АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
№ справи 33/796/44/2015 Головуючий у суді 1-ї інстанції - Букіна О.М.
Категорія - ч. 1 ст. 483 МК України Головуючий - Лашевич В.М.
П О С Т А Н О В А

Іменем України

05 лютого 2015 року місто Київ

Суддя Судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва Лашевич В.М.,

з участю:

представника Київської міської митниці Державної фіскальної служби України - Келеберденка В.В.,

захисника - ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду адміністративну справу за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_5 на постанову судді Солом'янського районного суду міста Києва від 24 листопада 2014 року, -

В С Т А Н О В И В :

Постановою судді Солом'янського районного суду міста Києва від 24 листопада 2014 року

ОСОБА_5, яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_2 року в селі Покутинці Віньковецького району Хмельницької області, громадянка України, директор TOB «ATEM» (, 01033, м. Київ, вул. Жилянська, 19, Україна), зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1, ідентифікаційний код НОМЕР_1,

визнана винною у порушенні митних правил, передбачених ст. 352 МК України (в редакції від 11 липня 2002 року № 92-ІV), а провадження у справі закрито на підставі п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП, тобто у зв'язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення.

Згідно постановою судді районного суду, 07 листопада 2009 року на митну територію України з Італії через пункт пропуску Чопської митниці у вантажному автомобілі НОМЕР_2/НОМЕР_3 на адресу TOB «ATEM» (, 01033, м. Київ, вул. Жилянська, 19, Україна) ввезено товар «частини лінії для виробництва керамічної плитки», торговельна марка/виробник - Intertrade di Bissoli Gabriele, Італія, вагою брутто 5510 кг, 13 місць.

Підставою для переміщення вказаного вантажу через митний кордон України були наступні товаросупровідні документи: CMRвід 04.11.2009 № 204619, інвойс від 04.11.2009 № 2009/388, виставлений компанією «Keraplast Technology GmbH» (Voltastrasse 10, 70376 Stuttgart, Німеччина), із зазначенням вартості товару - 15989,00 доларів США.

Після прибуття у зону діяльності Київської міської митниці Державної фіскальної служби (на той час Київська регіональна митниця), вищевказаний товар був заявлений декларантом ТОВ «ATEM» () ОСОБА_6 за митною декларацією від 10.11.2009 року № 100000010/2009/271807 за вартістю - 127677,00 гривень.

Разом із вказаною митною декларацією до митниці були надані наступні документи: загальна угода про поставку (контракт) від 13.11.2006 року № 06-1113, укладений між компанією «Keraplast Technology GmbH» (Voltastrasse 10, 70376 Stuttgart, Німеччина) та TOB «ATEM» () в особі директора ОСОБА_5 (з додатками), CMR від 04.11.2009 року № 204619, інвойс від 04.11.2009 року № 2009/388, виставлений компанією «Keraplast Technology GmbH» та інші необхідні для здійснення митного контролю та митного оформлення документи, які зазначені в графі 44 вказаної митної декларації.

ЛистомДержмитслужби України від 09.04.2012 року № 20/1-11/03514 до митних органів Італії з метою перевірки законності ввезення на митну територію України товару «частини лінії для виробництва керамічної плитки», одержувачем якого виступало TOB «ATEM» (), було направлено відповідний запит.

Листом від 12.08.2014 року № 91996/RU/CV митні органи Італії надіслали відповідь на вищезазначений запит, з додатками у вигляді завірених копій інвойсу, CMR та експортної декларації.

Згідно відповіді митних органів Італії, 21.09.2009 року італійська компанія «Intertrade di Bissoli Gabriele» підписала контракт № 2109-09 з українською компанією ТОВ «Атем» на поставку та встановлення виробничого обладнання, призначеного для виробництва керамічної плитки на загальну суму 1085800 Євро. В період з жовтня 2009 року по березень 2010 року італійська компанія видала 33 рахунки для українського клієнта на суму 660000 Євро, стосовно яких були видані експортні декларації, серед яких були комерційний інвойс № 2009/388 від 04.11.2009 року, CMR від 03.11.2009 року № 204636 та експортна декларація від 05.11.2009 року № 09TTQXJ010056092E5.

Крім того, митна служба Італії наголосила, що у рахунках, в тому числі № 2009/388 від 04.11.2009 року, зазначено відповідність щодо кількості і ваги брутто, але не щодо вартості. Зазначена вартість є вищою, ніж повідомлено в рахунках, виданих німецькою компанією «Кеrарlast Technology GmbH» і щодо яких у володінні італійської компанії не було знайдено жодного бухгалтерського чи комерційного виправдання.

При вивченні додатків до листа митних органів Італії митним органом було встановлено наступне.

Угода № 2109-09 від 21.09.2009 року, укладена між італійською компанією «Intertrade di Bissoli Саbrіе1е» (Продавець) в особі ОСОБА_7 та TOB «ATEM» (Покупець) в особі ОСОБА_5. Предметом цієї угоди є виключно постачання Продавцем для Покупця устаткування для керамічної промисловості, його обладнання, монтаж, запуск механізму та ходове випробування. Всього ціна угоди становить 1085800 Євро, та вказано послідовність внесення частин зазначеної ціни Покупцем в залежності від стадії виконання контракту, вказана у відсотках від загальної суми та безпосередньо у грошовій валюті - Євро.

Жодного посилання в угоді на німецьку компанію «Keraplast Technology GmbH» не має.

Комерційний інвойс від 04.11.2009 року № 2009/388, виставлений компанією «Intertrade di Bissol Gabriele» (Via Gimo Bozzini, 5c, 37135, Verona, Italy/ 37135, Італія, м. Верона, вул. Гімо Бозіні, 5с) ТОВ «Атем» (01013, Україна, м. Київ, вул. Промислова, 4-Б, літ. М) на товар «частини лінії для виробництва керамічної плитки» загальною вагою брутто 5510 кг., 13 місць, загальною вартістю 18000 Євро. Також вказано автомобіль перевізника, номерний знак НОМЕР_2/НОМЕР_3.

Згідно CMR від 04.11.2009 року № 204636, відправником товару «устаткування для керамічної промисловості» загальною вагою брутто 5510 кг., 13 місць, є компанія «Intertrade di Bissoli Gabriele», а одержувачем - ТОВ «Атем» (01013, Україна, м. Київ, вул. Промислова, 4-Б, літ. М). Безпосереднім перевізником є автомобіль з номерними знаками НОМЕР_2/НОМЕР_3.

Відповідно до даних експортної декларації 05.11.2009 року № 09TTQXJ010056092E5, наданої митними органами Італії, вантаж «партія обладнання», вагою 5510, 13 місць, вартістю 18000 Євро, експортер - «Intertrade di Bissoli Gabriele», одержувач - ТОВ «Атем», номер автомобіля - перевізника НОМЕР_2/НОМЕР_3. Вивезення з митної території здійснено 07.11.2009 року.

Таким чином, в результаті вивчення і співставлення всіх вищевказаних документів, інформації, зазначеної у відповіді митних органів Італії, встановлено, що ТОВ «Атем» 07.11.2009 року під час переміщення товару «частини лінії для виробництва керамічної плитки», торговельна марка/виробник - Intertrade di Bissoli Gabriele, Італія, вагою брутто 5510 кг, 13 місць, надало органу доходів і зборів документи, а саме: інвойс від 04.11.2009 року № 2009/388, виставлений компанією «Keraplast Technology GmbH» (Voltastrasse 10, 70376 Stuttgart, Німеччина) на суму 15989,00 доларів США (згідно офіційного курсу НБУ на день переміщення 127677,00 грн.), що містять неправдиві відомості щодо митної вартості товару.

Дійсною вартістю товару, відповідно до наданих документів митними органами Італії, є 18000 Євро, що, згідно офіційного курсу НБУ на день переміщення (07.11.2009 року - 11,9141 грн. за 1 Євро), складає 214453,80 гривень.

Угоду № 2109-09 від 21.09.2009 року, яка укладена між італійською компанією «Intertrade di Bissoli Gabriele» та TOB «ATEM», підписувала директор ОСОБА_5.

Відповідно до картки обліку № 100/20112/6612 особи, що здійснює зовнішньоекономічну діяльність, керівником ТОВ «Атем» є ОСОБА_5.

Згідно довідки № 1033 з Єдиного державного реєстру підприємств та організацій України від 30.01.2008 року, керівником ТОВ «Атем» є ОСОБА_5.

Таким чином, як зазначено в оскаржуваній постанові, своїми діями ОСОБА_5 вчинила порушення митних правил, передбачених ст. 352 МК України (в редакції від 11 липня 2002 року № 92-ІV).

Не погоджуючись з рішенням судді місцевого суду, захисник ОСОБА_4 подав в інтересах ОСОБА_5 апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову судді районного суду та прийняти нову постанову, якою закрити провадження у справі відносно ОСОБА_5 за ч. 1 ст. 483 МК України на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, тобто за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення. Зокрема, апелянт вважає, що суддею місцевого суду не прийнято до уваги, що, відповідно до вимог ст. 483 МК України, адміністративна відповідальність настає за переміщення або дії, спрямовані на переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, тобто з використанням спеціально виготовлених сховищ (тайників) та інших засобів або способів, що утруднюють виявлення таких товарів, або шляхом надання одним товарам вигляду інших, або з поданням митному органу як підстави для переміщення товарів підроблених документів чи документів, одержаних незаконним шляхом, або таких, що містять неправдиві відомості. При цьому захисник стверджує, що документальних фактів, які б свідчили про усвідомлення вчинення ОСОБА_5 протиправних дій, пов'язаних із переміщення товарів з приховуванням від митного контролю на час складання протоколів, працівниками митниці не наведено. Крім того, автор апеляції зазначає, що Київською міжрегіональною митницею Міндоходів при складанні протоколів про порушення митних правил не встановлено, чим не відповідають дійсності інвойси, CMR щодо суті угод, найменування, асортименту, ваги, кількості чи вартості товарів, а також їх відправника чи одержувача (або покупця), держави, з якої вони вивезені чи в яку переміщуються. Також апелянт зауважує, що митними органами не зазначено, в чому конкретно полягало саме приховування особою товару, а вказівка на іншу вартість товару при тому, що товар випущений в вільний обіг, на думку захисника, не є тим засобом, за допомогою якого приховувався товар з урахування того, що товар не приховувався від працівників митниці та гроші за товар були сплачені покупцем в установленому законом порядку.

Крім того, автор апеляції вважає, що суддя суду першої інстанції не надав належної оцінки тому факту, що на думку митного органу дії ОСОБА_5 мають ознаки правопорушення, передбаченого ст. 483 МК України. При цьому захисник звертає увагу, що на момент митного оформлення товарів за ВМД, а саме станом на листопад 2009 року, ст. 483 МК України (в редакції від 13 березня 2012 р.) ще не діяла.

Заслухавши пояснення захисника ОСОБА_4, який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити, пояснення представника Київської міської митниці ДФС України Келеберденка В.В., який заперечував проти задоволення апеляційної скарги та просив постанову судді місцевого суду залишити без змін, вивчивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляції, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга захисника підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

У відповідності до ст. 10 МК України (в редакції від 11 липня 2012 року), при здійсненні митного контролю та митного оформлення товарів і транспортних засобів, що переміщуються через митний кордон України, застосовуються виключно нормативно-правові акти, чинні на день прийняття митної декларації митним органом України. Закони, які встановлюють або посилюють відповідальність за порушення митних правил, зворотної сили не мають.

Як вбачається з матеріалів справи про порушення митних правил, ОСОБА_5 притягується до відповідальності за дії, спрямовані на переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контрою шляхом подання недостовірних відомостей щодо вартості товару, які були вчинені 07 листопада 2009 року.

Між тим, митними органами 09 жовтня 2014 року за № 0638/10000/14 було складено протокол про порушення ОСОБА_5 митних правил, передбачених ч. 1 ст. 483 МК України (в редакції від 11 липня 2012 року).

Виходячи з того, що на момент порушення ОСОБА_5 митних правил чинною була ст. 352 МК України (в редакції 2002 року), за якою стягнення є м'якшим у порівнянні зі стягненням, яке передбачено ст. 483 МК України (в редакції від 11 липня 2012 р.), то суддя суду першої інстанції прийшов до законного та обґрунтованого висновку про неможливість притягнення ОСОБА_5 до відповідальності на підставі ч. 1 ст. 483 МК України (в редакції від 11 липня 2012 року), оскільки вказана норма закону посилює відповідальність за порушення митних правил. У зв'язку з цим ч. 1 ст. 483 МК України (в редакції від 11 липня 2012 року) не має зворотної дії у часі з огляду на ст. 10 МК України (в редакції від 11 липня 2012 року), а тому не може бути застосована щодо даного правопорушення.

В свою чергу, при розгляді даної справи суддя суду першої інстанції порушив вимоги КУпАП та МК України, згідно з якими суд не наділений повноваженнями змінювати кваліфікацію вчиненого адміністративного правопорушення чи порушення митних правил, визначену у відповідному протоколі органу, який його склав. Тому суддя районного суду не мав права перекваліфіковувати дії ОСОБА_5, визначені в протоколі про порушення митних правил, на ст. 352 МК України (в редакції від 2002 року), а зобов'язаний був направити матеріали даної справи митному органу для доопрацювання, оскільки при складанні протоколу про порушення митних правил митним органом не були дотримані вимоги ст. ст. 10, 363 МК України (в редакції від 11 липня 2012 року), якими визначено, що протокол про порушення митних правил повинен містити посилання лише на ту статтю МК України, яка діяла на момент вчинення правопорушення.

Враховуючи вищезазначене, постанова судді суду першої інстанції про визнання ОСОБА_5 винною у порушенні митних правил, передбачених ст. 352 МК України (в редакції 2002 року), не відповідає вимогам закону та грубо порушує права особи, що притягається до адміністративної відповідальності, які передбачені ст. 268 КУпАП та ст. 366 МК України. При цьому слід вказати, що недотримання митним органом положень ст. ст. 10, 363 МК України (в редакції 2012 року) не може свідчити про наявність чи відсутність в діях ОСОБА_5 складу і події порушення митних правил за обставин, наведених в матеріалах справи, а є підставою для направлення матеріалів до митних органів для проведення додаткової перевірки, під час якої необхідно врахувати вимоги закону, дослідити фактичні обставини справи та належні докази і прийняти законне та обґрунтоване рішення.

Керуючись ст. 294 КУпАП, ст. ст. 391, 392 МК України (2012 року), -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_5 задовольнити частково.

Постанову Солом'янського районного суду міста Києва від 14 листопада 2014 року, відповідно до якої ОСОБА_5 визнано винною у порушенні митних правил, передбачених ст. 352 МК України (в редакції від 11 липня 2002 року №92-ІV), а провадження у справі закрито у зв'язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення, - скасувати.

Матеріали справи про порушення ОСОБА_5 митних правил, передбачених ч. 1 ст. 483 МК України (в редакції 2012 року), повернути до Київської міської митниці ДФС України для проведення додаткової перевірки.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя

Апеляційного суду міста Києва: Лашевич В.М.