Апеляційний суд Житомирської області
Справа №282/1246/14-п Головуючий у 1-й інст. Замега І. І.
Категорія ст. 172-7 КУпАП Доповідач Гузовський О. Г.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 січня 2015 року м.Житомир

Суддя апеляційного суду Житомирської області Гузовський О.Г., з участю секретаря судового засідання Гончарука С.С., прокурора Баса А.М., особи щодо якої закрито провадження по справі ОСОБА_1 та її захисника - адвоката ОСОБА_2 розглянув у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за апеляційною скаргою прокурора Слюсара О.М. на постанову Любарського районного суду Житомирської області від 03 грудня 2014 року якою щодо, -

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 уродженки та мешканки АДРЕСА_1, працює сільським головою Глезненської сільської ради Любарського району,

закрито провадження в адміністративній справі про притягнення її до адміністративної відповідальності за ст. 172-7 КУпАП у зв'язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

ВСТАНОВИВ:

згідно протоколу про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1, будучи посадовою особою органу місцевого самоврядування (7 рангу 4 категорії, що підтверджено рішенням 1-ї сесії 6-го скликання Глезненської сільської ради Любарського району від 05.11.2010), та відповідно до п.п. «в» п. 1 ч. 1 ст. 4 Закону України «Про засади запобігання і протидії корупції», являючись суб'єктом відповідальності за вчинення корупційного правопорушення, діючи умисно, порушила спеціальні обмеження, спрямовані на запобігання і протидію корупції, а саме не вжила дієвих заходів до недопущення конфлікту інтересів, тобто суперечності між особистими інтересами особи та її службовими повноваженнями, наявність якої може вплинути на об'єктивність або неупередженість прийняття рішень, а також на вчинення чи не вчинення дій під час виконання наданих їй службових повноважень, чим порушила вимоги ст. 14 Закону України «Про засади запобігання і протидії корупції», відповідальність за яке передбачено ст. 172-7 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а саме: укладаючи договор із ФОП ОСОБА_3, який є їй близькою людиною - чоловіком, не доповіла про це сільській Раді, якій відповідно до ст. 55 ЗУ «Про місцеве самоврядування в Україні» є підзвітною, чим порушила також вимоги ст. 12-1 Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування».

Постановою Любарського районного суду Житомирської області від 03 грудня 2014 року, щодо ОСОБА_1 закрито провадження в адміністративній справі про притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 172-7 КУпАП в зв'язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, прокурор Слюсар О.М. подав апеляційну скаргу в якій просить скасувати дану постанову та винести нову, якою визнати ОСОБА_1 винною у вчиненні порушення передбаченого ст. 172-7 КУпАП та застосувати до неї адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 30 неоподаткованих мінімумів доході громадян.

Вважає, що в порушення вимог зазначених норм Кодексу України про адміністративні правопорушення, районний суд неповно та однобічно з'ясував обставини вказаної справи і як наслідок, помилково дійшов висновку про відсутність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного корупційного правопорушення.

Зазначає, що відповідно до підпункту «в» п. 1 ч.1 ст. 4 Закону України «Про засади запобігання і протидії корупції» посадові особи місцевого самоврядування є суб'єктами відповідальності за корупційні правопорушення.

Вказує на те, що відповідно до пунктів 1, 2 ч.1 ст. 14 Закону України «Про засади запобігання і протидії корупції» посадові особи місцевого самоврядування зобов'язані вживати заходів щодо недопущення будь-якої можливості виникнення конфлікту інтересів; невідкладно у письмовій формі повідомляти безпосереднього керівника про наявність конфлікту інтересів.

Зазначає, що відповідно до ст. 12-1 Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування» у разі виникнення конфлікту інтересів протягом строку здійснення повноважень сільський, селищний, міський голова, секретар сільської, селищної, міської ради, голова, заступник голови обласної, районної ради зобов'язаний негайно доповісти про це відповідній раді та вжити всіх необхідних заходів, спрямованих на запобігання конфлікту інтересів.

Вказує, що ОСОБА_1, як посадова особа місцевого самоврядування, мала доповісти Глезненській сільській раді у встановленому ст. ст. 42, 46 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» порядку про наявний конфлікт інтересів з близькою для неї людиною - її чоловіком ОСОБА_3

Посилається на те, що судом не з'ясовано яким чином депутати Глезненської сільської ради були начебто завчасно повідомлені про виникнення вказаного конфлікту між головою сільської ради ОСОБА_1 та її чоловіком приватним підприємцем ОСОБА_3, оскільки показання депутатів, що містяться в матеріалах адміністративної справи, вказують на виникнення конфлікту інтересів в січні 2014 року, що суперечить рішенню 31 сесії 6 скликання Глезненської сільської ради від 28.07.2014 року.

На апеляційну скаргу поступили заперечення від адвоката ОСОБА_2, який просить відмовити в задоволенні апеляційної скарги прокурора та залишити оскаржувану постанову суду без зміни, посилаючись на встановлення судом першої інстанції, що ОСОБА_1 повідомляла на сесії сільської Ради про укладення договорів на постачання продуктів харчування з ОСОБА_3 Свідчення депутатів сільської ради ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 , завідуючої Глезненським ДНЗ ОСОБА_8, ОСОБА_9, виховательки ДНЗ жодним чином не спростовані, узгоджуються в своїй сукупності з іншими доказами по справі, та не ставляться прокурором під сумнів.

А тому вважає, що встановлені судом обставини в їх сукупності свідчать, що в діях ОСОБА_1 відсутні як об'єктивні, так і суб'єктивні ознаки конфлікту інтересів, а відтак і ознаки складу адміністративного правопорушення передбачені ст. 172-7 КУпАП.

Заслухавши прокурора Баса А.М., особу щодо якої закрито провадження по справі ОСОБА_1 та її захисника - адвоката ОСОБА_2, перевіривши матеріали адміністративної справи відповідно до вимог ст.294 КУпАП, апеляційний суд відмовляє в задоволенні апеляції з наступних підстав.

Суд першої інстанції ретельно дослідив в сукупності докази які містяться в матеріалах адміністративної справи, дав належну їм оцінку та прийшов до законного та об'єктивного рішення вмотивувавши його в своїй постанові, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, поскільки вона будучи сільським головою відповідно до діючого законодавства при виконанні своїх службових обов'язків не має безпосереднього керівника і в судовому засіданні не встановлено наявність зв'язку між особистими інтересами та службовими повноваженнями ОСОБА_1. В свою чергу вона в усній формі та в письмовій повідомляла сесію сільської ради про ситуацію, що склалась і це питання розглядалось на сесії хоча і з запізненням, що знайшло своє підтвердження в судовому засіданні. Крім того, її дії не спричинили будь-яких негативних суспільних наслідків а тому ОСОБА_1 слід звільнити він адміністративної відповідальності а розпочате провадження закрити на підставі ст. 247 п. 1 КУпАП.

Висновки суду жодним чином не спростовуються автором апеляції, натомість, ставиться питання про формальне притягнення за формальними підставами посадової особи органу місцевового самоврядування, а саме - голови Глензенською сільської Ради в особі ОСОБА_1, фактично за належне та добросовісне виконання службових обов'язків та турботливе ставлення до потреб місцевої громади, без наведення будь-якого доказу корупційної складової в її діях. Малоймовірно, що місцева громада невеликого села та її представницький орган в особі депутатів сільської Ради не знали, що ОСОБА_3, який за договором поставляє продукти харчування для сільського дитячого навчального закладу, є їй близькою людиною - чоловіком. Ні в протоколі, ні в апеляційній скарзі ці обставини не спростовані. Більш того, допитані судом свідки підтвердили той факт, що ОСОБА_1 неодноразово повідомляла в усній формі Глезненську сільську раду та в письмовій - заявою щодо виникнення конфлікту інтересів. Дане питання виносилось на розгляд сесії сільської ради, а саме 28 липня 2014 року, тобто ще до складання протоколу.

А відтак, викликає обгрунтований сумнів не тільки доведеність провини голови Глензенською сільської Ради в особі ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення за ст. 172-7 КУпАП, але й за встановлених обставин ефективність проведених заходів та їх результатів для запобіганя, протидії і боротьби з корупцією.

Приймаючи до уваги наведене та враховуючи також, що укладений договір між головою Глензенською сільської Ради в особі ОСОБА_1 та ФОП ОСОБА_3 не містять будь-якої складової корупції та не призводить до будь-яких наслідків які б в подальшому носили негативний характер для громади Глезненської сільської Ради, у тому числі фінансового характеру чи господарської діяльності, суд апеляційної інстанції погоджується з рішенням суду першої інстанції про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення передбаченого ст. 172-7 КУпАП та не знаходить підстав для зміни чи скасування постанови суду першої інстанції.

На підставі наведеного, керуючись ст. 294 КУпАП,-

ПОСТАНОВИВ:

відмовити прокурору Слюсару О.М. в задоволенні його апеляційної скарги, а постанову Любарського районного суду Житомирської області від 03 грудня 2014 року якою щодо ОСОБА_1 закрито провадження в адміністративній справі про притягнення її до адміністративної відповідальності за ст. 172-7 КУпАП у зв'язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення- без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя апеляційного суду

Житомирської області О.Г. Гузовський