Справа № 465/6718/14-п Головуючий у 1 інстанції: Шеремета Ю.С..
Провадження № 33/783/80/15 Доповідач: Романюк М. Ф.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 лютого 2015 року суддя Апеляційного суду Львівської області Романюк М.Ф., з участю правопорушника ОСОБА_1 розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Франківського районного суду м. Львова від 09 грудня 2014 року,-

в с т а н о в и в:

постановою Франківського районного суду м. Львова від 09.12.2014 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та накладено стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік 6 (шість) місяців.

Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави 36 (тридцять шість) гривень 54 копійки судового збору.

ОСОБА_1 визнаний винним у тому, він 04.10.2014 року о 19:40 год. у м. Львові, по вул. Володимира Великого, 12 керував автомобілем НОМЕР_1 в стані алкогольного сп'яніння чим порушив п. 2.9 ПДР України та вчинив правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП.

Не погоджуючись з постановою суду першої інстанції, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить змінити постанову Франківського районного суду м. Львова від 09.12.2014 року та призначити стягнення у вигляді штрафу, мотивуючи тим, що суд першої інстанції розглянув справу у його відсутності, неповно з`ясував усі фактичні обставини справи, не дослідив і не надав належної оцінки наявним в матеріалах справи доказам та обставинам, формально підійшов до вивчення обставин справи, не сприяв повному, об'єктивному та неупередженому її розгляду, що призвело, на думку апелянта, до накладення необґрунтовано суворого стягнення. Також, апелянт просить поновити строк на апеляційне оскарження, який пропустив у зв'язку із тим, що не був повідомлений про час і дату розгляду справи, а постанова, винесена без його участі, не була скерована за адресою проживання правопорушника.

Заслухавши пояснення правопорушника, який підтримав подану апеляційну скаргу, перевіривши матеріали справи та проаналізувавши доводи апеляційної скарги, вважаю, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Як вбачається із матеріалів справи, протокол про адміністративне правопорушення був розглянутий у відсутності ОСОБА_1 Правопорушника не було повідомлено про судове засідання за адресою, яку він неодноразово вказував у заявах, направлених до Франківського районного суду м. Львова. Документальне підтвердження отримання копії постанови Франківського районного суду м. Львова від 09.12.2014 року ОСОБА_1 в матеріалах справи відсутнє тому, строк на апеляційне оскарження слід поновити, так як він був пропущений апелянтом з поважних причин.

Висновки суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, відповідають фактичним обставинам справи, підтверджуються зібраними у передбаченому законом порядку та належно дослідженими і оціненими судом доказами у їх сукупності, і ніким не оспорюються та не спростовуються доводами викладеними в апеляційній скарзі.

Згідно з ч.1 ст. 268 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Як вбачається з матеріалів справи № 465/6718/14-п ОСОБА_1 було надіслано повідомлення про дату та час судового засідання, проте адреса, на яку було скеровано повідомлення не відповідає фактичному місцю проживання та реєстрації ОСОБА_1

Апеляційним судом було надано правопорушнику можливість у повному обсязі здійснити захист своїх інтересів, а саме оскаржити постанову в апеляційному порядку, розглянути його доводи на свій захист, представити нові докази та надати додаткові пояснення, проте ОСОБА_1 на адресу Апеляційного суду Львівської області скерував заяву, в якій просить апеляційну скаргу розглядати у його відсутності у зв'язку із сімейними обставинами та вказав, що подані апеляційні вимоги підтримує повністю.

Відповідно до ст. 33 КУпАП, стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України. При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність.

На виконання вимог ст. 33 КУпАП суд першої інстанції врахував дані про характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставин, що пом`якшують і обтяжують відповідальність зокрема, що ОСОБА_1, як зазначено у протоколі про вчинення адміністративного правопорушення, не працює, а відтак не матиме фінансової можливості сплатити призначений судом штраф.

Таким чином, призначене адміністративне стягнення відповідає вимогам ст. 23 КУпАП. Підстав для скасування чи зміни постанови з обставин, наведених в апеляційній скарзі, не встановлено.

Керуючись ст. 294 КУпАП, -

п о с т а н о в и в:

поновити строк ОСОБА_1 на апеляційне оскарження постанови Франківського районного суду м. Львова від 09.12.2014 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Франківського районного суду м. Львова від 09.12.2014 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та накладено стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік 6 (шість) місяців - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Львівської області Романюк М.Ф.