Апеляційний суд Кіровоградської області
Справа № 33/781/5/15 Головуючий у суді І інстанції: Безсмолий Є.Б.
Категорія: ч.1 ст. 130 КУпАП Доповідач у суді ІІ інстанції: Лещенко Р.М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.02.2015 року. Суддя апеляційного суду Кіровоградської області Лещенко Р.М., за участю особи, що притягується до адміністративної відповідальності - ОСОБА_3 та його захисника - адвоката ОСОБА_4, розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Кіровограді апеляційну скаргу ОСОБА_3 на постанову Ленінського районного суду м. Кіровограда від 10 грудня 2014 року, якою

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, мешканця АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1,

притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

Постановою Ленінського районного суду м. Кіровограда від 10 грудня 2014 року ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП України та на нього накладено адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортним засобом строком на один рік.

Згідно постанови Ленінського районного суду м. Кіровограда 18.11.2014 року о 04:37 год. в м. Кіровограді, по вул. Ж. Революцій на перехресті з вул. Соціалістична, ОСОБА_3 керував транспортним засобом «Рено», номерний знак НОМЕР_2 з явними ознаками алкогольного сп'яніння (запах алкоголю з ротової порожнини, поведінка, що не відповідає обстановці, нестійка хода, млява та незрозуміла мова), від продуття спеціального технічного засобу «Драгер» та проходження медичного огляду для визначення стану алкогольного сп'яніння відмовився в присутності двох свідків, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

В своїй апеляційній скарзі ОСОБА_3, не оспорюючи кваліфікації та встановлених судом першої інстанції обставин адміністративного правопорушення, просить змінити постанову районного суду в частині накладення адміністративного стягнення та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу, а саме 3400 грн. Своє прохання апелянт мотивує тим, що він ніколи в житті не притягувався до жодної відповідальності (адміністративна, кримінальна), дуже жалкує про те, що сталось, надалі не припуститься подібної помилки, щиро розкаюється у скоєному. Крім того ОСОБА_3 зазначає, що він веде здоровий спосіб життя, працює та самостійно заробляє, та що його робота пов'язана з постійним використанням автомобіля. На утриманні у нього знаходяться батьки похилого віку, яких він відвідує кожного дня, і яких він повинен доставляти до лікарні. Водійське посвідчення у його родині є тільки у нього. Позбавлення права керування транспортними засобами виключить можливість йому продовжувати роботу, суттєво вплине на допомогу пов'язану з утриманню батьків, на відносини в сім'ї, подальше матеріальне становище та стосунки з близькими. На підтвердження своїх доводів ОСОБА_3 у додатку до своєї апеляційної скарги додав ксерокопію свідоцтва про реєстрацію ФОП, довідку про склад сім'ї, характеристику з місця проживання, ксерокопії епікризів з історій хвороб своєї матері - ОСОБА_5

Заслухавши ОСОБА_3 та його захисника - адвоката ОСОБА_4, які підтримали свою апеляційну скаргу, перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, та зваживши доводи апеляційної скарги, вважаю, що вона підлягає задоволенню частково, з таких підстав.

Згідно вимог ст. 245 КУпАП районний суд всебічно, повно і об'єктивно дослідив всі обставини справи, та обґрунтовано дійшов висновку про наявність в діях ОСОБА_3 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, так як відповідальність за вказане адміністративне правопорушення настає за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Винуватість ОСОБА_3 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, підтверджується наступними доказами по справі: протоколом про адміністративне правопорушення серії АП1 № 778825 (а.с.1), відеодиском (а.с. 7), письмовими поясненнями свідків ОСОБА_6 (а.с.4), ОСОБА_7 (а.с. 5), ОСОБА_8 (а.с. 6), з яких вбачається, що саме ОСОБА_3 18.11.2014 року о 04:37 год. керував транспортним засобом, з явними ознаками алкогольного сп'яніння, та відмовився відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп'яніння.

Крім того, ОСОБА_3 під час судового засідання в суді першої інстанції (а.с. 11-12) та у своїй апеляційній скарзі (а.с. 14-16) вину у вчинені правопорушення визнав повністю та підтвердив обставини, які викладені у протоколі про адміністративне правопорушення від 18.11.2014 року серії АП1 № 778825, складеного стосовно нього, та постанові районного суду.

Разом з тим, накладаючи на ОСОБА_3 стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами строком на 1 рік, суд першої інстанції, в порушення вимог ст. 33 КУпАП, належним чином не врахував особу правопорушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують та обтяжують відповідальність. Зокрема не врахував те, що ОСОБА_3 щиро розкаявся у скоєному правопорушенні, раніше до адміністративної відповідальності не притягувався, має на утриманні батьків похилого віку, а також те, що позбавлення права керування транспортними засобами не дасть можливості правопорушнику самостійно заробляти собі на життя своєю працею, оскільки його робота пов'язана з постійним використанням автомобіля, що поставить його сім'ю в скрутне матеріальне становище, позбавить його можливості доставляти своїх хворих батьків до лікарні, та суттєво вплине на допомогу, пов'язану з утриманням своїх батьків похилого віку.

Тому, з урахуванням викладеного, вважаю, що вказану постанову районного суду в частині накладення стягнення слід змінити, та накласти на ОСОБА_3 адміністративне стягнення у виді штрафу в межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП, задовольнивши, тим самим, частково апеляційну скаргу ОСОБА_3, так як саме таке адміністративне стягнення буде сприяти його вихованню в дусі додержання законів України, поваги до Правил дорожнього руху України, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя апеляційного суду Кіровоградської області

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити частково.

Постанову Ленінського районного суду м. Кіровограда від 10 грудня 2014 року про притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами строком на один рік, в частині накладення адміністративного стягнення, змінити.

Накласти на ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер якого НОМЕР_1, за ч. 1 ст. 130 КУпАП адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 4500 грн.

В решті постанову районного суду залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя апеляційного суду

Кіровоградської області Лещенко Р.М.