А П Е Л Я Ц І Й Н И Й С У Д З А К А Р П А Т С Ь К О Ї О Б Л А С Т І
П О С Т А Н О В А

І м е н е м У к р а ї н и

19.01.2015 м. Ужгород

Апеляційний суд Закарпатської області в особі судді Животова Є.Г., з участю прокурора Малицького С.І., розглянув у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань, в м. Ужгороді, матеріали справи про адміністративне правопорушення, складені щодо ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця та мешканця АДРЕСА_1, непрацюючого, з вищою освітою, за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 24.11.2014.

Зазначеною постановою судді місцевого суду Ракущинця Ю.В. визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-6 КУпАП (порушення вимог фінансового контролю) з накладенням на нього адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 170 грн.

Як встановлено суддею місцевого суду, ОСОБА_1, будучи службовою особою органу доходів і зборів - старшим інспектором сектору митного оформлення № 3 митного поста "Лужанка" Чопської митниці Міндоходів (далі - інспектор), а відповідно до пп. "е" п.1, п.4 ч.1 ст.4 Закону України "Про засади запобігання і протидії корупції" (далі - Закон) суб'єктом відповідальності за корупційне правопорушення, в порушення вимог ст.12 Закону не подав за місцем роботи (служби) декларацію про майно, доходи і зобов'язання фінансового характеру (далі - декларація) як при звільненні, так і "в подальшому", до 01.04.2014.

Так, наказом Чопської митниці Міндоходів (далі - митниця) № 94-к від 04.02.2013 ОСОБА_1 звільнено з посади інспектора, а 05.03.2014 на його адресу відділом персоналу митниці направлено лист за № 04-28-162 щодо виконання вимог Закону - подання декларації до 31.03.2014 (у зв'язку з припиненням діяльності, пов'язаної з виконанням функцій держави та обов'язком протягом одного року подавати за своїм останнім місцем роботи (служби) дану декларацію - абз.2 п.1 ст.12 Закону).

Згідно листа митниці від 26.09.2014 станом на 01.04.2014 ОСОБА_1 у встановленому Законом порядку декларацію за 2013 рік не подав, надіславши таку поштою лише 23.04.2014.

Мотивуючи висновок про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного корупційного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-6 КУпАП (неподання або несвоєчасне подання декларації про майно, доходи, витрати і зобов'язання фінансового характеру, передбаченої Законом), судом першої інстанції зазначено, що вина ОСОБА_1 підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення та "іншими матеріалами".

ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу на вказану постанову судді від 24.11.2014 разом із клопотанням про поновлення в порядку ст.289 КУпАП пропущеного ним з поважних причин строку на її оскарження. Обґрунтовуючи поважність причин пропуску строку на апеляційне оскарження, ОСОБА_1 зазначає, що справу розглянуто у його відсутності, винесену щодо нього вказану постанову судді отримав лише 10.12.2014 через систему "Електронний суд", що стверджується отриманим у електронній формі супровідним листом (від 09.12.2014).

Посилаючись на наведене, апелянт просить поновити пропущений ним з вищевказаних поважних причин строк на подання апеляційної скарги.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати зазначену постанову судді Ужгородського міськрайонного суду від 24.11.2014, а провадження в справі щодо нього закрити в зв'язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-6 КУпАП.

В обґрунтування своїх вимог зазначає, що оскаржена ним постанова судді винесена в порушення вимог ст.ст. 245,280 КУпАП, ст.58 Конституції України. Доводи ОСОБА_1, викладені у поданому ним запереченні, суд не перевірив, прийняв однобічно рішення без повного з'ясування обставин справи, неправильно застосував законодавство про адміністративні правопорушення, що призвело до невідповідності висновків суду фактичним обставинам справи.

Так, згідно складеного щодо нього 22.10.2014 протоколу про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 порушив вимоги фінансового контролю, будучи суб'єктом відповідальності за корупційне правопорушення, як службова особа органів доходів і зборів. Однак, 04.02.2013 його було звільнено зі служби і з цього часу ОСОБА_1 вже не був службовою особою.

Таким чином, склад правопорушення відсутній з тієї підстави, що він не входить до кола суб'єктів правопорушення, визначеного ст.172-6 КУпАП у первинній редакції.

Факт подання ним декларації за 2013 рік після 01.04.2014 не свідчить про визнання ним цього обов'язку, це є виключно його добровільним вчинком у відповідь на лист Чопської митниці.

ОСОБА_1 на апеляційний розгляд справи не з'явився, подавши заяву, в якій просив провести судове засідання у його відсутності, зазначивши, що апеляційну скаргу підтримує в повному обсязі та просить задовольнити.

Заслухавши думку прокурора, який проти апеляційної скарги ОСОБА_1 не заперечив, перевіривши матеріали справи, вважаю, що клопотання ОСОБА_1 про поновлення пропущеного ним передбаченого ч.2 ст.294 КУпАП 10-денного строку на апеляційне оскарження постанови судді підлягає задоволенню відповідно до ст.289 КУпАП, оскільки доводи заявника про поважність причин пропуску вказаного строку підтверджуються наявною в матеріалах справи копією вказаного супровідного листа Ужгородського міськрайонного суду з оскарженою постановою (а.с.58) і жодного іншого доказу про вручення апелянту копії оскарженої постанови раніше матеріали справи не містять.

Апеляційна скарга також підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст.ст. 245,280 КУпАПзавданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом; орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати, зокрема: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Вказаних вимог закону судом першої інстанції дотримано не було.

Так, протокол про корупційне адміністративне правопорушення складено щодо ОСОБА_1 з посиланням на те, що останній, звільнившись 04.02.2013 з посади старшого інспектора сектору митного оформлення № 3 митного поста "Лужанка" Чопської митниці Міндоходів, не виконав вимоги абз.2 п.1 ст.12 Закону України "Про засади запобігання і протидії корупції" (в ред. від 14.05.2013) щодо подання декларації за 2013 рік.

Абзацом 2 п.1 ст.12 Закону (в ред. від 14.05.2013 - Закон № 224-VII) передбачено, що суб'єкти декларування, які звільняються або іншим чином припиняють діяльність, пов'язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, подають декларацію про майно, доходи, витрати і зобов'язання фінансового характеру за період, не охоплений раніше поданими деклараціями та зобов'язані протягом одного року подавати за своїм останнім місцем роботи (служби) декларацію про майно, доходи, витрати і зобов'язання фінансового характеру за минулий рік за формою і в порядку, визначеними цим Законом.

Станом на момент звільнення ОСОБА_1 із займаної посади згідно наказу начальника Чопської митниці від 04.02.2013 (а.с. 15), вказаної редакції абз.2 ч.1 ст.12 Закону від 14.05.2013 (щодо необхідності подання, у разі звільнення з роботи, декларації про майно, доходи, витрати і зобов'язання фінансового характеру за період, не охоплений раніше поданими деклараціями) не існувало.

Частиною 1 статті 12 Закону України "Про засади запобігання і протидії корупції" в ред. 12.08.2012, яка набрала чинності з 01.01.2012 та діяла на час звільнення ОСОБА_1 (04.02.2013) було передбачено, що особи, зазначені у пункті 1, підпункті "а" пункту 2 частини першої статті 4 цього Закону, зобов'язані щорічно до 1 квітня подавати за місцем роботи (служби) декларацію про майно, доходи, витрати і зобов'язання фінансового характеру за минулий рік за формою, що додається до цього Закону. Особи, які не мали можливості подати до 1 квітня за місцем роботи (служби) декларацію про майно, доходи, витрати і зобов'язання фінансового характеру за минулий рік через перебування у відпустці у зв'язку з вагітністю та пологами або для догляду за дитиною, через тимчасову непрацездатність, перебування за межами України, під вартою, подають таку декларацію за звітний рік до 31 грудня. Особи, які не подали декларацію про майно, доходи, витрати і зобов'язання фінансового характеру за минулий рік із зазначених причин і звільняються з цього місця роботи, зобов'язані подати таку декларацію до розірвання трудового договору.

Тобто, згідно вимог ч.1 ст.12 Закону в редакції, чинній на момент звільнення ОСОБА_1 із займаної посади, останній був зобов'язаний подати вказану декларацію за минулий рік, тобто 2012, а не 2013, про що йдеться у складеному відносно нього протоколі про корупційне адміністративне правопорушення від 22.04.2014 № 678/21/Б.

Суд першої інстанції на дані обставини уваги не звернув і безпідставно визнав ОСОБА_1 винуватим за ч.1 ст.172-6 КУпАП, посилаючись на абз.2 п.1 ст.12 Закону в ред. від 14.05.2013 - Закон № 224-VII, який не був чинним на момент звільнення ОСОБА_1 із займаної посади.

У відповідності до ст.58 Конституції України, ст.8 КУпАП ніхто не може відповідати за діяння, які на час їх вчинення не визнавалися законом як правопорушення. Закони, які встановлюють або посилюють відповідальність за адміністративні правопорушення, зворотної сили не мають. Особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення. Закони, які пом'якшують або скасовують відповідальність за адміністративні правопорушення, мають зворотну силу, тобто поширюються і на правопорушення, вчинені до видання цих законів. Закони, які встановлюють або посилюють відповідальність за адміністративні правопорушення, зворотної сили не мають.

Враховуючи наведене, апеляційний суд визнає, що оскаржена ОСОБА_1 постанова судді першої інстанції від 24.11.2014 підлягає скасуванню, а провадження в зазначеній справі закриттю на підставі п.1 ст.247 КУпАП - у зв'язку із відсутністю складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-6 КУпАП.

Керуючись ст.ст. 289,294 КУпАП, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання ОСОБА_1 задовольнити та поновити йому строк на апеляційне оскарження винесеної відносно нього постанови судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 24.11.2014.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Скасувати постанову судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 24.11.2014 про визнання ОСОБА_1 винуватим та накладення на нього адміністративного стягнення за ч.1 ст.172-6 КУпАП, а провадження в справі закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП - у зв'язку із відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя: