Віньковецький районний суд Хмельницької області
Справа № 670/2/15-п
Провадження № 3/670/7/15
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 січня 2015 року смт. Віньківці

Суддя Віньковецького районного суду Хмельницької області Волкова О.М.

з участю секретаря Сікорської В.О.

розглянувши матеріали адміністративної справи про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, жителя ІНФОРМАЦІЯ_2, студента ІНФОРМАЦІЯ_3,

за ч. 1 ст. 130 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 03 січня 2015 року близько 22.20 год. в смт. Віньківці по вул. Миру керував автомобілем ВАЗ 2107, державний номер НОМЕР_1, з явними ознаками алкогольного спяніння (почервоніння очей, різкий запах алкоголю з ротової порожнини). Від проходження огляду на стан спяніння на місці зупинки за допомогою приладу Драгер та у Віньковецькій ЦРЛ відмовився в присутності двох свідків, чим порушив п. 2.5 ПДР України, вчинивши адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

У суді ОСОБА_1 свою вину не визнав. Пояснив, що він їхав до ветеринарного лікаря, бо захворіла собака. На ґрунтовій дорозі його зупинили працівники ДАІ, які рухались службовим автомобілем з проблисковими маячками. Після перевірки документів, працівник ДАІ запропонував йому продути прилад Драгер, оскільки запідозрив від нього запах алкоголю, на що ОСОБА_1 відмовився. Після цього інспектор зупинив двох свідків, та запропонував ОСОБА_1 проїхати на експертизу на пункт швидкої допомоги, але він також відмовився. Тоді працівник ДАІ склав протокол, вилучив посвідчення водія та відсторонив ОСОБА_1 від керування автомобілем. У звязку з цим він викликав по телефону ОСОБА_2 і передав йому керування. ОСОБА_1 у суді вказував, що пяним не керував, а відмовився продути прилад Драгер і проїхати на експертизу через те, що вночі напередодні вживав коньяк та боявся, що прилад може це показати, а у лікарні візьмуть на аналіз кров. Пояснення по суті вчиненого на місці не давав, бо розгубився. Крім того вказував, що навчається на контрактній основі, стипендії не отримує, підробляє, проживає разом із батьками та братом. Сплатити штраф не має змоги.

Згідно ст. 245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, всебічне, повне й об'єктивне з'ясування обставин справи.

Відповідно до ст. 251 КУпАП фактичні дані, що стосуються справи, зокрема наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність особи в його вчиненні, інші обставини, встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, іншими документами.

Згідно зі ст. 280 КУпАП під час розгляду справи про адміністративне правопорушення підлягає з'ясуванню, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують або обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1, дослідивши докази по справі, доходжу висновку, що ОСОБА_1 винний у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1ст. 130 КУпАП.

Так, диспозицією ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність, в тому числі і за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, а сам порядок такого огляду виписаний, зокрема, у ст. 266 КУпАП, постановою Кабінету Міністрів України № 1103 від 17 грудня 2008 року „Про затвердження порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції" та Інструкцією про виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затверджено спільним наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоровя України № 400/666 від 09 вересня 2009 року.

Відповідно до вимог цих нормативних актів оглядові підлягають лише водії транспортних засобів, щодо яких в уповноваженої особи Державтоінспекції є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного чи іншого сп'яніння, згідно з ознаками такого стану, установленими МОЗ і МВС.

Згідно з п. 1.2. Інструкції про виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС України та МОЗ України від 09.09.2009 року № 400/666,(зареєстровано в Міністерстві юстиції України 6 жовтня 2009 р за N 931/16947), (далі Інструкція ) огляду на стан сп'яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких в уповноваженої особи Державтоінспекції МВС є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп'яніння згідно з ознаками такого стану, якими за п. 1.3. є:

а) запах алкоголю з порожнини рота;

б) порушення координації рухів;

в) порушення мови;

г) виражене тремтіння пальців рук;

ґ) різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя;

д) поведінка, що не відповідає обстановці.

Тобто, відсутність вказаних ознак не дає підстав для огляду водія, а ознаки, які не установлені МОЗ і МВС, не можуть бути підставами вважати, що особа перебуває в стані сп'яніння.

А враховуючи особливості правопорушення і виходячи з вимог ст. 280 КУпАП, суддя при розгляді справи, окрім іншого, зобов'язаний з'ясувати, чи вчинено особою порушення ПДР, а якщо вчинено, то в чому саме полягає правопорушення і чи винна особа у цьому.

Як слідує з протоколу про адміністративне правопорушення, у вину ОСОБА_1 поставлено саме відмову від проходження огляду на стан алкогольного спяніння.

З протоколу про адміністративне правопорушення серії АВ 2 № 305079 від 03.01.2015 року вбачається, що ОСОБА_1 відмовився від продуття приладу Драгер та проїхати для огляду на стан спяніння у Віньковецьку ЦРЛ в присутності двох свідків, а пояснення вказував, що надасть у суді.

Із письмових пояснень свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 слідує, що в їх присутності було запропоновано водієві ОСОБА_1 продути прилад Драгер та проїхати для огляду на стан спяніння у Віньковецьку ЦРЛ, на що останній відмовився. При цьому ОСОБА_1 пояснив, що 03.01.2015 року вживав алкогольне пиво, а потім керував автомобілем.

Вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП стверджує і той факт, що після його зупинки працівниками ДАІ в останнього було вилучено посвідчення водія, і від керування автомобілем ОСОБА_1 був відсторонений, про що також зазначено у протоколі, і що ОСОБА_1 у суді не заперечував.

Проаналізувавши досліджені докази в їх сукупності, та давши їм належну оцінку, приходжу до висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у порушенні вимог п. 2.5 ПДР України та вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

При цьому підлягають відхиленню, і жодним чином не скасовують факту вчинення правопорушення, та не впливають на кваліфікацію його дій твердження ОСОБА_1, що він в стані алкогольного сп'яніння не перебував, що виключає в його діях склад правопорушення, оскільки останньому інкримінується відмова від проходження медичного огляду на стан сп'яніння, а не керування транспортним засобом в стані алкогольного сп'яніння, а ОСОБА_1 жодних даних, які б викликали сумніви у належності даних матеріалів справи та об'єктивності органів ДАІ при їх складанні навести не зміг.

Вирішуючи питання про накладення адміністративного стягнення суд бере до уваги, що згідно положень ст. 23 КУпАП України, адміністративні стягнення є мірою відповідальності і застосовуються з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобіганню вчинення нових правопорушень, як самим правопорушником, так і іншими особами.

На виконання вимог ст. 33 КУпАП, при накладенні адміністративного стягнення, судом враховується характер вчиненого правопорушення, ступінь вини правопорушника, майновий стан, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, та вважаю за необхідне призначити йому покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами строком на один рік, що буде необхідним і достатнім для виправлення особи притягнутої до адміністративної відповідальності та запобігання вчиненню нових адміністративних правопорушень.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Враховуючи вищевикладене, у відповідності до п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України Про судовий збір № 3674-VІ із порушника слід стягнути на користь держави судовий збір у розмірі 36,54 грн.

Керуючись ст. ст. 23, 33, 40-1, 130 ч. 1, 283 - 285 КУпАП, Законом України Про судовий збір № 3674- VІ від 08.07.2011 р., суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП і накласти на нього адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Державного бюджету судовий збір у розмірі 36 гривень 54 копійки.

Постанова може бути оскаржена протягом 10 днів з дня її винесення, шляхом подання апеляційної скарги до Апеляційного суду Хмельницької області через Віньковецький районний суд.

Суддя О.М. Волкова