Апеляційний суд Кіровоградської області
№ провадження 33/781/11/15 Головуючий у суді І-ї інстанції Іващенко В. М.
Категорія - 130 Доповідач у суді ІІ-ї інстанції Осєтров В. І.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.01.2015 року. Суддя судової палати в кримінальних справах апеляційного суду Кіровоградської області Осєтров В.І., за участі ОСОБА_3 та в його інтересах адвоката ОСОБА_4, розглянув апеляційну скаргу ОСОБА_3 на постанову Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 08 грудня 2014 року, якою

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, мешканця АДРЕСА_1,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами строком на 2 роки.

В С Т А Н О В И В:

Постановою місцевого суду ОСОБА_3 визнаний винним за те, що він 29.09.2014 року о 7 год. 30 хв. на 121 км. Автодороги Бориспіль - Запоріжжя керував автомобілем НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп'яніння, а саме: різкий запах алкоголю з порожнини рота. Від проходження медичного огляду на стан сп'яніння у встановленому законом порядку відмовився в присутності свідків, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В своїй апеляційній скарзі ОСОБА_3 не оспорюючи кваліфікації та обставин вчиненого ним адміністративного правопорушення, просить поновити строк на апеляційне оскарження судового рішення, змінити вказану постанову районного суду та накласти стягнення не пов'язане з позбавленням права керування транспортними засобами, обґрунтовуючи це тим, що справа була розглянута без участі апелянта, так як останній повістки не отримував, що в свою чергу позбавило його права надати докази, які б могли суттєво вплинути на рішення суду. Разом з тим апелянт зазначає, що суд не врахував всіх обставин та призначив занадто суворе стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами, що поставить його сім'ю у скрутне матеріальне становище.

Заслухавши скаржника ОСОБА_3 та в його інтересах адвоката ОСОБА_4., які підтримали апеляційну скаргу, перевіривши матеріали справи, зваживши доводи апеляційної скарги, вважаю, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії АГ2 № 446739 від 29.09.2014 року ОСОБА_3 29 вересня 2014 року о 7 год. 30 хв. на 121 км. Автодороги Бориспіль - Запоріжжя керував автомобілем НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп'яніння, а саме: різкий запах алкоголю з порожнини рота. Від проходження медичного огляду на стан сп'яніння у встановленому законом порядку відмовився в присутності свідків, що підтверджується письмовими поясненнями самого ОСОБА_3, який був згоден з протоколом, поясненнями свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6

Тому, з урахуванням викладених обставин та особи правопорушника суд першої інстанції обґрунтовано притягнув ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Ствердження ОСОБА_3 про те, що він не був повідомлений про час та місце розгляду справи в суді першої інстанції, хоч і відповідає дійсності, проте слід зазначити, що суд надсилає судові повістки виходячи із наявних в матеріалах справи відомостей, зокрема, про місце проживання особи. Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення, з яким був ознайомлений ОСОБА_3, про що свідчить підпис та пояснення останнього, у ньому було зазначено адресу проживання останнього, а саме АДРЕСА_2 На вказану адресу судом першої інстанції і направлялись судові повістки. Однак з апеляційної скарги порушника, слідує, що він проживає АДРЕСА_1, що свідчить про зазначення у протоколі про адміністративне правопорушення хибної адреси. Таким чином, суд першої інстанції вжив всі необхідні та можливі заходи для належного повідомлення ОСОБА_3 про час та місце розгляду справи, в зв'язку з чим, розгляд справи про адміністративне правопорушення за відсутності правопорушника, в даному випадку, не може бути підставою для скасування постанови суду.

При цьому, при накладенні адміністративного стягнення, суд першої інстанції належним чином не врахував всіх обставин адміністративного правопорушення, зокрема те, що ОСОБА_3 вперше притягується до адміністративної відповідальності, має на утриманні неповнолітню дитину, тимчасово не працює та як останній пояснив в судовому засіданні суду апеляційної інстанції, автомобіль є єдиним джерелом доходу для його сім'ї, а тому на переконання суду апеляційної інстанції стягнення, яке накладене судом першої інстанції на ОСОБА_3 є занадто суворим, в зв'язку з чим, постанову місцевого суду необхідно змінити в частині накладеного стягнення та накласти на правопорушника стягнення у виді штрафу.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суддя апеляційного суду Кіровоградської області,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3, задовольнити.

Постанову Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 08 грудня 2014 року про накладення на ОСОБА_3 за ч. 1 ст. 130 КУпАП адміністративного стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами строком на 2 роки, змінити в частині накладення адміністративного стягнення.

Накласти на ОСОБА_3 за ч. 1 ст. 130 КУпАП адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто 3 400 (три тисячі чотириста) грн.

В решті постанову суду залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили негайно, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя апеляційного суду

Кіровоградської області В.І. Осєтров