Справа № 307/478/15-п
Провадження № 3/307/126/15
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 лютого 2015 року м. Тячів

Суддя Тячівського районного суду Закарпатської області Гримут В.І., з участю прокурора Варга І.В. розглянувши справу про адміністративне правопорушення вчинене

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженкою та мешканкою смт. Дубове, вул. Комсомольська, 72, Тячівського району Закарпатської області, громадянкою України, передбачене ст. 172-7 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

З протоколу про адміністративне правопорушення убачається, що ОСОБА_1, обіймаючи посаду голови дільничної виборчої комісії № 210485, територіального виборчого округу № 73, на позачергових виборах Президента України 25.05.2014 р., яка знаходиться в смт. Дубове по вул. Фізкультурна 4, будучи суб'єктом відповідальності за корупційні діяння, винесла постанову № 9 «Про нарахування та виплату одноразової грошової винагороди членам ДВК територіального виборчого округу № 73», відповідно до якої отримала грошову винагороду, у розмірі по 546.54 грв. хоча у відповідності до п.п. 4.1. та 4.4. постанови ЦВК № 226 від 08.04.2014 р. «Про Порядок оплати праці членів окружних та дільничних виборчих комісій з виборів Президента України» одноразова грошова винагорода членам виборчих комісій нараховується та виплачується згідно з прийнятим виборчою комісією рішенням тим членам комісії, які брали активну участь у її роботі, не залежно від того, на платній чи неоплатній основі вони працюють у відповідній комісії. Розмір одноразової грошової винагороди членам виборчої комісії визначається на засіданні цієї комісії за поданням її голови, про що приймається відповідне рішення. Про винесену постанову ОСОБА_1 не повідомила безпосереднього керівника, а саме голову окружної виборчої комісії, і таким чином допустила конфлікт інтересів.

Під час розгляду протоколу ОСОБА_1 свою вину не визнала. Пояснила, що її було обрано головою ДВК № 210485 територіального округу № 73 на позачергових виборах Президента України в травні 2014 року. Питання про преміювання членів ДВК на засіданні комісії не розглядалося, так як члени комісії не хотіли приходити посилаючись на зайнятість. Так як із окружної виборчої комісії кілька разів нагадували їй про необхідність надати документи на преміювання то вона одноособово винесла відповідну постанову, як голова ДВК.

Вважаю, що провадження в даній справі слід закрити за відсутністю у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення передбаченого ст. 172-7 КУпАП виходячи з наступного.

Відповідно до статті 4 Закону України "Про засади запобігання і протидії корупції"

1. Суб'єктами відповідальності за корупційні правопорушення є:

1) особи, уповноважені на виконання функцій держави або місцевого самоврядування:

а) Президент України, ОСОБА_2 Верховної ОСОБА_2 України, його Перший заступник та заступник, Прем'єр-міністр України, Перший віце-прем'єр-міністр України, віце-прем'єр-міністри України, міністри, інші керівники центральних органів виконавчої влади, які не входять до складу Кабінету Міністрів України, та їх заступники, ОСОБА_2 Служби безпеки України, Генеральний прокурор України, ОСОБА_2 Національного банку України, ОСОБА_2 Рахункової палати, Уповноважений Верховної ОСОБА_2 України з прав людини, ОСОБА_2 Верховної ОСОБА_2 Автономної Республіки Крим, ОСОБА_2 міністрів Автономної Республіки Крим;

б) народні депутати України, депутати Верховної ОСОБА_2 Автономної Республіки Крим, депутати місцевих рад;

в) державні службовці, посадові особи місцевого самоврядування;

г) військові посадові особи Збройних Сил України та інших утворених відповідно до законів військових формувань, крім військовослужбовців строкової військової служби;

ґ) судді Конституційного Суду України, інші професійні судді, ОСОБА_2, члени, дисциплінарні інспектори Вищої кваліфікаційної комісії суддів України, службові особи секретаріату цієї Комісії, ОСОБА_2, заступник ОСОБА_2, секретарі секцій Вищої ради юстиції, а також інші члени Вищої ради юстиції, народні засідателі і присяжні (під час виконання ними цих функцій);

д) особи рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ, державної кримінально-виконавчої служби, Державної служби спеціального зв'язку та захисту інформації України, податкової міліції, особи начальницького складу органів та підрозділів цивільного захисту;

е) посадові та службові особи органів прокуратури, Служби безпеки України, дипломатичної служби, доходів і зборів;

є) члени Центральної виборчої комісії;

ж) посадові та службові особи інших державних органів, органів влади Автономної Республіки Крим;

2) особи, які для цілей цього Закону прирівнюються до осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування:

а) посадові особи юридичних осіб публічного права, які не зазначені в пункті 1 частини першої цієї статті;

б) особи, які не є державними службовцями, посадовими особами місцевого самоврядування, але надають публічні послуги (аудитори, нотаріуси, оцінювачі, а також експерти, арбітражні керуючі, незалежні посередники, члени трудового арбітражу, третейські судді під час виконання ними цих функцій, інші особи в установлених законом випадках);

в) посадові особи іноземних держав (особи, які обіймають посади в законодавчому, виконавчому або судовому органі іноземної держави, в тому числі присяжні засідателі, інші особи, які здійснюють функції держави для іноземної держави, зокрема для державного органу або державного підприємства), а також іноземні третейські судді, особи, які уповноважені вирішувати цивільні, комерційні або трудові спори в іноземних державах у порядку, альтернативному до судового;

г) посадові особи міжнародних організацій (працівники міжнародної організації чи будь-які інші особи, уповноважені такою організацією діяти від її імені), а також члени міжнародних парламентських асамблей, учасником яких є Україна, та судді і посадові особи міжнародних судів;

3) особи, які постійно або тимчасово обіймають посади, пов'язані з виконанням організаційно-розпорядчих чи адміністративно-господарських обовязків, або спеціально уповноважені на виконання таких обов'язків у юридичних особах приватного права незалежно від організаційно-правової форми, відповідно до закону;

4) посадові особи та працівники юридичних осіб - у разі одержання ними неправомірної вигоди, або одержання від них особами, зазначеними у пунктах 1 і 2 частини першої цієї статті, або за участю цих осіб іншими особами неправомірної вигоди;

5) фізичні особи - у разі одержання від них особами, зазначеними у пунктах 1-4 частини першої цієї статті, або за участю цих осіб іншими особами неправомірної вигоди.

У відповідності до ч. 1 ст. 14 Закону України від 16.12.1993 р. " Про засади запобігання і протидії корупції" особи, зазначені у пункті 1 та підпунктах "а", "б" пункту 2 частини першої статті 4 цього Закону, зобов'язані: 1) уживати заходів щодо недопущення будь-якої можливості виникнення конфлікту інтересів; 2) невідкладно у письмовій формі повідомляти безпосереднього керівника про наявність конфлікту інтересів.

Згідно постанови окружної виборчої комісії з виборів Президента України територіального виборчого округу № 73 Закарпатської області «Про утворення дільничних виборчих комісій з виборів Президента України звичайних виборчих дільниць територіального виборчого округу № 73» № 6 від 05.05.2014 р. ОСОБА_1 призначено на посаду голови дільничної виборчої комісії № 210485. Із постанови дільничної виборчої комісії 210485 з виборів Президента України територіального виборчого округу № 73 Закарпатської області «Про нарахування про виплату одноразової грошової винагороди членам дільничної виборчої комісії територіального виборчого округу № 73» № 9 від 29.05.2014 р. убачається, що ОСОБА_1, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 слід виплатити по 667 грв. одноразової грошової винагороди. Відповідно до видаткового касового ордеру від 23.05.2014 р. ОСОБА_1 видано 1639.62 грв. одноразової грошової винагороди. Цю суму ОСОБА_1 розділила на трьох осіб, і сама отримала 546.54 грв.

Статтею 172-7 КУпАП України передбачено, що адміністративна відповідальність настає за неповідомлення особою у встановлених законом випадках та порядку про наявність у неї реального конфлікту інтересів. Згідно примітки до ст. 172-7 КУпАП суб'єктом правопорушень у цій статті є особи, зазначені у пункті 1, підпунктах «а», «б» пункту 2 частини першої статті 4 Закону України «Про засади запобігання і протидії корупції». Тобто ОСОБА_1, як особа, яка працювала на посаді голови дільничної виборчої комісії № 210485 територіального виборчого округу № 73, є субєктом відповідальності за корупційне правопорушення. Згідно вказаної примітки під конфліктом інтересів слід розуміти суперечність між особистими інтересами особи та її службовими повноваженнями, наявність яких може вплинути на об'єктивність або неупередженість прийняття рішень, а також на вчинення чи невчинення дій під час виконання наданих їй службових повноважень.

Відповідно до Постанови ЦВК № 226 від 08.04.2014 року «Про Порядок оплати праці членів та дільничних виборчих комісій з виборів Президента України» одноразова грошова винагорода членам виборчих комісій нараховується та виплачується згідно з прийнятим виборчою комісією рішенням тим членам комісії, які брали активну участь у її роботі, незалежно від того, на платній чи на неоплатній основі вони працюють у відповідній комісії. Розмір одноразової грошової винагороди членам виборчої комісії визначається на засіданні цієї комісії за поданням її голови, про що приймається відповідне рішення. Постанова ДВК про нарахування та виплату одноразової грошової винагороди затверджується рішенням відповідної ОВК.

Із наведеного убачається, що ОСОБА_1, у порушення Постанови ЦВК № 226 від 08.04.2014 р. особисто винесла постанову про нарахування та виплату одноразової грошової винагороди трьом членам ДВК у тому числі й собі, хоча згідно вказаної Постанови ЦВК таке рішення повинно було прийматися відповідно до рішення дільничної виборчої комісії. Отже ОСОБА_1 допустила порушення порядку виплати грошової винагороди.

Однак вирішуючи питання про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ст. 172-7 КУпАП слід брати до уваги ту обставину, що обєктивна сторона адміністративного правопорушення передбаченого ст. 172-7 КУпАП полягає у неповідомленні особою безпосереднього керівника у випадках, передбачених законом, про наявність конфлікту інтересів. Тобто, для того, щоб вважати особу винною у вчиненні вказаного правопорушення має бути встановлено дві взаємоповязаних обставини: наявність конфлікту інтересів та неповідомлення про нього. Конфлікт інтересів, згідно вказаної норми закону, це суперечність між особистими майновими, немайновими інтересами особи чи близьких їй осіб та її службовими повноваженнями, наявність якої може вплинути на обєктивність або неупередженість прийняття рішень, а також на вчинення чи невчинення дій під час виконання наданих їй службових повноважень. Тобто конфліктом інтересів є не вчинення особою якогось порушення взагалі, і не повідомлення про це безпосереднього керівника, а суперечність між особистими інтересами особи та її службовими повноваженнями, наявність якої може вплинути на обєктивність прийняття рішень під час виконання наданих їй службових повноважень.

З цього випливає, що предметом доказування у справі про притягнення особи до відповідальності за ст. 172-7 КУпАП є доведеність наявності ситуації, за якої особиста заінтересованість публічного службовця може вплинути на обєктивність виконання ним службових повноважень, за якої існує можливість виникнення протиріччя між особистим інтересом службовця і публічними, що може поставити під сумнів справедливість прийнятого рішення чи вчинення публічним службовцем інших дій. Доведення достатніми доказами обставин чітко визначеної суперечності є обов'язковим для уповноваженої на складання протоколу про адміністративне корупційне правопорушення особи, оскільки відсутність доказів таких обставин свідчитиме й про відсутність складу адміністративного правопорушення.

Як вбачається з протоколу, конфлікт інтересів особа, яка склала протокол, вбачала в тому, що: «Після встановлення окружною виборчою комісією підсумків голосування, виникли правові підстави для виплати членам виборчих комісій одноразової грошової допомоги, у звязку із чим у голови ДВК № 210485 ОСОБА_1 виник конфлікт інтересів, тобто суперечність між її особистими інтересами у вигляді отримання грошової допомоги та її службовими повноваженнями, наявність яких могла вплинути на обєктивність та неупередженість прийняття рішень. У звязку із цим, відповідно до ст. 14 Закону України «Про засади запобігання і протидії корупції», ОСОБА_1 була зобовязана невідкладно, у письмовій формі, повідомити безпосереднього керівника про наявність конфлікту інтересів. Однак діючи умисно, з корисливих спонукань у власних інтересах не повідомила голову ОВК № 73 про наявність конфлікту інтересів при вирішенні питання про нарахування та виплату собі одноразової грошової винагороди». Однак, автор протоколу обґрунтовуючи свої судження про винність ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного корупційного правопорушення, не зазначив, яким чином факт порушення нею постанови ЦВК про порядок виплати грошової винагороди, тобто закінчене порушення фінансової дисципліни, призвів його до логічного висновку, що це спричиняє суперечності, визначені в ст. 172-7 КУпАП.

Сам по собі факт перебування особи на посаді голови ДВК, тобто перебування у статусі субєкта корупційного діяння та неправильного нарахування собі грошової винагороди не створює конфлікту інтересів, так як факт вчинення вказаного у протоколі порушення не може вплинути на обєктивність або неупередженість прийняття рішень, а також на вчинення чи невчинення дій під час виконання наданих їй службових повноважень у сенсі ст. 172-7 КУпАП.

Не залежно від того повідомила б ОСОБА_1 голову ОВК про те, що винесла постанову якою сама собі нарахувала грошову винагороду чи ні, суть порушення порядку виплати винагороди встановленого постановою ЦВК № 226 не змінюється і воно не перестає бути порушенням, так як особа отримала гроші не у передбаченому нормативними актами порядку. Отже у діях ОСОБА_1 може мати місце склад іншого правопорушення, але не адміністративного правопорушення передбаченого ст. 172-7 КУпАП.

Тому, керуючись ст.ст. 247, 283, 284 КУпАП,

П О С Т А Н О В Л Я Ю:

Провадження в справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 172-7 КУпАП закрити за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до апеляційного суду Закарпатської області через Тячівський районний суд на протязі 10 днів з дня її винесення.

Суддя Тячівського

районного суду: ОСОБА_5