Справа № 347/336/15-п
П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.02.2015 м. Косів

Суддя Косівського районного суду Івано-Франківської області - Бельмега М.В., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла від Управління Служби безпеки України в Івано-Франківській області, щодо ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , уродженця, жителя та зареєстрованого в АДРЕСА_1 , з вищою освітою, одруженого, в.о. військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянина України, -

- за п. 6 ч. 1 ст. 212-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП), -

В С Т А Н О В И В :
ОСОБА_1 порушив законодавство про державну таємницю, а саме не вжив заходів щодо забезпечення охорони державної таємниці та не забезпечив контроль за охороною державної таємниці.

Правопорушення вчинено за наступних обставин:

16 лютого 2015 року, співробітником УСБ України в Івано-Франківській області, встановлено, що в.о. військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_2 (ОРВК) майор ОСОБА_1 , маючи допуск до державної таємниці за формою 3, не вжив заходів щодо забезпечення охорони державної таємниці та не забезпечив контроль за охороною державної таємниці та обігом документів, що містять службову інформацію.

Зокрема, встановлено, що Косівсько-Верховинський ОРВК, діяльність, пов`язану з державною таємницею, здійснює на підставі спеціального дозволу наданого УСБУ в Івано-Франківській області 14.03.2014 р. №ІФ2-2014-7, термін дії до 14.02.2015 р. Водночас, всупереч п. 22 Порядку організації та забезпечення режиму секретності в державних органах, органах місцевого самоврядування, на підприємствах, в установах і організаціях, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 18.12.2013 року №939 (далі порядок №939) відповідальними особами режимно-секретного органу ОРВК завчасно (не пізніше ніж за місяць до закінчення строку дії спеціального дозволу) не було підготовлено, військовим комісаром не затверджено та не направлено на адресу органу СБУ матеріали щодо переоформлення спеціального дозволу на провадження діяльності, пов`язаної з державною таємницею. Вказана бездіяльність посадових осіб суперечить вимогам ст. 20 Закону України «Про державну таємницю», пунктів 6, 8, 9, 10, 21, 22, 41, 42 Порядку та створює передумови до зриву виконання функцій ОРВК по виконанню мобілізаційних заходів. Зокрема, військовий комісаріат у разі надходження термінового документу з грифом «Цілком таємно» або «Таємно» без спеціального дозволу на провадження діяльності, пов`язаної з державною таємницею, не в змозі виконувати поставлені задачі Міністерства оборони України за призначенням.

Крім того, ОСОБА_1 всупереч вимогам п. 6 Інструкції про порядок обліку, зберігання і використання документів, справ, видань та інших матеріальних носіїв інформації, які містять службову інформацію, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 27.11.1998 р. №1893 (далі Інструкція) не забезпечив контроль за обігом службової інформації у Косівсько-Верховинському ОРВК. Зокрема, комісією УСБУ в Івано-Франківській області, було встановлено, що у службовому приміщенні №5 ОРВК використовується персональна електронно-обчислювальна машина (далі ПЕОМ інв.№1048230) на якій зберігається службова інформація. Зокрема, на жорсткому магнітному носії даних ПЕОМ встановлено розміщення документу «Інструкція черговому по Косівському ОРВК. ЖР. №946/ДСК/от/», якому присвоєно гриф обмеження доступу «Для службового користування». Зазначений документ, у відповідності до пункту 1.12 Наказу Генерального штабу Збройних Сил України від 20.09.2011 р. №180 «Про затвердження Переліку службової інформації Збройних Сил України», віднесений до службової інформації у сфері оборони. Однак, на вищевказаній ПЕОМ не створена комплексна система захисту інформації в порядку, встановленому законодавством, що є порушенням п. 18 Інструкції. Крім того, всупереч вимогам ст. 6 Закону України «Про захист інформації в інформаційно-телекомунікаційних системах», п. 20 «Положення про технічний захист інформації в Україні», затвердженого Указом Президента України від 27.09.1999 р. №1229/99 та окремих положень «Правил забезпечення захисту інформації в інформаційних, телекомунікаційних та інформаційно-телекомунікаційних системах», відповідальна за комп`ютер посадова особа ОРВК обробляла та зберігала службову інформацію на ПЕОМ, яка підключена до глобальної мережі Інтернет, та з якої здійснюється доступ до різноманітних сайтів всесвітньої мережі. Зазначена бездіяльність посадових осіб військкомату призвела до розголошення службової інформації перед сторонніми особами.

В.о. військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_1 у судовому засіданні вину у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого п. 6 ч. 1 ст. 212-2 КУпАП визнав повністю. Суду пояснив, що він, перебуваючи на посаді в.о. військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_2 з листопада 2014 року. Вказав на порушення своїх функціональних обов`язків у сфері охорони державної таємниці, а саме на незабезпечення належного контролю за охороною державної таємниці та обігом документації, що містить службову інформацію. Зокрема він своєчасно не проконтролював направлення відповідальною особою до органу СБУ матеріалів для переоформлення спеціального дозволу на проведення діяльності пов`язаної з державною таємницею. У вчиненому щиро розкаявся.
Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, вислухавши доводи особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , суд дійшов висновку про винність ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого п. 6 ч. 1 ст. 212-2 КУпАП, виходячи з наступного.
Відповідно до вимог ст.ст. 280, 283 КУпАП, при розгляді справи про адміністративне правопорушення суддя зобов`язаний з`ясувати чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також інші обставини, необхідні для правильного вирішення справи. Постанова судді повинна бути законною і обґрунтованою.
Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого п. 6 ч. 1 ст. 212-2 КУпАП, крім визнання ОСОБА_1 своєї вини, доводиться такими доказами.
Зокрема протоколом № 342 про адміністративне правопорушення за п. 6 ч. 1 ст. 212-2 КУпАП від 16 лютого 2015 року, де зафіксовано місце, спосіб, обставини і свідок вчиненого адміністративного правопорушення (а.с.1-4). Згідно з протоколом часом виявлення (вчинення) правопорушення є 20 січня 2015 року, а правопорушення є триваючим.

Відповідно до витягу з наказу Військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_3 (по стройовій частині) № 51 від 19 березня 2014 року (а.с.18), майор ОСОБА_1 вважається таким, що 19 березня 2014 року справи та посаду прийняв і приступив до виконання службових обов`язків за посадою начальника відділення офіцерів запасу і кадрів ІНФОРМАЦІЯ_4 .
Згідно з наказом Військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_3 (по стройовій частині) № 229 від 18 листопада 2014 року (а.с.19), майора ОСОБА_1 , начальника відділення офіцерів запасу і кадрів Косівсько-Верховинського ОРВК, допущено до тимчасового виконання обов`язків за вакантною посадою військового комісара Косівсько-Верховинського ОРВК, і він вважається таким, що з 19 листопада 2014 року справи та посаду прийняв і приступив до виконання службових обов`язків за посадою.
Як встановлено судом, ОСОБА_1 має допуск до державної таємниці за формою № 3, що наданий йому на підставі наказу від 25 квітня 2014 року № 40Д УСБУ в Івано-Франківській області і доступ до інформації із ступенем секретності таємно, що наданий йому на підставі наказу від 29 квітня 2014 року № 124 Івано-Франківським ОРВК (а.с.5, 5-зворот).
ОСОБА_1 у зв`язку із наданням йому допуску до державної таємниці, 21 березня 2014 року взяв на себе відповідні зобов`язання і підтвердив те, що він поінформований про відповідальність за порушення законодавства у сфері охорони державної таємниці (а.с.6).
Суспільні відносини, пов`язані з віднесенням інформації до державної таємниці, засекречуванням, розсекречуванням її матеріальних носіїв та охорони державної таємниці з метою захисту національної безпеки України регулюється законом України «Про державну таємницю».
Відповідно до вимог ст. 5, 28, 37 Закону України «Про державну таємницю» на ОСОБА_1 як в.о. військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_2 накладається обов`язок щодо забезпечення охорони державної таємниці, відповідно до вимог режиму секретності та контролю за охороною державної таємниці. Проте ОСОБА_1 у порушення вимог законодавства не вжито заходів щодо забезпечення охорони державної таємниці та не забезпечено контроль за охороною державної таємниці.
Отже, оцінюючи докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, суд приходить до висновку, що ОСОБА_1 , як особа яка є відповідальною за забезпечення охорони державної таємниці відповідно до вимог режиму секретності, взявши на себе письмове зобов`язання громадянина України, у зв`язку з допуском до державної таємниці, порушив законодавство про державну таємницю, не вжив заходів щодо забезпечення охорони державної таємниці та не забезпечив контролю за охороною державної таємниці, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене п. 6 ч. 1 ст. 212 КУпАП.
Обставинами, що пом`якшують відповідальність за адміністративне правопорушення ОСОБА_1 суд визнає щире розкаяння винного, а також те, що ОСОБА_1 вперше притягається до адміністративної відповідальності. Обставин, що обтяжують відповідальність за адміністративне правопорушення ОСОБА_1 судом не встановлено.

Таким чином, враховуючи характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують відповідальність за адміністративне правопорушення, відсутність обставин, що обтяжують відповідальність за адміністративне правопорушення, суд вважає за доцільне застосувати щодо ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу у мінімальному розмірі передбаченому для посадових осіб у санкції ч. 1 ст. 212-2 КУпАП, оскільки таке стягнення сприятиме вихованню особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобіганню вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 40-1, 212-2, 221, 280, 283, 284, 294 КУпАП та ст. 4 Закону України «Про судовий збір», -

П О С Т А Н О В И В :
ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого п. 6 ч. 1 ст. 212-2 КУпАП та застосувати адміністративне стягнення у виді накладення штрафу в розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 510 (п`ятсот десять) гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави в сумі 36 (тридцять шість) гривень 54 (п`ятдесят чотири) копійки.
Постанова судді набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. Постанова судді може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови, шляхом подання апеляційної скарги до Апеляційного суду Івано-Франківської області через Косівський районний суд Івано-Франківської області.

Суддя М.В. Бельмега