Номер провадження: 33/785/31/15
Головуючий у першій інстанції Чванкін С.А.
Доповідач Копіца О. В.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.01.2015 року м. Одеса

Суддя апеляційного суду Одеської області Копіца О.В., в присутності ОСОБА_2 та його захисника ОСОБА_3, розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_2 на постанову Київського районного суду м. Одеси від 17.12.2014 р.,

встановив:

Зазначеною постановою суду 1-ої інстанції, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП з накладенням на нього адміністративного стягнення у вигляді позбавлення права керування всіма видами транспортних засобів строком на один рік.

Відповідно до постанови суду, 16.11.2014 р. о 10 год. 10 хв. ОСОБА_2 керував автомобілем "Хонда", д/н НОМЕР_1, по вул. Люстдорфська дор. в м. Одесі з явними ознаками алкогольного сп'яніння (різкий запах алкоголю з ротової порожнини), від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп'яніння відмовився в присутності двох понятих, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР України.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_3 зазначив, що вважає постанову суду 1-ої інстанції такою, що не відповідає фактичним обставинам справи та підлягає зміні в частині накладення на ОСОБА_2 надто суворого стягнення, з наступних підстав:

- висновок суду про те, що ОСОБА_2 керував транспортним засобом у стані алкогольного сп'яніння є хибним, оскільки останній визнав факт відмови від проходження медичної експертизи на стан сп'яніння через відсутність часу, будучи тверезим та поспішаючи по справах;

- під час зупинки автомобіля ОСОБА_2 надав всі необхідні документи на транспортний засіб інспектору ДАІ, протокол про адміністративне правопорушення в його присутності не складався, свідки, пояснення яких наявні в матеріалах справи також не були присутні, проходження тесту на стан сп'яніння за допомогою алкотестера інспектор ДАІ не пропонував;

- при накладенні стягнення судом не були враховані обставини, що пом'якшують відповідальність ОСОБА_2, а саме: останній на протязі року до адміністративної відповідальності за ст. 130 КУпАП не притягувався, керування транспортним засобом безпосередньо пов'язане з отриманням доходу для його сім'ї, оскільки він є безробітним та підробляє в таксі, тому позбавлення права керування транспортними засобами призведе до фінансових труднощів для нього та його сім'ї.

Посилаючись на вищевикладене, захисник просив змінити постанову суду в частині накладення стягнення та накласти на нього менш суворе адміністративне стягнення у вигляді штрафу.

В судовому засіданні суду апеляційної інстанції захисник ОСОБА_3 підтримав доводи своєї апеляційної скарги, просив її задовольнити.

Заслухавши захисника ОСОБА_3 та ОСОБА_2, які підтримали доводи апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи, вважаю, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а постанова суду зміні з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Вина ОСОБА_2 у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, в апеляційній скарзі не оспорюється та підтверджується змістом протоколу про адміністративне правопорушення серії АП1 №553038 (а.с. 3), поясненнями понятих ОСОБА_4 (а.с. 5) та ОСОБА_5 (а.с. 6), а також поясненнями самого ОСОБА_2 (а.с. 7).

Відповідно до ч. 2 ст. 33 КУпАП, при накладенні стягнення враховується характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність.

Так, апеляційний суд вважає доводи захисника ОСОБА_3 про те, що висновок суду щодо того, що ОСОБА_2 керував транспортним засобом у стані алкогольного сп'яніння є хибним, безпідставними та такими, що спростовуються матеріалами справи, зокрема, поясненнями самого ОСОБА_2 (а.с. 7), відповідно до яких він відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп'яніння, не вказавши при цьому причину відмови, що вже передбачає склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Окрім того, апеляційний суд знаходить доводи захисника про те, що під час зупинки автомобіля ОСОБА_2 інспектором ДАІ протокол про адміністративне правопорушення не складався, свідки, пояснення яких наявні в матеріалах справи не були присутні, проходження тесту на стан сп'яніння за допомогою алкотестера інспектор ДАІ не пропонував абсолютно безпідставними та голослівними, та повністю спростованими зазначеними доказами по справі.

Разом з тим, апеляційний суд вважає доводи захисника про те, що при накладенні стягнення судом не були враховані всі обставини, що пом'якшують відповідальність ОСОБА_2 слушними, оскільки, дійсно, в порушення вимог ч. 2 ст. 33 КУпАП, судом не було враховано що ОСОБА_2 визнав себе винним, керування транспортним засобом є єдиним джерелом його заробітку для забезпечення сім'ї, відповідно до довідки за обліковими даними АП ВДАІ м. Одеси від 17.11.2014 р. (а.с. 1), ОСОБА_2 на протязі року не притягувався до адміністративної відповідальності за ст. 130 КУпАП.

Санкція ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачає три альтернативних види адміністративних стягнень - штраф, позбавлення права керувати транспортними засобами, адміністративний арешт.

Враховуючи обставини того, що накладення на ОСОБА_2 адміністративного стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами є надто суворим та не обгрунтованим, врахувавши характер скоєного правопорушення та особу ОСОБА_2, виходячи з принципів розумності та справедливості, прихожу до висновку про можливість задоволення його вимог і застосування до нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Керуючись ст.ст. 33, 280, 294 КУпАП, суддя -

постановив:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_3 - задовольнити.

Постанову Київського районного суду м. Одеси від 17 грудня 2014 року відносно ОСОБА_2 в частині накладення стягнення змінити та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 5100 (п'ять тисяч сто) гривень.

В решті постанову залишити без змін.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя апеляційного суду Одеської області О.В. Копіца