АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 524/8155/14-п Номер провадження 33/786/9/15Головуючий у 1-й інстанції Сировєтнік Т. І. Доповідач ап. інст. Томилко В. П.
Категорія ст. 172-7 КУпАП
ПОСТАНОВА ПО СПРАВІ ПРО АДМІНПРАВОПОРУШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 січня 2015 року м. Полтава

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Полтавської області Томилко В.П. з участю прокурора Романова Я.В., правопорушника ОСОБА_2 та його захисника ОСОБА_3 розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою заступника прокурора м. Кременчука на постанову судді Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 25.11.2014 року,-

В С Т А Н О В И В :

Даною постановою стосовно ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживаючого АДРЕСА_1, працюючого офіційним лікарем ветеринарної медицини Кременчуцької районної державної лікарні ветеринарної медицини,-

справа про адміністративне правопорушення за ст. 172-7 КУпАП провадженням закрита за відсутності в його діях складу правопорушення.

Згідно постанови відповідно до протоколу ОСОБА_2 займаючи посаду офіційного лікаря Кременчуцької районної державної лікарні ветеринарної медицини, здійснюючи ветеринарно-санітарний контроль за ТОВ «КреМікс» та будучи суб»єктом відповідальності за вчинення корупційних правопорушень зазначених у підпункті «ж» п.1 ч.1 ст.4 Закону України «Про засади запобігання та протидії корупції», а саме посадовою особою державного органу, а також працюючи за сумісництвом офіційним лікарем на ТОВ «КреМікс», та отримуючи заробітну платню на даному підприємстві, видавав

вказаному підприємству ветеринарні документи, а саме ветеринарні свідоцтва форми 1, що підтверджували ветеринарно-санітарний стан тварин, допустив виникнення конфлікту інтересів і всупереч ч.1 ст.14 вище вказаного Закону не повідомив безпосереднього керівника про його наявність.

Суд закриваючи провадження вказав, що Кременчуцька районна державна лікарня ветеринарної медицини являється комунальною установою, тому посада ОСОБА_4, як офіційного лікаря ветеринарної медицини, до посадової або службової особи інших органів державної влади, відповідно підпункту «ж» п.1 ч. 1 ст.4 ЗУ «Про засади запобігання та протидії корупції» не може бути віднесена, і як наслідок не є суб'єктом відповідальності за ст.172-7 КУпАП.

В апеляційній скарзі прокурора ставиться питання про скасування постанови та винесення нової постанови, якою визнати ОСОБА_4 винним у вчиненні адміністративного корупційного правопорушення, передбаченого ст.172-7 КУпАП та призначити адміністративне стягнення у виді штрафу посилаючись на те, що суд першої інстанції дійшов хибного висновку стосовно того, що ОСОБА_4, як службова особа державного контролюючого органу не є суб»єктом корупційного правопорушення, визначеного Законом України «Про засади запобігання і протидії корупції».

Заслухавши доводи прокурора, який підтримав свою апеляцію, пояснення правопорушника про законність постанови суду, вислухавши доводи захисника про необхідність закриття апеляційного провадження у зв'язку із незаконністю подання прокурором апеляції та необхідності закриття провадження у зв'язку із закінчення строку притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності, дослідивши матеріали справи та доводи апеляції суд вважає, що апеляція підлягає до часткового задоволенню.

З матеріалів провадження вбачається, що прокурором м. Кременчука Полтавської області 1 вересня 2014 року був складений протокол про вчинення ОСОБА_2 адміністративного корупційного правопорушення передбаченого ст. 172-7 КУпАП фактично на підставі постанови слідчого від 1 вересня 2014 року про закриття кримінального провадження за недостатністю достатніх доказів вчинення ОСОБА_2 кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст. 190 КК України.

Матеріали адміністративного провадження про вчинення ОСОБА_2 корупційного діяння надійшли до суду 3 вересня 2014 року і перебувало у провадженні до 25.11.2014 року, в ході якого було проведено декілька судових засідань та 25.11.2014 року винесено рішення.

За таких обставин суд вважає, що особа, яка на момент складання протоколу про корупційне діяння мала право на його складання та підтримання звинувачення в суді, а саме прокурор, відповідно до ст. 29 Закону України « Про засади запобігання і протидії корупції» мала право на оскарження рішення суду, у зв'язку з чим клопотання захисника правопорушника про закриття апеляційного провадження не підлягає до задоволення.

Апеляційним судом встановлено, що ОСОБА_2 наказом начальника Кременчуцької районної державної лікарні ветеринарної медицини від 24.08.2008 року був прийнятий на посаду офіційного лікаря ветеринарної медицини та йому було вмінено в обов'язки ветеринарне обслуговування та видачу супровідних ветеринарних документів на ТОВ «КреМікс».

Разом з тим, наказом директора ТОВ «КреМікс» № 192к від 03.09.2008 року ОСОБА_2 прийнятий на посаду лікаря ветеринарної медицини даного товариства з окладом згідно штатного розпису.

Згідно документів ОСОБА_2 працював на ТОВ «КреМікс» 8-ми годинний робочий час.

Відповідно до Положення « Про районні державні лікарні ветеринарної медицини», затвердженого Наказом Державного комітету ветеринарної медицини» від 28.10ю2008 року районні державні лікарні ветеринарної медицини є державними установами ветеринарної медицини для здійснення профілактичних, діагностичних, лікувальних та протиепізоотичних заходів.

Відповідно до посадової інструкції офіційний лікар ветеринарної медицини забезпечує нагляд та контроль у процесі виробництва продукції, а саме кормів, білково-вітамінних добавок, преміксів для сільськогосподарських тварин.

Таким чином ОСОБА_2 працюючи в державній установі виконував функції нагляду та контролю в області виробництва, отримував заробітну плату з державного бюджету, а тому є службовою особою державного органу, у зв'язку з чим суд вважає, що районний суд прийшов до помилкового висновку про те, що посада офіційного лікаря державної районної лікарні ветеринарної медицини не є службовою посадою державного органу і як наслідок ОСОБА_2 не є суб'єктом відповідальності за корупційне правопорушення.

За таких обставин суд вважає, що ОСОБА_2, відповідно до п/.ж ч.1 ст. 4 Закону України « Про засади запобігання і протидії корупції» від 07.04.2011 року є суб'єктом корупційного діяння.

Крім того, суд вважає, що займаючи посаду в державному органі по нагляду та контролю за виробництвом продукції товариством з обмеженою відповідальністю /ТОВ/ « КреМікс» та працюючи одночасно ветеринарним лікарем на даному приватному товаристві виникли суперечності між особистими інтересами ОСОБА_2 та його службовими повноваженнями, а тому суд вважає за даних обставин є конфлікт інтересів.

Відповідно до ст. 14 Закону « Про засади запобігання і протидії корупції» про виникненні конфлікту інтересів особа невідкладно у письмові формі повідомляє безпосереднього керівника про наявність конфлікту.

Згідно повідомлення начальника Кременчуцької районної державної лікарні ветеринарної медицини від 19.08.2014 року ОСОБА_2 письмового повідомлення чи звернення щодо наявності конфлікту інтересів не надавав.

За таких обставин колегія суддів вважає, що ОСОБА_2 є суб'єктом корупційного правопорушення і вчинив правопорушення, передбачене ст. 172-7 КУпАП.

Разом з тим, відповідно до ч.4 ст.38 КУпАП у разі закриття кримінального провадження, але за наявністю в діях порушника ознак адміністративного правопорушення, адміністративна стягнення може бути накладено не пізніше як через місяць з дня прийняття рішення про закриття кримінального провадження.

Як вбачається з матеріалів справи кримінальне провадження закрито постановою слідчого від 1 вересня 2014 року, тобто з моменту прийняття рішення про закриття кримінального провадження пройшло більше одного місяця, а тому провадження по справі, відповідно до п.7 ч.1 ст. 247 КУпАП , необхідно закрити.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст.38,247,294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу прокурора задовольнити частково.

Постанову Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 25 листопада 2014 року про закриття справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 за відсутністю в його діях складу правопорушення передбаченого ст. 172-7 КУпАП - скасувати.

Постановити нову постанову.

ОСОБА_2 визнати винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 172-7 КУпАП та на підставі п.7 ч.1 ст. 247 КУпАП провадження по справі закрити у зв'язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя

Апеляційного суду

Полтавської області В.П.Томилко