Справа № 739/25/15-п Головуючий у 1 інстанції Чепурко В. В.
Провадження № 33/795/34/2015
Категорія - ст.185 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 лютого 2015 року місто Чернігів

Апеляційний суду Чернігівської області в складі:

головуючого - судді Воронцової С.В. ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Чернігові справу за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 на постанову Новгород-Сіверського районного суду Чернігівської області від 22 січня 2015 року,

В С Т А Н О В И В :

Зазначеною постановою :

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця м. Семенівка Чернігівської області, громадянина України, з середньою освітою, студента Національного авіаційного університету, не працюючого, не одруженого, проживаючого по АДРЕСА_1, зареєстрованого по АДРЕСА_2,

притягнуто до адміністративної відповідальності за статтею 185 КУпАП з накладенням стягнення у виді сорока годин громадський робіт.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь держави 36 гривень 54 копійки судового збору.

З постанови суду слідує, що відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ЧН №0505227 від 14 січня 2015 року громадянин ОСОБА_2 14 січня 2015 року о 05 год. 20 хв. на вул. Шевченка в м. Новгороді-Сіверському висловлювався нецензурною лайкою, на неодноразові вимоги припинити хуліганські дії не реагував, хапався за форменний одяг, погрожував фізичною розправою та намагався вдарити, чим чинив злісну непокору законній вимозі працівника міліції.

Згідно протоколу про адміністративне затримання ОСОБА_2 14 січня 2015 року був підданий адміністративному затриманню та доставлений до приміщення Новгород-Сіверського РВ УМВС України в Чернігівській області для складання протоколу про вчинення адміністративного правопорушення.

Не погоджуючись з рішенням суду захисник ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати постанову Новгород-Сіверського районного суду Чернігівської області та прийняти нову постанову, якою скасувати постанову суду від 22 січня 2015 року, а провадження у справі щодо ОСОБА_2 закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 185 КУпАП.

Доводи апеляційної скарги мотивує тим, що викладені у протоколі про адміністративне правопорушення обставини подій не підтвердились у судовому засіданні в суді першої інстанції. Зазначає про те, що висновок суду про правомірність дій працівників по відношенню до ОСОБА_2 суперечить нормам Закону, в тому числі статті 11 та статті 14 Закону України «Про міліцію». Вказує на те, що оскільки судом не доведено законності вимог працівників міліції, то у відношенні ОСОБА_2 справа підлягає закриттю за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 185 КУпАП, оскільки відповідальність за вчинення даного правопорушення настає тільки в тому випадку, колі дії працівників міліції були законними та правомірними.

В судове засідання апеляційного суду особа яка притягується до адміністративної відповідальності та її захисник, будучи належно сповіщеними про час та місце розгляду справи не з'явились, клопотань про перенесення розгляду справи на іншу дату не подавали. З огляду на викладене та з урахуванням того що вимогами ч.6 ст. 294 КУпАП України , обов'язкова присутність особи та її захисника при розгляді справи апеляційним судом не передбачена а їх не явка не перешкоджає розгляду поданої до суду апеляційної скарги, суд вважає можливим розглядати вказану справу у відсутності зазначених осіб.

Дослідивши зібрані у справі докази та матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до висновку , що вона підлягає задоволенню за наступних підстав.

Відповідно до ч.7 ст. 294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги, проте суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Згідно ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності із законом.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, суд, при розгляді справи про адміністративне правопорушення, крім іншого, зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

За змістом ст. 252 КУпАП оцінка доказів при розгляді справ про адміністративні правопорушення ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні усіх обставин справи в їх сукупності.

Отже, під час розгляду справи про адміністративне правопорушення, суддя повинен перевірити обставини, передбачені ст.280 КУпАП, дати оцінку доказам у відповідності до вимог ст.252 КУпАП та винести рішення, яке б відповідало вимогам ст.283 КУпАП.

Вказаних вимог закону при розгляді даної справи суд не дотримався, а постанова відносно ОСОБА_2 винесена без належного з'ясування обставин, в порушення вимог ст. 245 КУпАП.

Так, суддя суду першої інстанції неповно та поверхово дослідив всі обставини справи і зібрані по ній докази та, не встановивши об'єктивної сторони правопорушення, дійшов передчасного висновку про доведеність вини ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.185 КУпАП.

Всупереч вимогам ст. 283 КУпАП постанова не містить опису обставин щодо суті адміністративного правопорушення, передбаченого диспозицією ст. 185 КУпАП, адміністративна відповідальність за якою настає за злісну непокору законному розпорядженню або вимозі працівника міліції при виконанні ним службових обов'язків , що обов'язково передбачає наявність законної вимоги співробітника міліції.

При цьому, відповідно до п.7 Постанови Пленуму Верховного Суду України №8 від 26 червня 1992 року «Про застосування судами законодавства, що передбачає відповідальність за посягання на життя, здоров'я, гідність та власність суддів і правоохоронних органів», злісною непокорою є відмова від виконання наполегливих, неодноразово повторених законних вимог чи розпоряджень працівника міліції при виконанні ним службових обов'язків, члена громадських формувань з охорони громадського порядку чи військовослужбовця у зв'язку з їх участю в охороні громадського порядку або відмова, виражена в зухвалій формі, що свідчить про явну зневагу до осіб, які охороняють громадський порядок. Таким чином, дане правопорушення обов'язково передбачає наявність злісної непокори законному розпорядженню або вимозі працівника міліції при виконанні ним службових обов'язків.

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення ОСОБА_2 14 січня 2015 року о 05 год. 20 хв. на вул. Шевченка в м. Новгороді-Сіверському висловлювався нецензурною лайкою, на неодноразові вимоги припинити хуліганські дії не реагував, хапався за форменний одяг, погрожував фізичною розправою та намагався вдарити, чим чинив злісну непокору законній вимозі працівника міліції.

Відповідно до ст.ст. 254 і 256 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення є важливим процесуальним документом, яким фіксується факт адміністративного правопорушення і який є підставою для подальшого провадження у справі. До складання протоколу та його змісту пред'являють спеціальні вимоги. Протокол про адміністративне правопорушення повинен містити у собі, зокрема, дані про час, місце вчинення і суть адміністративного правопорушення.

Визначених вимог закону не було дотримано при складані протоколу про адміністративне правопорушення. Так, протокол про адміністративне правопорушення не містить у собі даних про те, яку законну вимогу чи законне розпорядження працівники міліції висунули ОСОБА_2, та в чому саме полягали його дії щодо непокори.

Крім того, у вказаному протоколі не зазначено, з чийого боку (прізвище, ім'я, по батькові, займана посада) ОСОБА_2 отримав вимогу, кому саме він виказав непокору, в чому саме полягала злісна непокора ОСОБА_2 законній вимозі працівника міліції при виконанні ним службових обов'язків.

Суть злісної непокори не розкрита і в постанові судді суду першої інстанції. Суддя при розгляді справи на вказані обставини уваги не звернув та безпідставно притягнув ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ст.185 КУпАП.

Крім того слід звернути увагу на інші порушення, допущені суддею першої інстанції при розгляді справи стосовно ОСОБА_2 та які є підставою для скасування постанови судді та закриття провадження у справі.

Зокрема, з протоколу судового засідання вбачається, що ОСОБА_2 не були роз'яснені його процесуальні права, передбачені статтею 268 КУпАП, окрім права мати захисника та права на відвід. При цьому, поза увагою судді залишився той факт, що роз'яснення права на відвід не передбачено Кодексом України про адміністративні правопорушення.

Разом з тим, суддя не роз'яснив особі її права, гарантовані статтями 10 та 63 Конституції України.

Під час опитування свідків у даному провадженні, суддя допустив порушення вимог статті 272 КУпАП, якою чітко визначено, що свідок у справах про адміністративні правопорушення повинен дати правдиві пояснення, повідомити все відоме йому по справі та відповісти на поставлені запитання. Отже, суддя безпідставно попереджав свідків про кримінальну відповідальність за відмову від дачі показань та за дачу завідомо неправдивих показань передбаченою ст. ст. 384, 385 КК України, оскільки справи про адміністративні правопорушення розглядаються лише за правилами Кодексу України про адміністративні правопорушення, який не містить посилань на вказані вимоги.

На думку апеляційного суду, постанова судді місцевого суду не відповідає вимогам статті 283 КУпАП та ухвалена з порушенням вимог чинного законодавства. Так, частиною другою статті 283 КУпАП визначено, що постанова повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення.

Проаналізувавши суть ухваленої судом першої інстанції постанови можна прийти до висновку, що у судовому засіданні не було встановлено жодної обставини подій, що відбувались 14 січня 2015 року за участі ОСОБА_2. Так, з мотивувальної частини постанови вбачається, що всі обставини суду відомі лише з протоколу про адміністративне правопорушення, при цьому не зазначено, що ж встановив сам суд безпосередньо у судовому засіданні.

З резолютивної частини постанови вбачається, що ОСОБА_2 визначено стягнення у виді сорока годин громадських робіт. Однак, нижче суд попереджає особу про наслідки несплати суми призначеного штрафу, який особі не призначався.

З врахуванням наведеного, апеляційний суд вважає, що в діях ОСОБА_2 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбачений ст. 185 КУпАП, а тому постанова підлягає скасуванню із закриттям провадження у справі на підставі пункту першого статті 247 КУпАП.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 23, 33, 245, 280, 293, 294 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 задовольнити.

Постанову Новгород-Сіверського районного суду Чернігівської області від 21 січня 2015 року, якою ОСОБА_2 притягнуто до адміністративної відповідальності за статтею 185 КУпАП із накладенням стягнення у виді сорока годин громадських робіт скасувати.

Провадження в справі закрити на підставі пункту першого статті 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення, у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення передбаченого статтею 185 КУпАП.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і подальшому оскарженню не підлягає.

Суддя С. В. Воронцова