А П Е Л Я Ц І Й Н И Й С У Д З А К А Р П А Т С Ь К О Ї О Б Л А С Т І
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.01.2015 м. Ужгород

Апеляційний суд Закарпатської області в особі судді Животова Є.Г., з участю представника Чопської митниці Міндоходів Яворського Б.В., особи, яка притягується до адміністративної відповідальності - ОСОБА_2 та його захисника - адвоката ОСОБА_3, розглянув у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань, в м. Ужгороді, матеріали справи про порушення митних правил громадянином України ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрованим в АДРЕСА_1 фактично проживаючим в АДРЕСА_2 за апеляційною скаргою останнього на постанову судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 16.10.2014.

Зазначеною постановою судді від 16.10.2014 ОСОБА_2 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.483 МК України (переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, тобто з поданням органу доходів і зборів як підстави для переміщення товарів документів, що містять неправдиві відомості щодо митної вартості товарів) з накладенням на нього адміністративного стягнення у виді конфіскації безпосереднього предмету порушення митних правил, а саме транспортного засобу «Renault-Kango» («Рено-Кенгу»), 2008 року випуску, кузов НОМЕР_1, реєстраційний номер НОМЕР_3, накладено штраф в розмірі 100 відсотків вартості цього товару - 64 787,03 грн.

В оскарженій постанові судді від 16.10.2014 йдеться про порушення ОСОБА_2 митних правил за таких обставин.

Так, 04.06.2014 в зоні митного поста «Дяково» Чопської митниці Міндоходів ОСОБА_2, під час переміщення вказаного вище автомобілю через митний кордон України (з Угорщини в Україну), адреса доставки - ТОВ «Авто-Грейс» (Волинська область, м. Луцьк, вул. Набережна,4/1-А), на підставі доручення панамської фірми «Harley Investments S.A.» (Ricardo J. Alfaro Avenue, The Centry Tower, Soventh floor 713, Panama), подав органу доходів і зборів, як підставу для переміщення транспортного засобу на митну територію України, серед інших, документ, відомості в якому щодо вартості зазначеного автомобіля не відповідають дійсності - рахунок-фактуру № 3383-PY/14 від 10.04.2014, з якого слідує, що вартість вказаного транспортного засобу становить 2 092 Євро, що за курсом НБУ станом на 04.06.2014 складало 33 883,62 грн.

Однак, згідно виявлених під час здійснення митного контролю інших наявних у ОСОБА_2 документів, а саме: договору купівлі-продажу від 03.06.2014, рахунку і фактури № від 03.06.2014, експортної МД Республіки Болгарія серії MRN № 14BG005805A0014944 вартість придбаного ОСОБА_2 зазначеного транспорт-ного засобу становить 4 000 Євро, що станом на 04.06.2014 еквівалентні 64 787,03 грн.

В апеляційній скарзі апелянт просить скасувати зазначену постанову судді від 16.10.2014 та закрити провадження у справі у зв'язку із відсутністю події адміністративного правопорушення, виходячи з наступного.

Судом не виконано вимог ч.3 ст.526 МК України щодо сповіщення ОСОБА_2 на повідомлену ним адресу (АДРЕСА_1) про час та місце розгляду справи про порушення митних правил у суді, таку розглянуто без його участі в порушення вимог ч.1 ст.268 КУпАП, ч.4 ст.526 МК України.

Жодного повідомлення про виклик до суду 16.10.2014 він не отримував.

Під час придбання вказаного вище автомобіля в м. Софія, Республіка Болгарія, за 4 000 Євро він отримав від «представника» договір купівлі-продажу від 03.06.2014, рахунок та фактуру № від 03.06.2014 та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу. В КАД отримав митну декларацію на автомобіль та тимчасове свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу Болгарії від 03.06.2014.

До цього звертався за допомогою (у телефонному режимі) на фірму у м. Луцьк, яка надає послуги у митному оформленні, надав інформацію про автомобілі, які має намір придбати. На електронну пошту отримав «від них» доручення та інвойс, представник фірми TOB «Авто-Грейс» пояснив, що ці документи потрібні «на кордоні» для отримання попереднього повідомлення.

Однак, він відмовився від послуг цієї «фірми», яка надала йому лише звичайні роздруківки довіреності та інвойсу, а митне оформлення транспортного засобу планував здійснити на підставі оригіналів документів, які отримав при придбанні «авто» в Болгарії.

В подальшому він безпосередньо так і зробив. При в'їзді на митний пост він передав «представнику митних органів» договір купівлі-продажу від 03.06.2014, рахунок і фактуру № від 03.06.2014, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, митну декларацію на автомобіль (де була вказана вартість 4 000 євро) та тимчасове свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу Болгарії від 03.06.2014.

Документи, які він отримав при придбанні автомобіля та роздруківки з електронної скриньки від ТОВ «Авто-Грейс» знаходились в одній папці, які забрали митники і заявили, що ОСОБА_2 подав документи «із заниженою вартістю», хоча він мав намір розмитнити автомобілі, виходячи з їх реальної вартості, тобто по документах, наданих представником продавця в Болгарії, де вказано вартість 4 000 Євро. Документів він не приховував, а тому вважає, що і умислу в його діях немає.

Жодних дій, спрямованих на подання митному органу, як підстави для переміщення «ТЗ» документів, що містять неправдиві дані щодо продавця, покупця та вартості автомобіля, він не здійснював.

Апеляційну скаргу на рішення судді першої інстанції подано ОСОБА_2 разом із клопотанням про поновлення в порядку ст.289 КУпАП пропущеного ним строку на оскарження постанови, що відбулося, на його думку, з поважних причин.

Обґрунтовуючи поважність причин пропуску строку на апеляційне оскарження, ОСОБА_2 зазначає, що судом першої інстанції копію оскарженої постанови направлено йому лише 06.11.2014, яку він отримав поштою 27.11.2014 (апеляційну скаргу надіслав поштою безпосередньо в апеляційний суд (помилково - ч.3 ст.294 КУпАП) 04.12.2014).

Заслухавши доводи ОСОБА_2 та його захисника - адвоката ОСОБА_3 на підтримання зазначених вище клопотання та апеляційної скарги, які просили задовольнити з наведених у них підстав, представника Чопської митниці Міндоходів Яворського Б.В., який повністю заперечив проти апеляційної скарги та просив залишити її без задоволення, а оскаржену ОСОБА_2 постанову судді від 16.10.2014 - без змін, вивчивши матеріали справи, апеляційний суд приходить до такого.

Клопотання ОСОБА_2 про поновлення пропущеного ним 10-денного строку на апеляційне оскарження постанови судді підлягає задоволенню відповідно до ст.289 КУпАП, оскільки в матеріалах справи відсутні будь-які докази про отримання ним, як особою, яка не була присутньою при розгляді справи в суді першої інстанції, копії оскарженої постанови.

Доводи заявника про направлення йому судом першої інстанції копії оскарженої постанови від 26.10.2014 лише 06.11.2014 стверджуються відповідним супровідним листом від 05.11.2014 та копією поштового конверта суду (а.с. 60,68). Що стосується інших доводів - про отримання ОСОБА_2 копії постанови судді лише 27.11.2014, такі жодним доказом не спростовані - матеріали справи не містять жодних документів з розпискою (підписом) ОСОБА_2 про отримання ним копії оскарженої постанови.

Як вбачається з помилково адресованого ОСОБА_2 (в порушення ч.3 ст.294 КУпАП) апеляційному суду Закарпатської області конверту, в якому містилася апеляційна скарга, такий здано на пошту 04.12.2014, тобто на сьомий день після отримання ним копії постанови судді (а.с. 73).

В задоволенні апеляційної скарги на постанову судді від 16.10.2014 слід відмовити з таких підстав.

Так, в обґрунтування викладених у апеляційній скарзі доводів апелянт фактично зазначає, що за вказаних вище обставин, при подіях, що відбувалися 04.06.2014 в зоні митного поста «Дяково» Чопської митниці, ОСОБА_2 допустився помилки, подавши органу доходів і зборів одночасно різні документи, відомості в яких щодо вартості вказаного транспортного засобу різнилися між собою (в одному з них - не відповідали дійсності). Також в апеляційній скарзі фактично йдеться про те, що ОСОБА_2 переміщував вказаний автомобіль через митний кордон України, не володіючи спеціальними знаннями митного законодавства, у зв'язку з чим звертався по допомогу до ТОВ «Авто-Грейс», що у м. Луцьк. Тому, на його думку, відсутня суб'єктивна сторона адміністративного правопорушення (порушення митних правил). В той же час зазначає і про відсутність об'єктивної сторони правопорушення, оскільки вважає, що він не вчиняв жодних дій, спрямованих на переміщення вказаного товару через митний кордон України, зокрема не подавав органу доходів і зборів документи, відомості в яких щодо, зокрема, вартості автомобіля не відповідають дійсності.

Крім того, ОСОБА_2 вказує на порушення судом процесуального закону щодо позбавлення права участі особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, у розгляді справи про порушення митих правил - повідомлення направлені судом не на ту адресу.

Однак, ці доводи апеляційний суд визнає надуманими і такими, що спростовуються наявними в матеріалах справи доказами, які перевірені та враховані судом першої інстанції при винесенні оскарженої постанови.

З рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення вбачається, що ОСОБА_2 отримав поштове відправлення з Ужгородського міськрайонного суду за 3 дні до дня розгляду відповідної справи - 09.10.2014 (а.с. 52). Дане відправлення надіслано на адресу його фактичного проживання: АДРЕСА_2, про яку напередодні повідомив ОСОБА_2 в адресованій ним цьому ж суду заяві від 03.09.2014 (а.с. 49).

Крім того, ця ж адреса місця проживання ОСОБА_2 зазначена і у протоколі про порушення митних правил і у його письмових поясненнях (а.с. 1,22,43), на цю ж адресу і апеляційним судом направлялися повідомлення про розгляд справи, на який ОСОБА_2 прибув.

Статтею 68 Конституції України передбачено, що кожен зобов'язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей. Незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності.

Переміщуючи зазначений автомобіль через митний кордон України, ОСОБА_2, перед подачею органу доходів і зборів відповідних документів, мав можливість пересвідчитись у правильності вказаної у них вартості переміщуваного ним автомобіля - поданий ним рахунок-фактура з недостовірною вартістю автомобіля - 2 092 Євро оформлено як англійською, так і українською мовами (а.с. 9).

В зазначеному і полягає суб'єктивна сторона вказаного правопорушення, а об'єктивна - у порушенні ОСОБА_2 митних правил, відображене, зокрема, в диспозиції ч.1 ст.483 МК України.

Згідно ч.1 ст.458 МК України порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів через митний кордон України, пред'явлення їх органам доходів і зборів для проведення митного контролю та митного оформлення, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність.

З роз'яснень, що містяться в абз.6 п.6 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про контрабанду та порушення митних правил» від 03.06.2005 № 8 вбачається, що дії особи, яка, здійснюючи перевезення товарів, надала митним органам супровідні документи з відомостями, що не відповідають дійсності, без умислу порушити митні правила, передбачені чинним законодавством України не можна розглядати як контрабанду виключно в тому разі, коли таке перевезення здійснюється транзитом через територію України.

Отже, та обставина, на яку посилався ОСОБА_2, що він не знав про наявність серед поданих ним документів при його митному оформленні зазначеного вище рахунку фактури, відомості в якому щодо вартості товару не відповідають дійсності (підроблені), не звільняє його від відповідальності (інакше, у разі встановлення прямого умислу в діях порушника, останній повинен був нести відповідальність за ч.4 ст.358 КК України - використання завідомо підробленого документа).

При розгляді справи та винесенні суддею постанови про накладення зазначених адміністративних стягнень на ОСОБА_2 за ч.1 ст.483 МК України дотримано вимоги ст.ст. 459,461,464-467,486-489 МК України, оскаржена постанова судді є законною і підстав для її зміни/скасування немає.

Керуючись ст.529 ч.5 МК України, ст.ст. 289,294 КУпАП, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання ОСОБА_2 задовольнити та поновити йомустрок на апеляційне оскарження постанови судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 16.10.2014.

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а винесену щодо нього постанову судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 16.10.2014 пронакладення адміністративного стягнення у виді конфіскації безпосереднього предмету порушення митних правил, а саме транспортного засобу «Renault-Kango» («Рено-Кенгу»), 2008 року випуску, кузов НОМЕР_1, реєстраційний номер НОМЕР_3, а також штрафу в розмірі 100 відсотків вартості цього товару, 64 787,03 грн. - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя