Провадження № 33/780/16/15 Доповідач у 2 інстанції Димарецький
Категорія 429 26.01.2015
ПОСТАНОВА

Іменем України

26 січня 2015 року м. Київ

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Київської області Димарецький В.М., за участю: представника Київської митниці ДФС Захарова А.О., особи, яку притягнуто до відповідальності - ОСОБА_3, його представників ОСОБА_4, ОСОБА_5, перекладача ОСОБА_6, розглянувши апеляційну скаргу представника ОСОБА_4 на постанову судді Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 14 листопада 2014 року щодо ОСОБА_3, -

В С Т А Н О В И В:

Постановою судді Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 14 листопада 2014 року

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина Лівану, зареєстрованого в

АДРЕСА_1,

проживаючого за адресою: АДРЕСА_2

притягнуто до адміністративної відповідальності за ст.471 МК України та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 1700 гривень з конфіскацією в доход держави грошових коштів в розмірі 7 952 (сім тисяч дев'ятсот п'ятдесят два) долари США.

Відповідно до зазначеної постанови, 01 листопада 2014 року, о 10 год. 15 хв., під час проходження митного контролю в зоні митного контролю залу ,,Приліт" терміналу ,,Д" ДП МА ,,Бориспіль" громадянин Лівану ОСОБА_3, який прибув до України з Лівану, транзитом через Туреччину м. Стамбул, літаком авіакомпанії ,,Турецькі Авіалінії" рейсом №457 та своїми діями обрав проходження митного контролю - канал, позначений символами зеленого кольору ,,зелений коридор", тим самим відповідно до ч. 5 ст. 366 МК України заявив про те, що переміщувані ним через митний кордон України товари не підлягають письмовому декларуванню, оподаткуванню митними платежами, не підпадають під встановлені законодавством заборони та/або обмеження щодо ввезення на митну територію України та засвідчив про факти, що мають юридичне значення. Після перетину пасажиром ,,білої лінії", яка позначає закінчення зони спрощеного митного контролю ,,зелений коридор" митниці, пасажиру було задано запитання щодо наявності у нього готівки, на що він відповів, що має при собі близько 13 000 євро в еквіваленті в доларах США. Готівка знаходилась в гаманці, який знаходився в правій кишені брюк, одягнених на пасажирі та переміщувалась без ознак приховування. З виявленої суми пасажиру було пропущено 12598 доларів США (еквівалент 10 000 євро станом на 01.11.2014). За протоколом про порушення митних правил тимчасово вилучено 7952 долари США. Пасажир обрав проходження митного контролю ,,зеленим коридором", де передбачено наявність у громадян готівки у сумі, що не перевищує 10 000 євро (чи еквівалент цієї суми в іншій валюті).

Представник ОСОБА_4 подав на вказану вище постанову судді апеляційну скаргу та доповнення до неї. Апелянт просить змінити постанову судді Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 14 листопада 2014 року щодо ОСОБА_3, в частині конфіскації в доход держави вилученої згідно протоколу від 1 листопада 2014 року №0607/12500001/2014 валюти в розмірі 7952 долари США скасувати та зобов'язати представників митниці повернути ОСОБА_3 валютні цінності у розмірі 7952 долари, в іншій частині постанову судді залишити без змін. В обґрунтування апеляційної скарги її автор вважає, що рішення суду першої інстанції є незаконним та ґрунтується на неповно з'ясованих обставинах справи, з помилковим застосуванням норм матеріального і процесуального права. Суд неповно з'ясував усі фактичні обставини справи та не дослідив і не надав належної оцінки наявним в матеріалах справи доказам та обставинам, підійшов формально до вивчення обставин справи. Крім того, виносячи постанову, суд першої інстанції також порушив Протокол №1 до Європейської Конвенції ,,З захисту прав і основних свобод людини", яку Україна ратифікувала 17 липня 1997 року, зокрема суд не звернув увагу і на практику вирішення аналогічних справ Європейським Судом з прав людини. Також судом першої інстанції було порушено право ОСОБА_3 на користування послугами перекладача, оскільки останній є громадянином іноземної держави та не знає української мови, а російську мову розуміє дуже погано. ОСОБА_3 не мав можливості особисто ні давати пояснення суду, ні заперечувати проти обвинувачення.

Заслухавши пояснення: апелянта ОСОБА_4, особу, яку притягнуто до відповідальності - ОСОБА_3, його представника ОСОБА_5, які підтримали апеляційну скаргу; представника Київської митниці ДФС Захарова А.О., який заперечував проти апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи та надані під час апеляційного розгляду документи, перевіривши доводи апеляційної скарги, суд приходить до наступного.

Згідно ч. 7 ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Апеляційним судом під час апеляційного розгляду апеляційної скарги ОСОБА_4 було дотримані права особи, яку притягнуто до відповідальності - ОСОБА_3, передбачені ст. 268 КУпАП, у тому числі - користуватися послугами перекладача, дати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання.

Апеляційним судом, як і судом першої інстанції було встановлено, що правопорушення, яке вчинив ОСОБА_3 полягало у переміщенні через митний кордон України - ,,зелений коридор" не задекларованих митному органу коштів, які перевищують 10 000 євро, що підлягає обов'язковому декларуванню.

За вказаних вище даних слід погодитись з висновком суду першої інстанції про вчинення ОСОБА_3 правопорушення, передбаченого ст. 471 МК України.

Що ж до призначеного судом першої інстанції стягнення ОСОБА_3, то апеляційний суд приходить до такого.

Так, під час апеляційного розгляду даної справи встановлено, що кошти, які знаходились у ОСОБА_3 під час проходження митного контролю не мали ознак приховування, про їх наявність, суму та бажання діяти відповідно до законів України при проходженні митного контролю ОСОБА_3 одразу повідомив працівників митниці. Дані, які б свідчили про незаконність походження згаданих коштів, в матеріалах справи відсутні. Навпаки законність їх походження підтверджується документами, які наявні в матеріалах справи. Крім того, під час апеляційного розгляду справи встановлено, що тимчасово вилучені кошти були від продажу належного сім"ї ОСОБА_3 майна у Лівані та передбачались для придбання житла в Києві для подальшого постійного проживання в Україні.

Відповідно до матеріалів справи ОСОБА_3 раніше до кримінальної та адміністративної відповідальності не притягувався, на даний час не працює, має дружину та двох малолітніх дітей. Жодних даних, які б давали суду підстави вважати, що шляхом застосування конфіскації буде попереджена інша незаконна діяльність - легалізація злочинних доходів, торгівля наркотиками, фінансування тероризму, ухилення від сплати податків, тощо - відсутні.

З огляду на наведене, враховуючи практику Європейського Суду з прав людини, приходжу до висновку, що застосування конфіскації предметів порушення митних правил, в даному випадку є порушенням положень ст. 1 Протоколу №1 до Європейської Конвенції ,,З захисту прав і основних свобод людини", тобто є не пропорційним, оскільки покладає на ОСОБА_3 та його родину ,,індивідуальний надмірний тягар".

За вказаних обставин постанову судді суду першої інстанції слід змінити та звільнити ОСОБА_3 від стягнення у виді конфіскації валютних цінностей, повернувши їх останьому.

На підставі викладеного та керуючись ст. 294 КУпАП ,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_4 задовольнити.

Постанову судді Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 14 листопада 2014 року щодо ОСОБА_3, в частині накладання на нього стягнення у виді конфіскації вилученої валюти, змінити.

Грошові кошти в розмірі 7952 (сім тисяч дев'ятсот п'ятдесят два) долари США, вилучені згідно протоколу №0607/125000001/2014 від 1 листопада 2014 року - повернути ОСОБА_3.

В решті постанову залишити без змін.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Київської області підпис В. Димарецький

Згідно з оригіналом. Суддя В. Димарецький