АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 33/793/47/15 Справа № 692/137/15-п Головуючий по 1 інстанції Чепурний О.П.
Категорія:ст.41 ч.1 КУпАП Доповідач в апеляційній інстанції Биба Ю. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"02" квітня 2015 р. м. Черкаси

Суддя апеляційного суду Черкаської області Биба Ю.В., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_3 на постанову Драбівського районного суду Черкаської області від 18 лютого 2015 року, якою

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, директора ТОВ МРГ «Драбівське» уродженця с. Золотоношка, Драбівського району, Черкаської області, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.41 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в сумі 680 грн..

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь держави судовий збір в сумі 36 грн. 54 коп.

в с т а н о в и в :

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення №23-08-12/01 від 29.01.2014року ОСОБА_3, перебуваючи на посаді директора ТОВ МРГ «Драбівське», допустив порушення вимог законодавства про працю, а саме:

- при використанні найманої праці ОСОБА_4 за період 04.08.2009-06.05.2014 року, ОСОБА_5 за період 27.09.2010-травень 2014 року не здійснювалось письмового оформлення трудових відносин. Зазначені працівники працювали неофіційно, чим порушено вимоги ст. 24 КЗпПУ;

- на найманих працівників, єгерів ОСОБА_4, ОСОБА_5, не здійснювалось оформлення трудових книжок, чим порушено вимоги ст. 48 КЗпПУ;

- по товариству не ведеться облік використання робочого часу найманими працівниками, не ведеться бухгалтерського обліку затрат на оплату праці найманих працівників, чим порушено вимоги ч. 2 ст. 30 ЗУ «Про оплату праці»;

- умови оплати праці по товариству не погоджувалися з трудовим колективом. По товариству взагалі відсутнє положення про оплату праці, чим порушено вимоги ст. 97 КЗпПУ;

- виплата заробітної плати працівникам товариства здійснювалась один раз на місяць, чим порушено вимоги ст. 115 КЗпПУ;

- по товариству відсутні правила внутрішнього трудового розпорядку, чим порушено вимоги ст. 142 КЗпПУ;

- найманим працівникам, єгерям ОСОБА_4, ОСОБА_5, за весь період роботи не надавалось щорічних відпусток, чим порушено вимоги ст.ст. 75, 80 КЗпПУ;

- по товариству не розроблявся колективний договір, чим порушено вимоги ст. 11 КЗпПУ.

Постановою судді Драбівського районного суду Черкаської області від 18 лютого 2015 року ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 41 КУпАП і на нього накладено стягнення у виді штрафу в сумі 680 грн..

Не погоджуючись з постановою суду першої інстанції ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу в якій ставить питання про скасування оскаржуваного рішення та закриття провадження у справі за відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення..

Обґрунтовуючи свої вимоги ОСОБА_3 посилається на те, що суд всупереч вимогам ст.245, 280 КУпАП не з'ясував чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, а тому висновок суду про наявність в діяннях ОСОБА_3 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.41 КУпАП ґрунтується на неповно з'ясованих обставинах справи. При винесенні рішення судом також не враховано, що по даному факту відкрито кримінальне провадження за ч.1 ст.172 КК України внесене до ЄРДР 27.09.2014 року, а отже на думку апелянта не може бути двічі притягнутий до відповідальності за одне й те саме правопорушення.

Заслухавши думку ОСОБА_3, який просив задовольнити апеляційні вимоги, адвоката Вовк А.І. в інтересах ОСОБА_5 та ОСОБА_4, який просив рішення суду першої інстанції залишити в силі, ОСОБА_5 та ОСОБА_4, які просили залишити постанову без змін, вивчивши матеріали адміністративної справи та перевіривши доводи даної скарги, вважаю, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до положень ч.7 ст.294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. При цьому, він не обмежений її доводами, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права, апеляційний суд може дослідити нові докази, які не досліджувалися раніше, якщо визнає обґрунтованим ненадання їх до місцевого суду або необґрунтованим відхилення їх районним судом.

Так суд першої інстанції виконав всі передбачені вимоги закону та дійшов до обґрунтованого висновку про притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності з накладенням на нього стягнення .

Дослідженням матеріалів справи встановлено, що вина ОСОБА_3 у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.41 КУпАП підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення № 23-08-12/01 від 29.01.2015 року; витягом з акту перевірки № 23-08-12/01 від 29.01.2015 року (1, 19,20, 22 сторінки); протоколом допиту свідка ОСОБА_7 від 07.10.2014 року; протоколом допиту свідка ОСОБА_4 від 20.11.2014 року; протоколом допиту потерпілого ОСОБА_5 від 30.09.2014 року; копією статуту ТОВ МРГ «Драбівське»; довідкою УПФУ в Драбівькому районі від 03.06.2014 року; копією трудової книжки ОСОБА_4; копією посадової інструкції дільничного єгеря ТОВ МРГ «Драбівське»; копією книги наказів по ТОВ МРГ «Драбівське».

Таким чином, винуватість ОСОБА_3 у вчиненні адміністративного правопорушення належним чином доведена на підставі досліджених районним судом доказів.

Статтею 61 Конституції України визначено, що ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення.

Як вбачається з матеріалів провадження ОСОБА_3 притягнуто до відповідальності за те, що він допустив порушення КЗпПУ при використанні найманої праці при використанні найманої праці ОСОБА_4 за період 04.08.2009-06.05.2014 року, ОСОБА_5 за період 27.09.2010-травень 2014 року не здійснювалось письмового оформлення трудових відносин. Зазначені працівники працювали неофіційно, чим порушено вимоги ст. 24 КЗпПУ; на найманих працівників, єгерів ОСОБА_4, ОСОБА_5, не здійснювалось оформлення трудових книжок, чим порушено вимоги ст. 48 КЗпПУ; по товариству не ведеться облік використання робочого часу найманими працівниками, не ведеться бухгалтерського обліку затрат на оплату праці найманих працівників, чим порушено вимоги ч. 2 ст. 30 ЗУ «Про оплату праці»; умови оплати праці по товариству не погоджувалися з трудовим колективом. По товариству взагалі відсутнє положення про оплату праці, чим порушено вимоги ст. 97 КЗпПУ; виплата заробітної плати працівникам товариства здійснювалась один раз на місяць, чим порушено вимоги ст. 115 КЗпПУ; по товариству відсутні правила внутрішнього трудового розпорядку, чим порушено вимоги ст. 142 КЗпПУ; найманим працівникам, єгерям ОСОБА_4, ОСОБА_5, за весь період роботи не надавалось щорічних відпусток, чим порушено вимоги ст.ст. 75, 80 КЗпПУ; по товариству не розроблявся колективний договір, чим порушено вимоги ст. 11 КЗпПУ.

Дослідженням матеріалів провадження встановлено, що до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесено відомості проте, що службові особи ТОВ МРГ «Драбівське» порушили законодавство про працю, що виразилось у неофіційному прийнятті на роботу ОСОБА_5 та невиплаті заробітної плати останньому по факту, не щодо особи.

З даного витягу неможливо встановити відносно кого відкрито кримінальне провадження, а тому не можливо взяти до уваги доводи апелянта, що по даному факту відкрито кримінальне провадження за ч.1 ст.172 КК України внесене до ЄРДР 27.09.2014 року.

З огляду на викладене, доводи апелянта про те, що в його діях відсутні ознаки адміністративного правопорушення є безпідставними і необґрунтованими, і тому не можуть бути прийняті до уваги.

Дії ОСОБА_3 кваліфіковані за ч.1 ст.41 КУпАП вірно, адміністративне стягнення, накладено на правопорушника у відповідності до вимог ст.33 КУпАП про загальні правила накладення стягнення за адміністративне правопорушення та в межах санкції ч.1 ст.41 КУпАП. При цьому враховано характер вчиненого правопорушення, особу яка притягується, ступінь його вини, майновий стан, обставини які пом'якшують та обтяжують покарання.

Що ж стосується доводів апеляції проте, що судом місцевим не вжито заходів для всебічного, повного і об'єктивного дослідження всіх обставин справи, та виніс постанову відносно апелянта в порушення норм матеріального і процесуального права є безпідставними та не знайшли свого підтвердження при дослідженні всіх обставин справи.

Керуючись ст. 294 КУпАП, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 - залишити без задовольнити, а постанову Драбівського районного суду Черкаської області від 18 лютого 2015 року якою ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 41 КУпАП і на нього накладено стягнення у виді штрафу в сумі 680 грн.. - без змін.

Постанова набирає законної сили негайно, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Ю. В. Биба