АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 594/1490/14-пГоловуючий у 1-й інстанції Козяр Л.В.
Провадження № 33/789/6/15 Доповідач - Коструба Г.І.
Категорія - ст.173 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 лютого 2015 р. Суддя апеляційного суду Тернопільської області Коструба Г.І., розглянувши адміністративну справу відносно ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, працюючого інженером-інспектором в Борщівському РЕМ Тернопільської обл., жителя АДРЕСА_1

ВСТАНОВИв:

Постановою судді Борщівського районного суду Тернопільської обл. від 16 грудня 2014 р. ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.173 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 119 грн.

Як вбачається з постанови, 31 жовтня 2014 року біля 17 год. 50 хв. ОСОБА_1, перебуваючи у стані алкогольного сп"яніння в громадському місці на вул. Нова в с. Мушкатівка Борщівського району Тернопільської області, безпричинно чіплявся до громадянина ОСОБА_2, при цьому виражався на його адресу нецензурною лайкою, на зауваження не реагував, поводився зухвало, а також нецензурно лаявся в адрес працівників міліції, які прибули на виклик ОСОБА_2, чим порушив громадський порядок і спокій громадян.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить постанову Борщівського районного суду від 16 грудня 2014 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за ст. 173 КУпАП скасувати, а провадження у справі закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Вважає, що зазначене рішення суду винесене з порушенням норм процесуального права та неправильного застосування норм матеріального права. Суд неповно з'ясував усі фактичні обставини справи, не дослідив і не надав належної оцінки наявним у матеріалах доказам. Підійшов упереджено, однобічно та формально до вивчення обставин справи, що потягло за собою необґрунтований висновок про вину особи у вчиненні адміністративного проступку. Вирішуючи справу, суд першої інстанції не сприяв справедливому, неупередженому та своєчасному її розгляду. Не прийняв до уваги і те, що в його діях немає складу адміністративного правопорушення, а інкриміноване йому діяння не відповідає фактичним обставинам справи. Суд не дослідив і не надав належної правової оцінки порушенням чинного законодавства України при здійсненні владних повноважень при складанні протоколу про адміністративне правопорушення зі сторони дільничого інспектора міліції ОСОБА_3 Водночас, суд прийняв до уваги показання працівників міліції, а показання, що спростовують його вину, безпідставно відхилив. За таких умов рішення суду не може вважатися справедливим і законним.

Мотивує свої доводи тим, що працівником міліції при складанні протоколу було вчинено ряд порушень, які судом першої інстанції залишені поза увагою. Зокрема, звертає увагу на те, що протокол був складений у його відсутності та через місяць після події, а саме 28 листопада 2014 року. Окрім цього, в протокол внесені невірні відомості про особу порушника, зокрема - дата і місце народження, які не відповідають його паспортним даним, чим порушені вимоги ст.ст. 7, 245, 252, 256 КУпАП, а також п.3.2 та 3.9 Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах внутрішніх справ України, затвердженій Наказом МВСУ від 04.10.2013р. №950.

Окрім цього, стверджує, що лікарі ОСОБА_4, ОСОБА_5 пояснили, що він не висловлювався нецензурними словами, а голосно говорив про те, що його побили працівники міліції, однак судом безпідставно залишено поза увагою пояснення цих осіб.

Апелянт у своїй скарзі також вказує на те, що обов'язковою ознакою об'єктивної сторони дрібного хуліганства є місце його вчинення - громадське місце, яке дістало законодавче визначення як частина (частини) будь-якої будівлі, споруди, яка доступна або відкрита для населення вільно, чи за запрошенням, або за плату, постійно, періодично або час від часу, зокрема під'їзди, а також переходи, стадіони (Закон України «Про заходи щодо попередження та зменшення вживання тютюнових виробів і їх шкідливого впливу на здоров'я»). Таким чином, вважає, що сільська безлюдна вулиця не може бути громадським місцем.

Також апелянт зазначає, що суб"єктивною стороною дрібного хуліганства є вина у формі прямого умислу, однак, за його словами, протиправних дій він не вчиняв і наміру порушувати громадський порядок та спокій громадян він не мав, а в матеріалах справи, на його думку, відсутні належні докази, які б засвідчували протилежне.

Окрім цього, звертає увагу на те, що пояснення осіб, які оформлялись посадовими особами міліції, складені «під шаблон» і містять ряд виправлень в описовій частині та значну ділянку вільного поля від останніх слів до підпису особи, що викликає сумнів у достовірності інформації, яка там міститься. Однак зауваження з цього приводу суд до уваги не взяв. Аналогічну позицію зайняв суд і на зауваження з приводу того, що документи адміністративної справи не пронумеровані та не внесені в опис, а рапорти працівників міліції не мають відповідної реєстрації ОВС.

Розглянувши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, приходжу до висновку, що апеляція до задоволення не підлягає з наступних підстав.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення, 31 жовтня 2014 року о 17 год. 50 хв. ОСОБА_1, перебуваючи у стані алкогольного сп"яніння, в громадському місці на вул. Нова в с. Мушкатівка Борщівського району Тернопільської області, безпричинно чіплявся до громадянина ОСОБА_2, при цьому виражався в його адресу нецензурною лайкою, на зауваження не реагував, поводився зухвало, а також нецензурно лаявся в стору працівників міліції, які прибули на виклик ОСОБА_2 в с. Мушкатівка. Під час того, коли ОСОБА_1 було доставлено в Борщівську ЦРКЛ для освідчення на стан алкогольного сп"яніння, він знову голосно викрикував нецензурні слова на адресу працівників міліції, на зауваження не реагував, поводив себе зухвало, своїми діями порушував громадський порядок і спокій громадян. Таким чином, вчинив дрібне хуліганство та порушив вимоги ст.173 КУпАП.

За змістом ст. ст. 245, 252, 280, 283 КУпАП при розгляді справи про адміністративні правопорушення забезпечується всебічне, повне та об'єктивне з'ясування обставин справи, підлягають для з'ясування питання про те, чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа в його вчинені, рішення приймається на підставі доказів, долучених у суді і оцінених суддею за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному і об'єктивному дослідженню всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Зазначені вимоги закону судом першої інстанції дотримані в повній мірі.

Висновок судді про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.173 КУпАП, та обставини, викладені в протоколі про адміністративне правопорушення, повністю знайшли своє підтвердження під час апеляційного перегляду справи і стверджується зібраними у справі доказами, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії №018546 від 28.11.2014, поясненнями потерпілого ОСОБА_2 та свідків, які спростовують твердження апелянта про те, що протиправних дій він не вчиняв і наміру порушувати громадський порядок та спокій громадян він не мав, а також його твердження про відсутність в матеріалах справи належних доказів, які б засвідчували протилежне.

Апелянтом висновок суду не спростовано і в апеляційній скарзі.

Зокрема не заслуговують на увагу твердження апелянта про порушення вимог КУпАП та Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення при складанні адмінпротоколу, оскільки причини описки в даному протоколі і те, що він був складений через місяць, працівник міліції, який складав даний протокол, пояснив в суді першої інстанції і ці пояснення не були спростовані апелянтом.

Твердження апелянта про те, що пояснення осіб, які оформлялись працівниками міліції і на думку апелянта складені "під шаблон", містять ряд виправлень в описовій частині та значну ділянку вільного поля від останніх слів до підпису особи і викликають в нього сумніви в достовірності інформації, що там міститься, також не заслуговують на увагу, оскільки всі пояснення були прочитані особами, які їх надавали і ними ж підписані. Не знайшли свого підтвердження в матеріалах справи і слова апелянта про відсутність опису та нумерування справи.

Щодо реєстрації в ОВС рапортів працівників міліції, то ці рапорти зареєстровані бути не повинні, оскільки у роботі правоохоронних органів інформацію доповідного характеру виконують рапортом, в якому доповідають про ситуацію, що має місце, чи факт виконання будь-якої роботи. Виконується як з ініціативи працівника, так і за вказівкою керівника. Рапортом, як і доповідною запискою, інформують керівника про виконання роботи. Реєструються лише заяви і повідомлення про вчинення правопорушення в журналі єдиного обліку.

Що стосується тверджень апелянта в апеляційній скарзі про те, що свідки ОСОБА_4 та ОСОБА_5 свідчили на його користь, то вони спростовуються письмовими поясненнями цих же свідків, а також усним поясненням ОСОБА_5 в суді першої інстанції, де вона пояснила, що ОСОБА_1, коли його доставили в Борщівську ЦРКЛ, виражався нецензурними словами на адресу працівників міліції і на її адресу також, що є найбільш розповсюдженою формою дрібного хуліганства.

Разом з цим, положення, зазначені в ст.173 КУпАП, передбачають не лише нецензурну лайку в громадських місцях, але й образливе чіпляння до громадян, що є іншою формою даного правопорушення, під яким необхідно розуміти докучливу поведінку, пов"язану з образливими діями, що зневажають честь і гідність людини та утискають будь-чию волю, до того ж у грубій розв"язній манері.

Беручи до уваги вищенаведене, суд приходить до висновку про те, що наведені в апеляційній скарзі обставини не є вагомими для скасування постанови суду першої інстанції, та спрямовані на уникнення адміністративної відповідальності.

Тому, керуючись ст. 294 КУпАП, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Борщівського районного суду від 16 грудня 2014 року - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя - підпис

З оригіналом згідно:

Суддя апеляційного суду Тернопільської області Г.І. Коструба