Дата документу 13.03.2015
Справа № 320/1526/15-п
Провадження № 3/320/478/15
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
13 березня 2015 року м. Мелітополь
Мелітопольський міськрайонний суд Запорізької області в складі:
головуючого: судді - Іваненко О.В.
при секретарі Михайловій Г.В.,
за участю прокурора Гром Ю.В.,
правопорушника ОСОБА_1 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла в провадження суду з Військової прокуратури Запорізького гарнізону відносно громадянина України:
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , одруженого, працює на посаді: водій-номер обслуги зенітного артилерійського відділення 2 зенітного артилерійського взводу 10 батальйону охорони військової частини НОМЕР_1 , військовослужбовець ЗСУ,
за ч.1 ст.172-4 Кодексу України про адміністративне правопорушення,
В С Т А Н О В И В:
З серпня 2014 року солдат ОСОБА_1 проходить військову службу в посаді водія-номера обслуги зенітного артилерійського відділення зенітного артилерійського взводу 10 батальйону охорони військової частини НОМЕР_1 , що дислокується в місті Мелітополі Запорізької області.
Відповідно до вимог ст.ст. 12, 16, 58, 59, 119, 120 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України (надалі Статуту), затвердженого Законом України №548-ХІV від 24 березня 1999 року, ч.1 ст.2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст.ст. 1, 2 Закону України «Про державну службу», солдат ОСОБА_1 є військовою посадовою особою Збройних Сил України державним службовцем, який займається професійною діяльністю по практичному виконанню завдань і функцій держави та, відповідно до наведених норм законодавства, зобов`язаний бути зразком неухильного виконання вимог Конституції України, Законів України, наказів та розпоряджень, а також Статутів Збройних Сил України.
Статтею 9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» також передбачено, що держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів. При цьому, військовослужбовці отримують за рахунок держави грошове забезпечення у розмірах, стимулюючих заінтересованість громадян у військовій службі.
Разом з тим, ОСОБА_1 , будучи військовою посадовою особою Збройних Сил України, відповідно до підпункту «г» пункту 1 статті 4 Закону України «Про засади запобігання та протидії корупції», являючись суб`єктом відповідальності за корупційні правопорушення, не мав права вчиняти дії, передбачені ст.7 ч.1 п.1 Закону України «Про засади запобігання і протидії корупції», якою заборонено займатися іншою оплачуваною діяльністю.
Незважаючи на викладене, всупереч наведеним вимогам законодавства, достовірно знаючи про встановлені законодавством заборони щодо зайняття іншою оплачуваною діяльністю, ОСОБА_1 , діючи з корисливих мотивів, вчинив порушення встановлених законом обмежень щодо зайняття іншою оплачуваною діяльністю за наступних обставин.
Так, ОСОБА_1 разом із своєю основною регулярно оплачуваною діяльністю - військовою службою у військовій частині НОМЕР_1 , в період з 04 грудня 2014 року по 30 січня 2015 року займався іншою оплачуваною діяльністю, а саме надавав платні послуги по перевезенню громадян на власному автомобілі «ЗАЗ» 110206, державний номер НОМЕР_2 по місту Мелітополю, отримуючи середній щомісячний дохід 1500 гривень, а всього за вказаний проміжок часу дохід на загальну суму близько 3 000 грн., без урахування витрат, понесених на придбання пального і амортизації транспорту.
При цьому, ОСОБА_1 порушував встановлені законом обмеження щодо зайняття іншою оплачуваною діяльністю до того часу, коли дії останнього не були викриті правоохоронними органами.
Так, 30 січня 2015 року близько 20 години, перебуваючи у м. Мелітополі Запорізької області поблизу залізничного вокзалу міста, ОСОБА_1 будучи військовою посадовою особою Збройних Сил України, у службовий час, оплачуваний за рахунок Держави, займався іншою оплачуваною діяльністю з надання платних послуг з перевезення пасажирів, а саме отримав від невстановленої особи грошові кошти у сумі 50 грн. за перевезення останнього до залізничного вокзалу міста, що здійснювалося на вищевказаному автомобілі. Очевидцями наведених дій стали співробітники ДЗБЕЗ Мелітопольського МВ ГУМВС України в Запорізькій області, які спільно з військовою прокуратурою здійснювали заходи щодо запобігання і протидії корупції.
В судовому засіданні правопорушник ОСОБА_1 свою провину визнав в повному обсязі, та пояснив суду, що він дійсно разом зі своєю основною регулярно оплачуваною діяльністю - військовою службою, в період з 04 грудня 2014 року по 30 січня 2015 року систематично надавав платні послуги з перевезення пасажирів по місту Мелітополю, на своєму автомобілі. При цьому, ОСОБА_1 підтвердив факт викриття його дій співробітниками міліції 30.01.2015 року. За вказаний період він отримав додатковий дохід на загальну суму близько 3000 грн., які використав на власні потреби.
В судовому засіданні військовий прокурор Гром Ю.В. повністю підтримав протокол про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст.172-4 КУпАП, та у зв`язку з визнанням ОСОБА_1 своєї провини в повному обсязі та просив призначити йому покарання згідно санкції статті.
Дії правопорушника кваліфіковані за ч.1 ст. 172-4 КУпАП, як порушення особою встановлених законом обмежень щодо зайняття підприємницькою чи іншою оплачуваною діяльністю (крім викладацької, наукової та творчої діяльності, медичної та суддівської практики, інструкторської практики із спорту)
Скоєння даного правопорушення підтверджується поясненнями ОСОБА_1 , протоколом про адміністративне правопорушення, іншими матеріалами справи.
При визначенні виду та міри адміністративного стягнення, відповідно до вимог ст. 33 КУпАП, враховуючи характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника: позитивну характеристику з місця проживання, сімейний стан, повне визнання своєї провини та щире каяття, ступінь його вини, майновий стан; обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, та керуючись ст. 23 КУпАП, суд вважає за необхідне піддати правопорушника адміністративному стягненню у виді накладення штрафу.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 23, 33, 40-1, ч.1 ст.172-4, 283, 294 КУпАП,
П О С Т А Н О В И В:
ОСОБА_1 піддати адміністративному стягненню у виді накладення штрафу у розмірі 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень на користь держави (р/р 0013, , МФО 813015, Банк отримувача: ГУДКСУ у Запорізькій області, КБК 21081100, отримувач: Мелітопольське УК/Мелітополь/21081100, назва «адміністративні штрафи та інші санкції»).
Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в сумі 36,54 грн. згідно ст.4 ЗУ «Про судовий збір» (р/р № 0013, код отримувача , МФО 813015, отримувач коштів: Мелітопольське УДКСУ м. Мелітополь і Мелітопольського району 22030001, код ЄДРПОУ (суду) 36969096, Мелітопольський міськрайонний суд).
Постанова може бути оскаржена в апеляційному суді Запорізької області через Мелітопольський міськрайонний суд шляхом подання апеляційної скарги в десятиденний строк із дня проголошення постанови.
Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.
Термін пред`явлення постанови до виконання три місяця.

Суддя Мелітопольського
міськрайонного суду О. В. Іваненко