Справа № 603/216/15-п
Провадження № 3/603/92/2015
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"20" квітня 2015 р. м. Монастириська

Суддя Монастириського районного суду Тернопільської області Галіян І. М. розглянувши матеріали, що надійшли від відділення ДАІ з обслуговування Монастириського району в Тернопільській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, жителя ІНФОРМАЦІЯ_2, не працює,

- за частиною першою статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

ВСТАНОВИВ:

07.04.2015 року близько 14 год. 25 хв. ОСОБА_1 керував мопедом марки GEELY, державний номерний знак НОМЕР_1, по вул.Шевченка в м.Монастириська Тернопільської області, з явними ознаками алкогольного спяніння, а саме, різкий запах алкоголю з рота, почервоніння обличчя. Від продуття технічного приладу «Драгер» на місці зупинки та проходження медичного освідчення в медичному закладі на виявлення стану спяніння категорично відмовився.

ОСОБА_1 в судовому засіданні вину свою визнав повністю, у вчиненому розкаявся, про вчинене дуже жаклує та просить суд суворо його не карати.

Згідно ч. 1 ст. 130 КУпАП адміністративна відповідальність за вказаною статтею настає у випадку керування транспортними засобами особами в стані алкогольного спяніння, та відмови особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Крім визнання ОСОБА_1 в судовому засіданні своєї вини скоєне правопорушення також підтверджується даними, встановленими в протоколі серії АП1 №828396 від 07.04.2015 року, складеного інспектором АП ВДАІ з обслуговування Монастириського району лейтенантом міліції ОСОБА_2, поясненням ОСОБА_1, що мститься в даному протоколі в графі «Пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, по суті порушення», та даними письмових пояснень свідків ОСОБА_3, ОСОБА_4, про те, що водій ОСОБА_1 від проходження медичного огляду для визначення стану сп'яніння відмовився.

Згідно приписів ч. 1 ст. 130 КУпАП відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції тягнуть за собою накладення адміністративного стягнення відповідно до цієї статті.

За даних обставин, суд вважає, що в діях ОСОБА_1 містяться ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно зі ст. 23 КУпАП, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Суд, керуючись ст. 33 КУпАП, приймаючи до уваги характер вчиненого правопорушення, особу винного, ступінь його вини, а також враховуючи як помякшуючу обставину розкаяння у вчиненому, дійшов висновку про необхідність застосування до ОСОБА_1 адміністративного стягнення у вигляді мінімального штрафу в дохід держави.

Керуючись ст. 33, 34, ч. 1 ст. 130, ст. ст. 283, 284, 287, 289 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накласти на нього адміністративне стягнення в розмірі 3400 (три тисячі чотириста) грн. 00 коп. штрафу в дохід держави.

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в сумі 36 грн. 54 коп.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Апеляційна скарга подається до відповідного апеляційного суду через місцевий суд, який виніс постанову. Місцевий суд протягом трьох днів надсилає апеляційну скаргу разом із справою у відповідний апеляційний суд.

Суддя

ОСОБА_5