АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 січня 2015 року м. Київ

Суддя Апеляційного суду міста Києва Юрдига О.С., розглянувши апеляційну представника ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 на постанову Солом'янського районного суду м. Києва від 24 листопада 2014 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 за вчинення правопорушення, передбаченого ст. 471 МКУ,-

ВСТАНОВИВ:

Постановою Солом'янського районного суду м. Києва від 24 листопада 2014 року ОСОБА_2 визнано винним у порушенні митних правил за ст. 471 МК України та піддано адміністративному стягненню у виді штрафу в розмірі 1700,00 грн. Безпосередні предмети порушення митних правил - готівка в сумі 6000 євро, яка зберігається в касі Київської міжрегіональної митниці - конфісковано.

Своє рішення суд мотивував тим, що доказів того, що кошти, які є предметом порушення митних правил, належали ОСОБА_3, ОСОБА_2 та його представником не надано.

Представник ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову суду скасувати, а справу закрити.

В обґрунтування своїх вимог зазначає, що постанова суду є незаконною та необґрунтованою. Суд розглянув справу за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності та її представника, за наявності клопотання від адвоката про перенесення судового засідання з поважних причин. Зазначає, що судом не в повному обсязі розглянуто справу; не допитано свідка ОСОБА_3, свідчення якої могли б вплинути на результат розгляду справи; при ознайомленні з матеріалами справи, йому не надано можливість переглянути відеозапис, який здійснювався під час проходження ОСОБА_2 та ОСОБА_3 митного контролю в «Аеропорту «Київ» (Жуляни)».

Таким чином вважає, що в діях ОСОБА_2 відсутній склад адміністративного правопорушення, а тому він не може бути притягнений до адміністративної відповідальності.

ОСОБА_2 та його представник у судове засідання не з'явилися, хоча про дату, час та місце, їх повідомлено Апеляційним судом міста Києва у встановленому законом порядоку.

Перевіривши матеріали адміністративної справи та доводи апеляційної скарги представника ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2, заслухавши представника митниці, про законність постанови, вважаю, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає, з наступних підстав.

Як убачається з матеріалів справи, 23 вересня 2014 року о 03 год. 20хв. на митному посту «Аеропорту «Київ» (Жуляни)» Київської міжрегіональної митниці Міндоходів на лінії спрощеного митного контролю «зеленого коридору» залу «Відліт» терміналу «А» Міжнародного аеропорту «Київ» (Жуляни), зупинено громадянина України, ОСОБА_2, який слідував з Києва рейсом WU 6183 до Валенсії. При проходженні зони митного контролю у напрямку «Виліт», через «зелений коридор», при його опитуванні встановлено, що він має при собі суму більше еквіваленту 10 000 євро. Декларації про декларування ОСОБА_5 при собі не мав.

Після перерахунку валюти встановлено у ОСОБА_5, суму 16 000 євро. Банківських документів про зняття суми, що перевищує 10 000 євро, а саме 6 000 євро в нього не було. В своїх поясненнях громадянин ОСОБА_2, повідомив про те, що він їхав із своєю колегою по роботі і забув віддати їй кошти, що перевищують ліміт 10 000 євро.

23 вересня 2014 року працівниками Київської міжрегіональної митниці Міндоходів відносно ОСОБА_2 складено протокол про порушення митних правил № 0599/10000/14, за ознаками вчинення правопорушення, передбаченого ст. 471 МК України.

Відповідно до ст. 471 Митного кодексу України порушення встановленого цим Кодексом порядку проходження митного контролю в зонах (коридорах) спрощеного митного контролю, тобто переміщення через митний кордон України особою, яка формою проходження митного контролю обрала проходження (проїзд) через «зелений коридор», товарів, переміщення яких через митний кордон України заборонено або обмежено законодавством України, або товарів в обсягах, що перевищують неоподатковувану норму переміщення через митний кордон України, тягне за собою накладення штрафу в розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, а у разі якщо безпосередніми предметами правопорушення є товари, переміщення яких через митний кордон України заборонено або обмежено законодавством України, - також конфіскацію цих товарів.

Згідно з положеннями Постанови Правління Національного банку України від 27 травня 2008 року №148 «Про переміщення готівки і банківських металів через митний кордон України» фізична особа має право ввозити в Україну та вивозити за межі України готівку в сумі, що не перевищує в еквіваленті 10 000 євро без письмового декларування митному органу. Готівка в сумі, що перевищує в еквіваленті 10 000 євро, ввозиться та вивозиться за умови письмового декларування органу в повному обсязі.

Як убачається з матеріалів справи про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за порушення митних правил, суддя повно, всебічно та об'єктивно дослідив їх, заслухав пояснення представника митного органу, прокурора та дійшов обґрунтованого висновку про доведеність винуватості ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 471 Митного кодексу України.

Такий висновок суду відповідає представленим у справі доказам, зокрема, даним, які містяться в :

- протоколі про порушення митних правил № 0599/10000/14 від 23 вересня 2014 року;

- службовій записці державного інспектора ВМО №4 м/п «Аеропорт «Київ» (Жуляни) Сахарницького А.В. та описі предметів, вилучених у ОСОБА_2;

- а також у власноручних письмових поясненнях ОСОБА_2 від 23 вересня 2014 року, в яких він указав, що провозив із собою готівку в сумі 16 000 євро

Судом у повному обсязі досліджено обставини справи та їм дано належну оцінку, а відтак доводи представника в апеляційній скарзі необґрунтованими.

Твердження представника про відсутність у ОСОБА_2 складу даного адміністративного правопорушення не може бути підставою для закриття провадження у справі, оскільки порушення митних правил, передбачене ст. 471 Митного кодексу України, може вчинятися і через необережність. До того ж ОСОБА_2 притягується за порушення цих правил без ознак приховування.

Таким чином, доводи апеляційної скарги представника ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 про відсутність в його діях складу правопорушення є необґрунтованими.

Всупереч тверджень апелянта, суд першої інстанції призначив стягнення за вчинене ним правопорушення з дотримання загальних правил накладення стягнення, згідно з положеннями ст. 33 КУпАП.

Так, відповідно до вимог ст. 471 МК України, це правопорушення тягне за собою накладення штрафу в розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, а у разі, якщо предметами правопорушення є товари, переміщення яких через митний кордон України обмежено законодавством України, - також конфіскацією цих товарів.

Оскільки ОСОБА_2 без декларування перемістив валютні цінності, сума яких перевищує 10 000 євро, конфіскація предметів порушення митних правил - а саме готівки в сумі, що перевищує встановлені законодавством обмеження, застосована до нього на законних підставах.

З урахуванням викладеного, вважаю, що всі обставини справи судом першої інстанції досліджено всебічно, повно та об'єктивно, висновки суду ґрунтуються на матеріалах справи та вимогах закону, а тому підстав для задоволення апеляційної скарги, скасування постанови та закриття провадження в справі не встановлено.

Керуючись ст. ст. 471, 530 Митного кодексу України, ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 - залишити без задоволення.

Постанову Солом'янського районного суду м. Києва від 24 листопада 2014 року, якою громадянина ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 471 Митного кодексу України, та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1700 гривень, з конфіскацією предметів правопорушення - залишити без зміни.

Постанова набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя

Апеляційного суду міста Києва О.С. Юрдига

Справа № 33/796/65/15 Категорія: ст.471 МКУ

Головуючий у першій інстанції - Букіна О.М.