АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД М. КИЄВА
27.02.2015 року м. Київ
№ 33/796/138/2015
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Суддя Апеляційного суду м. Києва Стрижко С.І., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_2 зі змінами на постанову судді Дарницького районного суду м. Києва від 19 грудня 2014 року відносно ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця м. Києва, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер: НОМЕР_1, про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В:

Згідно із протоколом про адміністративне правопорушення, ОСОБА_2 18 листопада 2014 року о 00 год. 30 хв. в м. Києві на перехресті вул. Харківське шосе - вул. Здолбунівська керував автомобілем «Тойота», д.н. НОМЕР_2, з ознаками алкогольного спяніння (запах алкоголю з порожнини рота). Від проходження медогляду у встановленому законом порядку відмовився в присутності двох свідків, чим порушив п. 2.5 ПДР України, тобто вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Постановою судді Дарницького районного суду м. Києва від 19 грудня 2014 року ОСОБА_2 визнано виннуватим у вчиненні адміністративного правопорушння, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та на нього накладено адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортним засобом строком на 1 (один) рік.

Також із ОСОБА_2 стягнуто в доход держави судовий збір у розмірі 36,54 грн.

На зазначене рішення судді Семенік М.С. подав до Апеляційного суду м. Києва скаргу, в якій, спочатку заперечуючи свою винуватість у адмінправопорушенні, просив скасувати постанову судді та закрити справу за відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення, а у подальшому змінив свої апеляційні вимоги та з огляду на встановлені під час апеляційного розгляду справи обставини та враховуючи дані про його особу просить змінити постанову в частині визначення виду адмінстягнення та обрати його у виді штрафу.

Заслухавши доповідь судді, пояснення особи, яка притягнута до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП та який змінив вимоги апеляційної скарги, зазначивши, що вперше притягується до адмівідповідальності та щиро розкаюється, отримавши додаткові пояснення очевидця правопорушення, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги зі змінами, суд апеляційної інстанції вважає її такою, що підлягає задоволенню з таких підстав.

Висновок судді районного суду про доведеність винуватості ОСОБА_2 у порушенні п. 2.5 ПДР України за обставин, викладених у протоколі та постанові судді, є обґрунтованим, підтверджений доказами, зібраними по справі, у тому числі даними протоколу про адміністративне правопорушення, поясненнями свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4, а також поясненнями свідка ОСОБА_5, опитаного судом апеляційної інстанції, відповідно до яких ОСОБА_2 фактично відмовився від проходження медичного огляду на стан спяніння, оскільки, як він зазначив, перебував у тверезому стані, а у стані алкогольного спяніння знаходився пасажир його транспортного засобу ОСОБА_5, від якого і був чутний запах спиртного в салоні автомобіля.

Ці обставини з огляду на зміну ОСОБА_2 апеляційних вимог фактично не оспорювались і самим апелянтом.

Разом з тим, відповідно до положень ст. 33 КУпАП при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність.

При цьому з матеріалів справи та документів наданих в суді апеляційної інстанції убачається, що ОСОБА_2 являється членом Єврейської Месіанської релігійної Громади з 2010 року, характеризується як відповідальна та порядна людина, під час розгляду справи в суді апеляційної інстанції фактично визнав себе винуватим у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, щиро розкаявся. Більш того ОСОБА_2 на даний час фактично утримує своїх батьків, зокрема батька, який є інвалідом ІІ групи.

Враховуючи вказане, конкретні обставини справи, а також те, що суддя районного суду фактично не мотивував своє рішення щодо визначення найбільшого виду адміністративного стягнення, а лише формально послався на вимоги закону, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про можливість пом'якшення адміністративного стягнення та призначення його у виді накладення штрафу у розмірі, передбаченому санкцією статті, а саме 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

За таких обставин, апеляційна скарга з уточненнями ОСОБА_2 підлягає задоволенню, а постанова судді Дарницького районного суду м. Києва від 19 грудня 2014 року - зміні.

З огляду на наведене, керуючись ст. 294 КУпАП, суд апеляційної інстанції, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу зі змінами ОСОБА_2 - задовольнити.

Постанову судді Дарницького районного суду м. Києва від 19 грудня 2014 року щодо ОСОБА_2 - змінити в частині адміністративного стягнення - накласти на ОСОБА_2 за ч. 1 ст. 130 КУпАП адмінстягнення у виді штрафу в доход держави у розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - 3.400 грн.

В решті постанову Дарницького районного суду м. Києва від 19 грудня 2014 року - залишити без зміни.

Суддя Апеляційного

суду м. Києва С.І. Стрижко