які замовили їх перевозку до м. Енергодар. В цей час йому на мобільний телефон подзвонив ОСОБА_3, який повідомив, що до нього підійшли працівники міліції, які витребували документи посвідчення водія, технічний паспорт на автомобіль, страховий поліс та ліцензійну картку, які останній надав. Крім цього, водій автомобіля повідомив, що працівники міліції вимагають інші документи, які свідчать про законність перевозок громадян, у тому числі, карту маршруту. Він попрохав ОСОБА_3 повідомити працівникам міліції, що скоро він підїде та відповість на усі запитання. Приблизно через 30 хвилин, він підїхав, де стояв зазначений автомобіль. До нього відразу підійшли два чоловіки, які представилися як працівники міліції, але своїх службових посвідчень, не предявили. Останні зазначили, що у водія відсутня карта маршруту транспортного засобу, тому вони будуть вилучати та конфіскувати автомобіль. На його запевнення, що їх товариство здійснює нерегулярні перевозки, для яких немає необхідності складати карти маршрутів, працівники міліції не звертали уваги. Після декількох хвилин розмови, один з працівників іншому надав наказ забрати ключі від автомобілю, які в цей час знаходилися у замку запалювання. Для того, щоб припинити незаконні дії працівників міліції, він став у дверях автомобіля, заважаючи забрати ключі від автомобіля. Один з працівників міліції почав його штовхати у салон автомобіля, намагаючись пройти до водія та забрати ключі, після чого виникла штовханина. При цьому, чи падала сумка працівника міліції, він не бачив. Під час усього конфлікту він нецензурно не лаявся, а навпаки спокійно пояснював працівникам міліції про законність здійснення перевозок. У подальшому, працівники міліції до нього застосували прийоми фізичної сили та, заламавши йому руки, відвели до приміщення ЛВ на ст. Запоріжжя УМВС України Придніпровської залізниці, де склали протокол адміністративного затримання та протокол про адміністративне правопорушення. Під час складання протоколу про адміністративне затримання безоплатного захисника йому не пропонували та не викликали з центру вторинної допомоги відповідного захисника. Коли відбувалися вказані події, приблизно 7-8 громадян знаходилася у автомобілі та чекали на відїзд, у подальшому їм було повернуто кошти та вони покинули салон автомобілю.

Допитаний у судовому засіданні свідком ОСОБА_4 пояснив, що він працює начальником СДСБЕЗ ЛВ на станції Запоріжжя УМВС України на Придніпровській залізниці. 20.02.2015 року, приблизно о 07-00 годині, він разом із своїм підлеглим ОСОБА_5 перевіряли інформацію щодо незаконних перевозок автотранспортними підприємствами зі станції «Запоріжжя-1». З метою перевірки відповідних документів вони підійшли до водія автомобіля «Мердесес-Бенц», державний реєстраційний номер НОМЕР_1, що перебував на площі, розташованій перед залізничним вокзалом «Запоріжжя-1» за адресою: м. Запоріжжя, вул. Леніна,4, представилися, показали службові посвідчення та попросили надати їм усі документи, які свідчать про законність автомобільних перевозок громадян, так як на склі зазначеного автомобіля була реклама-оголошення поїздки до м. Енергодар. У подальшому, було встановлено прізвище водія ОСОБА_3, який на їх прохання надав наступні документи: посвідчення водія, технічний паспорт на автомобіль, страховий поліс та ліцензійну картку. Так як була відсутня відповідна карта маршруту, вони попрохали водія надати їм цю карту. ОСОБА_3 пояснив про відсутність вказаної карти та зателефонував за допомогою своєму директору, у подальшому, було встановлено, що це був ОСОБА_2 Останній, приблизно через 10-15 хвилин, підїхав до автомобіля, він разом з ОСОБА_5 представилися, показали свої службові посвідчення. Він повторно попрохав предявити усі документи, що свідчать про законність перевозки, на що ОСОБА_2 почав агресивно реагувати, повідомивши, що водієм були надані усі відповідні документи і у нього відсутні карта маршруту та будь-який договір про перевозку громадян. На автомобілі була табличка із вартістю проїзду 25 грн. та 50 грн. Враховуючи, що у наявності були усі ознаки правопорушення, передбаченого ст.164 КУпАП, він повідомив ОСОБА_2, що водію необхідно буде відпустити громадян, які перебували у салоні автомобіля і чекали на поїздку, та пройти до приміщення ЛВ на станції Запоріжжя УМВС України на Придніпровській залізниці для складання відповідного протоколу. ОСОБА_2 начав агресивно реагувати і на ці його слова, нецензурно виражатися, зазначаючи, що на цей час заборонені будь-які перевірки. Крім цього, після того як ОСОБА_5 вирішив зайти до салону автомобіля з метою опитування громадян, які там перебували, ОСОБА_2 надав наказ ОСОБА_3 закрити двері та не пускати працівників міліції до автомобілю. Крім цього, ОСОБА_2 став при вході автомобіля, так чином заважаючи ОСОБА_5 зайти до салону. У подальшому, ОСОБА_2 штовхнув ОСОБА_5, у якого з руку випало службове посвідчення та чоловіча сумка. Враховуючи, що були усі підстави затримати ОСОБА_2, останнього було доставлено до приміщення ЛВ, де ОСОБА_2 були розяснені права, передбачені КУпАП, складено відносно останнього протоколи про адміністративне затримання та протокол про адміністративне правопорушення. При цьому, була про затримання ОСОБА_2 повідомлена сестра останнього, але захисник присутній не був, так як від ОСОБА_2 не було відповідного клопотання. На питання суду пояснити, які з його та ОСОБА_5 боку були законні розпорядження або вимоги, які ОСОБА_2 не виконав, ОСОБА_4 вказав, що останньому робились зауваження на належну поведінку у громадському місці, тобто щоб ОСОБА_2 не виловлювався нецензурними словами, але останній не припинив та продовжував висловлюватися лайкою. Крім того, ОСОБА_2 своїми активними діями заважав ОСОБА_5 пройти у салон автомобіля, щоб прийняти пояснення від громадян, які в цей час там перебували.

Допитаний судом у якості свідка ОСОБА_5 надавав пояснення, аналогічні поясненням свідка ОСОБА_4 Додатково зазначив, що ОСОБА_2 дійсно його не пускав до салону автомобіля для отримання пояснень від громадян, які на той час перебували в автотранспортному засобі. При цьому, останній штовхнув його, з його рук вибив сумку та службове посвідчення. На його зауваження припинити незаконні дії, ОСОБА_2 продовжував заважати заходити до салону автомобіля та виражатися нецензурними словами.

Допитаний у судовому засіданні свідком ОСОБА_6 пояснив, що 20.02.2015 року, приблизно о 07-00 годині, він сів у автомобіль «Мердесес-Бенц», що перебував на площі, розташованій перед залізничним вокзалом «Запоріжжя-1» за адресою: м. Запоріжжя, вул. Леніна,4 для поїздки у м. Дніпрорудне, Василівського району, Запорізької області. Так як автомобіль ще не відїжджав, він вийшов на вулицю с метою паління. Після цього, до нього підійшов чоловік, який представився працівником міліції, показав службове посвідчення та почав розпитувати його про перебування у автомобілі. Через деякий час до автомобіля підійшов ОСОБА_2, якому працівники міліції також представилися та показали службові посвідчення. У подальшому, він трохи відійшов від вказаного місця та ОСОБА_2 і працівники міліції почали між собою спілкуватися. Яким чином почалася штовханина біля дверей автомобіля, він не бачив, але після цього працівники міліції під руки відвели ОСОБА_2 до лінійного відділу міліції. Під час подій дійсно хтось виражався нецензурними словами, але хто це був, він не знає. Щоб працівники міліції робили ОСОБА_2 зауваження з якось приводу, не памятає.

Допитаний судом у якості свідка ОСОБА_7 пояснив, що 20.02.2015 року, приблизно о 07-00 годині, він сів у автомобіль «Мердесес-Бенц», що перебував на площі, розташованій перед залізничним вокзалом «Запоріжжя-1» за адресою: м. Запоріжжя, вул. Леніна,4 для поїздки у м. Енергодар, Запорізької області. Так як автомобіль ще не відїжджав, він вийшов на вулицю с метою паління. Після цього, до нього підійшли два чоловіка, які представився працівниками міліції, показав службові посвідчення та почали розпитувати його про перебування у автомобілі та майбутню поїздку. Через деякий час до автомобіля підійшов ОСОБА_2, якому працівники міліції також представилися та показали службові посвідчення. У подальшому, він трохи відійшов від вказаного місця та ОСОБА_2 і працівники міліції почали між собою спілкуватися. Хтось дійсно нецензурно виражався, але хто це був, точно не памятає. Крім того, працівники міліції робили зауваження ОСОБА_2, але з якого приводу, він не памятає.

Допитаний у судовому засіданні свідком ОСОБА_3 пояснив, що він 20.02.2015 року, приблизно о 07-00 годині, перебував на водійському сидінні в автомобілі «Мердесес-Бенц», державний реєстраційний номер НОМЕР_1, на площі, розташованій перед залізничним вокзалом «Запоріжжя-1» за адресою: м. Запоріжжя, вул. Леніна,4. Вказаним автомобілем здійснюються автомобільні перевозки по ліцензії ТОВ «Запоріжбастранс». Він чекав групу громадян, які повинні були прибути з потягу та їхати до м. Енергодар. Через деякий час, до автомобіля підійшли два чоловіка, котрі представилися працівниками міліції та попрохали надати усі документи, які свідчать про законність перевозки громадян. Він останнім предявив своє посвідчення водія, технічний паспорт на автомобіль, страховий поліс та ліцензійну картку. Працівники міліції також попрохали предявити карту маршруту, але він зазначив, що такої карти не має, тому зателефонував ОСОБА_2, який приїхав на місце подій через деякий час. Після того, як працівники міліції повідомили, що вони конфіскують автомобіль, ОСОБА_2 наказав йому сісти за кермо автомобіля, а сам став на порозі до входу у салон транспортного засобу та не пускав одного працівника міліції до автомобіля. При цьому, ОСОБА_2 під час подій не виражався нецензурними словами, не штовхав працівника міліції та намагався лише заспокоїти і вирішити спокійно питання, яке виникло. У подальшому, ОСОБА_2 заламали руки та відвели до відділу міліції, де на останнього та на нього були складені протоколи про адміністративні правопорушення.

Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

На підставі ст.252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до вимог ст.280 КУпАП, при розгляді справи про адміністративне правопорушення суддя повинен вирішити наступні питання: чи було вчинено правопорушення, чи винна особа, чи підлягає вона адміністративній відповідальності. При цьому при вирішенні зазначених питань суддя повинен керуватися насамперед принципом презумпцією невинуватості, тобто ОСОБА_2 не повинен доводити свою невинуватість, а навпаки вина останнього повинна бути доведена органом, який склав адміністративний матеріал.

За диспозицією ст.185 КУпАП злісна непокора з обєктивної сторони характеризується пасивними формами поведінки і стосується завжди законної вимоги працівника міліції як представника державної влади, яка, таким чином, має бути предявлена за наявності до того підстав та за формою, установлених законом, положеннями і статутами про несення служби.

Також, у диспозиції зазначеної статті передбачено, що вимоги працівника міліції повинні бути предявлені при виконанні ним службових обовязків. Про перебування його при виконанні службових обовязків мають свідчити установлена форма одягу, а також предявлене відповідне посвідчення працівника міліції.

Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення суд встановив, що при складанні протоколу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 особа, яка склала протокол не вказала, в чому саме полягає злісна непокора останнього, хто конкретно із працівників міліції, предявив ОСОБА_2 законні розпорядження чи вимоги, у якій формі були викладені ці розпорядження чи вимоги, та у звязку з чим. Суд, звертає увагу, що у протоколі взагалі не визначено, що предявлялося ОСОБА_2 розпорядження чи вимога та які конкретно законні вимоги працівників міліції відмовився виконати останній.

Вказані обставини судом не були встановлені і під час судового розгляду з пояснень працівників міліції ОСОБА_4 та ОСОБА_5 Так, з пояснень останніх та інших свідків встановлено, що вказані працівники міліції під час подій 20.02.2015 року перебували у цивільній формі одежі. Сумнівним суд вважає факт предявлення працівників міліції службового посвідчення ОСОБА_2 перед предявленням вимог останньому. Також, суд вважає недоведеним сам факт предявлення ОСОБА_2 будь-яких законних вимог чи розпоряджень з боку працівників міліції.

Крім того, суд приймає до уваги пояснення свідка ОСОБА_3, який пояснив, що ОСОБА_2 під час подій не виражався нецензурними словами, не штовхав працівника міліції та намагався лише заспокоїти і вирішити спокійно питання, яке виникло. Свідки ОСОБА_8 та ОСОБА_7 хоча і повідомили, що під час виниклого конфлікту чули, що хтось виражався нецензурними словами, але не змогли спамятати, хто це саме був та не підтвердили факту предявлення ОСОБА_2 з боку працівників міліції якихсь конкретних зауважень.

Також, суд звертає увагу на те, що працівниками міліції не доведений той факт, що ОСОБА_2 був належним чином останніми ознайомлений зі своїм правом на захист, а саме: щодо можливості надання захисника на безоплатній основі на підставі ЗУ «Про безоплатну правову допомогу». Так, у протоколах про адміністративне правопорушення та про адміністративне затримання є запис працівника міліції, що ОСОБА_2 відмовився від підписів. Разом із тим, у поясненнях ОСОБА_2 є запис, що він відмовляється лише від надання будь-яких пояснень, а не від послуг захисника.

Таким чином, з огляду на неякісне складання адміністративного матеріалу відносно ОСОБА_2, суд вважає, що по справі відсутні належні докази, оцінивши які, можливо було б дійти до безсумнівного висновку стосовно винуватості ОСОБА_2 Враховуючи, що докази не можуть ґрунтуватися на припущеннях, а всі сумніви щодо винуватості тлумачаться на користь особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, тому на думку суду, в діях ОСОБА_2 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст.185 КУпАП.

Згідно п.1 ст.247 Кодексу України про адміністративне правопорушення провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності в діях особи складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 7, 10, 185, 245, 247, 251, 252, 280 КУпАП, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 закрити на підставі п.1 ст.247 КУпАП.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена до Апеляційного суду Запорізької області через Комунарський районний суд м. Запоріжжя особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником або на неї може бути внесено протест прокурора протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя Комунарського районного суду

м. Запоріжжя Р.С. Холод