А П Е Л Я Ц І Й Н И Й С У Д З А К А Р П А Т С Ь К О Ї О Б Л А С Т І
П О С Т А Н О В А

І м е н е м У к р а ї н и

06.02.2015 м. Ужгород

Суддя апеляційного суду Закарпатської області Стан І.В.,

за участі правопорушника ОСОБА_1,

розглянувши апеляційну скаргу, яку подав правопорушник ОСОБА_1,

в с т а н о в и в :

постановою судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 15 жовтня 2014 року

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженець м. Іршава, мешканець АДРЕСА_1, приватний підприємець, раніше до адміністративної відповідальності не притягувався,

визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП і на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1700 (одна тисяча сімсот) гривень.

Згідно постанови, 06 вересня 2014 року о 01 -й годині ресторан «ІНФОРМАЦІЯ_2», що розташований за адресою АДРЕСА_2, орендарем якого є приватний підприємець ОСОБА_1, працював після 22 - ї години, без відповідного договору, чим скоєно адміністративне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 164 КУпАП.

У заяві про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови судді ОСОБА_1 вказує на те, що строк на оскарження судового рішення ним пропущено з поважних причин, оскільки про постановлене щодо нього судове рішення дізнався тільки 06.01.2015 року, хоча розгляд справи відбувся і постанова винесена 15.10.2014 року. Крім того, вказує на те, що не був повідомлений про день, час та місце розгляду справи й не отримав копії постанови в установлений законом строк. В обґрунтування вказаного посилається на матеріали справи про адміністративне правопорушення, в яких відсутні будь-які докази, що підтверджують його своєчасне та належним чином повідомлення про час та місце розгляду справи. Посилання судді у постанові у цій частині на те, що він був своєчасно та належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, вважає такими, що не відповідають дійсності та фактичним обставинам; у матеріалах справи не має даних і про те, що судом, у встановлений строк (три дні із дня оголошення постанови), йому вручена, або надіслана копія постанови про притягнення його до адміністративної відповідальності, а також відсутні належні та допустимі докази, які підтверджують факт своєчасного відправлення судом та вручення йому копії постанови. Просить поновити строк на апеляційне оскарження.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1, не оспорюючи фактичні обставини справи та кваліфікацію його дій за ч. 1 ст. 164 КУпАП, окрім доводів, зазначених у заяві про поновлення строку на апеляційне оскарження, посилається на те, що постанова судді є незаконною та необґрунтованою, що судовий розгляд проведено однобічно, неповно, з порушенням його прав, що передбачені ст. 268 КУпАП. Вважає, що накладене на нього в максимальному розмірі, адміністративне стягнення, є занадто суворим, несправедливим та неспіврозмірним із вчиненим адміністративним правопорушенням. При цьому посилається на те, що суд, накладаючи на нього адміністративне стягнення, не врахував обставини, що пом'якшують його відповідальність, а саме те, що він визнав свою вину і щиро розкаявся у вчиненому, моральної та матеріальної шкоди вчиненим адміністративним правопорушенням нікому не заподіяв, про що зазначено також у протоколі про адміністративне правопорушення, і що це адміністративне правопорушення вчинив уперше, раніше до адміністративної відповідальності не притягувався. Крім того, апелянт посилається на те, що судом також не враховано, що в нього на утриманні є малолітня дитина, що підтверджується свідоцтвом про народження дитини, і що його матеріальне становище є скрутним. Вказує також на те, що обставини, які б обтяжували його відповідальність відсутні. Враховуючи наведене, апелянт вважає, що вказані обставини дають можливість суду звільнити його від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням на підставі ст. 22 КУпАП. Крім того, посилається на те, що при складанні протоколу про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 164 КУпАП посадовою особою, яка складала протокол, не дотримано вимоги ст. 256 КУпАП. Просить поновити йому строк на апеляційне оскарження постанови, постанову скасувати, на підставі ст. 22 КУпАП звільнити його від адміністративної відповідальності в зв'язку з малозначністю адміністративного правопорушення, оголосити йому усне зауваження, а провадження в справі закрити.

Заслухавши пояснення правопорушника - апелянта ОСОБА_1, який підтримав доводи викладені у заяві про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови судді та апеляційній скарзі, перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, оцінивши доводи апеляційної скарги, вважаю, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення з таких підстав.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановленому законом, а відповідно до ст. 268 цього закону, справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце, і час розгляду справи, і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Відповідно до ст. 285 КУпАП постанова суду оголошується негайно після закінчення розгляду справи. Копія постанови протягом трьох днів вручається або висилається особі, щодо якої її винесено. Копія постанови в той же строк вручається або висилається потерпілому на його прохання. Копія постанови вручається під розписку. У разі якщо копія постанови висилається, про це робиться відповідна відмітка в справі.

Ці вимоги закону суддею не додержано.

Так, з постанови судді вбачається, що правопорушник ОСОБА_1 не приймав участь у розгляді справи про адміністративне правопорушення, а в її матеріалах відсутні дані про те, що він повідомлений про час та місце її розгляду, а також дані про те, що ним подавалось клопотання про відкладення її розгляду. У матеріалах справи також відсутні дані про те, що відповідно до вимог КУпАП ОСОБА_1 вручена копія постанови, або така протягом трьох днів йому надіслана. Із супровідного листа (а. с. 7) вбачається, що всупереч вимог ст. 285 КУпАП копія постанови правопорушнику ОСОБА_1 направлена 10 грудня 2014 року - у строк майже два місяці після винесення оскаржуваної постанови. Зазначені обставини перешкодили йому своєчасно подати апеляційну скаргу, тому причини пропуску строку на її внесення визнаються поважними, і строк поновлюється, доводи заяви про поновлення пропущеного ОСОБА_1 строку на оскарження постанови, з урахуванням наведеного, підлягають задоволенню.

Обставини, за яких ОСОБА_1 вчинив правопорушення передбачене ч. 1 ст. 164 КУпАП у постанові судді місцевого суду зазначені правильно, кваліфікація його дій за ч. 1 ст. 164-5 КУпАП відповідає зібраним у справі, перевіреним суддею місцевого суду, наведеним у постанові доказам, апелянтом не оспорюються, тому з урахуванням положень ст. 294 цього Кодексу не перевіряються.

Під час розгляду справи апеляційним судом правопорушник ОСОБА_1 пояснив, що до адміністративної відповідальності притягується вперше, у скоєному щиро кається, має на утриманні малолітню дитину, його дружина не працює, знаходиться у декретній відпустці по догляду за дитиною.

Доводи апеляційної скарги про те, що правопорушнику ОСОБА_1 призначено занадто суворе стягнення підлягають задоволенню з таких підстав.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, вважаю, що при вирішенні питання про накладення на ОСОБА_1 передбаченого санкцією ч. 1 ст. 164 КУпАП, адміністративного стягнення, у виді штрафу в максимальному розмірі, суддею місцевого суду не враховані положення ст. ст. 33-35 цього Кодексу.

Висновок судді про те, що при прийнятті рішення враховуються обставини справи, характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують та обтяжують відповідальність, належним чином не вмотивований.

Так, зі змісту постанови не вбачається, які саме дані про особу ОСОБА_1 та обставини, що пом'якшують та обтяжують його відповідальність, враховані при накладенні на нього стягнення.

Зокрема, суддею при прийнятті рішення про накладення стягнення не враховані дані про особу правопорушника : ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності притягується вперше, має на утриманні малолітню дитину, його дружина не працює, оскільки знаходиться у декретній відпустці по догляду за дитиною.

Обставинами, що пом'якшують відповідальність ОСОБА_1 визнається щире розкаяння у вчиненні адміністративного правопорушення.

Обставин, які б обтяжували відповідальність ОСОБА_1 не встановлено.

Враховуючи те, що при накладенні на ОСОБА_1 адміністративного стягнення, суддя не в повній мірі врахував характер вчиненого правопорушення, вищенаведені дані про особу порушника та пом'якшуючі його відповідальність обставини, вимоги ст. 30 КУпАП, вважаю, що накладене на ОСОБА_1 стягнення є занадто суворим, суперечить загальним засадам призначення стягнень, тому постанова судді в частині накладення адміністративного стягнення підлягає до зміни шляхом зменшення призначеного ОСОБА_1 розміру штрафу.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 про звільнення його від адміністративної відповідальності в зв'язку з малозначністю адміністративного правопорушення з оголошенням йому усного зауваження, та закриття провадження у справі, відхиляються з таких підстав.

У ст. 22 КУпАП встановлено, що при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення суд може звільнити порушника від адміністративної відповідальності та обмежитися усним зауваженням.

Вказана норма свідчить про те, що по суті правопорушник звільняється від правових наслідків свого протиправного діяння, виходячи із засад гуманності, хоча це діяння як під час вчинення, так і під час звільнення від відповідальності залишається правопорушенням.

При цьому, у законодавстві не закріплено визначення малозначного правопорушення та відсутні вказівки на його ознаки, а тому в кожному конкретному випадку суд має право вирішувати питання про визнання діяння малозначним, виходячи з того, що його наслідки не представляють суспільної небезпеки, не завдали або не здатні завдати значної шкоди суспільним або державним інтересам, правам та свободам інших осіб.

Однак, враховуючи вищенаведені обставини, вважаю, що доводи апеляційної скарги в цій частині до задоволення не підлягають.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суддя, -

П О С Т А Н О В И В :

заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження, яку подав ОСОБА_1 задовольнити. Поновити йому строк на апеляційне оскарження судового рішення.

Апеляційну скаргу, яку подав ОСОБА_1 задовольнити частково.

Постанову судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 15 жовтня 2014 року щодо ОСОБА_1 змінити: пом'якшити призначене йому за ч. 1 ст. 164 КУпАП стягнення до штрафу в розмірі п'ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - 850 (вісімсот п'ятдесят) гривень у дохід держави.

У решті постанову залишити без зміни.

Постанова набирає законної сили з моменту її оголошення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя І.В. Стан