ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Дата документу 04.02.2015 Справа № 554/698/15-п

4 лютого 2015 року суддя Октябрського районного суду м. Полтави Савченко А.Г., розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Полтаві у залі суду протокол про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 163-2 КУпАП і матеріали справи додані до нього щодо

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця м. Сосниця Чернігівської області, мешканця АДРЕСА_1, керівника ТХВ ТОВ «Естет», ідентифікаційний код № НОМЕР_1, до адміністративної відповідальності не притягувався, інші дані відсутні

в с т а н о в и в :

Відповідно до протоколу складеного головним державним ревізором-інспектором відділу податку на прибуток управління оподаткування та контролю об'єктів і операцій Державної податкової інспекції у м. Полтаві ГУ Міндоходів у Полтавській області Потрапелюк Н.Б. порушник ОСОБА_1 «вчинив порушення п. 295.3 ст. 295 Податкового Кодексу України, а саме несвоєчасно подав до установи банку платіжні доручення на сплату єдиного податку за три квартали 2014 року в сумі 791,25 грн., що зафіксовано в акті № 69/16-01-15-03/0148963 від 15 січня 2015 року», що на думку ініціатора складення протоколу, є вчиненням адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 163-2 КУпАП.

В судове засідання порушник, будучи належним чином повідомленим про час і місце розгляду справи, не з'явився та подав заяву про розгляд справи без його участі, в зв'язку з чим суд розглядає справу за його відсутності.

Дослідивши матеріали, додані до протоколу, суд приходить до висновку про відсутність доказів вчинення ОСОБА_1 інкримінованого йому правопорушення та необхідності закриття справи щодо нього за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення, виходячи з наступного.

Як видно із змісту протоколу, він складений з грубими порушеннями вимог ст. 256 КУпАП, яка встановлює, що в протоколі про адміністративне правопорушення, зокрема, повинні бути зазначені: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім'я по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу порушника; місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення порушника; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка вчинила адміністративне правопорушення. У разі відмовлення особи, яка вчинила правопорушення, від підписання протоколу, в ньому робиться запис про це. При складенні протоколу порушникові роз'яснюються його права і обов'язки, передбачені ст. 268 КУпАП, про що робиться відмітка у протоколі.

Ці вимоги закону ініціатором складення протоколу були грубо порушені.

Так, протокол про вчинення адміністративного правопорушення ОСОБА_1 не підписаний, що є свідченням порушення ініціатором складення протоколу вимог статті 256 КУпАП та прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Неявка порушника, як про це зазначено в протоколі, для його складання та підписання, не є підставою для визнання факту його складення законною, оскільки законом не передбачено можливості заочного притягнення особи до відповідальності.

Крім того, в протоколі відсутні повні дані про особу порушника, що позбавляє суд і позбавляло ініціатора складення протоколу викликати його для вирішення питання про притягнення до адміністративної відповідальності, а тому твердження останнього про неявку порушника є неправдивим, оскільки для виклику необхідно встановити особу порушника.

Отже, суд вважає, що протокол про вчинення адміністративного правопорушення щодо ОСОБА_1 не складався, процесуальні права, в тому числі і право на захист, йому не роз'яснювались, в зв'язку з чим відсутні підстави для притягнення його до адміністративної відповідальності. З цих підстав суд вважає, що докази обвинувачення порушника одержані незаконним шляхом.

Відповідно до ч. 3 ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Крім того, відповідно до п. 7 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю в зв'язку з закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу.

Згідно з ч. ч. 1 та 2 ст. 38 КУпАП адміністративне стягнення може бути накладено не пізніш як через два місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - два місяці з дня його виявлення, за винятком випадків, коли справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу підвідомчі суду (судді).

Якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через три місяці з дня його виявлення, крім справ про адміністративні правопорушення, зазначених у частині третій цієї статті.

Отже, зважаючи на те, що на момент складення протоколу минули строки для накладення адміністративного стягнення, ініціатор складення протоколу не повинен був цього робити, що свідчить про невідповідність його дій закону, а тому й з цих підстав справа підлягає закриттю.

Виходячи з наведеного, суд приходить до висновку про відсутність в діяннях ОСОБА_1 складу інкримінованого йому правопорушення та необхідності закриття справи з цих підстав.

Керуючись статтями 247, 283 та 284 КУпАП,

п о с т а н о в и в :

Закрити справу щодо ОСОБА_1 на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником або на неї може бути внесено протест прокурора протягом десяти днів з дня її винесення.

СуддяА.Г. Савченко