П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16.01.2015 м. Ужгород

Суддя апеляційного суду Закарпатської області Феєр І.С., за участю правопорушника ОСОБА_1 та його захисника - адвоката ОСОБА_2, розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Ужгороді адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Мукачівського міськрайонного суду районного суду Закарпатської області від 04.11.2014 року.

Даною постановою:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, мешканця АДРЕСА_1, працюючого водієм ПП "ОСОБА_3" визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 ( триста сорок) грн..

Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір у розмірі 36, 54 грн..

Як зазначено в постанові, ОСОБА_1 20.09.2014 року, о 03 год. на 125 км.+ 620 м. автодороги МО2, керуючи автомобілем марки "Вольво", д. н. з. НОМЕР_2 із причіпним причепом марки "KOGEL", д.н.з. НОМЕР_1, під час перевезення вантажу не контролював кріплення та надійність розташування вантажу, щоб запобігти його падінню, внаслідок чого вантаж випав на проїзну частину дороги. Внаслідок чого автомобіль, причіп та автодорога були пошкоджені, потерпілих не має. Своїми діями ОСОБА_1 порушив п.22.2 Правил дорожнього руху України.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови, скасувати постанову судді від 04.11.2014 року, провадження в справі закрити на підставі п.1 ст. 247 КУпАП у зв'язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення. Уважає постанову незаконною та такою, що підлягає скасуванню. Щодо надійності кріплення та розташування вантажу зазначає, що він є найманим працівником, працює водієм ПП "ОСОБА_3", що організовує та здійснює перевезення вантажу. Перевіряти надійність кріплення та розташування вантажу зобов'язаний вантажовідправник або ж його працівники, що завантажують вантаж. Вантаж, а саме прес вагою 22 т. був завантажений та закріплений представниками відправника заводу виробника пресу в Італії, які запевнили, що саме вони володіють технологією завантаження, розміщення та кріплення даного виду вантажу. Крім того, у заявці на перевезення вантажу не було зазначено про необхідність наявності у водія надійного кріплення для вантажу вагою 22 т.. Саме представниками вантажовідправника заводу виробника пресу в Італії було здійснено завантаження, закріплення вантажу в напівпричепі, та які надали наказ виїжджати в рейс Італія ( Бренія) - Росія (Пенза). Водій і фізично, і з точки зору митних правил не має можливості, і права контролювати вантаж, який закритий тентом, і опломбований

-2-

митним органом. Судом не встановлено факту порушення ним національних стандартів щодо правил безпечного закріплення вантажів і засобів кріплення. Також відсутня об'єктивна й суб'єктивна сторона правопорушення, тобто не доведено факт порушення ним національних стандартів щодо правил закріплення та перевезення вантажів. Строк на апеляційне оскарження пропустив із поважних причин, оскільки був відсутній по місцю проживання, а суддя, розглянувши справу в його відсутності в порушення вимог КУпАП постанову йому не надіслав.

Заслухавши пояснення правопорушника ОСОБА_1 та його захисника на підтримання апеляційної скарги, перевіривши та дослідивши матеріали справи, апеляційний суд уважає, що апеляційна скарга підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст.285 КУпАП, копія постанови протягом трьох днів вручається особі, щодо якої її винесено, про що робиться відповідна відмітка у справі.

З матеріалів справи вбачається, що суддя місцевого суду, розглянувши адміністративну справу у відсутності правопорушника, відповідно до вимог ст.285 КУпАП постанову останньому не вручив та не надіслав і такі дані в матеріалах справи щодо ОСОБА_1 відсутні. Зазначені обставини перешкодили останньому своєчасно подати апеляційну скаргу, а тому причини пропуску такого строку на подання апеляційної скарги визнаються поважними, і такий строк підлягає поновленню.

Відповідно до ч. ч.1, 2 ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

У свою чергу, згідно вимог ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Суддею при розгляді даної справи не в повній мірі дотримано вимог чинного законодавства, зокрема ст.ст.245, 252 КУпАП щодо своєчасного, всебічного, повного і об'єктивного з'ясування всіх обставин справи в їх сукупності, їх оцінки, яка ґрунтується на зазначених вимогах закону та вирішення справи в точній відповідності з законом і при дослідженні матеріалів справи та доказів у ній, допущено однобічність та неповноту при з'ясуванні обставин справи та їх оцінці.

Крім того, суддя в порушення вимог п.24 Постанови Пленуму Верховного суду України № 14 від 23.12.2005 року "Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті" допустив неприпустимий спрощений підхід до судового розгляду справи про адміністративні правопорушення на транспорті та проігнорував право ОСОБА_1 на справедливий суд.

В обґрунтування постанови про визнання ОСОБА_1 винним судом покладено протокол про адміністративне правопорушення, схему дорожньо-транспортної пригоди, протокол огляду місця ДТП та рапорт працівників міліції про виявлене правопорушення, які не відповідають вимогам ст.251 КУпАП та Інструкції з оформлення працівниками Державтоінспекції МВС матеріалів про адміністративні порушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, затвердженої наказом МВС України № 77 від 26.02.2009 року.

-3-

Так, визнавши доведеною винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст.124 КУпАП судом першої інстанції належним чином не перевірено пояснення ОСОБА_1 про неможливість здійснення ним перевірки надійності розташування й кріплення вантажу під час руху, щоб уникнути його падіння та створення перешкод для руху, оскільки вантаж знаходився під митною пломбою, і доступ до нього був обмежений.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь - які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, як використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

У ході апеляційного розгляду справи ОСОБА_1 показав, що вину свою у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП не визнає оскільки, здійснюючи доставку вантажу 20.09.2014 року о 3 годині, він, проїхавши м. Батурин різко заїхав у туман, і при відсутності видимості застосував екстрене гальмування, внаслідок чого вантаж вибив передній борт напівпричепа та випав на дорогу. Вантаж, а саме прес вагою 22 тони був завантажений та закріплений представниками відправника - заводу - виробника пресу в Італії, які запевнили, що саме вони володіють технологією завантаження, розміщення та кріплення даного виду вантажу. У заявці на перевезення вантажу не було зазначено про необхідність наявності у водія надійного кріплення для вантажу вагою 22 тони. Вантаж він перевозив відповідно до вимог Правил перевезення вантажів автомобільним транспортом в України, затверджених наказом Мінтрансу №363 від 14.10.1997 року. Вантаж перевозив відповідно до договору №2130/09 від 10.09.2014 року, згідно якого замовник зобов'язаний був забезпечити завантаження вантажу. Саме представниками вантажовідправника - заводу - виробника пресу в Італії було здійснено завантаження, закріплення вантажу в напівпричепі. Крім того, прес був завантажений у тентований напівпричіп, що позбавило його візуального контролю за вантажем, оскільки тент напівпричепа був опломбований митними органами, і вантаж перебував під митним контролем.

Відповідно до ч.1 ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, вина (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Зі змісту коментованої ст.9 КУпАП убачається, що склад проступку повинен містити у собі ознаки, що характеризують зовнішній акт поведінки особи, її спрямованість і наслідки, і ознаки, що характеризують самого правопорушника та його психічне ставлення до вчиненого. Наявність цих елементів строго обов'язкова для кваліфікації конкретного діяння як адміністративного проступку. Якщо хоча б один із них відсутній або не відповідає тим властивостям, які передбачені відповідною статтею Особливої частини КУпАП, то зазначене діяння не є адміністративним проступком.

-4-

Оцінюючи зібрані докази в їх сукупності та з урахуванням того, що згідно договору №2130/09 від 10.09.2014 року замовник зобов'язаний був забезпечити завантаження вантажу, завантаження пресу здійснювалось представниками відправника заводу - виробника, вантаж перебував у тентованому напівпричепі, який був опломбований митними органами, що не дозволяло водію під час руху та перевезення здійснювати контроль за кріпленням вантажу, апеляційний суд приходить до висновку про відсутність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, оскільки із суб'єктивної сторони зазначений проступок вчиняється тільки у формі умисної вини.

Відсутність у діях ОСОБА_1 суб'єктивної сторони вказаного правопорушення підтверджується поясненнями останнього, наявними письмовими доказами наданими апеляційному суду, а його дії відповідають вимогам Кодексу України про адміністративні правопорушення, Митному кодексу України, Конвенції про Договір міжнародного автомобільного перевезення вантажів, Порядку виконання митних формальностей при здійсненні транзитних переміщень, що затверджені наказом Міністерства Фінансів України №1066 від 09.10.2012 року та Правилам перевезень вантажів автомобільним транспортом в України, що затверджені наказом Міністерства транспорту України №363 від 14.10.97 року.

Будь - яких інших даних про те, що діями ОСОБА_1 були порушені Правила дорожнього руху України, і саме це стало причиною ДТП, внаслідок якої транспортний засіб та вантаж у вигляді пресу отримали механічні пошкодження в матеріалах справи не має, і в ході апеляційного розгляду не встановлено.

На підставі всього вищенаведеного, апеляційний суд приходить до переконання, що апеляційна скарга ОСОБА_1 є підставною і таку слід задовольнити, постанову судді Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 04.11.2014 року - скасувати, а провадження в даній справі закрити на підставі п.1 ст.247 КУпАП, у зв'язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.

Керуючись ст. ст. 247, 280, 283, 294 КУпАП, апеляційний суд,-

П О С Т А Н О В И В:

апеляційну скаргу - задовольнити.

Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови судді Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 04.11.2014 року.

Постанову судді Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 04.11.2014 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП і застосовано до нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 (тристо сорок) грн. - скасувати.

Провадження в справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст.124 КУпАП України закрити на підставі п.1 ст. 247 КУпАП, у зв'язку з відсутністю в його діях складу даного адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя: