Справа № 226/716/15-п
Провадження № 3/226/76/2015
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 березня 2015 року суддя Димитровського міського суду Донецької області Клепка Л.І.,

при секретарі Тіссен О.В.,

за участю прокурора Кондратюка О.О.,

розглянувши в судовому засіданні адміністративний матеріал, який надійшов з прокуратури міста Димитрова Донецької області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, яка народилася 14 січня 1955 року в місті Макіївка Донецької області, українки, громадянки України, заміжньої, до адміністративної відповідальності не притягувалася, працюючої на посаді заступника головного лікаря комунального закладу «Димитровський центр первинної медичної медико-санітарної допомоги», мешкаючої в АДРЕСА_1, за ст.172-6 ч.1 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1, перебуваючи на посаді заступника головного лікаря комунального закладу «Димитровський центр первинної медичної медико-санітарної допомоги», юридична адреса якого: м.Димитров Донецької області, вулиця Ватутіна,20, будучи посадовою особою юридичної особи публічного права, яка у відповідності з вимогами п.п. «а» п.2 ч.1 ст.4 Закону України «Про засади запобігання і протидії корупції» є субєктом відповідальності за корупційні правопорушення, в порушення вимог ст.12 Закону України «Про засади запобігання і протидії корупції» не подала за місцем роботи до 01.04.2014 року декларацію про майно, доходи, витрати і зобовязання фінансового характеру за 2013 рік, чим скоїла адміністративне правопорушення, передбачене ст.172-6 ч.1 КУпАП.

Судом встановлено, що наказом головного лікаря №2-к від 4.01.2012 року ОСОБА_1 з 01.01.2012року призначена на посаду заступника головного лікаря з медичного обслуговування населення Комунального закладу «Димитровський центр первинної медико-санітарної допомоги», зареєстрованого в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців 19.12.2011року. Її посадові обовязки визначені посадовою інструкцією, узгодженою з профспілковим комітетом та затвердженою головним лікарем, за якою заступник головного лікаря з медичного обслуговування населення призначається головним лікарем, який, в свою чергу, призначається на посаду розпорядженням міського голови.

Згідно Положення про Комунальний заклад «Димитровський центр первинної медико-санітарної допомоги», затвердженого рішенням міської ради від 11.06.2014року, засновником вказаного медичного закладу є Димитровська міська рада. Джерелами формування та фінансування Центру є кошти місцевого бюджету, за рахунок яких здійснюється і виплата заробітної плати працівникам медичного закладу. Свою діяльність працівники Центру провадять відповідного до цього Положення, колективного договору і посадових інструкцій.

За правилами статті 81 Цивільного Кодексу України юридичні особи, залежно від порядку їх створення, поділяються на юридичних осіб приватного права та юридичних осіб публічного права. Юридична особа публічного права створюється розпорядчим актом Президента України, органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування.

Оскільки Комунальний заклад «Димитровський центр первинної медико-санітарної допомоги» створений розпорядчим актом органу місцевого самоврядування, він є юридичною особою публічного права.

Працюючи на посаді заступника головного лікаря лікувального закладу комунальної форми власності, створеного органом місцевого самоврядування, і одержуючи заробітну плату за рахунок місцевого бюджету, ОСОБА_1 є посадовою особою юридичної особи публічного права. Головним критерієм віднесення особи до кола посадових осіб є наявність в неї організаційно-розпорядчих або адміністративно-господарських функцій.

За приписами п.п.а п.2 ч.1 ст.4 Закону України Про засади запобігання і протидії корупції від 07.04.2011 року № 3206-VI субєктом відповідальності за корупційні порушення є посадові особи юридичних осіб публічного права, які не зазначені в п.1 ч.1 цієї статті, але одержують заробітну плату за рахунок державного або місцевого бюджету.

Стаття 12 цього Закону зобовязує медичних працівників вищезазначених категорій щорічно до 1 квітня року, що наступає за звітним, подавати за місцем роботи (служби) декларацію про майно, доходи, витрати і зобовязання фінансового характеру за минулий рік за формою, що додається до Закону, яка відповідно до п.п. 1, 2 постанови Кабінету Міністрів України від 11 січня 2012 року № 16 «Про затвердження Порядку зберігання документів і використання відомостей, зазначених у декларації про майно, доходи, витрати і зобовязання фінансового характеру, та відомостей щодо відкриття валютного рахунку в установі банку-нерезидента» має зберігатися у кадрових підрозділах юридичних осіб публічного права в особових справах осіб. Неподання або несвоєчасне подання декларації про майно, доходи, витрати і зобовязання фінансового характеру, передбаченої Законом України «Про засади запобігання і протидії корупції», тягне за собою відповідальність, передбачену ст.1726 ч.1 КУпАП.

Як вбачається з долученої до адміністративного протоколу копії декларації про майно, доходи, витрати і зобовязання фінансового характеру, декларація за 2013рік заповнена заступником головного лікаря ОСОБА_1 10.04.2014року, що є порушенням вимог Закону.

У судовому засіданні ОСОБА_1 свою провину у несвоєчасному поданні декларації про майно, доходи, витрати і зобовязання фінансового характеру за 2013 рік визнала повністю і суду пояснила, що з 1 січня 2012року займає посаду заступника головного лікаря з медичного обслуговування населення комунального закладу «Димитровський центр первинної медико-санітарної допомоги». Їй було відомо, що в силу своєї посади відповідно до Закону України Про засади запобігання і протидії корупції вона повинна щорічно до 1 квітня поточного року за місцем роботи подавати декларацію про майно, доходи, витрати і зобовязання фінансового характеру. В 2013році така декларація була подана нею своєчасно, а в 2014 році вона подала декларацію з запізненням, оскільки заповнила її лише 10.04.2014олку. Підставами її неподання до 1.04.2014року зазначає несвоєчасність надходження з УПФ в м.Димитров інформаційних даних про розмір отриманих нею та чоловіком пенсійних виплат в 2013році, які необхідно було вказати в декларації.

Прокурор, яким було складено адміністративний протокол та який приймав участь у судовому розгляді, доводів ОСОБА_1 щодо подачі нею декларації 10.04.2014 року не спростував. З огляду на це суд вважає безпідставним зазначення ним в адміністративному протоколі про те, що станом на 16.02.2015року декларація про майно, доходи, витрати і зобовязання фінансового характеру за 2013 рік ОСОБА_1 не була подана, що на саму суть правопорушення та його правову кваліфікацію не впливає.

Факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення та її вина у його вчиненні, окрім її визнавальних показань, підтверджуються протоколом про адміністративне правопорушення від 4.03.2015року, а також письмовими поясненнями головного лікаря ОСОБА_2 та інспектора з кадрів ОСОБА_3, яких ОСОБА_1 в судовому засіданні не спростовувала.

Аналіз досліджених доказів дає суду правові підстави для висновку про наявність в діях ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-6 КУпАП, оскільки вона допустила порушення вимог фінансового контролю, що виразилось в несвоєчасній подачі декларації про майно, доходи, витрати і зобовязання фінансового характеру за 2013рік, передбаченій Законом України "Про засади запобігання і протидії корупції".

Суд не може прийняти до уваги як обставину, яка звільняє від відповідальності, твердження ОСОБА_1 про те, що декларація про майно, доходи, витрати і зобовязання фінансового характеру за 2013 рік була нею подана з невеликим запізненням, а саме 10.04.2014року, оскільки строк подання такої декларації суб'єктами декларування визначений на законодавчому рівні і не є довільним, а причина несвоєчасної подачі декларації, яку зазначала в судовому засіданні ОСОБА_4, не може бути визнана поважною, оскільки Законом для її подання надається достатньо часу для збору всіх необхідних даних. При цьому суд звертає увагу і на ту обставину, що декларація про майно, доходи, витрати і зобовязання фінансового характеру подається ОСОБА_1 не вперше. Як свідчать матеріали її особової справи, така ж декларація вже подавалась нею в 2013 році, що вказує на її обізнаність щодо необхідності подання декларації до 1 квітня поточного року.

Вирішуючи питання щодо обрання і застосування виду і розміру стягнення за вчинене адміністративне правопорушення, суд виходить з наступного.

Згідно ст.23 КУпАП метою адміністративного стягнення є виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Відповідно до вимог ст. 3 Закону № 3206 одним із основоположних принципів із запобігання і протидії корупції є невідворотність відповідальності за вчинення корупційних правопорушень.

За загальними правилами, визначеними ст.33 КУпАП, при накладенні адміністративного стягнення суд приймає до уваги характер вчиненного правопорушення, особу правопорушника, ступінь його вини, майновий стан та обставини, що помякшують і обтяжують відповідальність.

Як встановлено судом, ОСОБА_1 характеризується виключно позитивно, має великий стаж бездоганної роботи, до адміністративної відповідальності притягується вперше, у вчиненні правопорушення щиро розкаюється, що суд визнає в якості помякшуючої відповідальність обставини.

Враховуючи наведене та обставини правопорушення, суд дійшов висновку про можливість накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення в виді мінімального розміру штрафу, визначеного санкцією ч.1 ст.172-6 КУпАП. Суд вважає, що таке стягнення буде повністю відповідати принципам законності та обґрунтованості і слугуватиме запобіганню нових правопорушень.

Окрім того, відповідно до вимог ст.40-1 КУпАП суд вважає за необхідне на підставі ст.2 ч.5 Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011 року №3674-VІ стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 0,03 розміру мінімальної заробітної плати, що складає 36,54 грн.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст.172-6 ч.1, 283, 284, Кодексу України про адміністративні правопорушення, ст.ст.4, 12 Закону України «Про засади запобігання і протидії корупції», суд

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1), визнати винною в скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення, і призначити їй за ч.1 ст.172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення адміністративне стягнення в виді штрафу на користь держави в розмірі десяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 170 грн., які необхідно сплатити на розрахунковий рахунок 0034, отримувач: державний бюджет м.Димитрова, код платежу: 21081100, , банк отримувача Димитровське УК (м.Димитров) 21081100, МФО 834016.

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) на користь держави судовий збір в розмірі 36,54 грн., які необхідно сплатити на розрахунковий рахунок 0034, отримувач: Димитрівське УК/м.Димитров/22030001, код класифікації доходів: 22030001, , МФО: 834016, Банк отримувача: Головне управління Державної казначейської служби України в Донецькій області

Штраф та судовий збір мають бути сплачені порушником не пізніше пятнадцяти днів з дня вручення копії постанови про накладення штрафу в установу банку України, а в разі оскарження чи опротестування постанови не пізніше як через пятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги або протесту без задоволення.

Постанова може бути оскаржена до Апеляційного суду Запорізької області через Димитровський міський суд протягом десяти днів з дня її винесення і набирає законної сили після закінчення строку оскарження.

Суддя Л.І.Клепка