Апеляційний суд Житомирської області
Справа №280/1674/14-п Головуючий у 1-й інст. Шимон Л. С.
Категорія ст.124 КУпАП Доповідач Романов О. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 березня 2015 року м.Житомир

Апеляційний суд Житомирської області в складі судді Романова О.В. з участю особи, що притягнута до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Коростишівського районного суду Житомирської області від 08 жовтня 2014 року щодо,-

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця м.Вінниця, проживаючого АДРЕСА_1, працюючого водієм в ПП «ОСОБА_4»,-

Встановив:

Постановою судді Коростишівського районного суду Житомирської області від 08 жовтня 2014 року ОСОБА_1 визнано винним у вчинені правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП та застосовано до нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 340 грн.

Як встановлено судом першої інстанції та зазначено у постанові 23.09.2014 року о 09 год. 30 хв. на 88 км + 500 м а/д Київ-Чоп ОСОБА_1 керував автомобілем «Рено» д/н НОМЕР_1 з напівпричепом «SCHMITZ» д/н НОМЕР_5, рухаючись зі швидкістю менш ніж 40 км/год. В той же час даний транспортний засіб не відноситься до категорії тихохідних авто або спеціальних засобів, які за технічними характеристиками можуть рухатись із такою швидкістю, чим створив небезпеку руху для інших транспортних засобів. В результаті сталось зіткнення з автомобілем «DAF» д/н НОМЕР_4 з напівпричіпом FRUEHAUF» д/н НОМЕР_3, під керуванням водія ОСОБА_2, який рухався в попутному напрямку. Визнано, що такими діями ОСОБА_1 порушив вимоги п.27.3 Правил дорожнього руху України та вчинив адміністративне правопорушення , передбачене ст.124 КУпАП.

На постанову суду ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій, не погоджуюсь із висновками суду про доведеність його винуватості у вчинені адміністративного правопорушення, та зазначаючи про порушення судом вимог ст.268 КУпАП, просить постанову суду скасувати, а справу закрити за відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП. Одночасно порушує питання про поновлення пропущеного ним з поважних причин строку на апеляційне оскарження постанови, стверджуючи, що постанова суду була надіслана на його адресу в середині листопада, а він в період з 02.11.2014 року по 28.01.2015 року знаходився у службовому відрядженні за межами України.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1, який підтримав подану апеляцію з вищевказаних підстав, перевіривши матеріали справи, суд дійшов висновку про те, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Визнавши ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, суд послався на те, що ОСОБА_1 свою вину фактично визнав, про що зазначив у відповідній графі протоколу про адміністративне правопорушення, та що факт вчинення ним цього правопорушення підтверджується матеріалами справи, а саме схемою наслідків ДТП, письмовими поясненнями водії ОСОБА_2 та ОСОБА_1

Проте, з такими висновками суду першої інстанції погодитись не можна.

Відповідно до положень п.27.3 Правил дорожнього руху, у недотриманні яких було визнано винним ОСОБА_1, на автомагістралях, крім спеціально обладнаних для цього місць, забороняється рух механічних транспортних засобів, швидкість яких за технічною характеристикою або їхнім станом менше 40 км/год, а також перегін та випасання тварин у смузі відведення дороги.

При цьому будь-яких доказів про те, що автодорога Київ-Чоп, на якій відбулось ДТП, є автомагістраллю, та що транспортний засіб, яким керував ОСОБА_1 належить до тих, швидкість яких за технічною характеристикою або їхнім станом становить менше 40 км/год, в матеріалах справи немає. Більш того, сам суд, викладаючи у постанові фабулу правопорушення, у вчиненні якого визнав винним ОСОБА_1 зазначив, що транспортний засіб, яким керував ОСОБА_3 не відноситься до категорії тихохідних авто або спеціальних засобів, які за технічними характеристиками можуть рухатись зі швидкістю менш ніж 40 км/год., чим фактично спростував свої ж висновки про порушення ОСОБА_3 вимог п.27.3 Правил дорожнього руху.

Крім того, судом залишено поза увагою положення п.п. 12.1., 12.2 Правил дорожнього руху, які передбачають, що під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним, та що у темну пору доби та в умовах недостатньої видимості швидкість руху повинна бути такою, що водій мав змогу зупинити транспортний засіб у межах видимості.

Разом з тим, із змісту пояснень ОСОБА_3, які долучені до протоколу про адміністративне правопорушення, вбачається, що його дії повністю узгоджувались із зазначеними вимогами Правил дорожнього руху, оскільки обрана ним швидкість руху, яка в момент зіткнення складала близько 30-40 км/год., була обумовлена несприятливими погодними умовами (йшов дощ та була погана видимість) (а.с.5).

Ставити під сумнів зазначені пояснення ОСОБА_3, на думку апеляційного суду, підстав немає, оскільки у додатку до протоколу про адміністративне правопорушення зазначено про те, що покриття проїзної частини є мокрим (а.с.3). До того ж з пояснень іншого учасника дорожньо-транспортної пригоди - водія автомобіля «DAF» д/н НОМЕР_4 ОСОБА_2 вбачається, що він, рухаючись із швидкістю близько 60 км/год. в умовах дощу, саме з причин несприятливих погодних умов не встиг своєчасно зреагувати на автомобіль під керуванням ОСОБА_3, який рухався в попутному напрямку, внаслідок чого й в'їхав в причеп даного автомобіля (а.с.4).

За таких обставин висновки суду першої інстанції про те, що ОСОБА_3 порушив вимоги п.27.3 Правил дорожнього руху, та що саме це порушення з'явилось причиною виникнення дорожньо-транспортної пригоди, є безпідставними. З огляду на це апеляційний суд вважає, що в діях ОСОБА_3 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, а тому скасовує постанову суду першої інстанції та закриває справу щодо ОСОБА_3 у зв'язку із відсутністю в його діях складу зазначеного адміністративного правопорушення.

Що ж стосується клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції, то воно підлягає задоволенню, оскільки з документів, які є в матеріалах справи, вбачається, що копія постанови суду на адресу ОСОБА_1 була направлена лише в середині листопада 2014 року, а ОСОБА_1 відповідно до довідки, виданої СПД ОСОБА_4, у період з 02.11.2014 р. по 28.01.2015 року знаходився у відрядженні за межами України.

На підставі вищенаведеного, керуючись ст.294 КУпАП,

Постановив:

поновити ОСОБА_1 пропущений ним з поважних причин строк на апеляційне оскарження постанови судді Коростишівського районного суду Житомирської області від 08 жовтня 2014 року щодо ОСОБА_1

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову судді Коростишівського районного суду Житомирської області від 08 жовтня 2014 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчинені правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП та застосовано до нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 340 грн., - скасувати, а провадження у справі закрити у зв'язку із відсутністю в діях ОСОБА_1 складу зазначеного адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили з моменту оголошення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя О.В.Романов