Справа № 465/8426/14-п Головуючий у 1 інстанції: Лозинський Б.М..
Провадження № 33/783/123/15 Доповідач: Пешков М. І.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 березня 2015 року місто Львів

Апеляційний суд Львівської області в складі судді судової палати в кримінальних справах Пешкова М.І., з участю особи, притягнутої до відповідальності ОСОБА_2, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду апеляційну скаргу на постанову судді Франківського районного суду м. Львова від 23 січня 2015 року,-

встановив:

цією постановою

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, уродженця м. Львова, проживаючого: АДРЕСА_1,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та призначено адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Згідно з постановою судді, ОСОБА_2 було притягнуто до адміністративної відповідальності за те, що він 17 грудня 2014 року о 03 год. 05 хв. у м. Львові по вул. Сяйво, 11 керував автомобілем «Мерседес», реєстраційний номер НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп'яніння, від перевірки технічним приладом на місці або в лікарні для визначення степені алкогольного сп'яніння відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР.

На дану постанову ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, у якій просить змінити постанову про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП і призначити більш м'яке покарання у вигляді штрафу.

Не погоджуючись з постановою суду першої інстанції, ОСОБА_2 стверджує, що дана постанова незаконна, так як судом першої інстанції не надано правової оцінки порушенням норм процесуального права при складанні протоколу та отриманні доказів; односторонньо, упереджено, поверхнево і необ'єктивно проведено розгляд справи.

Зокрема, ОСОБА_2 вказує на те, що , згідно із ст. 252 КпАП України, орган (посадова особа) зобов'язаний оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному і неупередженому дослідженню обставин справи і підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Також, ОСОБА_2 зазначає, що його робота зумовлює обов'язкове використання транспортного засобу (він працює водієм-експедитором). Позбавлення його права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік позбавляє його можливості утримувати сім'ю (дана робота є для нього єдиним джерелом доходу).

ОСОБА_2 також стверджує, що свідки, вказані у протоколі про адміністративне правопорушення, не були присутні при його спілкуванні з інспектором ДАІ, а сам протокол було складено у його (ОСОБА_2) відсутності та відсутності свідків, а відтак, його слід вважати недійсним.

Скаржник вважає, що розгляд справи за його відсутності позбавив його можливості реалізувати свої права, передбачені ст. 268 КпАП України, зокрема, дати пояснення, надати докази.

Крім цього, просить поновити йому строк на оскарження постанови Франківського районного суду м. Львова від 23.01.2015 року.

Заслухавши пояснення правопорушника ОСОБА_2 на підтримку апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги вважаю, що така підлягає до задоволення виходячи з наступного.

Висновок судді про винуватість ОСОБА_2 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, є обґрунтованим, відповідає фактичним обставинам справи.

Вчинення ОСОБА_2 правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП підтверджується даними протоколу про адміністративне правопорушення №817741 від 17.12.2014 року, поясненнями свідків, а також висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного сп'яніння від 17.12.2014 року, згідно з яким ОСОБА_2 відмовився від медичного огляду.

Разом з тим при призначенні адміністративного покарання ОСОБА_2 суддя не в повній мірі врахував характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, обставини, що пом'якшують відповідальність.

Відповідно до ст.33 КУпАП при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність.

Зокрема, матеріалами справи стверджується те, що ОСОБА_2 раніше до адміністративної відповідальності не притягувався, позитивно характеризується, має на утриманні малолітніх дітей. Також, керування транспортним засобом є необхідним для здійснення його професійної діяльності, оскільки останній працює водієм-експедитором.

За таких обставин накладене стягнення у виді позбавлення права керування всіма видами транспортних засобів строком на 1 (один) рік за своєю суворістю не відповідає особі правопорушника та обставинам справи. Тому застосоване до ОСОБА_2 стягнення слід змінити на штраф в межах санкції ч.1 ст.130 КУпАП, що буде необхідним і достатнім для досягнення визначеної ст.23 КУпАП мети - виховного впливу та запобіганню вчинення ОСОБА_2 нових правопорушень.

Враховуючи те, що ОСОБА_2 не був присутній під час розгляду справи щодо нього в суді першої інстанції, про постанову від 23 січня 2015 року йому стало відомо лише 13.02.2015 р., про що свідчать матеріали справи, тому строк апеляційного оскарження постанови йому слід поновити, так як він пропущений із поважних причин.

Також, суд першої інстанції притягуючи ОСОБА_2 до адміністративного стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами, не врахував вимоги закону щодо стягнення судового збору.

Так, ст. 40-1 КУпАП передбачає, що у провадженнях по справам про адміністративні правопорушення, у разі винесення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, сплачується судовий збір, особою, на яку накладене таке стягнення.

Відповідно до закону України №590-VII від 19.09.2013 року,статтю 283 КУпАП було доповнено частиною 5 такого змісту: постанова суду (судді) про накладення адміністративного стягнення повинна містити положення про стягнення з особи, щодо якої її винесено, судового збору.

Таким чином, вважаю за необхідне доповнити резолютивну частину постанови Франківського районного суду м. Львова року, відомостями про стягнення з ОСОБА_2 судового збору у розмірі 36 грн. 54 коп.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд

постановив:

поновити ОСОБА_2 строк на апеляційне оскарження постанови судді Франківського районного суду м.Львова від 23 січня 2015 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Постанову судді Франківського районного суду м. Львова від 23 січня 2015 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 за ч.1 ст.130 КУпАП - змінити.

Накладене на ОСОБА_2 стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік змінити на штраф у розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян в сумі 3400 (три тисячі чотириста) грн.

Стягнути з ОСОБА_2 судовий збір у розмірі 36 (тридцять шість) грн. 54 коп.

Суддя апеляційного суду

Львівської області М.І. Пешков