Апеляційний суд Рівненської області
___________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 січня 2015 року м. Рівне

Суддя апеляційного суду Рівненської області Шимків С.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Рівне матеріали адміністративної справи за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Володимимрецького районного суду Рівненської області від 18 грудня 2014 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,-

в с т а н о в и в :

Постановою Володимирецького районного суду від 18 грудня 2014 року ОСОБА_1 притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП у виді позбавлення права керувати всіма видами транспортних засобів строком на 1 (один) рік.

У поданій апеляційній скарзі ОСОБА_1 покликається на те, що оскаржувана постанова є незаконною.

Зазначає, що в цілому визнаючи свою вину та не оспорюючи факту вчинення ним правопорушення, він не згодний із застосованим до нього видом адміністративного стягнення.

Пояснює, що відмовився від проходження медичного огляду на стан сп'яніння оскільки визнав свою вину та не вбачав доцільності встановлювати той факт, який і так визнав.

Вказує, що судом не взято до уваги таку пом'якшуючу обставину як визнання ним своєї вини та розкаяння у вчиненому. Також судом не враховано особу порушника та те, що раніше до адміністративної відповідальності він не притягувався, за місцем проживання характеризується позитивно.

Зазначає, що характеризуючи особу правопорушника потрібно взяти до уваги той факт, що він є сімейною людиною, пенсіонером за віком та має статус дитини війни та особи, що постраждала від Чорнобильської катастрофи 3 категорії.

При розгляді справи про адміністративне правопорушення дані обставини судом не з'ясовувалися, а міра адміністративної відповідальності визначена виключно з урахуванням обтяжуючих обставин.

Додає, що судом також не враховано характер вчиненого правопорушення, а саме те, що внаслідок правопорушення не завдано майнової шкоди громадянам, підприємствам, установам, тощо, адміністративне правопорушення не потягло інших наслідків.

_____________________________________________________________________________________________________

Справа № 556/2674/14-п Головуючий у суді І інстанції - Поровський В.А.

Провадження № 33/787/6/2015 Суддя апеляційного суду Рівненської області - Шимків С.С.

За таких обставин застосування до нього адміністративного стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами вважає необґрунтованим.

Вважає, що з урахуванням усіх обставин даної справи, вчинене ним правопорушення може розцінюватися як малозначне, а також суд вправі звільнити його від адміністративної відповідальності, обмежившись усним зауваженням.

Просить суд скасувати постанову суду та прийняти нову, якою на підставі ст. 22 КУпАП звільнити його від адміністративної відповідальності за вчинене ним правопорушення, обмежившись усним попередженням або застосувати адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

ОСОБА_1 у судове засідання не з"явився. Він належним чином повідомлявся про день, час та місце розгляду справи. Його неявка не перешкоджає розгляду справи.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, приходжу до висновку про відхилення апеляційної скарги, виходячи з наступного.

З протоколу про адміністративне правопорушення від 19.11.2014 року серії АБ2 № 057870 вбачається, що 19 листопада 2014 року о 13 год. 30 хв. водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом "Рено Трафік", номерний знак НОМЕР_1, по вул. Володимирецькій, с. Підлісне Дубровицького району Рівненської області перебуваючи у стані алкогольного сп'яніння. Від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп'яніння відмовився, чим порушив п. 2.5. Правил дорожнього руху.

Вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, підтверджується сукупністю доказів, яким суд першої інстанції дав належну оцінку, а саме протоколом про адміністративне правопорушення АБ2 № 057870 від 19.11.2014 р., поясненнями свідків ОСОБА_3, ОСОБА_4, які знаходяться в матеріалах справи.

Факт перебування ОСОБА_1 19 листопада 2014 року у стані алкогольного сп'яніння ним самим не заперечується.

Таким чином, приходжу до висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП підтверджується сукупністю доказів, яким суд першої інстанції дав належну оцінку.

Застосовуючи такий вид адміністративного стягнення, передбачений санкцією ч. 1 ст. 130 КУпАП, як позбавлення права керування всіма видами транспортних засобів строком на один рік, суд першої інстанції враховував характер вчиненого ОСОБА_1 правопорушення та те, що об'єктом цього правопорушення є суспільні відносини у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху.

Статтею 23 КУпАП передбачено, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Дії, вчинені ОСОБА_1, характеризуються умисною формою вини, складають підвищену суспільну небезпечність, становлять небезпеку дорожньому руху та несуть загрозу для його учасників, отже, твердження особи, що притягнута до адміністративної відповідальності, про те, що вчинене ним правопорушення є малозначним, суд вважає безпідставним та таким, що не заслуговує на увагу.

Відповідно до ст. 33 КУпАП при накладенні адміністративного стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність.

Згідно ст. 245 КУпАП, завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Враховуючи викладене, приходжу до висновку, що суд першої інстанції, відповідно до вимог ст.ст. 245, 251 КУпАП, об'єктивно з'ясував обставини даної справи із урахуванням наявних та досліджених в судовому засіданні доказів, дійшов до правильного висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

При призначенні ОСОБА_1 виду адміністративного стягнення суд у повній мірі врахував суспільно небезпечний характер вчиненого ним правопорушення, його особу та призначив справедливе адміністративне стягнення, яке є достатнім для його виправлення, а також запобігання вчиненню ним аналогічних правопорушень.

На підставі наведеного та керуючись ст. 294 КУпАП, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Постанову Володимирецького районного суду від 18 грудня 2014 року відносно ОСОБА_1 залишити без зміни.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя апеляційного суду

Рівненської області Шимків С.С.