АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 33/789/19/15 Доповідач - Коструба Г.І.
Категорія - ст. 130 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 березня 2015 р. Суддя апеляційного суду Тернопільської області Коструба Г.І., розглянувши адміністративну справу відносно ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживаючого в АДРЕСА_1,

ВСТАНОВИВ:

Постановою судді Тернопільського міськрайонного суду від 27 жовтня 2014 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, і накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 5 100 грн.

Як вбачається із змісту даної постанови, ОСОБА_1 27 липня 2014 року о 11 год. 10 хв. в м. Тернополі по вул. Білогірська керував транспортним засобом марки "Фіат Добло" д.н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп"яніння. Від продування апарату "Драгер Алкотест" на місці і проходження медичного огляду для визначення стану алкогольного сп"яніння відмовився в присутності свідків, чим порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху України.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови суду, оскільки в судове засідання його викликано не було, копія постанови про притягнення його до адміністративної відповідальності на його адресу не надходила, а про винесення оскаржуваної постанови він дізнався у першому відділі державної виконавчої служби, куди явився, отримавши постанову про відкриття виконавчого провадження, та скасувати її із закриттям провадження у справі у зв"язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Свої доводи апелянт пояснює тим, що він не керував транспортним засобом, а лише знаходився поряд своєї машини, яка була в нерухомому стані на вулиці, де він проживає. Стверджує, що він не міг порушити вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху, оскільки даний пункт правил стосується лише водіїв. Тому вважає дії працівників міліції незаконними.

Окрім цього апелянт зазначає, що суд не обґрунтував обрання виду адміністративного стягнення та попри відсутність в матеріалах справи даних, які характеризують його особу, суд все ж таки формально зазначив, що врахував такі дані, а також характер вчиненого правопорушення.

Також вказує на те, що у постанові повністю відсутні будь-які міркування з приводу обрання відносно нього саме такого виду та розміру адміністративного стягнення, хоча ця частина є обов"язковою для суду при винесенні постанови,у відповідності до ст.280 КУпАП.

Розглянувши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, прихожу до висновку, що строк на апеляційне оскарження підлягає поновленню, а апеляційна скарга до задоволення не підлягає.

У матеріалах справи відсутні відомості, які б свідчили, що ОСОБА_1 відповідно до ст.ст. 268, 285 КУпАП було належним чином повідомлено про час та місце слухання справи, а також про те, що йому у встановлений законом строк було надіслано копію постанови судді про притягнення його до відповідальності. За таких обставин вважаю, що строк на апеляційне оскарження йому слід поновити відповідно до вимог ч. 2 ст. 294 КУпАП .

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення №163021 від 27 липня 2014 року, ОСОБА_1 27 липня 2014 року в 11 год. 10 хв. керував автомобілем Фіат Добло д.н.з. НОМЕР_1 в м. Тернополі по вул. Білогірська з явними ознаками алкогольного сп"яніння. Продути технічний пристрій "Драгер" та пройти в установленому законом порядку медичний огляд відмовився в присутності свідків, а саме ОСОБА_2 та ОСОБА_3, які на місці події інспектору ВДАІ дали пояснення про те, що правопорушник ОСОБА_1 27 липня 2014 року в м. Тернополі по вул. Білогірській відмовився продути технічний прилад "Драгер" та пройти медогляд у встановленому законом порядку.

Ці пояснення свідків та протокол про адміністративне правопорушення підставно судом першої інстанції були покладені в основу рішення, оскільки вони є об"єктивними і такими, що відповідають фактичним обставинам справи .

Твердження апелянта про те, що він транспортним засобом не керував, а знаходився лише поруч, не знаходять свого підтвердження в матеріалах справи згідно наведених доказів та оцінюються судом як намагання уникнути адміністративної відповідальності.

А будь-яких доказів на користь своїх тверджень апелянт не навів і докази, здобуті судом, не спростував.

За таких обставин суд правильно прийшов до висновку про доведеність порушення норм законодавства ОСОБА_1, а саме вимог ч.1 ст.130 КУпАП, оскільки останній відмовився проходити відповідно до встановленого законом порядку огляд на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп"яніння.

Також судом першої інстанції в повній мірі були дотримані вимоги ст.33 КУпАП щодо загальних правил накладення стягнення за адміністративне правопорушення. Відповідно до вимог ч.2 ст. 33 КУпАП судом врахований характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом"якшують та обтяжують відповідальність, в зв"язку з чим суд і наклав на нього стягнення у виді штрафу, що є найм"якшим стягненням, передбаченим ч.1 ст.130 КУпАП. Тому твердження апелянта про те, що суд не врахував його особу як правопорушника, і не мотивував призначення йому адміністративного стягнення, є необгрунтованими та безпідставними.

На підставі вищенаведеного та керуючись ст. 294 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови суду.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Тернопільського міськрайонного суду від 27 жовтня 2014 року відносно ОСОБА_1 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя - підпис

З оригіналом згідно:

Суддя апеляційного суду Тернопільської області Г.І. Коструба