АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

5 січня 2015 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва ОсіповаЛ.О., розглянувши апеляційну скаргу захисника ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3 на постанову Печерського районного суду м. Києва від 25 листопада 2014 року,

в с т а н о в и л а :

постановою Печерського районного суду м. Києва від 25 листопада 2014 року

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами строком на 6 (шість) місяців.

Відповідно до постанови суду, 23 жовтня 2014 року приблизно о 11 годині 15 хвилин ОСОБА_3, керуючи автомобілем «Камаз», державний номерний знак НОМЕР_2, по бульвару Лесі Українки, 1-Б - вул. Мечникова у м. Києві, в порушення п. п. 2.3, 13.1 Правил дорожнього руху України не дотримався безпечного бокового інтервалу, внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем «KIA», державний номерний знак НОМЕР_3, під керуванням водія ОСОБА_4, що призвело до пошкодження обох транспортних засобів.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_2 просить постанову Печерського районного суду м. Києва від 25 листопада 2014 року змінити в частині застосованого до ОСОБА_3 адміністративного стягнення, а саме змінити накладене на нього адміністративне стягнення у виді позбавлення права керувати транспортними засобами на штраф.

При цьому захисник посилається на те, що ОСОБА_3 повністю визнає свою вину у вчиненні правопорушення, працює водієм, і це є його єдиним джерелом доходів. Захисник вважає необ'єктивним викладений у постанові судді висновок про те, що ОСОБА_5 ухилився від явки до суду за вказаною ним у протоколі адресою. При цьому стверджує, що в даних про місце його проживання помилку було допущено особою, яка складала протокол, а саме помилково зазначено квартиру № 72, в той час, як ОСОБА_3 в поясненнях, що приєднані до матеріалів справи, було вказано місце проживання: АДРЕСА_1 і такий номер квартири відповідає дійсності.

Також в апеляційній скарзі міститься клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Печерського районного суду м. Києва від 25 листопада 2014 року.

Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, вважаю, що клопотання захисника ОСОБА_2 про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції є обґрунтованим, оскільки строк на подачу апеляційної скарги пропущено з поважних причин, а тому цей строк підлягає поновленню.

Заслухавши захисника ОСОБА_2 та ОСОБА_3, які підтримали апеляційну скаргу та просили змінити накладене на останнього адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами на штраф, передбачений санкцією ст. 124 КУпАП, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення та доводи апеляційної скарги, вважаю, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Висновок суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_3 у порушенні п. п. 2.3, 13.1 ПДР України за обставин, викладених у постанові суду, є обґрунтованим та підтверджуються сукупністю даних, що містяться у протоколі про адміністративне правопорушення (а.с. 1), у схемі місця ДТП (а.с. 2), в поясненнях ОСОБА_3 та ОСОБА_4 (а.с. 3-4).

Цей висновок не оспорюється і ОСОБА_3 та його захисником в апеляційній скарзі.

Відповідно до положень ст. 33 КУпАП стягнення за адміністративне правопорушення накладається в межах статті закону, яка передбачає відповідальність за вчинене правопорушення. При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність.

Разом з тим, як вбачається з постанови суду першої інстанції, суддя неповно з'ясував дані про особу правопорушника, і належним чином не мотивував своє рішення щодо визначення найсуворішого виду адміністративного стягнення.

Згідно з матеріалами справи ОСОБА_3 свою вину у вчиненні правопорушення визнав повністю.

Порушення ОСОБА_3 вимог Правил дорожнього руху України не потягло за собою тяжких наслідків. У справі відсутні дані про обставини, які обтяжують відповідальність правопорушника.

З пояснень ОСОБА_3, які нічим не спростовані, вбачається, що він раніше до адміністративної відповідальності не притягувався, має значний стаж керування транспортними засобами, працює водієм, є інвалідом третьої групи.

Під час розгляду апеляційної скарги ОСОБА_3, визнаючи себе винуватим у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, щиро розкаявся.

Враховуючи викладене, конкретні обставини справи, вважаю, що стягнення належить пом'якшити з позбавлення права керування транспортними засобами на штраф у розмірі, передбаченому санкцією статті 124 КУпАП, а саме 25 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

За таких обставин апеляційна скарга захисника ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3 підлягає задоволенню, а постанова Печерського районного суду м. Києва від 25 листопада 2014 року - зміні.

На підставі викладеного, керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва

п о с т а н о в и л а :

поновити захиснику ОСОБА_2 строк на апеляційне оскарження постанови Печерського районного суду м. Києва від 25 листопада 2014 року.

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3 задовольнити.

Постанову Печерського районного суду м. Києва від 25 листопада 2014 року, якою ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, змінити, пом'якшити вид стягнення з позбавлення права керування транспортними засобами строком на шість місяців на накладення штрафу у розмірі 25 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 425 (чотириста двадцять п'ять) гривень.

В решті постанову залишити без змін.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду міста Києва Осіпова Л.О.