Номер провадження: 33/785/17/15
Головуючий у першій інстанції Чванкін С.А.
Доповідач Балан В. Д.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.02.2015 року м. Одеса

Суддя Апеляційного суду Одеської області Балан В.Д., за участі ОСОБА_2, його представника ОСОБА_3 та ОСОБА_4, розглянувши їх апеляційні скарги на постанови судді Київського районного суду м. Одеси Чванкіна С.А. від 18.12.2014 року,

встановив:

Постановою судді суду першої інстанції від 18.12.2014 року ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП за таких обставин: 13.11.2014 року ОСОБА_2, керуючи автомобілем "Тойота" (номерний знак НОМЕР_1), рухався по вул. Костанді в м. Одесі. Порушивши вимоги п. 10.1 та 12.3 Правил дорожнього руху, він, на перехресті з провулком Гаршина, під час об'їзду перешкоди, не впевнився, що це буде безпечно і здійснив зіткнення з автомобілем "Хюндай" (номерний знак НОМЕР_2), внаслідок чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження.

Зазначеною постановою судді, ОСОБА_2 піддано штрафу у розмірі 340 грн.

Постановою судді суду першої інстанції від 18.12.2014 року ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП за таких обставин: 13.11.2014 року ОСОБА_4, керуючи автомобілем "Хюндай" (номерний знак НОМЕР_2), рухався по провулку Гаршина в м. Одесі. Порушивши вимоги п. 16.12 Правил дорожнього руху, він, при виїзді на вул. Костанді, на перехресті рівнозначних доріг, не надав дорогу автомобілю "Тойота" (номерний знак НОМЕР_1), внаслідок чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження.

Зазначеною постановою судді, ОСОБА_4 піддано штрафу у розмірі 340 грн.

ОСОБА_2 та ОСОБА_4 подали апеляційні скарги на відповідні постанови судді суду першої інстанції.

Постановою судді Апеляційного суду Одеської області від 28.01.20145 року, провадження по справам про адміністративні правопорушення стосовно ОСОБА_2 та ОСОБА_4 були об'єднані в одне провадження під №33/785/17/15.

У апеляційних скаргах:

- ОСОБА_4 зазначив, що вважає постанову судді незаконною, винесеною без з'ясування усіх обставин справи, оскільки він не порушував Правила дорожнього руху.

Суддя розглянув справу формально та не навів жодного доказу на підтвердження його винуватості. На його думку, насправді, вимоги п.п. 14.2 та 14.6-а Правил дорожнього руху порушив водій ОСОБА_2, який здійснював обгін на перехресті і не переконався в безпечності цього маневру.

Оскільки він Правила дорожнього руху не порушував, просить постанову судді скасувати, а провадження у справі відносно нього закрити у зв'язку з відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення;

- ОСОБА_2 зазначив, що постановою судді він безпідставно визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення. Він вважає, що у дорожній обстановці, що склалась у момент ДТП, він діяв відповідно до Правил дорожнього руху. Об'їзд перешкоди він здійснив після того, як впевнився у відсутності зустрічних транспортних засобів, а водій ОСОБА_4 виїхав з провулку і не вжив заходів для уникнення зіткнення, з огляду на те, що він знаходився на стадії завершення маневру.

За таких обставин він вважає, що Правила дорожнього руху не порушував, тому просить постанову судді скасувати, а провадження у справі, стосовно нього, закрити у зв'язку з відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення.

Заслухавши пояснення ОСОБА_4, ОСОБА_2 та його представника, дослідивши доводи апеляційних скарг й матеріали справи, вважаю, що апеляційна скарга ОСОБА_2 підлягає задоволенню, а апеляційна скарга ОСОБА_4 задоволенню не підлягає за наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Під час розгляду апеляційних скарг ОСОБА_2 та ОСОБА_4, судом апеляційної інстанції встановлено наступне.

Дорожньо-транспортна пригода, яка є предметом розгляду у даному судовому провадженні, відбулась 13.11.2014 року о 09 год. 15 хв. на перехресті вул. Костанді та провулку Гаршина у м. Одесі, а її обставини описані у відповідних постановах судді суду першої інстанції, зміст яких наведений вище.

Зі змісту додатків до протоколів про адміністративне правопорушення випливає, що на зазначеному перехресті відсутні будь-які дорожні знаки та світлофор, отже він є нерегульованим перехрестям рівнозначних доріг.

Під час розгляду апеляційних скарг також встановлено, що водій ОСОБА_2 здійснював не обгін транспортного засобу, як це стверджує водій ОСОБА_4, а об'їзд перешкоди (маршрутного автобусу), наявність якого не заперечують сторони.

Відповідно до п. 10.1. Правил дорожнього руху, перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.

В судовому засіданні суду апеляційної інстанції встановлено, що зміна напрямку руху водієм автомобілю "Тойота" ОСОБА_2, була викликана необхідністю об'їзду перешкоди у вигляді маршрутного автобусу, який зупинився для посадки (висадки) пасажирів, за обставин, коли зустрічна смуга дороги (вул. Костанді) була вільною і цей маневр не створював небезпеки іншим учасникам руху.

У той же час, водій ОСОБА_4, виїжджаючи з провулку Гаршина на вул. Костанді та повертаючи праворуч, проявив неуважність, виїхав на проїжджу частину вул. Костанді, і своїми діями перешкодив водію ОСОБА_2 завершити маневр об'їзду перешкоди.

Відповідно до вимог п. 16.3 Правил дорожнього руху, у разі необхідності надання переваги в русі транспортним засобам, які рухаються по перехрещуваній дорозі, водій повинен зупинити транспортний засіб перед дорожньою розміткою 1.12 (стоп-лінією) або 1.13, світлофором так, щоб бачити його сигнали, а якщо вони відсутні - перед краєм перехрещуваної проїзної частини, не створюючи перешкод для руху пішоходів.

Зі схеми місця дорожньо-транспортної пригоди видно, що місце зіткнення транспортних засобів знаходиться на перехресті, на відстані 2,1 м від краю проїзної частини дороги по вул. Костанді і на відстані 0,9 м від дорожньої розмітки, яка розділяє смуги для руху у протилежних напрямках.

З фотознімків перехрестя вул. Костанді з провулком Гаршина, наданих за узгодженістю між собою учасниками ДТП, видно, що огляд проїзної частини вул. Костанді з провулку Гаршина, в напрямку руху автомобілю під керуванням ОСОБА_4 (праворуч), суттєво обмежений будівлею та парканом, тому для безпечного проїзду, йому необхідно виїхати до краю проїзної частини дороги по вул. Костанді і зупинитись.

Окрім того, розташування автомобілів на місці ДТП свідчить про те, що їх зіткнення сталось у той момент, коли водій автомобілю "Тойота" (ОСОБА_2) завершував маневр об'їзду перешкоди і повертався на свою смугу проїзної частини дороги.

Про цю ж обставину свідчить характер пошкоджень автомобілю "Тойота".

Так, з опису пошкоджень автомобілів, які містяться у додатках до протоколів про адміністративне правопорушення та фотознімків наданих учасниками ДТП, випливає, що пошкодження автомобілю "Тойота" має характер поздовжньої вм'ятини лівої бокової поверхні, яка розпочинається з передньої лівої двері і завершується біля ліхтаря заднього лівого повороту.

Пошкодження автомобілю "Хюндай" локалізовані в області лівої фари та лівого кута переднього бампера.

Ці дані свідчать про те, що первісне контактування автомобілів відбулось у той момент, коли передня частина автомобілю "Тойота" проїхала повз лівий передній кут бамперу автомобілю "Хюндай".

Таким чином, з урахуванням дорожньої обстановки, водій ОСОБА_4, на виконання вимог п. 16.3 Правил дорожнього руху, повинен був зупинити свій транспортний засіб перед краєм перехрещуваної проїзної частини дороги для того щоб переконатись у безпечності виїзду на вул. Костанді.

Об'єктивний аналіз обстановки, що передувала зіткненню автомобілів показує, що водій ОСОБА_2 не порушував Правила дорожнього руху, а дорожньо-транспортна пригода сталася виключно з вини водія ОСОБА_4, оскільки він мав реальну можливість і повинен був запобігти зіткненню автомобілів.

За таких обставин вважаю, що орган дізнання, оформлюючи матеріали ДТП, а суддя суду першої інстанції, розглядаючи обидві справи, допустив необ'єктивність при дослідженні її обставин і дійшов неправильного висновку про наявність вини у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, в обох водіїв.

Таким чином, вважаю, що ОСОБА_2 визнаний винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП безпідставно, оскільки в його діях відсутній склад зазначеного адміністративного правопорушення.

Разом з тим, дії водія ОСОБА_4 кваліфіковані правильно за ст. 124 КУпАП, оскільки він вчинив порушення учасником дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів.

У відповідності до ч. 8 ст. 294 КУпАП, за наслідками розгляду апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції має право:

1) залишити апеляційну скаргу чи протест прокурора без задоволення, а постанову без змін;

2) скасувати постанову та закрити провадження у справі;

3) скасувати постанову та прийняти нову постанову;

4) змінити постанову.

Відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП, провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

За таких обставин, постанова судді від 18.12.2014 року про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП підлягає скасуванню, а провадження у справі стосовно нього закриттю у зв'язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Постанова судді від 18.12.2014 року про притягнення ОСОБА_4 до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП є законною та обґрунтованою, тому підстави для її скасування - відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 247 п. 1, ст. 268, 280, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Постанову судді Київського районного суду м. Одеси від 18.12.2014 року стосовно ОСОБА_2 скасувати, а провадження у справі закрити за відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 залишити без задоволення, а постанову судді Київського районного суду м. Одеси від 18.12.2014 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП, - залишити без змін.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду Одеської області

Балан В.Д.