Провадження № 33/780/93/15 Доповідач у 2 інстанції Матюшко
Категорія 147 20.02.2015
ПОСТАНОВА

Іменем України

20 лютого 2015 року м. Київ

Суддя Апеляційного суду Київської області Матюшко М.П. за участю ОСОБА_1, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 05 січня 2015 року, якою

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, приватний підприємець, проживаючого по АДРЕСА_1,

визнано винним у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді двох років позбавлення права керування транспортними засобами, -

В С Т А Н О В И В:

Згідно оскаржуваної постанови, ОСОБА_1 12 грудня 2014 року близько 01 год. 30 хв. затриманий працівниками ДАІ під час керування автомобілем Фольцваген Пассат д.н.з НОМЕР_1 в м. Київ по вул. Курська, в стані алкогольного сп'яніння, огляд проводився в присутності двох свідків за допомогою прилада «Драгер», чим порушив п. 2.9 а Правил дорожнього руху.

На вказану постанову ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить дану постанову змінити та застосувати до нього стягнення у виді штрафу, оскільки дана постанова винесена в супереч діючого законодавства. Апелянт вказує, що судом першої інстанції справу було розглянуто без його участі, що позбавило його можливості захистити свої конституційні права, шляхом подачі до суду документів, які б пом'якшили його відповідальність. Крім того апелянт просить поновити строк на оскарження вищевказаної постанови, оскільки про її існування він дізнався лише 19.01.2015, а отримав 22.01.2015 коли прибув із за кордону. Свою вину ОСОБА_1 визнав та вказав, що він має стаж водія 14 років, до цього часу до адміністративної відповідальності не притягувався, що він є фізичною особою підприємцем. Робота його пов'язана з постійними виїздами для укладання договорів на всій території України, а також робота є єдиним джерелом матеріального забезпечення його сім'ї. На його утриманні є непрацездатна дружина, малолітня дитина ІНФОРМАЦІЯ_3.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 підтримку своїх апеляційних вимог, вивчивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, приходжу до висновку, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.

За змістом ч.2 ст. 294 КУпАП апеляційний суд має право поновити строк для апеляційного оскарження постанови місцевого суду, якщо про це заявлено клопотання.

Враховуючи доводи апелянта про причини пропуску строку на оскарження постанови, апеляційний суд визнає їх поважними, а тому клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови судді від 05.01.2015 року підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Статтею 280 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Як вбачається із матеріалів справи ОСОБА_1 не був належним чином повідомлений щодо часу і місця судового засідання, а тому дійсно були порушені вимоги ст. 268 КУпАП.

Проте ОСОБА_1 не оспорює керування автомобілем в стані алкогольного сп'яніння, а тому не вважаю за доцільне скасовувати постанову суду першої інстанції, розглянувши справу в межах апеляційної скарги.

Вина ОСОБА_1 підтверджується зібраними у справі доказами на підставі яких суддя дійшов до обґрунтованого висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, правильності кваліфікації його дій за ч. 1 ст. 130 КУпАП та необхідності накладення на нього стягнення за цією статтею.

Але поряд з цим, суд вважає, що при вирішенні питання про вид стягнення суддя у постанові не врахував обставин передбачених ст. 33 КУпАП, а також той факт, що ОСОБА_1 раніше до адміністративної відповідальності не притягувався, має на утриманні дружину та малолітню дитину ІНФОРМАЦІЯ_3.

В зв'язку з вище викладеним вважаю за можливе постанову суду першої інстанції змінити в частині накладеного стягнення та замість двох років позбавлення права керування транспортними засобами позбавити його названого права на 1 (один) рік.

Керуючись ст.294 КУпАП,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу задовольнити частково; постанову Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 05 січня 2015 року щодо ОСОБА_1 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП - змінити. Накласти на ОСОБА_1 стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами на 1 (один) рік.

Постанова є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя М.П. Матюшко