Справа № 643/15/15-п
Провадження № 3/643/128/15
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 січня .2014 року суддя Московського районного суду м. Харкова Єлізаров І.Є., з участю прокурора Тищенко П..А., адвоката ОСОБА_1 розглянувши в судовому засіданні матеріали, що надійшли від прокурора Московського району м. Харкова про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, українка, громадянка України, ІНФОРМАЦІЯ_2, не судима, до адміністративної відповідальності за вчинення корупційних правопорушень раніше не притягувався, проживає: ІНФОРМАЦІЯ_3, б. 4-А, кв. 37, ідентифікаційний код НОМЕР_1,

за ст.172-7 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

Обіймаючи посаду завідувача педагогічною частиною КЗОЗ «Обласний дитячий психоневрологічний санаторій №1» ОСОБА_2, допустила порушення Закону України «Про правила етичної поведінки», а також не повідомила про конфлікт інтересів, тобто вчинила дії, які містять ознаки складу адміністративного корупційного правопорушення, передбаченого ст.14 Закону України «Про засади запобігання та протидії корупції», ст. 172-7 КУпАП.

ОСОБА_2 прийнята на посаду логопеда КЗОЗ «Обласний дитячий психоневрологічний санаторій №1», на підставі наказу № 155 від 13.10.2005. Переведена на посаду завідувача педагогічною частиною КЗОЗ «Обласний дитячий психоневрологічний санаторій №1» наказом № 118 від 01.06.2006.

Відповідно до посадової інструкції завідувача педагогічною частиною КЗОЗ «Обласний дитячий психоневрологічний санаторій №1» ОСОБА_2, з якою вона ознайомлена 03.01.2014, для виконання своїх функцій завідувач педагогічною частиною, відповідно до п.3: забезпечує правильний підбір та розстановку педагогічних кадрів, підвищення їх кваліфікації; організовує навчально-виховний процес в санаторії; здійснює методичне керівництво виховною, освітньою діяльністю педагогічного колективу. Відповідно до п. 5 завідувач педагогічною частиною має право: призначати класних керівників; видавати розпорядження та накази педагогічному персоналу межах своєї компетенції та контролювати їх виконання; подавати головному лікарю пропозиції про заохочення або стягнення. Отже, ОСОБА_2 здійснювала організаційно-розпорядчі функції.

Так, п.3 ч. 2 ст. 81 Цивільного кодексу України, передбачено, що юридична особа публічного права створюється розпорядчим актом Президента України, органу державної влади або органу місцевого самоврядування.

Комунальний заклад охорони здоровя «Обласний дитячий психоневрологічний санаторій №1»» Департаменту охорони здоровя Харківської обласної державної адміністрації, створено органом місцевого самоврядування, отже він є юридичною особою публічного права, посадові особи та працівники якої отримують заробітну плату з бюджету. Вказане підтверджується статутом установи, де в п. 1.1 вказано, що установа заснована на майні спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст Харківської області, а в п.4.6 зазначено, що установа фінансується з обласного бюджету.

Враховуючи викладене, ОСОБА_2 є субєктом відповідальності за корупційні правопорушення, передбачені пп. а, п.2, ст. 4 Закону України «Про засади запобігання і протидії корупції».

Так, ОСОБА_2 вчинила корупційне правопорушення при наступних обставинах:

06.06.2014 в КЗОЗ «Обласний дитячий психоневрологічний санаторій №1» мав місце факт зникнення двох дітей. На чергуванні на першій зміні знаходилась вихователь ОСОБА_3 07.06.2014 зниклих дітей знайшли співробітники Комінтернівського РВ ХМУ ГУМВС України. Для врегулювання конфлікту з батьками, ОСОБА_3 взяла в борг у ОСОБА_2 грошові кошти в сумі 4000 грн. в подальшому у ОСОБА_3 виникли проблеми з поверненням грошей, в звязку з чим ОСОБА_2 почала погрожувати її, що вона буде ініціювати питання щодо звільнення ОСОБА_3 з роботи, в разі, якщо остання не поверне її гроші. Під загрозою звільнення ОСОБА_3 повернула частину коштів. Таким чином, ОСОБА_2 не забезпечила врегулювання конфлікту інтересів, та порушила ст. 15 Закону України «Про правила етичної поведінки».

ОСОБА_2 в судовому засіданні винною себе визнала, розкаялась.

Таким чином, суд приходить до висновку, що ОСОБА_2 допустила конфлікт інтересів, чим порушила Закон України «Про правила етичної поведінки» тобто вчинила дії, які містять ознаки адміністративного корупційного правопорушення, передбаченого ст. 14 Закону України «Про засади запобігання та протидії корупції», ч.1 ст. 172-7 КУпАП та накладає на неї адміністративне стягнення в межах санкції статті, яка передбачає відповідальність за вчинення правопорушення.

При накладенні адміністративного стягнення суд враховує характер вчиненого правопорушення, дані про особу, матеріальний стан порушника, обставини, що пом'якшують покарання - щире каяття, ОСОБА_2 є пенсіонеркою.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 33, 172-7, 283, 284 КпАП України, суд, -

ПОСТАНОВИВ :

Притягнути ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення передбаченого ст. 172-7 КУпАП та накласти адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 340 (триста сорок) гривень, які сплатити на р/р 0007, одержувач УДКСУ у Московському районі м. Харкова, код одержувача 21081100, банк одержувача ГУДКСУ у Харківській області, , МФО 851011.

Стягнути з ОСОБА_2 судовий збір в розмірі 36 (тридцять шість) гривень 54 коп. в дохід держави, які перерахувати на р/р 0007, одержувач УДКСУ у Московському районі м. Харкова, код одержувача 37999607, банк одержувача ГУДКСУ у Харківській області, МФО 851011.

Постанова про накладення адміністративного стягнення може бути оскаржена особою, щодо якої її винесено, потерпілим, прокурором протягом десяти днів з дня винесення постанови шляхом подачі апеляційної скарги до апеляційного суду Харківської області через Московський районний суд м. Харкова.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку оскарження цієї постанови.

Суддя Єлізаров І.Є.