Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
ЄУ № 314/6190/14-п Суддя в 1-й інстанції Галянчук Н.М.
№ провадження 33/778/7/15 Суддя в 2-й інстанції Жечева Н.І.
Категорія ст. 172-7 КпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 січня 2015 року місто Запоріжжя

Апеляційний суд Запорізької області у складі:

судді - Жечевої Н.І.,

при секретарі Соляковій С.Г.,

за участю прокурора Фоміної А.В.,

особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 та її захисника - адвоката ОСОБА_2,

розглянувши в залі апеляційного суду Запорізької області у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_2 (в інтересах ОСОБА_1.) на постанову судді Вільнянського районного суду Запорізької області від 17 листопада 2014 року, якою

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянку України, уродженку та жительку АДРЕСА_1

притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 172-7 КУАП і на неї накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі в сумі 170 гривень в дохід держави,

ВСТАНОВИВ:

Згідно з оскаржуваною постановою, ОСОБА_1, будучи посадовою особою Петро-Михайлівської сільської ради Вільнянського району Запорізької області, депутатом виборчого округу № 9, обраним на посаду секретаря Петро-Михайлівської сільської ради рішенням сесії Петро-Михайлівської сільської ради шостого скликання №3 від 04 листопада 2010 року "Про обрання секретаря Петро-Михайлівської сільської ради", обіймаючи посаду секретаря сільської ради, відповідно до п.п. "в" п. 1 ст. 4 Закону України "Про засади запобігання та протидії корупції", будучи суб'єктом відповідальності за вчинення корупційних правопорушень, попередженим про спеціальні обмеження та вимоги, передбачені ст. 14 вказаного Закону, порушила встановлену вимогу щодо необхідності урегулювання конфлікту інтересів та невідкладного повідомлення в письмовій формі безпосереднього керівника про наявність конфлікту інтересів за наступних обставин.

20 лютого 2014 року на 28 сесії Петро-Михайлівської сільської ради ОСОБА_1, достовірно знаючи про зобов'язання вживати заходів щодо недопущення будь-якої можливості виникнення конфлікту інтересів між особистими інтересами та її службовими повноваженнями, шляхом неповідомлення сесії сільської ради про наявність конфлікту інтересів, як секретар ради та депутат сільської ради приймала участь у голосуванні з приводу затвердження розпоряджень сільського голови з фінансової діяльності з питань преміювання працівників сільської ради.

Так, розпорядженням № 1-е від 22 січня 2014 року про преміювання працівників сільської ради передбачено преміювати у січні 2014 року, зокрема, і секретаря сільської ради у розмірі 200 грн..

Вищевказане розпорядження підписане головою сільської ради Тищенко С.М. та у подальшому затверджене рішенням № 8 на 28 сесії Петро-Михайлівської сільської ради, яка відбулась 20 лютого 2014 року.

Таким чином, ОСОБА_1, в порушення вимог ст. 14 Закону України "Про засади запобігання і протидії корупції" не вжила заходів щодо недопущення будь-якої можливості виникнення конфлікту інтересів і перебуваючи на посаді секретаря Петро-Михайлівської сільської ради, 20 лютого 2014 року голосувала за прийняття рішення № 8 про затвердження розпоряджень сільського голови, чим вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ст. 172-7 КУАП.

Не погоджуючись з постановою, адвокат ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_1 звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на незаконність та необгрунтованість постанови суду, невідповідність викладених в ній висновків фактичним обставинам справи, відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 172-7 КУАП, просить постанову скасувати, провадження в справі закрити у зв'язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу та події адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173-2-7 КУАП.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши постанову судді та доводи апеляційної скарги, заслухавши ОСОБА_1 та адвоката ОСОБА_2, які підтримали апеляційну скаргу, вважають, що постанова судді підлягає скасуванню через відсутність в її діях складу адміністративного правопорушення, вислухавши думку прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, вважає, що своїми діями ОСОБА_1 допустила конфлікт інтересів, суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно з вимогами ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

На думку апеляційного суду, вказаних вимог закону суд першої інстанції не дотримався при розгляді даної справи, з огляду на наступне.

Відповідно до положень ст.1 Закону України "Про засади запобігання і протидії корупції", корупційне правопорушення - це умисне діяння, що має ознаки корупції, вчинене особою, зазначеною у частині першій статті 4 цього Закону, за яке законом встановлено кримінальну, адміністративну, цивільно-правову та дисциплінарну відповідальність. Корупція - це використання особою, зазначеною в частині першій статті 4 цього Закону, наданих їй службових повноважень та пов'язаних із цим можливостей з метою одержання неправомірної вигоди або прийняття обіцянки/пропозиції такої вигоди для себе чи інших осіб або відповідно обіцянка/пропозиція чи надання неправомірної вигоди особі, зазначеній в частині першій статті 4 цього Закону, або на її вимогу іншим фізичним чи юридичним особам з метою схилити цю особу до протиправного використання наданих їй службових повноважень та пов'язаних із цим можливостей.

Статтею 172-7 КУпАП передбачена відповідальність за неповідомлення особою безпосереднього керівника у випадках, передбачених законом, про наявність конфлікту інтересів, під яким слід розуміти суперечність між особистими інтересами особи та її службовими повноваженнями, наявність яких може вплинути на об'єктивність або неупередженість прийняття рішень, а також на вчинення чи не вчинення дій під час виконання наданих їй службових повноважень.

Тобто, обов'язковою ознакою конфлікту інтересів є наявність суперечностей між особистими інтересами та службовими повноваженнями особи, які можуть вплинути на прийняття рішення чи вчинення дій при виконанні особою службових повноважень.

Оскаржувана постанова не містить належного обґрунтування наявності в діях ОСОБА_1 конфлікту інтересів в контексті вимог закону про суперечності, наявність яких вплинула або могла вплинути на об'єктивність або упередженість прийняття сесією сільської ради рішення і, як наслідок, не вказує на наявність в діях останньої складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 172 КУАП.

Відповідно до п.2 Розділу III "Положення про преміювання та надання матеріальної допомоги працівникам виконавчого апарату Петро-Михайлівської сільської ради", затвердженого рішенням Петро-Михайлівської сільської ради № 13 від 16 лютого 2012 року преміювання сільського голови здійснюється відповідно до рішення сільської ради, а працівників сільської ради - за розпорядженням сільського голови з послідуючим затвердженням його на сесії сільської ради.

Як вбачається із матеріалів справи, 22 січня 2014 року Розпорядженням сільського голови с. Петро-Михайлівка №1-с було прийняте рішення про преміювання працівників сільської ради за виконання роботи за січень місяць 2014 року, в числі яких була й секретар Петро-Михайлівської сільської ради ОСОБА_1 (а.с.11).

Зазначену в розпорядженні премію працівники сільської ради, в тому числі і ОСОБА_1, згідно з наданою сільською радою довідкою, отримали 31 січня 2014 року.

В подальшому 20 лютого 2014 року відповідно до Протоколу засідання 28 сесії Петро-Михайлівської сільської ради вказане розпорядження, будучи внесеним до загального списку питань порядку денного, було затверджено рішенням сесії (а.с.10-22).

Відповідно до ч. 1 ст. 12-1 Закону України "Про службу в органах місцевого самоврядування" у разі виникнення конфлікту інтересів протягом строку здійснення повноважень сільський, селищний, міський голова, секретар сільської, селищної, міської ради, голова, заступник голови обласної, районної ради зобов'язаний негайно доповісти про це відповідній раді та вжити всіх необхідних заходів, спрямованих на запобігання конфлікту інтересів.

На думку апеляційного суду, дана норма передбачає можливість секретаря сільської ради повідомляти про конфлікт інтересів, в тому числі, і в усній формі, а твердження апелянта про усне повідомлення ради не спростовується матеріалами справи.

При цьому будь-яких суперечностей між її особистими інтересами та службовими повноваженнями як секретаря сільської ради та депутата цієї ж ради, що викликали б необхідність у письмовому повідомленні голови Петро-Михайлівської сільської ради або депутатів про конфлікт інтересів у неї не було, оскільки розпорядження стосувалось не виключно її особисто, а ряду працівників сільської ради і фактично було виконано до затвердження його рішенням 28 сесії від 20 лютого 2014 року.

Дотримуючись вимог ст. 14 Закону України "Про засади запобігання та протидії корупції" від 07 квітня 2011 року та ст. 12-1 Закону України "Про службу в органах місцевого самоврядування" від 07 червня 2001 року ОСОБА_1 усно повідомила голову сільської ради про можливу наявність конфлікту інтересів, що підтверджується показаннями голови сільської ради Тищенко С.М., даними в судовому засіданні, відповідно до яких вона не вбачала жодного конфлікту інтересів у даному випадку, оскільки премії працівникам органу місцевого самоврядування фактично виплачуються після винесення розпорядження голови сільської ради, а черговим рішенням сесії лише затверджуються, як і будь які інші розпорядження сільського голови, включені в порядок денний чергової сесії і винесені на голосування.

Не спростовуються і доводи апелянта про те, що про преміювання її в числі працівників сільської ради нею було повідомлено на сесії депутатів, які брали участі у засіданні сесії.

Також заслуговують на увагу посилання апелянта на те, що, відповідно до ч. 5 ст. 12 та ч. 4 ст. 49 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" на неї, як на секретаря сільської ради, поширюються повноваження та гарантії депутата і вона зобов'язана брати участь у голосуванні.

ОСОБА_1, як депутат сільської ради, приймаючи участь в голосуванні за зазначені в порядку денному чергової сесії питання, в тому числі й за затвердження розпорядження про преміювання працівників сільської ради, включаючи й секретаря, посаду якого вона займала, діяла в межах повноважень, наданих їй Законом України "Про статус депутатів місцевих рад" від 11 липня 2002 року, "Про місцеве самоврядування в Україні" та "Положенням про преміювання та надання матеріальної допомоги працівникам виконавчого апарату Петро-Михайлівської сільської ради", тобто виконувала обов'язки, покладені на неї як на депутата місцевої ради і секретаря сільської ради.

В протоколі про адміністративне правопорушення не зазначено, і судом в постанові не обґрунтовано, в чому саме полягає конфлікт інтересів в даному конкретному випадку та в чому саме виникла суперечність між особистими інтересами особи та її службовими повноваженнями, наявність яких могла вплинути на об'єктивність або неупередженість прийняття рішень, а також на вчинення чи не вчинення дій під час виконання наданих їй службових повноважень.

Апеляційний суд вважає, що рішення судді місцевого суду не відповідає фактичним обставинам справи і підлягає скасуванню, а провадження в справі закриттю у зв'язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 172-7 КУАП.

Керуючись ст.ст. 247 п.1, 294 КпАП України, суд

п о с т а н о в и в :

апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_2 (в інтересах ОСОБА_1.) задовольнити.

Постанову судді Вільнянського районного суду Запорізької області від 17 листопада 2014 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 172-7 КУАП скасувати, провадження в справі закрити у зв'язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя апеляційного суду

Запорізької області Н.І. Жечева