Справа № 372/6269/14-п Головуючий у І інстанції Кравченко М.В.
Провадження № 33/780/80/15 Доповідач у 2 інстанції Капічон
Категорія 249 26.02.2015
ПОСТАНОВА

Іменем України

26 лютого 2015 року м. Київ

Суддя апеляційного суду Київської області Капічон О.М., за участю правопорушника ОСОБА_1, прокурора Вишнівського І.А., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Обухівського районного суду Київської області від 09 січня 2015 року, якою

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженку м. Києва, громадянку України, освіта вища, тимчасово не працюючу, зареєстровану і проживаючу за адресою: АДРЕСА_1

визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-4 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладено на неї адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі вісімдесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян - 1 360 (одна тисяча триста шістдесят) гривень з конфіскацією отриманої винагороди від роботи за сумісництвом в розмірі 306 (триста шість) гривень 48 (сорок вісім) копійок,

в с т а н о в и в:

Відповідно до постанови судді, ОСОБА_1, перебуваючи на посаді головного спеціаліста юридичного відділу апарату Обухівської районної державної адміністрації Київської області та будучи державним службовцем 10 рангу (в межах 5 категорії посад державних службовців), являючись суб'єктом відповідальності за корупційні правопорушення згідно п. 1 ч. 1 ст. 4 Закону України «Про засади запобігання та протидії корупції» від 7 квітня 2011 року №3206-VІ (із змінами і доповненнями), всупереч вимогам ч. 1 ст. 7 Закону України «Про засади запобігання і протидії корупції», порушила встановлені законом обмеження щодо зайняття іншою оплачуваною діяльністю, а саме 25 та 26 травня 2014 року працювала на посаді члена дільничної виборчої комісії №800081 територіального виборчого округу №214, за наступних обставин.

Відповідно до розпорядження Обухівської районної державної адміністрації Київської області від 12 грудня 2011 року №136/12-05 ОСОБА_1 призначена на посаду головного спеціаліста юридичного відділу апарату Обухівської районної державної адміністрації Київської області, що знаходиться за адресою: Київська область, місто Обухів, вулиця Малишка, 10, а також взято до відома, що на попередньому місці роботи їй було присвоєно 10 ранг державного службовця (в межах 5 категорії посад державних службовців).

06 грудня 2002 року ОСОБА_1 прийнято присягу державного службовця та 12 грудня 2011 року попереджено про спеціальні обмеження, встановлені Законом України «Про державну службу» та «Про боротьбу з корупцією» щодо прийняття на державну службу та проходження державної служби, а також іншими антикорупційними нормативно-правовими актами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 16 Закону України «Про державну службу» на державних службовців поширюються обмеження, передбачені Законом України «Про засади запобігання та протидії корупції».

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про засади запобігання та протидії корупції» особам, зазначеним у п. 1 ч. 1 ст. 4 цього Закону, в тому числі державним службовцям, посадовим особам місцевого самоврядування, забороняється займатись іншою оплачуваною або підприємницькою діяльністю (крім викладацької, наукової і творчої діяльності, медичної практики, інструкторської та суддівської практики із спорту), якщо інше не передбачено Конституцією або законами України.

Відповідно до ч. 10 ст. 24 Закону України «Про вибори Президента України» до складу дільничної виборчої комісії не можуть входити посадові та службові особи органів державної влади.

05 травня 2014 року постановою № 11 окружної виборчої комісії територіального виборчого округу № 214 створено дільничну виборчу комісію №800081, до складу якої включено ОСОБА_1 на посаду члена дільничної виборчої комісії.

Відповідно до ч. 4 ст. 40 Закону України «Про вибори Президента України» робота членів виборчих комісій (у тому числі пенсіонерів та осіб, які тимчасово не працюють) у день виборів, у день повторного голосування і в дні встановлення підсумків голосування оплачується у розмірі та в порядку, встановленому Кабінетом міністрів України.

Відповідно до розрахунково-платіжної відомості за травень 2014 року ТВО № 214 ОСОБА_1 нараховано грошові кошти в сумі 374 гривні 04 копійки, з яких утримано 67 гривень 56 копійок, і виплачено 306 гривень 48 копійок. Такі ж відомості викладені в довідці заступника начальника відділу Держфінінспекції в м. Києві від 30 жовтня 2014 року, поясненнях голови та головного бухгалтера окружної виборчої комісії територіального виборчого округу № 214.

Згідно ч. 4 ст. 29 Закону України «Про вибори Президента України» за рішенням виборчої комісії, яке затверджується виборчою комісією вищого рівня, голова, заступник голови, секретар або інші члени окружної виборчої комісії (загальною кількістю не більше чотирьох осіб), дільничної виборчої комісії (загальною кількістю не більше трьох осіб) протягом усього періоду повноважень виборчої комісії або частини цього періоду можуть виконувати свої повноваження у виборчій комісії з оплатою їх праці в комісії відповідно до ст. 40 цього Закону. Зазначені особи в цей період звільняються від виконання виборчих або службових обов'язків за основним місцем роботи із збереженням відповідного стажу.

Згідно листа Обухівської районної державної адміністрації Київської області від 28 жовтня 2014 року за вих. №07/2058 головний спеціаліст юридичного відділу апарату адміністрації ОСОБА_1 з 19 травня 2014 року по 01 червня 2014 року перебувала у щорічній відпустці, інформація щодо участі ОСОБА_1 у позачергових виборах Президента України 25 травня 2014 року в Обухівській райдержадміністрації відсутня.

При складанні протоколу ОСОБА_1 відмовилася від підпису та надання пояснень.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить постанову Обухівського районного суду Київської області від 09 січня 2015 року скасувати та закрити провадження у справі. Свої апеляційні вимоги мотивує тим, що оскаржувана постанова винесена з неповним з'ясуванням фактів, що мають значення по справі та невідповідністю висновків суду обставинам справи, порушенням вимог матеріального та процесуального права. Зокрема, апелянтка вказує, що судом першої інстанції неповно було досліджено протиріччя та невідповідності вимогам законодавства, які містяться в адміністративному протоколі № 49 про вчинення адміністративного правопорушення. Не взято до уваги показання свідка ОСОБА_2, що саме вона запропонувала роботу 23.05.2014 року, оскільки не вистачало членів комісії. Окрім того, ОСОБА_1 зазначає, що судом першої інстанції не було враховано всі докази по справі, а також те, що вона вперше притягається до адміністративної відповідальності, даним порушенням не заподіяла будь - якої шкоди суспільним та державним інтересам, з отриманої суми сплатила податок, дану роботу виконала під час відпустки, хотіла допомогти проведенню чесних та справедливих виборів у законний спосіб.

Заслухавши думку ОСОБА_1, яка повністю підтримала свою апеляційну скаргу; прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги та просив залишити без змін рішення суду першої інстанції, заслухавши пояснення свідка ОСОБА_3, дослідивши матеріали справи суд приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 256 КУпАП, в протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім'я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце,

час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Аргументи апелянтки про те, що протокол № 49 про вчинення адміністративного правопорушення від 06 листопада 2014 року не відповідає переліченим вище вимогам є безпідставними.

Так, час вчинення адміністративного правопорушення, який протоколом визначений як 25 та 26 травня 2014 року, зазначено вірно, оскільки відповідно до табелю обліку робочого часу членів виборчої комісії №800081 у час виборів Президента України, міського голови міста Києва та депутатів Київської міської ради за травень 2014 року, як член дільничної виборчої комісії мала два робочих дні - 25 та 26 травня 2014 року відповідно /а.с. 22/.

Зазначення в протоколі про адміністративне правопорушення інформації про свідків, потерпілих, їх адреси, підписи та відомості про заподіяну шкоду, не є імперативними та обов'язкові лише в разі наявності таких відомостей. Таким чином, вказівка апелянтки на відсутність цих даних не є порушенням порядку складання протоколу про адміністративне правопорушення.

Частиною 2 ст. 256 КУпАП передбачено, що у разі відмови особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, від підписання протоколу, в ньому робиться запис про це. Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, які додаються до протоколу, а також викласти мотиви свого відмовлення від його підписання.

В протоколі наявні відомості про те, що ОСОБА_1 було роз'яснено права та обов'язки, передбачені ст. 268 КУпАП та положення ст. 63 Конституції України /а.с. 3/. Оскільки правопорушниця мала право надати свої зауваження до протоколу, проте не скористалася ним, суд не знаходить підтвердження порушенню прав ОСОБА_1

Крім того, відповідно до рапортів оперуповноважених в ОВС УБОЗ ГУ МВС України в місті Києві Чалого О.П. та Джамана О.М., вони здійснювали виїзд за адресою реєстрації та місця проживання ОСОБА_1, де їй було запропоновано надати пояснення з приводу порушення нею Закону України «Про засади запобігання і протидії корупції», однак остання відмовилася від дачі пояснень та підпису документів, висловлюючись при цьому на їх адресу нецензурною лексикою. Після складення протоколу про адміністративне правопорушення та ознайомлення з ним, ОСОБА_1 не бажала ознайомитися з матеріалами справи, отримати один примірник протоколу та підписати його, про що було здійснено відповідний запис до нього / а.с.5 - 8 /.

Відповідно до ч. 2 ст. 256 КУпАП, протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності; при наявності свідків і потерпілих протокол може бути підписано також і цими особами. Таким чином, у чинному законодавстві відсутня вказівка на обов'язковість підписів понятих.

Окрім того, вказівка апелянтки на той факт, що в протоколі про адміністративне правопорушення відображено невірні відомості про включення її до складу дільничної виборчої комісії 05 травня 2014 року є хибними, оскільки в протоколі зазначено, що в зазначену дату постановою № 11 окружної виборчої комісії територіального виборчого округу №214 було створено виборчу комісію № 800081, тобто не вказано, що ОСОБА_1 була безпосередньо включена до її складу.

Аргументи ОСОБА_1 про те, що судом першої інстанції було однобічно та поверхнево розглянуто її клопотання про повергнення справи на доопрацювання до Головного управління по боротьбі з корупцією та організованою злочинністю ГУ МВС України в м. Києві, є безпідставними, оскільки наявний в матеріалах справи про адміністративне правопорушення обсяг доказів є достатнім для встановлення об'єктивних обставин справи.

Крім того, сама ОСОБА_1 свою вину у вчиненні зазначеного у протоколі правопорушення не заперечувала та розкаялася у вчиненому.

Її винуватість у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172 - 4 КУпАП підтверджується також: протоколом про адміністративне правопорушення № 49 від 06.11.2014 року; довідкою державного архіву м. Києва від 10.10.2014 року, постановою ОВК ТВО № 214 від 05.05.2014 року, протоколом ДВК № 214 від 26.05.2014 року, списком членів виборчої комісії, табелем обліку робочого часу членів ДВК, розрахунково - платіжною відомістю за травень 2014 року, індивідуальними відомостями про застраховану особу Пенсійного фонду України, довідкою Держфінінспекції в м. Києві від 30.10.2014 року, наказами про призначення та звільнення, присягою державного службовця.

Щодо відсутності у ОСОБА_1 умислу на вчинення адміністративного правопорушення, то слід зазначити, що суддя в постанові вірно зазначив, що заперечення умислу є непереконливим, оскільки ОСОБА_1 має вищу юридичну освіту, певний досвід роботи в галузі права і була достовірно обізнана із юридичною відповідальністю за вчинення неправомірних дій.

Свідок ОСОБА_6 пояснила, що вона працювала секретарем дільничної виборчої комісії на виборах Президента України. До складу комісії входила і ОСОБА_1, яка на той час перебувала у відпустці за основним місцем роботи. ОСОБА_1 за 2 дні до виборів було запропоновано взяти участь у роботі комісії, на що остання погодилася та за 25, 26 травня 2014 року отримала заробітну плату, від якої не відмовилася.

Дані пояснення свідка ніяким чином не спростовують вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення.

Відповідно до ч. 3 ст. 38 КУпАП, адміністративне стягнення за вчинення корупційного правопорушення може бути накладено протягом трьох місяців з дня виявлення, але не пізніше одного року з дня його вчинення.

Протокол про адміністративне правопорушення складено 06 листопада 2014 року, таким чином днем виявлення адміністративного правопорушення є день складання даного протоколу. Постанова суду першої інстанції про притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за адміністративне правопорушення була винесена 09 січня 2015 року, тобто в межах трьохмісячного терміну.

Щодо можливості звільнення ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності за малозначністю, то суддя в постанові зазначив, що вважає таке клопотання необґрунтованим, оскільки вчинене нею корупційне адміністративне правопорушення не є малозначним, застосування ст.22 КУпАП в даному випадку суперечить завданням зазначеного Кодексу та Закону «Про засади запобігання і протидії корупції» та не є достатнім для запобігання правопорушенням, з чим погоджується і апеляційний суд.

При накладенні на ОСОБА_1 стягнення судом було враховано характер скоєного, особу правопорушника, зокрема, наявність у неї вищої юридичної освіти, стажу роботи в галузі права протягом 10 років, перебування на державній службі саме на посаді спеціаліста юридичного відділу та фактичне виконання нею обов'язків керівника юридичного відділу райдержадміністрації. Судом повно та всебічно досліджено докази, зібрані по справі, показання правопорушниці та свідків, а тому підстав для скасування оскаржуваної постанови апеляційний суд не вбачає.

На підставі викладеного, керуючись ст. 294 КУпАП,

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Постанову судді Обухівського районного суду Київської області від 09 січня 2015 року відносно ОСОБА_1 - залишити без зміни.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя : підпис

З оригіналом згідно: Суддя: О.М.Капічон