АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Справа № 631/2014/14-п Головуючий у 1 інстанції:
Провадження № 33/790/158/14 Марюхна Л.А.
Категорія : ч.1 ст.155-1 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 березня 2015 року м. Харків

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Харківської області Шевченко В.В., за участю захисника особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, ОСОБА_3 - адвоката Борбунюка О.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на постанову судді Нововодолазького районного суду Харківської області від 30 грудня 2014 про притягнення

ОСОБА_3, що народився ІНФОРМАЦІЯ_1, мешкає за адресою: АДРЕСА_1,

до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.155-1 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

30 грудня 2014 року постановою судді Нововодолазького районного суду Харківської області Золотька Валерія Івановича визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 155-1 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу на користь держави в розмірі 51 грн.

Не погодившись з прийнятим процесуальним рішенням судді, ОСОБА_3 20 лютого 2015 року подав апеляційну скаргу з пропуском строку апеляційного оскарження, просить поновити строк у зв'язку із розглядом справи, всупереч вимогам ст.268 КУпАП, без його участі та отриманням постанови лише 17 лютого 2015 року. В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що оскаржувана постанова прийнята при неповному дослідженні всіх обставин справи, з порушенням норм матеріального та процесуального права. На думку апелянта, судом не враховане те, що Акт проведення перевірки органами ДФС України ним було оскаржено, остаточне рішення не прийняте, процедура адміністративного оскарження триває. Апелянтом зазначено, що він не є суб'єктом даного адміністративного правопорушення, під час проведення перевірки за місцем продажу не перебував, а зазначене в протоколі непроведення розрахунків через РРО було здійснено іншою особою. Також ОСОБА_3 зазначає, що володіє приміщенням, в якому було скоєно адміністративне правопорушення, та здійснює свою господарську діяльність самостійно, найманих працівників не має. Проте, крім нього, в зазначеному приміщені здійснюють господарську діяльність також інші суб'єкти господарювання на підставі договору оренди. На підставі цього ОСОБА_3 вважає, що судом не були досліджені зазначені обставини у зв'язку із розглядом справи без його участі, а це на думку апелянта свідчить про відсутність складу адміністративного правопорушення в його діях. За наслідком розгляду апеляційної скарги ОСОБА_3 просить скасувати оскаржувану постанову, закрити провадження по справі, скасувати обмеження застосовані державним виконавцем до майна ОСОБА_3, зокрема скасувати виконавчі листи, що видані на підставі оскаржуваної постанови, повернути сплачені ОСОБА_3 суми штрафу та судового збору, а також витрати на проведення виконавчих дій ВДВС Нововодолазького РУЮ.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення захисника ОСОБА_3 - адвоката Борбунюка О.В., який підтримав апеляційну скаргу в повному обсязі, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що строк апеляційного оскарження постанови суду підлягає поновленню, а апеляційна скарга ОСОБА_3 - частковому задоволенню, виходячи з наступного:

При розгляді справи про адміністративне правопорушення суд, відповідно до вимог ст.ст. 245, 280 КУпАП, повинен належним чином з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи по суті. Постанова судді згідно ст. 283 КУпАП має ґрунтуватися на обставинах, встановлених при розгляді справи, тобто на достатніх і незаперечних доказах.

Натомість, додержання цих вимог закону судом першої інстанції не забезпечено, оскільки фактичні обставини події правопорушення, у вчиненні якого ОСОБА_3 визнано винним, сформульовані в оскаржуваній постанові, виходячи не з власних висновків судді за результатами розгляду справи, а з посиланням на зміст протоколу про адміністративне правопорушення серії АА №405890 від 17 листопада 2014 року. Натомість, опис фактичних обставин правопорушення в постанові суду є неконкретизованим та взагалі не містить обов*язкових елементів - дати, часу та місця вчинення відповідного правопорушення.

Суддя, посилаючись на матеріали справи в підтвердження винуватості ОСОБА_3, не надав жодної оцінки фактам, що містяться в протоколі про адміністративне правопорушення та в акті від 17 листопада 2014 року, який, до речі, є не завіреною належним чином фотокопією сумнівної якості з майже нечитабельним текстом.

Відповідно до вимог ст. 268 КУпАП, справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. У разі відсутності цієї особи, справа може бути розглянута лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце та час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

В оскаржуваній постанові суд зазначив про неявку в судове засідання ОСОБА_3, який про час та місце розгляду справи повідомлений своєчасно та належним чином. Натомість, матеріали справи не містять жодних відомостей про належне сповіщення ОСОБА_3 щодо розгляду в судовому засіданні 30 грудня 2015 року матеріалів про адміністративне правопорушення відносно нього. В матеріалах справи лише міститься зворотне поштове повідомлення про вручення судової повістки на 25 грудня 2014 року, до того ж отримане іншою особою.

Таким чином, всупереч вимогам ст.ст. 247,278,280,283,284 КУпАП, суд не забезпечив реалізацію прав учасника процесу, не з'ясував належним чином, зокрема шляхом допиту ОСОБА_3, обставин передбачених ст.ст. 247, 280 КУпАП, внаслідок чого останній був позбавлений можливості реалізувати в суді передбачені законом (ст. 268 КУпАП) права особи, що притягається до адміністративної відповідальності, зокрема права давати пояснення, надавати докази, заявляти клопотання, користуватися юридичною допомогою тощо.

За викладених обставин постанова суду першої інстанції, яка містить передчасний, необґрунтований та невмотивований висновок про винність ОСОБА_3 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.155-1 КУпАП, підлягає скасуванню з прийняттям нової постанови апеляційним судом.

Відповідно до п.7 ст.247 КУпАП , провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у зв'язку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст.38 КУпАП.

З урахуванням того, що на даний час закінчився визначений ст.38 КУпАП строк притягнення до адміністративної відповідальності, апеляційний суд позбавлений процесуальної можливості досліджувати нові докази та вирішувати питання про винуватість або невинуватість ОСОБА_3, а тому провадження у справі підлягає закриттю на підставі п.7 ст.247 КУпАП. Що стосується інших вимог викладених в апеляційній скарзі ОСОБА_3 (щодо відкликання виконавчих листів, повернення сплаченого штрафу та судового збору тощо), то вони знаходяться поза межами повноважень апеляційного суду. Зазначені питання має вирішити суд першої інстанції в порядку розділу V КУпАП та відповідно до гл.29 Інструкції з діловодства у місцевих загальних судах, затвердженої наказом ДСА України №173 від 17.12.2013 року.

Керуючись ст.294 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

Поновити ОСОБА_3 строк апеляційного оскарження постанови суду.

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити частково.

Постанову судді Нововодолазького районного суду Харківської області від 30 грудня 2014 року про притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.155-1 КУпАП скасувати.

Провадження у справі закрити на підставі п.7 ст.247 КУпАП.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення , є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя апеляційного суду

Харківської області В.В.Шевченко