ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Дата документу 24.02.2015 Справа № 554/1688/15-п

24 лютого 2015 року суддя Октябрського районного суду м. Полтави Савченко А.Г., розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Полтаві у залі суду протокол про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 162 КУпАП і матеріали справи додані до нього щодо

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, мешканця ІНФОРМАЦІЯ_3, розлученого, непрацюючого, ідентифікаційний код № НОМЕР_1, до адміністративної відповідальності не притягувався

в с т а н о в и в :

Відповідно до протоколу, складеного оперуповноваженим УДСБЕЗ УМВС України в Полтавській області старшого лейтенанта міліції ОСОБА_2 порушник ОСОБА_1 «16 лютого 2015 року, приблизно о 15 год. 30 хв., придбав 1000 доларів США у громадянина ОСОБА_3 за грошові кошти в сумі 20000 грн. в приміщенні будинку № 23-в по вулиці Монастирська в м. Полтаві», що, на думку ініціатора складення протоколу, є вчиненням адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 162 КУпАП.

Після розяснення відповідно до ст. 268 КУпАП прав особі, що притягується до адміністративної відповідальності, в тому числі права на захист, тобто користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, в судовому засіданні ОСОБА_1 вини у вчиненні інкримінованого йому правопорушення не визнав та показав, що його не вчинював, а дії, які йому інкримінуються були спровоковані невідомою йому особою та працівниками міліції з тим, щоб ініціювати обшук за місцем його проживання.

Заслухавши його пояснення, дослідивши матеріали, додані до протоколу, суд приходить до висновку про недоведеність вини порушника у вчиненні інкримінованого йому правопорушення, виходячи з наступного.

Як видно із змісту протоколу, він складений з грубими порушеннями вимог ст. 256 КУпАП, яка встановлює, що в протоколі про адміністративне правопорушення, зокрема, повинні бути зазначені: дата і місце його складення, посада, прізвище, імя по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу порушника; місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення порушника; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка вчинила адміністративне правопорушення. У разі відмовлення особи, яка вчинила правопорушення, від підписання протоколу, в ньому робиться запис про це. При складенні протоколу порушникові розяснюються його права і обовязки, передбачені ст. 268 КУпАП, про що робиться відмітка у протоколі.

Відповідно до Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах внутрішніх справ України, затвердженої наказом МВС України 4 жовтня 2013 року № 950 (далі - Інструкція) протокол про адміністративне правопорушення складається на спеціальному бланку, що виготовлений друкарським способом, на якому проставлено відповідні серія і номер. Усі реквізити протоколу заповнюються чорнилами чорного або синього кольору, крім селевих, розбірливим почерком, державною мовою. Не допускається закреслення чи виправлення відомостей, що заносяться до протоколу, а також унесення додаткових записів після того, як протокол підписано особою, стосовно якої його складено. Протокол складається у двох примірниках, один з яких під підпис вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.

При складанні протоколу зазначаються: дата і місце його складення (число, місяць, рік, населений пункт, географічна точка); посада, спеціальне звання, прізвище, імя, по батькові посадової особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (зазначаються повністю (без скорочення) її прізвище, імя та по батькові; число, місяць і рік народження; місце народження; місце проживання; місце реєстрації; найменування підприємства, установи, організації, де працює (її посада) або навчається особа; документ, що посвідчує особу (серія, номер паспорта, дата видачі й назва ОБС, що його видав, або серія, номер іншого документа, що посвідчує особу, яка вчинила правопорушення (службове чи пенсійне посвідчення, студентський квиток), дата видачі й найменування підприємства, установи, організації, що його видали); відомості щодо притягнення особи до адміністративної відповідальності впродовж року (за наявності); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення (суть адміністративного правопорушення повинна точно відповідати ознакам складу адміністративного правопорушення, зазначеним у статті КУпАП, за якою складено протокол); частина відповідної статті та стаття КУпАП, згідно з якою передбачена адміністративна відповідальність за таке правопорушення; прізвища, місця проживання свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

При складанні протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, розяснюються її права, передбачені статтями 55, 56, 59, 63 Конституції України, статтею 268 КУпАП, повідомляється, що справу про адміністративне правопорушення буде розглянуто у строки, визначені статтею 277 КУпАП, про що робиться відмітка та ставиться підпис особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Протокол підписується уповноваженою посадовою особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності. За наявності свідків і потерпілих протокол може бути підписано також цими особами. До протоколу долучаються інші матеріали про адміністративне правопорушення (пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновок експерта, речові докази, протокол про вилучення речей і документів, рапорти посадових осіб, а також інші документи).

Ці вимоги закону ініціатором складення протоколу були грубо порушені.

Так, суть адміністративного правопорушення, як про це зазначено в протоколі, не відповідає ознакам складу адміністративного правопорушення, зазначеним у статті 162 КУпАП, що порушує право на захист особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Із змісту протоколу не видно, і про це в ньому не зазначено, що вчинені дії є незаконними як це слідує з диспозиції норми закону. Дії порушника кваліфіковані за ч. 1 ст. 162 КУпАП, в той час, коли зазначена стаття не містить частин, а складається з однієї норми.

В протоколі не зазначено про те, коли порушнику були розяснені його права. До протоколу додані ксерокопії документів, процесуальне походження яких невідоме і відповідність дійсності яких не засвідчена, що позбавляє суд можливості прийняти їх до уваги як докази по справі.

Також відсутні відомості про те, що порушник отримав копію протоколу про вчинення ним адміністративного правопорушення, а також, що йому було повідомлено про порядок і строки розгляду справи відповідно до статті 277 КУпАП.

Із документів доданих до протоколу слідує, що докази вини порушника зібрані всупереч встановленому статтею 251 КУпАП порядку. Згідно з положеннями зазначеної норми закону доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Як видно із доданих до протоколу документів, відповідність дійсності яких процесуально не підтверджена, вони були отримані нібито по кримінальному провадженню № 0001844, внесеному до ЄРДР 26 вересня 2014 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 199 КК України стосовно невідомих осіб (а. с. 18). Саме в рамках цього провадження у ОСОБА_1 було проведено обшук, в ході якого вилучено належні йому грошові кошти. Зокрема, для проведення оперативної закупки грошових коштів у порушника було залучено громадянина ОСОБА_3, якому були вручені грошові кошти в сумі 1000 доларів США, якого в послідуючому також притягнуто до адміністративної відповідальності за аналогічне правопорушення, а саме придбання грошових коштів у порушника. Крім того, були вчинені і інші процесуальні дії відповідно до положень КПК України. Ксерокопії цих процесуальних документів без належного їх завірення та підтвердження факту законності процесуального походження і додані як докази до протоколу про вчинення адміністративного правопорушення ОСОБА_1, що суд вважає недопустимим.

Аналіз доданих до протоколу про вчинення адміністративного правопорушення документів свідчить про можливе притягнення порушника до кримінальної відповідальності в рамках відкритого кримінального провадження № 0001844, що в такому випадку виключає можливість притягнення його до адміністративної відповідальності за це ж діяння, виходячи з положень ч. 1 ст. 61 Конституції України, згідно з якою ніхто не може бути двічі притягнений до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Про те ж, чи притягнутий ОСОБА_1 до кримінальної відповідальності, які результати розслідування кримінального провадження № 0001844 і чи не закрито воно відповідно до положень КПК України і якщо так, то коли, даних до протоколу не додано.

Крім того, протокол про вчинення адміністративного правопорушення складено з порушенням строків встановлених статтею 254 КУпАП та Інструкції, з яких слідує, що він повинен складатися негайно після вчинення правопорушення, в той же час його складено після спливу більш ніж півтора місяця з моменту його скоєння.

Отже, суд вважає, що докази вини ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому правопорушення одержані незаконним шляхом, оскільки зібрані в рамках кримінального провадження відповідно до положень КПК України, а не КУпАП, а тому не можуть прийматися судом до уваги.

Відповідно до ч. 3 ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

На підставі наведеного суд приходить до висновку про відсутність в діяннях ОСОБА_1 складу інкримінованого йому правопорушення та необхідності закриття справи з цих підстав.

Відповідно до п. 1 статті 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Вилучені у порушника грошові кошти під час проведення обшуку за місцем його проживання 16 грудня 2014 року, які зберігаються в СВ СУ УМВС України в Полтавській області, підлягають поверненню йому ж.

Керуючись статтями 247, 283 та 284 КУпАП,

п о с т а н о в и в :

Закрити справу щодо ОСОБА_1 на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Грошові кошти, вилучені у ОСОБА_1 відповідно до протоколу обшуку від 16 грудня 2014 року, Грошові кошти в сумі 20000 грн., вилучені у ОСОБА_3 відповідно до протоколу огляду та вилучення грошових коштів від 16 грудня 2014 року, які зберігаються в СВ СУ УМВС України в Полтавській області, повернути останньому.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником або на неї може бути внесено протест прокурора протягом десяти днів з дня її винесення.

СуддяОСОБА_4