АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД М. КИЄВА
16.01.2015 року м. Київ
№ 33/796/121/2015
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Суддя Апеляційного суду м. Києва Стрижко С.І., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову судді Оболонського районного суду м. Києва від 23 жовтня 2014 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця м. Лубни, Полтавської області, громадянина України, ідентифікаційний код НОМЕР_1, працюючого водієм в ТОВ «Ормагруп», проживаючого за адресою: АДРЕСА_1, про притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 124, ст. 122-4 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В:

Згідно із протоколом про адміністративне правопорушення, ОСОБА_2 01 жовтня 2014 року, приблизно о 18 год. 30 хв., в м. Києві по вул. Тимошенка, 15, керуючи автомобілем «Хюндай», д.н. НОМЕР_2, віїзджаючи з місця парковки, не дотримався безпечного бокового інтервалу внаслідок чого скоїв наїзд на стоячий автомобіль «ВАЗ-2109», д.н. НОМЕР_3, що спричинило механічні пошкодження транспортному засобу та залишив місце пригоди. Своїми діями водій ОСОБА_2 порушив п. п. 13.1, 2.10 Правил дорожнього руху України, тобто вчинив адміністративні правопорушення, передбачені ст. 124, ст. 122-4 КУпАП.

Постановою судді Оболонського районного суду м. Києва від 23 жовтня 2014 року ОСОБА_2 притягнуто до адміністративної відповідальності, застосувавши до нього адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами строком на один рік.

Також із ОСОБА_2 стягнуто в доход держави судовий збір в розмірі 36 грн. 54 коп.

На зазначене рішення судді, не оспорюючи фактичних обставин справи, ОСОБА_2 подав до Апеляційного суду м. Києва скаргу, в якій просить змінити накладене на нього адміністративне стягнення з позбавлення права керувати транспортними засобами на штраф у встановленому розмірі.

В обґрунтування поданої апеляційної скарги, апелянт зазначає про неповне встановлення фактичних обставин справи судом першої інстанції, оскільки, отримавши повістку, він не мав змоги прибути в судове засідання, так як знаходився в іншому місці у зв'язку із службовою необхідністю та не мав можливості завчасно повідомити про це суд. А тому вважає, що суд першої інстанції мав би відкласти розгляд справи у зв'язку із його неявкою, не позбавляючи його права на захист, зокрема надати відомості про місце роботи та відповідні характеристики, висловити своє ставлення до пригоди, оскільки в поясненнях наданих працівникам ДАІ він пояснив причини залишення місця ДТП.

Апелянт також зазначає, що обираючи вид найсуворішого адміністративного стягнення, суд першої інстанції не вказав жодного доводу, на підставі якого його було позбавлено права керування транспортними засобами, а не призначено штраф. А тому просить апеляційний суд врахувати те, що він працює водієм в ТОВ «Ормагруп», і позбавлення його права керування транспортними засобами ставить його у дуже скрутне становище, він буде не в змозі здійснювати свої робочі обов'язки, що може призвести до втрати ним роботи. Просить також врахувати його позитивну характеристику з місця роботи, його сімейний стан, а саме наявність у нього на утримання двох малолітніх дітей.

Крім того, в апеляційній скарзі міститься клопотання, в якому апелянт ставить питання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови судді, оскільки цей строк був пропущений ним з поважних причин, а саме у зв'язку з тим, що він не був присутній у судовому засіданні, а копію судового рішення ним отримано лише 03.12.2014 року та 09.12.2014 року подано апеляційну скаргу.

Розглянувши заявлене клопотання суд апеляційної інстанції приходить до висновку про те, що ОСОБА_2 був пропущений строк на апеляційне оскарження з поважних причин, оскільки в матеріалах справи відсутні супровідний лист до постанови та будь-які поштові розписки про отримання адресованої ОСОБА_2 копії оскаржуваної постанови, що позбавило його можливості вчасно, протягом передбаченого законом десятиденного строку на апеляційне оскарження, подати апеляцію на постанову суду.

За таких підстав, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про необхідність задоволення заявленого ОСОБА_2 клопотання та поновлює йому строк на апеляційне оскарження постанови.

У судовому засіданні ОСОБА_2 та його захисник ОСОБА_3 підтримали подану апеляційну скаргу, ОСОБА_2, визнавши свою винуватість, щиро розкаявся, просив врахувати відомості про його особу та змінити вид призначеного йому адмінстягнення - позбавлення права керування транспортними засобами на штраф, оскільки такий вид стягнення, з урахуванням його потреб та потреб його сім`ї, позбавить можливості працювати, а відтак джерела існування не тільки для нього, а й членів його сім'ї.

Заслухавши доповідь судді, пояснення особи, яка вчинила адміністративні правопорушення та його захисника, які підтримали апеляційну скаргу, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції вважає її такою, що підлягає задоволенню з таких підстав.

Висновок судді в постанові про винуватість ОСОБА_2 у порушенні п. п. 13.1, 2.10 ПДР України та вчинення ним адмінправопорушень, передбачених ст. ст. 124, 122-4 КУпАП, є обґрунтованим, відповідає фактичним обставинам подій та підтверджений наведеними у справі доказами у їх сукупності, зокрема даними протоколу про адміністративне правопорушення, який підписаний відповідною посадовою особою та водієм-порушником без будь-яких заперечень та іншими доказами.

Більш того, сам ОСОБА_2 повністю визнав свою винуватість у вчиненні ДТП та залишенні місця ДТП.

У відповідності до вимог ст. 33 ч. 2 КУпАП, суддя при призначенні стягнення у виді позбавлення права керувати транспортними засобами має врахувати характер вчиненого правопорушення, особу, яка притягується до адмінвідповідальності, ступінь вини, майновий стан та обставини, що пом'якшують та обтяжують відповідальність.

Крім того, з огляду на те, що санкції ст. ст. 124, 122-4 КУпАП передбачають альтернативні види стягнень, суддя районного суду при визначенні найбільш суворого виду такого стягнення повинен належним чином мотивувати прийняте рішення щодо застосування саме такого стягнення.

Проте ці вимоги закону належним чином суддею районного суду виконані не були та рішення щодо накладення на ОСОБА_2 стягнення у виді позбавлення права керувати транспортними засобами фактично не мотивоване.

Так, як вбачається із матеріалів справи, зокрема викладених писмово пояснень, ОСОБА_2 як під час складення протоколу про адміністративне правопорушення, так і під час розгляду справи в суді апеляційної інстанції визнав свою винуватість у порушенні ПДР України, що є обставиною, що пом'якшує його відповідальність, пошкодження, які були отримані транспортними засобами внаслідок ДТП є невеликими, а місце ДТП залишив, з метою уникнення конфлікту із особами, які проходили поруч та вели себе агресивно.

При цьому з матеріалів справи та документів, долучених до скарги, убачається, що ОСОБА_2 має постійне місце проживання та місце роботи, яка пов'язана із керуванням транспортного засобу, позитивну характеристику з місця роботи, на його утриманні знаходиться двоє малолітніх дітей 2010 та 2012 року народження.

Враховуючи вказане, а також конкретні обставини справи, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про можливість пом'якшення ОСОБА_2 адміністративного стягнення та призначення його у виді накладення штрафу у розмірі, передбаченому санкцією ст. 124 КУпАП, з урахуванням ч. 2 ст. 36 КУпАП, а саме двадцяти п'яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

За таких обставин, скарга ОСОБА_2 підлягає задоволенню, а постанова судді Оболонського районного суду м. Києва від 23 жовтня 2014 року - зміні.

Керуючись ст. 294 КУпАП України,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - задовольнити.

Постанову судді Оболонського районного суду м. Києва від 23 жовтня 2014 року щодо ОСОБА_2 - змінити в частині адміністративного стягнення - накласти на ОСОБА_2 за ст. 122-4, ст. 124 КУпАП адмінстягнення у виді штрафу в доход держави у розмірі двадцяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - 425,00 грн.

В решті постанову Оболонського районного суду м. Києва від 23 жовтня 2014 року - залишити без зміни.

Суддя Апеляційного

суду міста Києва Стрижко С.І.