Апеляційний суд Житомирської області
Категорія ст. 483 ч. 1 МК України Доповідач Широкопояс Ю. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 лютого 2015 року.

Суддя судової палати в кримінальних справах апеляційного суду Житомирської області Широкопояс Ю.В., за участю особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, - ОСОБА_1, його захисника - адвоката ОСОБА_2, представника Житомирської митниці Омельчука М.М., представника зацікавленої особи - Департаменту праці та соціального захисту населення Житомирської ОДА Тягунової О.В., секретаря судового засідання Велидчук І.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Богунського районного суду м. Житомира від 26 грудня 2014 року у справі про порушення митних правил, передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України, щодо:

ОСОБА_1,

ІНФОРМАЦІЯ_1, мешканця АДРЕСА_1, непрацюючого, що має на утриманні двох неповнолітніх дітей, що раніше не притягувався до адміністративної чи кримінальної відповідальності, -

в с т а н о в и в:

Цією постановою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні порушення митних правил, передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України, та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 41 780, 29 грн. з конфіскацією товару (предмету правопорушення) - легкового автомобіля марки «FORD (D)» моделі FOCUS, - номер кузова - НОМЕР_1, 2004 року виробництва.

Згідно постанови, у січні 2011 року ОСОБА_1 перемістив через митний кордон України вищевказаний легковий автомобіль вартістю 41780,29 грн. з приховуванням від митного контролю шляхом подання митному органу, як підстави для його переміщення та подальшого митного оформлення, документів, які отримані незаконним шляхом та містять неправдиві відомості щодо відправника (продавця) та отримувача (покупця) товару.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати постанову як незаконну та необгрунтовану та закрити провадження у справі. Посилається на неправильне застосування судом норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи. Посилаючись на свою оцінку доказів, твердить також про сплив строку накладення стягнення на момент розгляду справи судом першої інстанції.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 та його захисника в підтримання доводів апеляційної скарги, міркування представника зацікавленої особи - Департаменту праці та соціального захисту населення Житомирської ОДА, яка покаладалась на розсуд суду, та представника Житомирської митниці в заперечення апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, приходжу до таких висновків.

З матеріалів справи та пояснень учасників судового розгляду видно, що 14 січня 2011 року ОСОБА_1, будучи перевізником за дорученням гр-ки України ОСОБА_5, ввіз на митну територію України з дозволу митного органу легковий автомобіль «FORD (D)» моделі FOCUS, - номер кузова - НОМЕР_1, 2004 року виробництва, на адресу Головного управління праці та соціального захисту населення Житомирської обласної державної адміністрації з Німеччини в якості гуманітарної допомоги для інваліда II групи захворювання, пов'язаного з аварією на ЧАЕС, ОСОБА_5, яка перебуває на обліку по забезпеченню на пільгових умовах автомобілем «Славута».

Як підставу для переміщення через митний кордон України вищевказаного легкового автомобіля ОСОБА_1 серед інших документів надав митному органу нотаріально засвідчений дарчий лист на автомобіль від 11 січня 2011 року від громадянина Німеччини ОСОБА_7 як гуманітарної допомоги для інваліда II групи ОСОБА_5 та рахунок від 15.12.2010 року про продаж цього транспортного засобу фірмою «Autohaus Herbert Veit e.K." покупцю ОСОБА_7.

17 лютого 2011 року Комісією з питань гуманітарної допомоги при КМ України вищевказаний легковий автомобіль був визнаний гуманітарною допомогою та відповідно до наказу Головного управління праці та соціального захисту населення Житомирської ОДА від 28 березня 2011 року, був виданий у користування інваліду ОСОБА_5 (а. с. 57-58, 74).

21 березня 2011 року Житомирською митницею за вищевказаними документами було оформлено митну декларацію № 101000013/2011/000588 з урахуванням вимог Закону України «Про гуманітарну допомогу», постанови Кабінету Міністрів України від 19.07.2006 № 999 «Про затвердження Порядку забезпечення інвалідів автомобілями» без сплати нарахованих митних платежів.

За змістом цієї митної декларації та всіх документів, наданих перевізником ОСОБА_1 при митному оформленні легкового автомобіля в Україні, на даний час та на момент митного оформлення у 2011 році його власником є Департамент праці та соціального захисту населення Житомирської обласної державної адміністрації (Головне управління праці та соціального захисту населення Житомирської ОДА у 2011 році), користувачем цього автомобіля є інвалід ОСОБА_5, перевізником був ОСОБА_1, а попереднім власником був громадянин Німеччини ОСОБА_7.

У грудні 2012 року службою боротьби з контрабандою та порушеннями митних правил Житомирської митниці ДМС України було розпочато перевірку з приводу можливих підроблень у нотаріально завіреному дарчому листі та інших документах, підписаних ОСОБА_7, на підставі яких було ввезено вищевказаний легковий автомобіль, та можливої підозри у тому, що транспортний засіб було ввезено на митну територію України з порушенням законодавства з метою ухилення від сплати податків шляхом подання митному органу виготовлених та отриманих незаконним шляхом фіктивних дарчих листів (а. с. 5, 6-18).

14 липня 2014 року у Житомирську митницю від митних органів Німеччини надійшли належним чином завірені копії документів, що містять дані про те, що 16 грудня 2010 року зазначений автомобіль марки «FORD (D)» моделі FOCUS, - номер кузова - НОМЕР_1, 2004 року виробництва, був проданий фірмою «Solide Mobile GmbH», An der Mackeritzbrucke 3, 13629 Berlin, Deutschland (експортером автомобіля) громадянину України ОСОБА_1 за 3 980,00 Євро, що по курсу Національного банку України на момент перетину становить 41 780,29 грн. (а. с. 34-41).

ОСОБА_1 заперечує той факт, що з 16 грудня 2010 року він є власником цього автомобіля. Твердить, що весь пакет документів, наданий ним при митному оформленні автомобіля та переміщенні його за дорученням ОСОБА_5, він одержав від громадянина Німеччини ОСОБА_7.

Статтею 81 МК України 2002 року, яка діяла на час переміщення та митного оформлення автомобіля, було встановлено, що декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари і транспортні засоби, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення.

За змістом статті 86 МК України 2002 року, з моменту прийняття митної декларації вона є документом, що засвідчує факти, які мають юридичне значення. Митний орган не має права відмовити в прийнятті митної декларації, якщо декларантом виконано всі умови, встановлені цим Кодексом. Відмова митного органу в прийнятті митної декларації повинна бути вмотивованою, а про причини відмови має бути письмово повідомлено декларанту.

Згідно пояснень представника Житомирської митниці та матеріалів справи, митна декларація щодо ввезення спірного автомобіля була прийнята митницею 21 березня 2011 року та до цього часу митними органами України не ставилося питання про притягнення будь-яких осіб до відповідальності за ст. 355 МК України 2002 року за заявлення в митній декларації неправдивих відомостей та надання митному органу документів з такими відомостями як підстави для звільнення від сплати податків і зборів, а також інші протиправні дії, що спричинили недобори податків і зборів за відсутності ознак злочину.

Таким чином, сукупністю вищевказаних доказів у справі, в тому числі неспростованими митницею даними митної декларації, що мають юридичне значення, у даній справі доведено, що легковий автомобіль переміщався через митний кордон України перевізником ОСОБА_1 для передачі власнику - Департаменту праці та соціального захисту населення Житомирської обласної державної адміністрації (Головному управління праці та соціального захисту населення Житомирської ОДА у 2011 році) та подальшої передачі у користування інваліду ОСОБА_5 як гуманітарної допомоги від попереднього власника - громадянина Німеччини ОСОБА_7.

Наявні у справі дані документів, наданих митними органами Німеччини, про те, що 16 грудня 2010 року ОСОБА_1 купив цей же автомобіль у Німеччині, не спростовують вищевказаних фактичних даних.

Тому твердження представника митниці та посилання у протоколі про порушення митних правил про те, що ОСОБА_1 на час переміщення легкового автомобіля на митну територію України був його власником, - грунтуються на припущеннях та не доведені у встановленому законом порядку.

По справі не доведено, що перевізник легкового автомобіля ОСОБА_1 мав умисел на вчинення дій, спрямованих на переміщення цього транспортного засобу з приховуванням від митного контролю, та вчинив такі дії.

За таких обставин висновок суду першої інстанції про доведеність винності ОСОБА_1 у вчиненні порушення митних правил, передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України, є необгрунтованим та не відповідає фактичним обставинам справи.

Тому постанова місцевого суду підлягає скасуванню із закриттям справи за відсутністю у діях ОСОБА_1 ознак порушення митних правил, передбачених ч. 1 ст. 483 МК України (ст. 352 МК України 2002 року).

Разом з тим, оскільки станом на січень 2011 року - час вчинення діяння, яке вміняється у провину ОСОБА_1, діяв МК України 2002 року та ст. 483 МК України 2012 року посилено відповідальність за аналогічні діяння, передбачені ст. 352 МК України 2002 року, митним органом та судом першої інстанції неправильно кваліфіковані дії ОСОБА_1, зазначені у протоколі про порушення митних правил, за ч. 1 ст. 483 МК України.

Доводи апеляційної скарги про сплив строку накладення стягнення за порушення митних правил є обгрунтованими, оскільки порушення, яке вміняється у провину ОСОБА_1, було виявлено 14 липня 2014 року та на момент розгляду справи місцевим судом (26 грудня 2014 року) сплив 2-місячний строк накладення стягнення у вигляді штрафу, передбачений ч. 1 ст. 328 МК України 2002 року, яка діяла на час виявлення правопорушення.

Однак, дана справа щодо ОСОБА_1 підлягає закриттю з реабілітуючої підстави, передбаченої п. 1 ч. 1 ст. 531 МК України та п. 1 ст. 247 КУпАП.

Доля легкового автомобіля не вирішується апеляційним судом, оскільки він фактично не вилучався по справі та згідно пояснень учасників судового розгляду перебує у користуванні інваліда ОСОБА_5

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 247 п. 1, 293, 294 КУпАП, п. 1 ч. 1 ст. 531 МК України, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову Богунського районного суду м. Житомир від 26 грудня 2014 року щодо ОСОБА_1 скасувати та закрити справу за відсутністю в його діях ознак порушення митних правил, передбачених ч. 1 ст. 483 МК України (ст. 352 МК України 2002 року).

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя апеляційного суду

Житомирської області Ю.В. Широкопояс