АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД м. КИЄВА

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

9 січня 2015 року м. Київ

Суддя судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду міста Києва Дзюбін В.В.,

за участю відповідальної особи ОСОБА_1
захисника Вітюка В.В.,

переглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві адміністративну справу за апеляційною скаргою захисника Вітюка Василя Вікторовича в інтересах ОСОБА_1 на постанову судді Деснянського районного суду м. Києва від 22 жовтня 2014 року,

УСТАНОВИВ:

Цією постановою:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, який народився в м. Києві, проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнаний винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КпАП України, та на нього накладене адміністративне стягнення у виді позбавлення права керувати транспортними засобами строком на два роки без оплатного вилучення транспортного засобу.

Також постановлено стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 36 грн. 54 коп.
Постановою судді місцевого суду ОСОБА_1 притягнений до адміністративної відповідальності за керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння.

Як визнала установленим у постанові суддя місцевого суду, адміністративне правопорушення вчинене за таких обставин.

28.08.2014 р. о 01:10 годин ОСОБА_1 повторно протягом року керував автомобілем Мерседес, знак державної реєстрації НОМЕР_1 , просп. Броварським в м. Києві, порушивши вимоги п. 2.9 а) ПДР України, в стані алкогольного сп`яніння, під час проведення огляду наявності такого із використанням приладу Драгер 6810, виявлено 0,83% проміле.

В апеляційній скарзі захисник Вітюк В.В., не заперечуючи законність, обґрунтованість та підстави притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 130 КпАП України, змінивши в судовому засіданні апеляційні вимоги, просить постанову судді Деснянського районного суду м. Києва від 22.10.2014 р. у частині накладеного адміністративного стягнення скасувати та на підставі ст. 22 КпАП України звільнити правопорушника від адміністративної відповідальності, обмежившись усним зауваженням.

На обґрунтування апеляційних вимог захисник Вітюк В.В. зважає на неврахування повною мірою суддею місцевого суду при накладенні стягнення характеру вчиненого правопорушення, особи порушника, ступеню його вини, майнового стану, обставин, що пом`якшують відповідальність, і відсутність обставин, які обтяжують відповідальність водія ОСОБА_1 .

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду щодо змісту оскарженої постанови та доводів апеляційної скарги захисника Вітюка В.В.; вислухавши пояснення ОСОБА_1 і захисника Вітюка В.В., які підтримали апеляційну скаргу зі змінами; вивчивши матеріали адміністративної справи, перевіривши доводи скарги, викладені апелянтом, апеляційний суд уважає апеляційну скаргу такою, що підлягає задоволенню з таких підстав.

Винуватість водія ОСОБА_1 у повторному протягом року керуванні транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння за обставин, установлених у постанові, доведена наявними в справі належними доказами, дослідженими й перевіреними в судовому засіданні, яким суддею місцевого суду надано об`єктивну оцінку.

При цьому суддя місцевого суду правильно встановив фактичні обставини справи та дійшов обґрунтованого висновку про винуватість водія ОСОБА_1 у порушенні вимог п. 2.9 а) ПДР України, згідно яких водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Кваліфікація наявності невиконання ОСОБА_1 такої заборони суддею місцевого суду за ч. 2 ст. 130 КпАП України є правильною.

Між тим, адміністративне стягнення на ОСОБА_1 накладене з явно формальним дотриманням вимог ст. 33 КпАП України, за своїм видом і розміром не є справедливим, не повною мірою відповідає характеру вчиненого правопорушення, особі порушника та ступеню його вини, майнового стану, без урахування обставин, що пом`якшують відповідальність, і відсутністю таких, які обтяжують її.

Так, ОСОБА_1 брав безпосередню участь а антитерористичній операції, забезпеченні її проведення і захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України (в Донецькій області: сектор М), за час проходження служби у військовій частині НОМЕР_2 Національної гвардії України характеризується виключно позитивно, за сумлінне ставлення до виконання службових обов`язків, патріотизм, витримку та мужність проявлені під час виконання завдань по обороні територіальної цілісності та суверенітету України в ході проведення антитерористичної операції нагороджений грамотою командира військової частини НОМЕР_2 , одружений, має на утриманні вагітну дружину, якій за станом здоров`я загрожує переривання вагітності, обставинами, що пом`якшують відповідальність ОСОБА_1 , суд апеляційної інстанції визнає щире розкаяння винного, вчинення ним правопорушення при збігу надзвичайних обставин, загрози небезпеці державній незалежності України, її територіальній цілісності, при цьому обставин, які обтяжують відповідальність, немає.

За таких обставин, суд апеляційної інстанції на підставі ст. 22 КпАП України вважає за можливе звільнити правопорушника ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 130 КпАП України, обмежившись усним зауваженням.

Зважаючи на викладене, апеляційний суд дійшов остаточного висновку про задоволення апеляційної скарги.

Керуючись ст. 294 КпАП України, Апеляційний суд м. Києва

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу захисника Вітюка В.В. задовольнити.

Постанову судді Деснянського районного суду м. Києва від 22 жовтня 2014 року щодо ОСОБА_1 в частині накладеного адміністративного стягнення та стягнення судового збору скасувати.

На підставі ст. 22 КпАП України, ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 130 КпАП України звільнити, обмежившись усним зауваженням.

У решті цю постанову залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду м. Києва В. Д з ю б і н