Справа № 567/249/15-п
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 березня 2015 року м. Острог

Суддя Острозького районного суду Рівненської області Венгерчук А.О.

при секретарі Бондарчук О.М.

з участю прокурора Шаповала М.С.

розглянувши матеріали, які надійшли від управління СБУ в Рівненській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, жителя ІНФОРМАЦІЯ_2, до адміністративної відповідальності раніше не притягувався, працюючого директором Острозького КП "Водоканал"

за ст.172-7 Кодексу України про адміністративні правопорушення

(права особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, передбачені ст. 268 КУпАП та ст. 63 Конституції України ОСОБА_1 розяснені)

встановила:

ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2 ч. 1 ст. 14 Закону України "Про засади запобігання і протидії корупції", перебуваючи на посаді директора Острозького КП "Водоканал", будучи відповідно до пункту а п. 2 ч. 1 ст. 14 Закону України "Про засади запобігання і протидії корупції" субєктом відповідальності за корупційні правопорушення, порушив встановлену Законом вимогу щодо повідомлення про конфлікт інтересів та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 172-7 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Правопорушення вчинено за таких обставин:

Розпорядженням Острозького міського голови №68 від 05 червня 2012 року ОСОБА_2 переведено на посаду директора ОКП «Водоканал». На виконання вказаного розпорядження 06 червня 2012 року між Острозькою міською радою, в особі Острозького міського голови ОСОБА_3, та ОСОБА_1 підписано відповідний контракт, а також видано наказ директора ОКП «Водоканал» №130-к від 06.06.2012 року. Вказане підприємство є юридичною особою публічного права, так як відповідно до п. 4.3 Статуту його засновником є Острозька міська рада народних депутатів.

Встановлено, що ОСОБА_1 розглянувши заяву ОСОБА_4, видав наказ «Про прийняття на роботу» №314-к від 10 грудня 2014 року, яким документально оформив своє рішення про прийняття ОСОБА_4 на роботу на посаду начальника загальновиробничого відділу за сумісництвом з 10 грудня 2014 року.

Крім цього, встановлено, що ОСОБА_1 розглянувши заяву ОСОБА_4, видав наказ «Про звільнення з роботи» №І9-к від 02 лютого 2015 року, яким документально оформив своє рішення про звільнення ОСОБА_4 з посади начальника загальновиробничого відділу з 02 лютого 2015 року.

При цьому, громадяни ОСОБА_1 та ОСОБА_4 є близькими особами (батько та син), коло яких визначене п. 2 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про засади запобігання і протидії корупції».

Таким чином, при прийнятті ОСОБА_1 рішень та вчиненні ним дій, повязаних із прийняттям на роботу та звільненням з роботи власного сина ОСОБА_4, виникла заперечність між його службовими повноваженнями та особистими майновими інтересами його близької особи, наявність якої могла вплинути на обєктивність або неупередженість прийняття ним рішень, а також на вчинення чи не вчинення дій під час виконання наданих йому службових повноважень.

В суді ОСОБА_1 вину у вчиненні правопорушення визнав, підтвердив обставини викладені в протоколі про адміністративне правопорушення. У вчиненому щиро розкаявся, зазначає, що зобовязується в подальшому подібних правопорушень не вчиняти і діяти в правовому полі, передбаченому вимогами Закону України "Про засади запобігання і протидії корупції".

Заслухавши пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, думку прокурора, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що своїми умисними діями, які виразились у використанні свого службового становища, ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст.172-7 КУпАП.

В судовому засіданні встановлено, що діяння, вчинене ОСОБА_1 є умисним, містить ознаки однієї з форм корупції, зокрема, у виді порушення встановленої Законом вимоги щодо повідомлення про конфлікт інтересів, правопорушник є суб'єктом даного корупційного правопорушення, таким чином за дане діяння передбачена адміністративна відповідальність за ст. 172-7 КУпАП.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення доведена протоколом № 17 від 10 березня 2015 року про вчинення адміністративного корупційного правопорушення, письмовими поясненнями ОСОБА_3 від 17 лютого 2015 року, ОСОБА_5 від 11 лютого 2015 року, ОСОБА_4 від 17 лютого 2015 року, ОСОБА_6 від 17 лютого 2015 року, ОСОБА_7 від 17 лютого 2015 року, ОСОБА_1 від 17 лютого 2015 року та іншими матеріалами справи.

З зазначених матеріалів вбачається, що ОСОБА_1 своїми умисними діями порушив п. 2 ч.1 ст. 14 Закону України "Про засади запобігання і протидії корупції", чим вчинив правопорушення, передбачене ст. 172-7 Кодексу України про адміністративні правопорушення, тобто порушення вимог щодо повідомлення про конфлікт інтересів.

Застосовуючи вид адміністративного стягнення враховується характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, а також всі обставини, що помякшують та обтяжують відповідальність за вчинення даного правопорушення.

ОСОБА_1 вину у вчиненні адміністративного правопорушення визнав, у вчиненому щиро розкаявся, за місцем роботи характеризується позитивно, до адміністративної відповідальності притягується вперше. Обставин, які обтяжують відповідальність за вчинення даного правопорушення не встановлено.

За таких обставин, вирішуючи питання про розмір накладення адміністративного стягнення, передбаченого ст.172-7 КУпАП, вважаю за необхідне застосувати до ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу в мінімальному розмірі, визначеному санкцією ст.172-7 КУпАП.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 24, 172-7, 221, 276, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, ст.6 ЗУ "Про засади запобігання і протидії корупції",-

постановила:

визнати ОСОБА_1 таким, що вчинив правопорушення, передбачене ст.172-7 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу розміром 170 (сто сімдесят) гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 0,03 розміру мінімальної заробітної плати, що складає 36 (тридцять шість) гривень 54 копійки.

У разі несплати штрафу в 15-ти денний термін, штраф підлягає примусовому стягненню в порядку ст.308 КУпАП у подвійному розмірі, а саме: в сумі 340 (триста сорок) гривень.

Постанова може бути оскаржена до апеляційного суду Рівненської області через Острозький районний суд протягом 10 днів з дня винесення та в цей же строк опротестована прокурором.

Суддя Острозького районного судуОСОБА_8