П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

336/9701/14п

3/336/2401/14

м. Запоріжжя 28 січня 2015 року Суддя Шевченківського районного суду м. Запоріжжя Зарютін П.В., розглянувши справу у відношенні:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, місце народжння Семипалатинська область м. Запоріжжя, гр-на України, працює водієм у ПП «Бізон-тех 2006», прож. ІНФОРМАЦІЯ_2,

про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В:

З протоколу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 вбачається, що 03.12.2014 року о 15-45 год. ОСОБА_1, керуючи автомобілем «Тойота», держномер АР 2995 ВМ, м. Запоріжжі по вул. Куйбишева, з боку вул. Балкової, навпроти перехрестя з вул. Тавричною, під час обгону не вибрав безпечну швидкість руху, не впорався з керуванням, допустив занос автомобіля та скоїв зіткнення з автомобілем «ДЕУ», держномер АР 4228 СМ, під керуванням водія ОСОБА_2, що рухався у попутному напрямку праворуч, а після зіткнення вже некерований автомобіль «Тойота» виїхав за межі проїзної частини, де скоїв наїзд на перешкоду (електроопору), чим ОСОБА_1 порушив вимоги п. 12.1 Правил дорожнього руху України, що спричинило пошкодження вказаних транспортних засобів.

У судовому засіданні ОСОБА_1 свою провину не визнав та пояснив, що він дійсно здійснював обгін при вищевикладених обставинах, але не перевищуючи встановлену швидкість руху, проте водій ОСОБА_2, що рухався в попутному напрямку руху, зненацька та без попереджувальних сигналів виїхав на зустрічну смугу руху, внаслідок чого и сталася ДТП.

Дослідивши матеріали справи, надані у справі докази, суд вважає, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Так, стаття 124 КУпАП передбачає адміністративну відповідальнсть за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Як слідує із п. 12.1. Правила дорожнього руху України (N 1306, 10.10.2001, Постанова, Кабінет Міністрів України), п ід час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним.

Вищевказані пояснення ОСОБА_1 щодо здійснення ним обгону узгоджуються із дослідженою судом схемою наслідків ДТП та поясненнями свідка ОСОБА_3, а тому у суду немає підстав не довіряти вказаним поясненням. При цьому останні не спростовуються і поясненнями самого ОСОБА_2 та пасажира керованого ним авта ОСОБА_4, з яких сукупно також вбачаються обставини здійснення ОСОБА_1 обгону з виїздом на зустрічну смугу руху з наступним зіткненням з автомобілем під керуванням ОСОБА_2

Інші ж матеріали справи не містять належних, допустимих та переконливих доказів того, що ОСОБА_1, як про це зазначено в протоколі про адміністративне правопорушення, при вищевикладених обставинах порушив Правила дорожнього руху п. 12.1, оскільки з досліджених судом доказів не вбачається те, що ОСОБА_1 у виниклій дорожній ситуації не вибрав безпечної швидкості руху, не впорався з керуванням чи допустив занос автомобіля, а пояснення ОСОБА_2 щодо цього (з його слів суду - автомобіль «Тойота» рухався зі швидкістю приблизно 70-80 км/год, різко здійснюючи обгін, не вибрав правильну дистанцію та допустив зіткнення), суд оцінює критично, бо такі його пояснення не узгоджуються з жодним доказом по справі, а сам ОСОБА_2 прямо зацікавлений в результатах розгляду справи, в якій він сам є потерплим.

Крім того, враховуючи схему наслідків ДТП, суд критично ставиться і до пояснень ОСОБА_2 щодо незмінності напрямку руху керованого ним автомобіля, а тому, враховуючи висновки експерта ОСОБА_5 (висновок судової авто технічної експертизи № 107 від 12.01.2014 року), суд важає, що у виниклій дорожній ситуації в діях водія ОСОБА_1 невідповідностей вимогам Правил дорожнього руху України, що ставляться йому за провину (п. 12.1), немає.

На підставі викладеного, вважаю, що провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю за відсутністі складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного, керуючись ст. 124, 247 ч.1 п.1 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В:

Закрити провадження в справі про адміністративне правопорушення.

Копію постанови протягом трьох днів вручити або вислати особі, щодо якої її винесено.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга, протест прокурора подаються до відповідного апеляційного суду через місцевий суд, який виніс постанову. Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги чи протесту прокурора, за винятком постанов про застосування стягнення, передбаченого статтею 32 цього Кодексу (арешт).

Суддя П.В. Зарютін