АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 33/793/4/15 Справа № 691/1648/14-п Головуючий 1-й інстанції суддя Черненко В.О.
Категорія:ст. 130 ч.1КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"11" лютого 2015 р. . м.Черкаси

Суддя апеляційного суду Черкаської області Демиденко А.І., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення за № 3/691/578/14 за ст.130 ч.1 КУпАП щодо

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, українця, громадянина України, -

що надійшла із Городищенського районного суду Черкаської області, у зв'язку з подачею ним апеляційної скарги на ухвалену в ній постанову від 27.11.2014 року ,-

в с т а н о в и в :

Як убачається із цієї постанови, 30.10.2014 р. о 09 год. 50 хв. на вул. Лесі Українки в с. Будище Черкаського району Черкаської області, ОСОБА_1 керував автомобілем ВАЗ-2108, д.н.з НОМЕР_1, з явними ознаками алкогольного сп'яніння, від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп'яніння в установленому порядку в медичній установі відмовився, чим порушив п.2.5 ПДР України.

Дії ОСОБА_1 кваліфіковані за ч.1 ст.130 КУпАП з накладенням на нього стягнення у вигляді штрафу у розмірі 3400 (три тисячі чотириста) гривень 00 коп.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 спершу порушувалось питання про скасування згаданої постанови з підстав порушення його права на захист та суперечливих висновків суду.

В змінах та доповненнях до неї поставлено аналогічне питання з наступним закриттям провадження у справі з підстав відсутності події адмінправопорушення, за яким його визнано винним та накладено стягнення. На її обґрунтування він послався на те, що працівник ДАІ склав щодо нього протокол про вчинення цього адміністративне порушення без дитримання вимог ст. 266 КУпАП. Зокрема, на місці зупинки він не провів його обстеження з використанням спеціальних технічних засобів у присутності двох свідків. Місцевим судом не досліджені дані про його особу, здоров'я, сімейний та матеріальний стан, не витребувана характеристика.

В апеляційному суді ОСОБА_1 та його захисник - адвокат ОСОБА_2 підтримали ці апеляційні вимоги та просили їх задовольнити. Надали письмові дані, що позитивно характеризують ОСОБА_1 як особу, засвідчують його сімейний стан, третю групу інвалідності з дитинства, перебування на утриманні малолітньої дитини. Його захисник звернув увагу на те, що на час судового розгляду збіг 3-х місячний строк, передбачений ст. 38 КУпАП, протягом якого можливо було притягнути ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за скоєне правопорушення.

Заодно, в судовому засіданні були досліджені матеріали справи:

- протокол про адмінправопорушення від 30.10. 2014 року, складений працівником ДАІ щодо ОСОБА_1 в присутності свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4;

- окремі пояснення цих свідків;

- постанова судді місцевого суду від 27 листопада 2014 року щодо ОСОБА_1

На запитання суду ОСОБА_1 пояснив, що власноручний запис у протоколі про адмінправопорушення : «Я ОСОБА_1 30.10.14 керував автомобілем ВАЗ 21081 д.н. НОМЕР_1 вчора вживав спиртні напої на медогляд їхати відмовляюсь» зроблено ним з тією метою, щоб не гаяти часу на поїздку до медичного закладу, який знаходився на відстані близько 35 км. В суді першої інстанції присутнім був, вину визнав тому, що не розібрався у своїх правах та не мав при цьому захисника.

Обміркувавши над цими апеляційними вимогами, дослідивши матеріали справи та письмові дані, що характеризують ОСОБА_1, суд вважає, що вони підлягають до часткового задоволення, виходячи з наступного.

Дійсно, працівник ДАІ при огляді на місці зупинки ОСОБА_1 не використав спеціальний технічний засіб, що свідчить про недостатнє дотримання ним положень п. 2.1 Інструкції про виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння..», затвердженої наказом № 400/666 від 09.09. 2009 року МВС та МЗ України.

В той же час, ОСОБА_1 на місці зупинки визнав і власноручно зазначив у протоколі, що напередодні, 29 жовтня 2014 року вживав спиртні напої. У зв'язку з цим відмовився від медогляду на стан алкогольного сп'яніння в умовах медичного закладу. В судовому засіданні місцевого суду свою вину визнав повністю.

Суддя цього суду, вірно кваліфікувавши дії ОСОБА_1 за ч.1ст.130 КУпАП, при накладенні на нього стягнення не витребував та не з'ясував даних про його особу, що свідчить про недотримання ним положень ст.ст. 33, 34 цього ж Кодексу.

Усунення цієї неповноти стало можливим в апеляційному суді, де встановлено, що ОСОБА_1 раніше до адміністративної відповідальності не притягувався, будучи інвалідом дитинства, постійно займається суспільно-корисною працею та використовує свій автомобіль у виробничих цілях, позитивно характеризується за місцем роботи, одружений, на його утриманні перебуває малолітня дитина.

Оцінюючи ці докази у їх сукупності, суд приходить до висновку про те, що вони не спростовують висновки судді місцевого суду про відмову ОСОБА_1 від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп'яніння в умовах медичного закладу.

Разом з тим, розглянувши всі сторони цього правопорушення, оцінивши обставини що склалися на місці події під час огляду ОСОБА_1, апеляційний суд вважає, що він хоч і має безпосередню причетність до його вчинення, проте, - за своїм змістом воно є малозначним. Аналіз та правова оцінка вищезазначених обставин дозволяють суду вирішити питання про звільнення ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності за цим законом в порядку, передбаченому ст. 22 КУпАП, обмежившись щодо нього усним зауваження.

Керуючись ст.ст. 294, 22 КУпАП, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Постанову судді Городищенського районного суду Черкаської області від 27 листопада 2014 року щодо нього за ч.1ст.130 КУпАП скасувати.

Звільнити ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності за цим законом, обмежившись усним зауваженням.

Провадження у справі закрити за малозначністю скоєного ним правопорушення.

Про прийняте рішення повідомити зацікавлених осіб.

Суддя А. І. Демиденко