Справа №474/75/15-п
П. №3/474/32/15

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
06.02.15 року смт Врадіївка
Суддя Врадіївського районного суду Миколаївської області Сорочан А.В., з участю секретаря судового засідання Дністрянської Т.В., особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1
розглянув справу про адміністративне правопорушення, матеріали по якій надійшли від ВДАІ з обслуговування Врадіївського району УДАІ УМВС України в Миколаївській області щодо ОСОБА_1»яна Миколайовича, ІНФОРМАЦІЯ_1, гр. України, працює завідувачем сектору культури Врадіївської РДА, ІНФОРМАЦІЯ_2, одружений, місце реєстрації та проживання ІНФОРМАЦІЯ_3, раніше до адміністративної відповідальності не притягувався,
про притягнення до адміністративної відповідальності за скоєння правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП,-
14.01.2015 року, біля 16.00 год., ОСОБА_1, по вул. Маяковського смт Врадіївка Миколаївської області керував автомобілем марки « ЗАЗ 1103 07» реєстраційний номер НОМЕР_1 в стані алкогольного сп»яніння, про що свідчить квитанція тестування на алкоголь алкотестом "Drager" № 485 від 14.01.2015 року з результатом тесту 0, 49 проміле, чим порушив п. 2.9 а) Правил дорожнього руху України, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч.1 ст. 130 КУпАП.
У судовому засіданні ОСОБА_1 вину не визнав та пояснив, що 14.01.2015 року біля 16.00 год. по вул.. Маяковського його було безпричинно зупинено працівниками ДАІ та запропоновано продути трубку для тестування на алкоголь. Так як він раніше ніколи не проходив вказаного тестування, то погодився, хоча перед цим для порожнини рота застосовував освіжувач « Глістер». Результатом тесту було встановлено 0, 49 проміле та після чого на нього було складено протокол. У протоколі він особисто зазначив, що керував транспортним засобом та вчора вживав 50 грам горілки, в лікарню їхати не бажав. Протокол підписав та йому було вручено його копію. Він не перебував у стані алкогольного сп»яніння, а тому просить провадження закрити через відсутність події і складу адміністративного правопорушення.
Незважаючи на невизнання своєї вини особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, її вина в скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП є доведеною та підтверджується:
- протоколом серії АА2 № 517417 від 14.01.2015 року, який особа підписала та надала письмові пояснення про вживання напередодні 50 грам горілки, в лікарню їхати не бажає;
-показаннями свідка ОСОБА_2 , який в судовому засіданні підтвердив, що 14.01.2015 року біля 16.00 год. під час патрулювання вулиці Маяковського смт Врадіївка у зв»язку з проведенням операції у святковий час, з 31.12.2014 року по 19.01.2015 року, «П»яний за кермом - злочинець», на службовому автомобілі, було зупинено транспортний засіб під керуванням ОСОБА_1 З ротової порожнини ОСОБА_1 відчувався різкий запах парів алкоголю, після чого йому було запропоновано пройти тест на алкоголь, який проводився повіреним, сертифікованим, прибором «Драгер», у присутності двох свідків. ОСОБА_1 спочатку відмовлявся, але через деякий час погодився та добровільно продув трубку. За результати тесту було встановлено 0, 49 проміле, що свідчило про стан алкогольного сп»яніння водія. Також водію було запропоновано поїхати до лікарні, на що останній відмовився та за результатами складення протоколу все підписав, власноручно написав пояснення про вживання вчора 50 грам горілки. Також вказане як у протоколі, так і в поясненнях засвідчили свідки;
-показаннями свідка ОСОБА_3, яка у суді підтвердила, що була однією із свідків, коли ОСОБА_1 продував трубку на алкоголь та за результатами тесту було встановлено 0, 49 %, що вона підтвердила своїм підписом як в квитанції, так і в протоколі та письмових поясненнях. Інший свідок також підписав усі матеріали. Особисто вона не чула запаху алкоголю від ОСОБА_1, так як близько біля нього не знаходилась. Видимих ознак вживання спиртного видно не було. ОСОБА_1 у лікарню їхати не бажав. Огляд проводився на місці працівником ДАІ спеціальним засобом «Драгер», про що було повідомлено останнім. Інша частина, яка приєднувалась до пристрою була вилучена працівником ДАІ із нової упаковки, яка пошкоджень не мала. Родичем будь-кого з працівників міліції вона не є ;
-письмовими поясненнями свідка ОСОБА_4, який надав показання, які є аналогічними до показань свідка ОСОБА_3 ;
-довідкою начальника ВДАІ з обслуговування Врадіївського району УДАІ УМВС України в Миколаївській області від 16.01.2015 року про те, що ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності не притягувався.
Перевірив та оцінив вказані докази в їх сукупності з метою встановлення обставин, що мають значення для даного провадження, суд вважає повністю доведеною вину ОСОБА_1 в скоєнні правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП керування транспортним засобом особою в стані алкогольного сп»яніння.
Суд не приймає до уваги твердження ОСОБА_1 про те, що свідок ОСОБА_3 є заінтересованою особою, так як в ході розгляду справи не було здобуто доказів щодо її неупередженості, та її показання співпадають з іншими доказами, дослідженими у судовому засіданні.
Також є необґрунтованими твердження особи, щодо якої складено протокол, про те, що зупинка працівником була здійснена безпідставно, так як відповідно до п. 7.3 та п.13.1.8 Інструкції з питань діяльності підрозділів ДПС Державтоінспекції, затв. Наказом МВС 23.03.2009 року №111 із змінами, підставою для зупинки транспортного засобу є, в тому числі, проведення цільових заходів (операції, відпрацювання, оперативні плани) для перевірки документів на право користування і керування транспортним засобом, документів на транспортний засіб, про що свідчать показання свідка ОСОБА_2 та письмові докази текст службової телеграми заступника начальника УДАІ УМВС України в Миколаївській області від 30.12.2014 року, довідкою про розставлення особового складу на відпрацювання Вадіївського району 14.01.2015 року.
З огляду на встановлені обставини, судом не встановлено порушень порядку огляду на стан сп»яніння, які передбачені в Інструкції про виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп»яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затв. спільним наказом МВС, МОЗ України 09.09.2009 №400/666.
При призначенні адміністративного стягнення за ч.1 ст. 130 КУпАП, суд враховує характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, який позитивно характеризується за місцем проживання, раніше не притягувався до адміністративної відповідальності, працює, тому вважаю доцільним застосувати щодо правопорушника адміністративне стягнення у виді штрафу мінімальної межі, передбаченої ч.1 ст. 130 КУпАП.
Керуючись ст. ст. 24, 27, 221, 251, 252, 283,284 КУпАП,-
п о с т а н о в и в :
ОСОБА_1»яна Миколайовича визнати винуватим у скоєнні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП і призначити йому адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 3400 ( три тисячі чотириста ) грн.
Стягнути з ОСОБА_1»яна Миколайовича на користь держави судовий збір в розмірі 36 (тридцять шість) грн. 54 коп.
Строк пред»явлення постанови до виконання три місяці з дня її винесення.
Скаргу або подання прокурора на постанову може бути подано до апеляційного суду Миколаївської області через Врадіївський районний суд протягом десяти днів з дня її винесення.
У відповідності до ч.1 ст.307 КУпАП штраф правопорушником повинен бути сплачений не пізніше як через п»ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження або внесення на неї подання прокурора, не пізніше як через п»ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги або подання без задоволення.
На підставі ст.308 КУпАП, у разі несплати правопорушником штрафу в строк, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання правопорушника.
Копію постанови вручити під розписку ОСОБА_1 протягом трьох днів з моменту її оголошення.
Суддя А. В. Сорочан