Деражнянський районний суд Хмельницької області
_____________________________________________________________________________
20 лютого 2015 року Справа № 673/133/15-п
Провадження № 3/673/90/15
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Суддя Деражнянського районного суду Хмельницької області Лукіянець Т.В., при секретарі Ясінській М.О., з участю прокурора Таужнянського Д.В., особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, розглянувши протокол про адміністративне правопорушення , який надійшов від прокуратури Деражнянського району відносно

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженки ІНФОРМАЦІЯ_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, працюючої методистом психологом районного методичного кабінету Відділу освіти, молоді та спорту Деражнянської районної державної адміністрації, одруженої, утриманців немає, проживаючої ІНФОРМАЦІЯ_4

за ст.172-7 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1, працюючи на посаді методиста психолога районного методичного кабінету відділу освіти, молоді та спорту Деражнянської районної державної адміністрації та являючись одночасно головою комісії із соціального страхування цього відділу, будучи відповідальною за видачу путівок на санаторно курортне лікування, 14 березня 2014 року, в супереч вимогам ст. 14 Закону України «Про засади запобігання і протидії корупції», не вжила заходів щодо недопущення можливості виникнення конфлікту інтересів, не повідомила начальника відділу освіти, молоді та спорту Деражнянської райдержадміністрації ОСОБА_2 про наявність конфлікту інтересів, а прийняла участь у засіданні комісії та проголосувала за виділення собі путівки №009095 до санаторію «Сонячне Закарпаття», вартістю 6510грн.

За таких обставин, ОСОБА_1 являючись посадовою особою державного органу вчинила адміністративне корупційне правопорушення передбачене ст. 172-7 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 фактично визнала свою провину у вчиненні даного правопорушення, пояснила, що з 2001 року являється членом та одночасно головою комісії по соціальному страхуванню відділу освіти. В звязку із наявністю захворювання, в березні 2014 року звернулася із заявою до комісії соціального страхування з приводу надання путівки на санаторно-курортне лікування. На засіданні комісії одноголосно двома членами комісії та головою було прийнято рішення про надання їй путівки. Про наявність конфлікту інтересів начальника відділу освіти ОСОБА_2 не повідомляла, разом з цим вважала, що вказаний факт був відомий останній. При цьому, зауважила, що свідомо помилялася щодо поширення Закону України «Про засади запобігання та протидії корупції» лише стосовно державних службовців, хоча була присутньою під час розяснень положень вказаного Закону на нарадах працівників навчальних закладів району.

Допитана в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_2 вказала, що заяв у будь-якій формі від ОСОБА_1 про виникнення конфлікту інтересів не надходило. Про обставини надання ОСОБА_1 путівки на санаторно-курортне лікування їй стало відомо від посадових осіб прокуратури Деражнянського району.

Крім того, вина ОСОБА_1 також доводиться дослідженими у суді матеріалами, які були долучені у підтвердження обставин викладених у протоколі про адміністративне правопорушення.

Так, відповідно до наказу начальника Відділу освіти, молоді та спорту Деражнянської районної державної адміністрації № 27§2 від 01.06.1999 року, ОСОБА_1 переведено з посади психолога Деражнянсьої ЗОШ №3 на посаду методиста районного методичного кабінету відділу освіти, яку остання займає по даний час (а.с.31).

Згідно протоколу засідання голів профкомів працівників освіти від 28.01.2001 року ОСОБА_1 делеговано у склад комісії по соціальному страхуванню, а 05.01.2002 року обрано головою вказаної комісії(а.с.51-53, 20).

В силу наказу в.о. начальника відділу освіти Деражнянської РДА № 281 від 29.12.2010 року ОСОБА_1 призначена відповідальною за видачу та зберігання документів щодо санаторно курортного лікування працівників освіти (а.с.29).

Вказані обставини свідчать про те, що ОСОБА_1 являється субєктом правопорушення, передбаченого ст.. 172-7КУпАП.

Враховуючи вищевикладене, приходжу до висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 172 -7 КУпАП, яке виразилося у неповідомленні останньою свого безпосереднього керівника, у випадках передбачених законом, про наявність конфлікту інтересів, доведена належними та допустимими доказами.

При обранні стягнення враховується характер правопорушення, особа щодо якої складено протокол, ступінь вини, обставини, які помякшують та обтяжують відповідальність.

Так, ОСОБА_1 раніше до адміністративної відповідальності не притягувалася, позитивно характеризується за місцем роботи, ці обставини визнаються судом як такі, що помякшують її відповідальність.

Обставин, які б обтяжували відповідальність правопорушника, не встановлено.

З врахуванням викладеного, вважаю, що достатнім та необхідним для виховання ОСОБА_1Я, а також запобігання вчиненню останньою нових правопорушень буде застосування стягнення у виді штрафу в мінімальному розмірі, передбаченому санкцією статті Особливої частини Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Керуючись ст.ст. 27, 33-35, 172-7, 283-285 Кодексу України про адміністративні правопорушення, ст.ст. 4, 7, 14 Закону України «Про засади запобігання і протидії корупції», -

постановив:

Визнати ОСОБА_1 винною у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 172-7 КУпАП та застосувати стягнення у виді штрафу в розмірі 170(ста сімдесяти) грн.

Судовий збір у розмірі 36(тридцять шість) 54 коп. стягнути з ОСОБА_1 на користь держави.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її проголошення до апеляційного суду Хмельницької області.

Суддя Деражнянського районного суду Хмельницької області ОСОБА_3