Справа № 377/1401/14-п Головуючий у І інстанції Малишенко Т.О.
Провадження № 33/780/73/15 Доповідач у 2 інстанції Свінціцька
Категорія 147 10.02.2015
ПОСТАНОВА

Іменем України

10 лютого 2015 року м. Київ

Апеляційний суд Київської області у складі:

судді судової палати з розгляду кримінальних справ Свінціцької О.П., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на постанову судді Славутицького міського суду Київської області від 08 січня 2015 року;

ВСТАНОВИВ:

Постановою судді Славутицького міського суду Київської області від 08 січня 2015 року на

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця Чернігівської області, українця, громадянина України, працюючого економістом ДСП «ЧАЕС», проживаючого за адресою: АДРЕСА_1,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 5950 (п'ять тисяч дев'ятсот п'ятдесят) гривень.

ОСОБА_2 притягнуто до адміністративної відповідальності за те, що він 20 грудня 2014 року близько 23 години 20 хвилин по Добринінському проїзду (біля буд. 6 Добринінського кварталу) керував автомобілем НОМЕР_1, перебуваючи в стані алкогольного сп'яніння, чим порушив п.2.9 ПДР України, тобто, вчинив правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

Не погоджуючись з рішенням суду ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просить змінити постанову суду першої інстанції, застосувавши до нього адміністративне стягнення у виді штрафу у меншому розмірі. На думку апелянта, вказана постанова суду є необґрунтованою та такою, що не відповідає вимогам ст. 252 КУпАП, прийнятою з порушенням норм матеріального права. Вказує, що не зміг з»явитись в судове засідання, призначене на 08.01.2015, коли була винесена оскаржувана постанова, а судом не було відкладено судове засідання в межах строків, передбачених ст. 38 КУпАП, внаслідок чого він не зміг надати суду свої пояснення. Зазначає, що він перебував у стані, достатньому для нормального керування автомобілем, а вміст алкоголю в крові в розмірі 0,47 % є незначним. Крім того, вважає, що всупереч вимогам ст. 33 КУпАП суд першої інстанції не міг врахувати усіх вказаних обставин за його відсутності, зокрема, те, що на його утриманні перебувають двоє неповнолітніх дітей, що він вперше вчинив дане правопорушення, про що дуже шкодує, обставини, що обтяжують його відповідальність відсутні.

В судове засідання ОСОБА_2 не з»явився, надіслав заяву, в якій подану ним апеляційну скаргу підтримав, просив накласти на нього стягнення у виді штрафу у меншому розмірі.

Вивчивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, суд приходить до наступних висновків.

Висновки судді про доведеність події правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП за обставин, наведених у постанові та доведеність вини ОСОБА_2 у його вчиненні стверджуються зібраними у справі доказами і не оспорюються самим ОСОБА_2 На підставі зібраних у справі доказів суддя дійшов до обґрунтованого висновку про необхідність притягнення ОСОБА_2 до відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП із накладенням на нього стягнення за цією статтею.

При прийнятті рішення, суд врахував дані про особу правопорушника, характер і обставини вчиненого правопорушення та ступінь його суспільної небезпеки, що дане правопорушення являється грубим порушенням правил дорожнього руху та становить реальну небезпеку учасникам дорожнього руху, загрожує їх життю та здоров»ю і застосував до ОСОБА_2 адміністративне стягнення у виді штрафу в межах санкції ч. 1 ст 130 КУпАП. З вказаним видом стягнення погоджується і апеляційний суд.

Але поряд з цим суд вважає, що при вирішенні питання про визначення розміру штрафу, суддею не були повною мірою дотримані вимоги ст. ст. 23, 33 КУпАП.

У відповідності до ст. 23 КУпАП метою адміністративного стягнення є виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

За змістом ст. 33 КУпАП при накладенні стягнення враховується характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність.

Як вбачається з матеріалів справи та пояснень ОСОБА_2, свою вину у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП він визнав повністю, щиро розкаявся у вчиненому, раніше до адміністративної відповідальності не притягувався, у нього на утриманні перебувають двоє неповнолітніх дітей, також суд враховує результат огляду на стан алкогольного сп'яніння, згідно якого ступінь алкогольного сп»яніння є незначним. Враховуючи вказані обставини суд вважає за можливе пом»якшити накладене на ОСОБА_2 стягнення шляхом зменшення розміру штрафу.

Враховуючи наведене, постанова судді Славутицького міського суду Київської області від 08 січня 2015 року щодо ОСОБА_2 підлягає зміні в частині накладеного адміністративного стягнення шляхом його пом»якшення, а саме, зменшення суми штрафу до мінімального розміру, передбаченого санкцією ч.1 ст. 130 КУпАП.

Керуючись ст.ст. 293, 294 КУпАП, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Постанову судді Славутицького міського суду Київської області від 08 січня 2015 року щодо ОСОБА_2 змінити в частині стягнення.

Накладене на ОСОБА_2 за ч.1 ст. 130 КУпАП стягнення у виді штрафу в розмірі 5950 (п»ять тисяч дев»ятсот п»ятдесят) гривень пом»якшити шляхом зменшення суми штрафу до 3400 (три тисячі чотириста) гривень, який підлягає стягненню в доход держави.

В іншій частині постанову Славутицького міського суду Київської області від 08 січня 2015 року - залишити без змін.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя О.П.Свінціцька