АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 33/793/16/15 Справа № 703/6732/14-п Головуючий по 1 інстанції Гибало О.І.
Категорія:ст.130 ч.1КУпАП Доповідач в апеляційній інстанції Поєдинок І. А.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"02" лютого 2015 р. м. Черкаси

Суддя апеляційного суду Черкаської області Поєдинок І.А. в присутності захисника ОСОБА_3, розглянувши матеріали адміністративної справи за апеляційною скаргою ОСОБА_4 на постанову судді Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 23.12.2014 року, -

в с т а н о в и в :

Постановою судді Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 23.12.2014 року, -

ОСОБА_4

ІНФОРМАЦІЯ_1, жителя АДРЕСА_1, працюючого стрільцем воєнізованої охорони станції ім.. Т.Шевченка, не одруженого, українця, громадянина України, -

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч.1 КУпАП із застосуванням до нього позбавлення права керування транспортними засобами строком на 2 роки за те, що він 03.12.2014 р. близько 17 год.35 хв. По вул.. Краснопресненській в м. Сміла керував автомобілем НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп'яніння, але від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп'яніння відмовився, чим порушив п.2.5 Правил дорожнього руху України.

В апеляційній скарзі ОСОБА_4, заперечуючи свою вину у вчиненні правопорушення передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, просить скасувати постанову суду 1 інстанції та провадження в справі закрити на підставі п.1 ст.247 КУпАП, за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення. Мотивуючи тим, що вказаного правопорушення не вчиняв; суд 1 інстанції однобічно і упереджено дослідив адмінматеріали, не врахував заперечення ОСОБА_4 щодо недоведеності працівниками ДАІ факту перебування останнього в стані алкогольного сп'яніння та відмови у проходженні огляду на стан сп'яніння як на місці зупинення ТЗ, так і в медичній установі; в постанові не конкретизовано правопорушення (відмова від проходження медогляду на стан сп'яніння чи перебування в стані алкогольного сп'яніння); суддя 1 інстанції не вжив заходів до всебічного, повного і об'єктивного дослідження всіх обставин справи, та виніс постанову відносно апелянта в порушення норм матеріального і процесуального права; суд 1 інстанції в супереч вимогам ст.30, 33 КУпАП призначив суворий вид адміністративної відповідальності як - позбавлення права керування транспортними засобами строком на 2 роки, при цьому, не врахувавши, що це поставить ОСОБА_4 в скрутне становище, оскільки ТЗ необхідний для того, що дістатися до місця роботи; не враховано також особу правопорушника, який раніше до адміністративної відповідальності не притягувався.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, пояснення ОСОБА_4 та його захисника ОСОБА_3, які підтримали апеляцію, вважаю, що вона підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Відповідно до положень ч.7 ст.294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. При цьому, він не обмежений її доводами, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права, також апеляційний суд може дослідити нові докази, які не досліджувалися раніше, якщо визнає обгрунтованим ненадання їх до місцевого суду або необгрунтованим відхилення їх місцевим судом.

Згідно диспозиції ст.130 КУпАП відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого законом порядку огляду на стан алкогольного сп'яніння - передбачає самостійний склад правопорушення за який настає адмінвідповідальність передбачена санкцією ст.130 КУпАП.

Згідно положення ст.33 КУпАП, при накладенні адміністративного стягнення враховується характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність.

Вважаю, що зазначена постанова судді є законною та обґрунтованою.

Так, суддя дійшов вірного висновку щодо доведеності вини ОСОБА_4 у вчинені ним адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч.1 КУпАП, посилаючись як на доказ його вини на: пояснення свідків (інспекторів ДПС) - ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8; пояснення свідків ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11; лист головного лікаря ОСОБА_12 та світлокопії витягу з журналу реєстрації осіб, які проходили огляд на стан сп'яніння; письмове пояснення лікаря ОСОБА_13

При цьому, суддя 1 інстанції при накладенні стягнення згідно ст.ст.33-36 КУпАП, в достатній мірі не врахував всі обставини справи і дані про особу правопорушника, який раніше до адміністративної відповідальності не притягувався, позитивно характеризується, має на утриманні неповнолітню дитину, постійне місце проживання та роботи.

Враховуючи вищевикладені обставини, вважаю що постанову суду слід змінити в частині адміністративного стягнення, обравши ОСОБА_4 стягнення у вигляді 1 року позбавлення права керування транспортними засобами.

Доводи апеляції з приводу того, що суддя 1 інстанції не вжив заходів до всебічного, повного і об'єктивного дослідження всіх обставин справи, та виніс постанову відносно апелянта в порушення норм матеріального і процесуального права є безпідставними та не знайшли свого підтвердження при дослідженні всіх обставин справи.

Доводи апелянта про те, що суд 1 інстанції однобічно і упереджено дослідив адмінматеріали, не врахував заперечення ОСОБА_4 щодо недоведеності працівниками ДАІ факту перебування останнього в стані алкогольного сп'яніння та відмови у проходженні огляду на стан сп'яніння як на місці зупинення ТЗ, так і в медичній установі, вважаю надуманими та направленими на уникнення від адміністративної відповідальності.

Щодо доводів апелянта про те, що в постанові не конкретизовано правопорушення (відмова від проходження медогляду на стан сп'яніння чи перебування в стані алкогольного сп'яніння), то вважаю, що вони є безпідставними оскільки в диспозиції ст.130 КУпАП передбачені 2 склади: керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння - за який настає адмінвідповідальність передбачена санкцією ст.130 КУпАП.

Враховуючи вищевикладене, вважаю, що постанова судді 1 інстанції підлягає зміні в частині накладеного стягнення, а саме на 1 рік позбавлення права керування транспортними засобами.

Керуючись ст.294 КУпАП,-

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 - задовольнити частково.

Постанову судді Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 23.12.2014 року, якою ОСОБА_4 притягнено до адміністративної відповідальності ст. 130 ч.1 КУпАП із застосуванням до нього позбавлення права керування транспортними засобами строком на 2 роки - змінити, обравши ОСОБА_4 стягнення у вигляді 1 року позбавлення права керування транспортними засобами.

Постанова остаточна і оскарженню не підлягає.

Суддя І. А. Поєдинок