Справа № 450/3444/14-п Головуючий у 1 інстанції: Мельничук І.І..
Провадження № 33/783/79/15 Доповідач: Олексієнко М. Ю.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 лютого 2015 року м.Львів

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Львівської області ОЛЕКСІЄНКО М.Ю., розглянувши справу про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, непрацюючого, жителя АДРЕСА_1, - до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП,

з участю апелянта - ОСОБА_2,

за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на постанову Пустомитівського районного суду Львівської області від 26 грудня 2014 року,

в с т а н о в и в :

Постановою Пустомитівського районного суду Львівської області від 26 грудня 2014 року ОСОБА_2 притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП з накладенням стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами строком на один рік.

ОСОБА_2 визнаний винним у тому, що 22 листопада 2014 року в 03 годині 10 хвилин по вул.Липинського, 11 у м.Львові керував автомобілем марки «ВАЗ 21099», д.н.з. НОМЕР_1 у стані алкогольного сп'яніння, що стверджується актом медичного огляду ОКЗ ЛОР «Львівський обласний наркологічний диспансер» №1322/2522 від 22 листопада 2014 року.

На дану постанову ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просить змінити постанову та застосувати до нього стягнення, не пов'язане з позбавленням права керувати транспортними засобами, тобто пом'якшити таке.

В обгрунтування вимог апеляційної скарги покликається на те, що визнав свою вину у вчиненому адміністративному правопорушенні, розкаявся, завірив, що подібного більше не допустить. Крім того дослідження на стан сп'яніння було проведено з порушенням вимог законодавства.

Під час розгляду апеляційної скарги, апелянт пояснив, що позбавлення права керування транспортними засобами строком на один рік позбавить його засобів до існування, оскільки працював та буде працювати водієм.

Розглянувши матеріали адміністративної справи, заслухавши думку ОСОБА_2 на підтримання апеляційної скарги, вважаю, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Висновок суду про винуватість ОСОБА_2 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, є обґрунтованим, відповідає фактичним обставинам справи й підтверджується сукупністю зібраних доказів, яким суд дав належну оцінку і навів у постанові.

Підтвердженням вищенаведеного є протокол про адміністративне правопорушення від 22 листопада 2014 року серії АП1 №675113. Сам ОСОБА_2 по суті не заперечив вчинення проступку, про що зазначив і в апеляційній скарзі.

Згідно ст. 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчинення нових правопорушень.

Відповідно до ч.2 ст. 33 КУпАП України при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність.

При накладенні адміністративного стягнення на ОСОБА_2 суд не в повній мірі дотримався вимог ст. 33 КУпАП, застосувавши щодо останнього стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами строком на один рік.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_2 проживає з батьками та малолітньою сестрою, працює на посаді водія, до адміністративної відповідальності раніше не притягався.

З апеляційної скарги апелянта вбачається, що позбавлення його прав керування транспортними засобами позбавить можливості заробляти кошти, оскільки іншої освіти чи спеціальних навичок, окрім водіння автомобілем, не має.

Враховуючи наведене та приймаючи до уваги, що наявність права керувати транспортними засобами забезпечує апелянту місце праці, вважаю, що накладене на ОСОБА_2 стягнення за своєю суворістю не відповідає характеру вчиненого правопорушення та особі правопорушника, у зв'язку з чим застосоване щодо останнього стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами строком на один рік слід змінити на стягнення у вигляді штрафу, що буде необхідним і достатнім для визначеної ст. 23 КУпАП мети, - виховного впливу та запобіганню вчинення ОСОБА_2 нових правопорушень, частково змінивши постанову суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 289, 292, 294 КпАП України,

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Постанову Пустомитівського районного суду Львівської області від 26 грудня 2014 року про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, в частині накладення стягнення змінити та накласти на нього стягнення у виді штрафу в розмірі 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 3.400 (три тисячі чотириста) гривень.

Постанова остаточна, оскарженню не підлягає.

СУДДЯ АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ

ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ М.Ю.ОЛЕКСІЄНКО

Оригінал постанови.