Справа № 359/1064/15-п
Номер провадження 3/359/387/2015
Номер протоколу 0010/125000001/2015
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 лютого 2015 року Суддя Бориспільського міськрайонного суду Київської області Левченко А.В., розглянувши за участю представника митниці Ясінської О.Я., , правопорушника ОСОБА_2, представника правопорушника ОСОБА_3, адміністративний матеріал, який надійшов від Київської обласної митниці, про порушення митних правил, передбачених ст.471 МК України, щодо громадянина Туркменістану ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця м.Лебар Туркменістан, студента Харківського національного медичного університету, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1, паспорт: НОМЕР_1, виданий 22.07.2011 року, орган, що видав SMST, персональний номер НОМЕР_2,

встановив:

05.01.2015 року о 16 годині 05 хвилин під час проходження митного контролю в зоні митного контролю залу "Приліт" терміналу "D" ДП МА "Бориспіль", громадянина Туркменістану ОСОБА_2, який прилетів до України з Росії, м. Москва, рейсом - №159, літаком а/к «S-7», своїми діями обрав канал позначений символами зеленого кольору - «зелений коридор», тим самим, відповідно до ч. 5 ст. 366 МК України заявив про те, що переміщувані ним через митний кордон України товари не підлягають письмовому декларуванню, оподаткуванню митними платежами, не підпадають під встановлені законодавством заборони та обмеження щодо ввезення на митну територію України та засвідчив про факти, що мають юридичне значення.

Після перетину пасажиром «білої лінії», яка позначає закінчення зони спрощеного митного контролю «зелений коридор», пасажиру на підставі п. 4 ст.336 та ст.342 Митного Кодексу України було задано питання щодо наявності в нього готівки, на що він відповів, що має при собі 18000 доларів США. Після цього пасажира було запрошено до службового приміщення митниці залу "Приліт" терміналу "Д" ДП МА "Бориспіль", де громадянин Туркменістану ОСОБА_2 видав 19300 доларів США. Вся виявлена готівка знаходилась у внутрішній кишені куртки одягненій на пасажирі.

Зазначена готівка переміщувалась без ознак приховування. Зі слів пасажира частина валюти належить йому особисто, частина валюти - передача студентам від родичів.

Пасажир обрав проходження митного контролю «зеленим коридором», де передбачено наявність у громадян готівки у сумі, що не перевищує 10 000 Євро (чи еквівалент цієї суми в іншій валюті).

З виявленої суми громадянину Туркменістану ОСОБА_2 було пропущено 12195 доларів США (еквівалент 10000 Євро станом на 05.01.15 згідно курсу НБУ). За протоколом про порушення митних правил вилучено 7105 доларів США.

На момент проходження митного контролю належним чином оформленої митної декларації та банківських документів на право переміщення валюти понад норму пасажир не надав, за роз'ясненнями митних правил та з приводу декларування валюти до стійки митної консультації залу «Приліт» терміналу «D» ДП МА «Бориспіль» не звертався.

Таким чином, своїми діями громадянин Туркменістану ОСОБА_2 під час проходження митного контролю в залі «Приліт» терміналу «Д» ДП МА «Бориспіль» порушив встановлений ст. 366 МК України порядок проходження митного контролю в зонах (коридорах) спрощеного митного контролю.

Зазначені дії, що полягають у переміщенні через митний кордон України громадянином Туркменістану ОСОБА_2, який формою проходження митного контролю обрав проходження через «зелений коридор», іноземної валюти в обсязі, що підлягає обов'язковому письмовому декларуванню з поданням митному органу відповідних дозвільних документів відповідно до Постанови Правління НБУ № 148 від 27.05.2008 р. та Постанови Правління НБУ № 312 від 25.07.2012 р., мають ознаки порушення митних правил, передбаченого ст. 471 МК України.

Правопорушник в судовому засіданні вину визнав, та разом зі своїм представником, просили не конфісковувати вилучену валюту. ОСОБА_2 пояснив, що частина валюти належить йому особисто, частину валюти він віз для передачі своїм друзям, з якими він навчається від їхніх батьків. Вказані грошові кошти призначалися для оплати навчання, а також самого проживання (придбання одягу та продуктів харчування).

Представник митниці просив суд застосувати до порушника стягнення у виді штрафу та конфіскації вилученої валюти.

Заслухавши думку представника митниці, правопорушника та його представника, дослідивши матеріали справи, приходжу до висновку, що в діях ОСОБА_2 вбачаються ознаки правопорушення, передбаченого ст.471 Митного кодексу України.

Так, дійсно ОСОБА_2 допустив порушення вимог ст.366 МК України порядку проходження митного контролю в зонах (коридорах) спрощеного митного контролю, а саме переміщення через митний кордон України, який формою проходження митного контролю обрав проходження через "зелений коридор", кількість валюти, переміщення якої через митний кордон України заборонено або обмежено законодавством України (постанова Кабінету Міністрів України від 21.05.2012 №436, Перелік валютних цінностей, на які встановлено обмеження щодо переміщення через митний кордон України).

Так, ввезення валюти через кордон України здійснюється на підставі генеральної ліцензії на здійснення валютних операцій. При перетинанні кордону України такої ліцензії ОСОБА_2 не мав.

З цього приводу у суду достатньо підстав для визнання ОСОБА_2 винним у скоєнні правопорушення, передбаченого ст.471 МК України, оскільки протокол складено 05.01.2015 року.

Вина правопорушника підтверджується даними протоколу про порушення митних правил, та даними службової записки, та встановлена судом.

Суд також приймає до уваги, що у відповідності з положеннями ст.8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

Згідно ст. 9 Конституції України, а також ст.17 Закону України "Про міжнародні договори" від 22.12.1993 року, міжнародні договори, згода на обов'язковість яких дана Верховною Радою України, є часткою національного законодавства України. Також передбачається, що якщо міжнародним договором встановлені інші права, ніж ті. які передбачені законодавством України, то застосовуються правила міжнародного договору України. Тобто в такому випадку міжнародно-правові норми мають пріоритетне значення.

17 липня 1997 року Україна ратифікувала Європейську Конвенцію "З захисту прав і основних свобод людини", а також Протоколи 1, 2, 4, 7, 11, які є невід'ємною частиною Конвенції, чим визнала її дію в національній правовій системі, а також обов'язковість рішень Європейського Суду з прав людини по всім питанням що стосуються тлумачення і застосування Конвенції.

Європейський Суд зазначив, що держави мають законний інтерес і в той же час обов'язок вживати заходи в цілях виявлення та контролю руху готівкових коштів через кордони, оскільки значні суми готівки можуть використовуватись для легалізації незаконних доходів, торгівлі наркотиками, фінансування тероризму, вчинення тяжких фінансових злочинів.

Загальна вимога про декларування, яка розповсюджується на будь-яку особу, що перетинає кордон держави, попереджує прихований ввіз і вивіз грошових коштів з країни і конфіскаційна міра, яку тягне недекларування грошових коштів митному органу, є частиною загальної регулятивної системи, передбаченої для боротьби з подібними правопорушеннями.

Суд також вказав, що органи влади повинні дотримувати розумний баланс між заходами, вжитими для забезпечення загальних інтересів суспільства та потребою захищати право заявника на мирне володіння своїм майном, тобто, чи не стали вжиті заходи особистим та надмірним тягарем для заявника. Крім того, суд зауважив, що для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення, зокрема, недотриманню вимоги щодо внесення відомостей до митної декларації, а не тяжкості будь-якого правопорушення, яке можна припустити (наприклад, відмивання грошей або ухилення від сплати податків, але яке насправді не було доведене).

Правопорушення, яке вчинив ОСОБА_2, полягало у переміщенні через митний кордон не задекларованих митному органу коштів в сумі, що підлягає обов'язковому декларуванню.

Слід зауважити, що діючим законодавством України ввезення готівкової іноземної валюти до України, в принципі не обмежена, обмежена лише сума (10000 євро), яка може бути ввезена без письмового декларування.

Об'єктивна сторона правопорушення, яке вичинив ОСОБА_2, полягає в недекларуванні іноземної валюти при проходженні митного контролю в "зеленому коридорі", тобто в зоні спрощеного митного контролю, відповідальність за що передбачена ст. 471 МК України.

Згідно з ст.471 МК України, за таке правопорушення передбачено накладення адміністративного стягнення в виді штрафу і конфіскації не задекларованої валюти.

За матеріалами справи ОСОБА_2, не судимий, до кримінальної чи адміністративної відповідальності раніше не притягувався, студент. Жодних даних, які б давали суду підстави вважати, що шляхом застосування конфіскації буде попереджена інша незаконна діяльність - легалізація злочинних доходів, торгівля наркотиками, фінансування тероризму, ухилення від сплати податків, тощо - відсутні.

В судовому засіданні представник митниці також не висловлював припущень щодо незаконності походження валютних цінностей.

Таким чином, єдине протиправне діяння, яке вчинив ОСОБА_2, полягає в ненаданні митному органу відповідної декларації.

За вищевказане правопорушення, яке полягає в недекларуванні іноземної валюти, ОСОБА_2 підлягає адміністративному стягненню у виді штрафу. При цьому представник митниці у судовому засіданні не довів і навіть не ствердив, що одного такого адміністративного стягнення не достатньо для досягнення бажаного стримуючого і карного впливу та запобігання порушень вимог про декларування, його пояснення щодо застосування конфіскації обґрунтовуються виключно тим, що таке додаткове адміністративне стягнення передбачене ст.471 МК України, є обов'язкове.

Шкода, яку ОСОБА_2 потенційно міг завдати державі, була незначною: він не ухилявся від сплати мита та інших зборів і не завдав державі іншої шкоди, якби він ввіз гроші не задекларувавши їх, органи влади лише не отримали б інформацію про те, що ці кошти опинилися на території держави. Таким чином, метою конфіскації було б не відшкодування майнової шкоди, завданої державі, оскільки вона не зазнала ніяких збитків внаслідок невнесення заявником відомостей до митної декларації.

На підставі статті ст. 33 КУпАП при накладенні стягнення враховується характер вчиненого правопорушення, особа правопорушника, ступінь вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність.

Обтяжуючих та пом'якшуючих відповідальність особи обставин судом не встановлено.

Відповідно до ст. 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Враховуючи характер скоєного, виходячи із змісту ч. 3 ст. 462 МК України, матеріали справи, встановлені судом обставини, думку учасників судового розгляду протоколу, зазначені норми закону, суддя дійшов висновку, що на правопорушника має бути накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (1700 грн.). З цього приводу підстав для застосування додаткового покарання - конфіскації вилученої валюти, яке вказане в санкції ст. 471 МК України, в суду немає.

Саме таке стягнення суд вважає достатнім для виправлення та належної поведінки ОСОБА_2 в подальшому.

Відповідно до п.5 ч.2 ст.4 Закону України "Про судовий збір" слід стягнути з ОСОБА_2, на якого накладено адміністративне стягнення судовий збір в розмірі 36 грн. 54 коп.

Керуючись п.5 ч.2 ст.4 Закону України "Про судовий збір", ст. ст. 3, 10, ст. 471 МК України (в редакції 2012 р.), ст. 8, 23, 22, 33 КУпАП -

п о с т а н о в и в:

громадянина Туркменістану ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця м.Лебар Туркменістан, студента Харківського національного медичного університету, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1, паспорт: НОМЕР_1, виданий 22.07.2011 року, орган, що видав SMST, персональний номер НОМЕР_2, визнати винним у скоєні правопорушення, передбаченого ст.471 МК України та накласти штраф у розмірі сто неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1700 (одну тисячу сімсот) гривень 00 коп.

Сума штрафу підлягає сплаті на користь держави України (одержувач: Державний бюджет України; Код ; код банку: 821018; банк отримувача: ГУ ДКСУ у Київській області; рахунок: №5004, код класифікації доходів бюджету: 21081100, код виду надходжень бюджету: 050: ОСОБА_2, № 359/1064/15-п).

Вилучену згідно протоколу про порушення митних правил № 0010/125000001/2015 від 05.01.2015 року валюту в розмірі 7105 (сім тисяч сто п'ять) доларів США - повернути громадянину Туркменістану ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженцю м.Лебар Туркменістан, студенту Харківського національного медичного університету, проживаючому за адресою: АДРЕСА_1, паспорт: НОМЕР_1, виданий 22.07.2011 року, орган, що видав SMST, персональний номер НОМЕР_2.

Стягнути з громадянина Туркменістану ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця м.Лебар Туркменістан, студента Харківського національного медичного університету, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1, паспорт: НОМЕР_1, виданий 22.07.2011 року, орган, що видав SMST, персональний номер НОМЕР_2, на користь державного бюджету України (р/р №0004, МФО: 821018, код за , банк: ГУДКСУ у Київській області, отримувач коштів Бориспільське УДКСУ (м. Бориспіль): 22030001) судовий збір в розмірі 36 (тридцять шість) грн. 54 коп.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена прокурором у випадках, передбачених частиною п'ятою статті 7 КУпАП, особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Постанова суду у справі про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку оскарження (опротестування) цієї постанови і може бути пред'явлена до виконання протягом трьох місяців з дня набрання нею законної сили.

Постанова суду набрала законної сили ___________________.

Суддя А.В. Левченко