Справа № 367/7908/14-п Головуючий у І інстанції Кафтанов В.В.
Провадження № 33/780/45/15 Доповідач у 2 інстанції Габрієль
Категорія 138 26.01.2015
ПОСТАНОВА

Іменем України

26 січня 2015 року м. Київ

Апеляційний суд Київської області в складі судді судової палати з розгляду кримінальних справ Габрієля В.О., з участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_2, потерпілого ОСОБА_3 та його захисника ОСОБА_4, розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за апеляційною скаргою потерпілого ОСОБА_3 на постанову судді Ірпінського міського суду Київської області від 19 грудня 2014 року -

в с т а н о в и в :

Постановою судді Ірпінського міського суду Київської області від 19 грудня 2014 року провадження у справі відносно

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, українця, громадянина України, уродженця Житомирської області, проживаючого: АДРЕСА_1, працюючого приватним підприємцем,

про притягнення його до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП закрито за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

В постанови судді зазначено, що згідно протоколу про адміністративне правопорушення від 05.12.2014 року, 05.12.2014 року о 18 годині 05 хвилин ОСОБА_2 в м. Ірпені по вул.. Котляревського, керуючи автомобілем НОМЕР_1, здійснюючи поворот на вул. Дзержинського опинився на зустрічній смузі руху перед перехрестям. Внаслідок цього відбулось зіткнення з автомобілем НОМЕР_2. Автомобілі отримали механічні пошкодження.

В апеляційній скарзі потерпілий ОСОБА_3 просить скасувати постанову суду першої інстанції та винести нову постанову, якою ОСОБА_2 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення в межах санкції вказаної статті. Свої вимоги обґрунтовує тим, що постанова суду першої інстанції є необґрунтованою, через допущені порушення норм процесуального та матеріального права судом при розгляді справи. Суд першої інстанції мотивував постанову виключно на підставі пояснень ОСОБА_2, без дослідження та врахування будь-яких інших доказів, що є безумовним порушенням норм КУпАП. При вирішенні справи, судом не враховано дані, зафіксовані на схемі ДТП, зокрема: дорожню розмітку, місце зіткнення транспортних засобів, пошкодження транспортних засобів, рух автомобіля «Сузукі» перед безпосереднім зіткненням, а також гальмівний шлях останнього автомобіля, який вказує на дії та траєкторію його руху перед ДТП. Маневр повороту ліворуч ОСОБА_2 робив з порушенням ПДР України, оскільки зробив його в недозволеному місці, перетнувши суцільну смугу, несподівано виїхавши перед ним, та враховуючи наявність гальмівного шляху його автомобіля на дорозі, що відображено на схемі ДТП, почав гальмувати, однак не зміг уникнути зіткнення, внаслідок чого воно і сталося. В даному випадку, він був позбавлений будь-якої технічної можливості уникнути зіткнення транспортних засобів, оскільки через дуже маленьку швидкість руху його автомобіль не мав якісної динаміки у русі для уникнення ДТП, а гальмування не дало позитивного результату. Пояснення ОСОБА_2 суперечать матеріалам справи.

В своїх запереченнях на апеляційну скаргу потерпілого ОСОБА_3, ОСОБА_2 просив залишити апеляційну скаргу ОСОБА_3 без задоволення, а постанову суду першої інстанції без змін. Вважав постанову суду першої інстанції законною та обґрунтованою, а також такою, що винесена після з'ясування всіх обставин та дослідження доказів, а апеляційна скарга ОСОБА_3 є безпідставною.

Заслухавши доповідь судді, доводи потерпілого ОСОБА_3 та його захисника ОСОБА_4 на підтримку поданої апеляційної скарги, думку особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_2, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги та вважав постанову суду першої інстанції законною, вивчивши матеріали адміністративної справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Під час розгляду справи суд першої інстанції дійшов висновку про відсутність в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, мотивуючи це тим, що в діях ОСОБА_2 не вбачається складу адміністративного правопорушення, а саме порушення ним п. 16.1, 10.4, 10.5 ПДР.

Однак з такими висновками судді погодитися не можна, оскільки вони не ґрунтуються на матеріалах справи та належним чином не мотивовані.

Як вбачається з матеріалів справи, а саме протоколу про адміністративне правопорушення серії АП1 № 618549 та схеми наслідків дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася 05.12.2014 року близько 18 год. 05 хв., автомобіль «SUZUKI SWIFT» д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_2 та автомобіль «OPEL ASTRA» д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_3, внаслідок дорожньо-транспортної пригоди отримали механічні пошкодження.

З пояснень ОСОБА_2 вбачається, що 05.12.2014 року близько 18 години 05 хвилин він рухався по вул. Гостомельське Шосе в м . Ірпені в напрямку вул. Дзержинського на автомобілі «SUZUKI SWIFT» д.н.з. НОМЕР_1. На зустріч виїхав автомобіль «OPEL ASTRA» д.н.з. НОМЕР_2, внаслідок чого відбулося зіткнення. ОСОБА_2 вказав, що він рухався по головній дорозі, а водій автомобіля «OPEL» не надав перевагу у русі його транспортному засобу.

Відповідно до Правил дорожнього руху затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року № 1306, зокрема:

· п. 10.4, відповідно до якого, перед поворотом праворуч та ліворуч, у тому числі в напрямку головної дороги, або розворотом водій повинен завчасно зайняти відповідне крайнє положення на проїзній частині, призначеній для руху в цьому напрямку, крім випадків, коли здійснюється поворот у разі в'їзду на перехрестя, де організовано круговий рух, напрямок руху визначено дорожніми знаками чи дорожньою розміткою або рух можливий лише в одному напрямку, установленому конфігурацією проїзної частини, дорожніми знаками чи розміткою.;

· п. 10.5, відповідно до якого, поворот необхідно виконувати так, щоб при виїзді з перехрещення проїзних частин транспортний засіб не опинився на смузі зустрічного руху, а у разі повороту праворуч слід рухатися ближче до правого краю проїзної частини, крім випадку виїзду з перехрестя, де організовано круговий рух, де напрямок руху визначено дорожніми знаками чи дорожньою розміткою або де рух можливий лише в одному напрямку;

- п. 16.1, яким передбачено, що перехрестя, де черговість проїзду визначається сигналами світлофора чи регулювальника, вважається регульованим. На такому перехресті знаки пріоритету не діють. У разі вимкнення світлофора або його роботи в режимі миготіння сигналу жовтого кольору та відсутності регулювальника перехрестя вважається нерегульованим і водії повинні керуватись правилами проїзду нерегульованих перехресть та установленими на перехресті знаками пріоритету.

Враховуючи вищевикладене, а також характер та локалізацію механічних пошкоджень, які були отримані транспортними засобами внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про наявність в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП, оскільки останній 05.12.2014 року о 18 годині 15 хвилин в м. Ірпінь керуючи автомобілем «SUZUKI SWIFT» д.н.з. НОМЕР_1 по вул. Котляревського, здійснюючи поворот на вул. Дзержинського при повороті транспортного засобу опинився на зустрічній смузі перед перехрестям, внаслідок чого відбулося зіткнення з автомобілем «OPEL ASTRA» д.н.з. НОМЕР_2. Своїми діями порушив п.п. 10.4, 10., 16.1 ПДР. Транспортні засоби отримали механічні пошкодження.

Вина ОСОБА_2 підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії АП1 № 618549 від 05.12.2014 року та схемою до нього, з яких вбачається, що ОСОБА_2 перетнув суцільну смугу та виїхав на смугу зустрічного руху, поясненнями потерпілого ОСОБА_3, фотокартками на яких зображено місце ДТП.

Доводи ОСОБА_2 суд вважає необґрунтованими та такими, що спростовуються матеріалами справи.

За таких обставин постанова судді першої інстанції підлягає скасуванню з прийняттям нової постанови про визнання ОСОБА_2 винним у скоєнні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП та накладення на нього адміністративного стягнення.

У відповідності до ст. 23 КУпАП метою адміністративного стягнення є виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

За змістом ст. 33 КУпАП при накладенні стягнення враховується характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність.

Суд вважає, що враховуючи обставини вчинення правопорушення, даних про особу правопорушника, на ОСОБА_2 слід накласти адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 20 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340 (триста сорок) гривень, що у повній мірі відповідає визначеній ст. 23 КУпАП меті адміністративного стягнення.

Керуючись ст. 283, 294 КУпАП апеляційний суд,

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити.

Постанову судді Ірпінського міського суду Київської області від 19 грудня 2014 року про закриття провадження у справі про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП - скасувати.

Прийняти нову постанову, якою визнати ОСОБА_2 винним у скоєнні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 20 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340 (триста сорок) грн.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в розмірі 36 (тридцять шість) грн. 54 коп.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Київської області / підпис / В.О. Габрієль

З оригіналом згідно.

Суддя В.О. Габрієль