Справа № 456/4668/14-п Головуючий у 1 інстанції: Микитчин І.М.
Провадження № 33/783/77/15 Доповідач: Белена А.
Категорія: ст. 122 ч.2 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 лютого 2015 року м. Львів

Суддя судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Львівської області Белена А.В. за участю правопорушника ОСОБА_1, представника правопорушника ОСОБА_2, розглянувши апеляцію представника правопорушника ОСОБА_2 на постанову судді Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 23.12.2014 року,

встановив :

Цією постановою відносно ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, не працюючого,

який проживає за адресою: АДРЕСА_1.,

притягнуто до адміністративної відповідальності за ст.122 ч.4 КУпАП та застосовано до нього адміністративне стягнення у вигляді позбавлення права керувати транспортними засобами на строк 6 місяців. Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави в сумі 36 грн. 54 коп.

Згідно постанови судді першої інстанції, ОСОБА_1 10.11.2014 року, близько 21 год.30 хв., на 617 км а/д Київ-Чоп керуючи транспортним засобом марки "RENAULT MASTER 25" д.н.з. НОМЕР_1, не виконав вимогу дорожнього знаку 4.7 дод.1 ПДР України (об'їзд перешкоди з правого боку), об'їхав перешкоду з лівого боку, виїхав та рухався по дорозі зустрічного одностороннього руху, примусивши водія інспектора ДАІ ОСОБА_3, який керував патрульним автомобілем "TOJOTA PRIUS", різко змінити швидкість та напрямок руху, що спричинило створення аварійної ситуації, чим порушив вимоги п.2.3"б" ПДР України, дорожнього знаку 4.7 додатку 1 п.11 ПДР України.

Не погоджуючись з даним рішенням представник правопорушника подав апеляційну скаргу, в інтересах правопорушника ОСОБА_1, і просить змінити постанову суду першої інстанції, призначивши покарання у вигляді штрафу.

Апелянт покликається, що постанова є незаконною, необґрунтованою, не відповідає фактичним обставинам справи, винесена з порушенням норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права, при цьому суд не повно з'ясував фактичні обставини, не дослідив і не надав належної оцінки наявним в матеріалах справи доказам та обставинам.

Наполягає, що протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 був скерований на розгляд в Стрийський міськрайонний суд Львівської області, хоча правопорушник ОСОБА_1 проживає в с.Широке Виноградівського району Закарпатської області. Також судом першої інстанції не взято до уваги те, що ОСОБА_1 визнав, що порушив вимоги дорожнього знаку 4.7, аварійної ситуації не створював, чим порушив вимоги ч.1 ст.122 КУпАП, являється єдиним годувальником сім'ї, оскільки дружина не працює, та в нього є п'ятирічний син. Робота ОСОБА_1 пов'язана безпосередньо з керуванням транспортними засобами, оскільки він здійсню приватні перевезення вантажів з м. Львова в м.Мукачево Закарпатської області. Дані факти судом першої інстанції не були враховані. Апелянт просить не позбавляти ОСОБА_1 водійських прав, оскільки права йому необхідні для роботи та утримання сім'ї.

В апеляційному суді правопорушник ОСОБА_1 просив змінити постанову та обрати йому стягнення не пов'язане із позбавленням права керувати транспортними засобами, вину свою визнає повністю, щиро розкаюється в скоєному, посвідчення водія йому потрібні, оскільки використовує власний автомобіль для заробітку на утримання сім'ї, про що надав відповідні документи для долучення до справи.

Заслухавши правопорушника ОСОБА_1, який просив задоволити апеляційні вимоги його представника, не позбавляти посвідчення водія, міркування представника правопорушника ОСОБА_2, який просив задоволити апеляцію, перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення та доводи апеляційної скарги, суд вважає, що така підлягає до часткового задоволення.

Висновок судді суду першої інстанції про доведеність винності ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст.122 ч.4 КУпАП, є обґрунтованим, відповідає фактичним обставинам справи та підтверджується наявними в матеріалах справи доказами.

Так винність ОСОБА_1 підтверджується: протоколом про адміністративне правопорушення серії АП1 № 670249 від 10.11.2014 року (а.с.2), рапортами інспекторів ДПС (а.с.3, 4), поясненнями свідків, які посвідчили відмову водія ОСОБА_1 підписати протокол про адміністративне правопорушення (а.с.5,6).

Дії ОСОБА_1 вірно кваліфіковані за ч.4 ст. 122 КУпАП.

Відповідно до вимог ст.ст.23, 33 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень. Стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України. При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність.

Як вбачається з постанови, при призначенні ОСОБА_1 адміністративного стягнення, суддею в повній мірі не дотримано вказаних вимог закону.

З постанови судді вбачається, що при накладенні стягнення, суддею враховано характер вчиненого правопорушення, особу порушника без зазначення, що саме враховується, вказавши лише, що правопорушник вину не визнав, не розкаявся у вчиненому, намагався уникнути відповідальності.

Апелянтом апеляційному суду були надані характеризуючі документи, які посвідчують, що ОСОБА_1 утримує сім'ю за рахунок тимчасових заробітків здійснюючи перевезення товарів власним автомобільним транспортом.

Враховуючи те, що ОСОБА_1 вперше притягується до адміністративної відповідальності, працює водієм і його заробіток є єдиним джерелом доходів сім'ї з малолітньою дитиною 2010 р.н., апеляційний суд вважає, що відносно ОСОБА_1 можливо застосувати адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі сорока неоподаткованих мінімумів доходів громадян.

На підставі наведеного і керуючись ст.294 КУпАП апеляційний суд, -

постановив:

Апеляційну скаргу представника правопорушника ОСОБА_2, в інтересах правопорушника ОСОБА_1, - задоволити частково.

Постанову судді Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 23.12.2014 року щодо ОСОБА_1 - скасувати.

Постановити нову постанову, якою ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.4 ст.122 КУпАП і накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі сорока неоподаткованих мінімумів доходів громадян, в сумі 680 грн.

Зобов'язати органи ДАІ повернути ОСОБА_1 посвідчення водія на право керування транспортними засобами.

Постанова є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя апеляційного суду

Львівської області Белена А.В.