Справа№464/397/15-п
пр.№ 3/464/117/15
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.03.2015 року суддя Сихівського районного суду м. Львова Шашуріна Г.О., розглянувши матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1, працюючого головним бухгалтером ПАТ «ДТЕК Західенерго», який зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1,

за ч. 1 ст. 163-4 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

в с т а н о в и в:

згідно з протоколом про адміністративне правопорушення від 29.12.2014 року ОСОБА_1 вчинено порушення порядку утримання та перерахування ПдФО і подання відомостей про виплачені доходи, зазначені в акті перевірки від 05.12.2014 року № 525/28-06-41-01/23269555, за період з 01.07.2012 року по 30.06.2014 року, чим порушено вимоги п.п. 14.1.180 п. 14.1 ст. 14, п.п. «а», «б», «е» п.п. 164.2.17, п. 167.2, п.п. 164.2.19, п. 164.5, п. 164. 3 ст. 164, ст. 167, п. 168.1.5 ст. 168, п.п. «а», «б» п. 176.2 ст. 176 ПК України, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 163-4 КУпАП.

В судовому засіданні представник ОСОБА_1 вини у вчиненому порушенні не визнав, просив закрити провадження у справі за відсутністю складу адміністративного правопорушення. Вказував, що при складанні протоколу про адміністративне правопорушення від 29.12.2014 року № 163 були допущені численні порушення норм КУпАП та ПК України. Так, ОСОБА_1 не був присутнім при складанні даного протоколу, а про його складання не був завчасно та належним чином повідомлений органом державної податкової служби. Зазначав, що статтею 163-4 КУпАП передбачена відповідальність за порушення порядку утримання та перерахування податку на доходи фізичних осіб і подання відомостей про виплачені доходи, а диспозиція даної статті є бланкетною, тобто котра, не називаючи конкретних ознак правопорушення або називаючи тільки частину із них, відсилає до інших нормативних актів, які не є законами про адміністративну відповідальність. У зв'язку з цим посадовій особі органу державної податкової служби в протоколі про адміністративне правопорушення слід було у зрозумілій формі зазначити у чому конкретно полягало порушення порядку утримання та перерахування податку на доходи фізичних осіб, чого зроблено не було. Крім того, наголошував на тому, що протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 складено не уповноваженою на те посадовою особою.

Вирішуючи питання про винність ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 163-4 КУпАП, суд, виходячи з вимог ст.ст. 251, 252 КУпАП, дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні по справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, вважає, що в його діях наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 163-4 КУпАП.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення від 29.12.2014 року № 163, такий складено в м. Львові за адресою: вул. Козельницька, 15 головним державним ревізором-інспектором СДПІ з ОВП у м. Львові МГУ Міндоходів ОСОБА_2 за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.

Відповідно до ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім'я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

У разі відмови особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, від підписання протоколу, в ньому робиться запис про це. Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, які додаються до протоколу, а також викласти мотиви свого відмовлення від його підписання.

Статтею 259 КУпАП визначено порядок дій, які вправі чинити органи державної влади для складення протоколу про адміністративне правопорушення в разі неможливості скласти його на місці вчинення правопорушення, якщо складення протоколу є обовязковим.

Положення даних статей вказує на необхідність обовязкової присутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності при складанні протоколу про адміністративне правопорушення.

Однак, даний протокол був складений без присутності особи, яка притягується до відповідальності.

Відповідно до п.п. 20.1.1, 20.1.41 ПК України контролюючі органи мають право, зокрема, запрошувати платників податків, зборів, платежів або їх представників для перевірки правильності нарахування та своєчасності сплати податків, зборів, платежів, дотримання вимог іншого законодавства, у тому числі законодавства у сфері запобігання та протидії легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, або фінансуванню тероризму, контроль за додержанням якого покладено на контролюючі органи. Письмові повідомлення про такі запрошення надсилаються в порядку, встановленому статтею 42 цього Кодексу, не пізніше ніж за 10 календарних днів до дня запрошення рекомендованими листами, в яких зазначаються підстави запрошення, дата і час, на які запрошується платник податків (представник платника податків); складати стосовно платників податків - фізичних осіб та посадових осіб платників податків - юридичних осіб протоколи про адміністративні правопорушення та виносити постанови у справах про адміністративні правопорушення у порядку, встановленому законом.

Згідно повідомленням від 29.12.2014 року № 18992/28-06-39-01/210 головний бухгалтер ПАТ «ДТЕК Захденерго» ОСОБА_1 запрошувався на 11:00 год. 06.01.2015 року до СДПІ з ОВП у м. Львові МГУ Міндоходів за адресою: м. Львів, вул. Стрийська, 35 для складання, підписання та вручення протоколу про адміністративне правопорушення на підставі акту планової виїзної перевірки від 05.12.2014 року № 252/28-06-41-00/232.

Наведені вище положення ПК України не визначають можливості складення протоколу про адміністративне правопорушення за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності в разі неприбуття за запрошенням.

Крім того, складання, підписання та вручення протоколу про адміністративне правопорушення за вказаним запрошенням мало відбутися 06.01.2015 року, тоді як протокол про адміністративне правопорушення № 163 складено 29.12.2014 року.

Не заслуговує на увагу і акт від 29.12.2014 року № 61/28-06-39-01, згідно з яким ОСОБА_1 був ознайомлений зі змістом протоколу про адміністративне правопорушення при підписанні матеріалів перевірки, проте відмовився від підпису протоколу та пояснень по суті правопорушення, оскільки наведена у акті форма повідомлення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, про необхідність її участі у складанні протоколу про адміністративне правопорушення не відповідає положенням п.п. 20.1.1, 20.1.41 ПК України. Доказів належного та своєчасного повідомлення ОСОБА_1 про складання відносно нього 29.12.2014 року протоколу про адміністративне правопорушення суду не надано.

Відповідно до вимог ст. ст. 254, 255 КУпАП про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності. У справах про адміністративні правопорушення, передбачені ст. 163-4 КУпАП, протоколи про правопорушення мають право складати уповноважені на те посадові особи органів державної податкової служби.

Проте, до матеріалів справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 не долучено доказів того, що головний державний ревізор-інспектор СДПІ з ОВП у м. Львові МГУ Міндоходів ОСОБА_2, як посадова особа органу державної податкової служби, уповноважена на складання протоколів про адміністративні правопорушення.

За наведених обставин, суд не розцінює протокол про адміністративне правопорушення від 29.12.2014 року № 163 як належний та допустимий доказ вини ОСОБА_1 у вчинені адміністративного правопорушення.

Разом з тим, нормами ст. 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, висновком експерта, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, а також іншими документами.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 163-4 КУпАП, підтверджується актом від 05.12.2014 року № 525/28-06-41/23269555 про результати документальної планової виїзної перевірки ПАТ «ДТЕК Західенерго» з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 01.07.2012 року по 30.06.2014 року, валютного та іншого законодавства за період з 01.07.2012 року по 30.06.2014 року , що свідчить про порушення ОСОБА_1 за період з 01.07.2012 року по 30.06.2014 року порядку утримання та перерахування податку на доходи фізичних осіб і подання відомостей про виплачені доходи, встановленого приписами п.п. 14.1.180 п. 14.1 ст. 14, п.п. «а», «б», «е» п.п. 164.2.17, п. 167.2, п.п. 164.2.19, п. 164.5, п. 164. 3 ст. 164, ст. 167, п. 168.1.5 ст. 168, п.п. «а», «б» п. 176.2 ст. 176 ПК України.

При цьому, суд не бере до уваги доводи представника правопорушника щодо незазначення органом державної податкової служби в протоколі про адміністративне правопорушення суті порушення порядку утримання та перерахування податку на доходи фізичних осіб, оскільки вказані обставини детально викладені та описані в акті перевірки від 05.12.2014 року № 525/28-06-41/23269555.

Водночас, приписами ст. 38 КУпАП визначено, якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через три місяці з дня його виявлення, крім справ про адміністративні правопорушення, зазначені у частині третій цієї статті.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу.

Як вбачається з матеріалів справи про адміністративне правопорушення, таке було розпочате в липні 2012 року та припинене в червні 2014 року самим ОСОБА_1, відтак таке правопорушення не відноситься до триваючих, а зазначені у протоколі дані про те, що ОСОБА_1 в період з 01.07.2012 року по 30.06.2014 року порушив порядок утримання та перерахування податку на доходи фізичних осіб і подання відомостей про виплачені доходи, свідчать про те, що дане правопорушення лише в цей період було триваючим. Даних про продовження неправомірних дій ОСОБА_1 після червня 2014 року до моменту виявлення правопорушення 05.12.2014 року немає.

За наведених обставин, у звязку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 КУпАП, для накладення стягнення, провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 підлягає закриттю.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 163-4, 247, 251, 252, 280, 283-285 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

п о с т а н о в и в:

провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 163-4 Кодексу України про адміністративні правопорушення закрити у звязку з закінченням строків накладення адміністративного стягнення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги чи протесту прокурора.

Постанова може бути оскаржена до апеляційного суду Львівської області через Сихівський районний суд м. Львова особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником або на неї може бути внесено протест прокурора протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя: