Апеляційний суд Кіровоградської області
№ провадження 33/781/1/15 Головуючий у суді І-ї інстанції Романюк Є. В.
Категорія - 130 Доповідач у суді ІІ-ї інстанції Ткаченко Л. Я.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.01.2015 Суддя апеляційного суду Кіровоградської області Ткаченко Л.Я., за участі особи, притягнутої до адміністративної відповідальності: ОСОБА_3, розглянувши у відкритому судовому засіданні, в приміщенні апеляційного суду Кіровоградської області, в місті Кіровограді адміністративну справу за апеляційною скаргою останнього на постанову судді Кіровського районного суду м. Кіровограда від 07.11.2014 року, якою

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, не працюючого, який мешкає: АДРЕСА_1,

притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 130 ч. 1 Кодексу України про адміністративні правопорушення та призначено адміністративне стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами строком на 1 рік,- -

В С Т А Н О В И Л А:

Відповідно до постанови судді Кіровського районного суду м. Кіровограда від 07.11.2014 року (а.с.55) 07.09.2014 року о 20 годині 30 хвилин по вул. Леніна в с. Клинці Кіровоградського району Кіровоградської області ОСОБА_3 керував транспортним засобом марки ВАЗ 2101 д/н НОМЕР_1 в стані алкогольного сп'яніння (різкий запах алкоголю з ротової порожнини). Згідно результатів аналізу алкотесту «Drager» № 2241 вміст алкоголю складає 0,71%.

Своїми діями ОСОБА_3 порушив п.2.9 «а» Правил дорожнього руху України та скоїв правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Постановою судді Кіровського районного суду м. Кіровограда від 07.11.2014 року ОСОБА_3 притягнуто до адміністративної відповідальності за ст.130 ч.1 КУпАП та призначено адміністративне стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

Не погодившись з судовим рішенням, ОСОБА_3 подав на нього апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову Кіровського районного суду Кіровоградської області від 07.11.2014 року, у зв'язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, а провадження по справі закрити. Вважає постанову незаконною, оскільки судом неправильно застосовані норми матеріального та процесуального права. Суд однобічно та не повно дослідив обставини справи та не надав належну правову оцінку добутім доказам, а фактичним обставинам було дано невірне толкування. Також зазначає, що його огляд на місці зупинки, проведений з порушенням ст. 266 ч.2,3 КУпАП, а саме під час продуття ним алкотестеру «Драгер» двох свідків, які бачили вказану процедуру, не було, а свої підписи вони поставили, тільки на підставі слів інспектора ДПС. Оскільки він не був згідний з результатами даного огляду, то сам запропонував пройти медичний огляд, однак, дану пропозицію працівниками ДАІ взято до уваги не було. Також, свідки, які були зупинені під час складання адміністративного протоколу ОСОБА_4 та ОСОБА_5 в судовому засідання дали покази, що пояснення з приводу зупинки ОСОБА_3, були написані під диктовку працівників ДАІ, тим самим вказує на те, що не має будь-яких свідчень того, що він перебував в стані алкогольного сп'яніння. Більш того, зазначає, що зібраними по справі доказами не доведено належним чином, що він відмовився від проведення медичного огляду на стан алкогольного сп'яніння.

Заслухавши ОСОБА_3, який підтримав доводи, викладені в апеляційній скарзі, допитавши свідка ОСОБА_6, перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, вважаю, що в задоволенні апеляції належить відмовити, а постанову судді Кіровського районного суду м. Кіровограда від 07.11.2014 року залишити без змін, з наступних підстав.

Згідно до ст.7 КУпАП України ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до вимог ст.252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Зміст постанови судді має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. В ній зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Відповідно до ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до вимог ч.1 ст.130 КУпАП, керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп'яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, - тягнуть за собою накладення штрафу на водіїв від двохсот до трьохсот п'ятидесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення права керування транспортними засобами на строк від одного до двох років, або адміністративний арешт на строк від семи до десяти діб і на інших осіб - накладення штрафу від двохсот до трьохсот п'ятидесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або адміністративний арешт на строк від семи до десяти діб.

Зміст постанови судді Кіровського районного суду м. Кіровограда від 07.11.2014 року про адміністративне правопорушення, передбачене ст.130 ч.1 КУпАП, вчинене ОСОБА_3 відповідає вимогам, передбаченим ст.ст. 283-284 КУпАП, а саму справу суддею розглянуто відповідно до вимог ст.280 КУпАП.

Так, суддя місцевого суду правильно дійшов до висновку про те, що 07.09.2014 року о 20 годині 30 хвилин по вул. Леніна в с. Клинці Кіровоградського району Кіровоградської області ОСОБА_3 керував транспортним засобом марки ВАЗ 2101 д/н НОМЕР_1 у стані алкогольного сп'яніння ( за результатами аналізу алкотесту «Drager» № 2241 вміст алкоголю складає 0,71%) , чим порушив вимоги п.2.9 «а» Правил дорожнього руху України, внаслідок чого вчинив правопорушення, передбачене ст.130 ч.1 КУпАП.

Суддею суду першої інстанції обґрунтовано визначено як достовірні докази у справі - протокол про адміністративне правопорушення серія АВ2 № 841408 від 07.09.2014 року, посвідчення водія, письмові та усні свідчення свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5, які підтвердили, що в їх в присутності ОСОБА_3 продував алкотест, йому були роз'яснені його права, проте ОСОБА_3 відмовився дати пояснення та підписати протокол, відеозаписом, а також результати аналізу алкотесту «Drager» № 2241, згідно якого вміст алкоголю складає 0,71%, що свідчить про те, що останній перебував в стані алкогольного сп'яніння (а.с. 1, 2, 3, 5-6, 7, 55).

Свідки ОСОБА_4 та ОСОБА_5 за клопотанням ОСОБА_3 виклалися в суд апеляційної інстанції, проте в судове засідання не з'явилися за невідомих причин, були повідомленні належним чином, про що свідчать рекомендаційні повідомлення.

Доводи ОСОБА_3 про те, що немає в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, а тому провадження по справі слід закрити, що його огляд на місці зупинки, проведений з порушенням ст. 266 ч.2,3 КУпАП, а саме під час продуття ним алкотестеру «Драгер» двох свідків, які бачили вказану процедуру, не було, а свої підписи вони поставили, тільки на підставі слів інспектора ДПС, спростовуються протоколом про адміністративне правопорушення серія АВ2 № 841408 від 07.09.2014 року, письмовими та усними свідчення свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5, які підтвердили, що в їх в присутності ОСОБА_3 продував алкотест, йому були роз'яснені його права, проте ОСОБА_3 відмовився дати пояснення та підписати протокол, відеозаписом, а також результати аналізу алкотесту «Drager» № 2241, згідно якого вміст алкоголю складає 0,71%.

Також не є слушними доводи ОСОБА_3 про те, що суддя однобічно та не повно дослідив обставини справи та не надав належну правову оцінку добутім доказам, а фактичним обставинам було дано невірне толкування, оскільки при розгляді вказаної справи про порушення правил дорожнього руху суддею були допитані свідки ОСОБА_4 та ОСОБА_5, досліджені матеріали вказаної справи, а саме: протокол про адміністративне правопорушення серія АВ2 № 841408 від 07.09.2014 року, посвідчення водія, письмові свідчення свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5, відеозапис , результати аналізу алкотесту «Drager» № 2241, дані, характеризуючи особу правопорушника, тобто суддя в повному об'ємі дослідив обставини та письмові докази у справі, та надав належну правову оцінку добутім доказам та фактичним обставинам, і обґрунтовано прийшов до висновку, що ОСОБА_3 07.09.2014 року о 20-30 годині керував транспортним засобом у стані алкогольного сп'яніння і в його діях є склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч.1 КупАП.

Доводи ОСОБА_3 про те, що оскільки він не був згідний з результатами аналізу алкотесту «Drager», то сам запропонував пройти медичний огляд, однак, дану пропозицію працівниками ДАІ взято до уваги не було, є надуманими, голослівними та такими, що не підтверджуються об'єктивними доказами. Крім того, допитаний в суді апеляційної інстанції свідок ОСОБА_6 (інспектор ДПС роти ДПС ДАІ при УМВС України в Кіровоградській області) пояснив, що ОСОБА_3 07.09.2014 року о 20 годині 30 хвилин по вул. Леніна в с. Клинці Кіровоградського району Кіровоградської області керував транспортним засобом марки ВАЗ 2101 у стані алкогольного сп'яніння. Як їм поясняв ОСОБА_3 , він їде з бані додому. В салоні автомобіля знаходилися двоє малолітніх дітей. Причина зупинки та права ОСОБА_3 були роз'яснені. В присутності свідків у ОСОБА_3 був відібраний аналіз алкотесту «Drager» , вміст алкоголю склав 0,71%. Відносно ОСОБА_3 був складений протокол про адміністративне правопорушення. Спочатку ОСОБА_3 визнавав свою провину, та говорив , що в бані випив стакан пива. Проте, після того, як вони відсторонили його від керування транспортним засобом, ОСОБА_3 від дачі пояснень та підписати протокол про адміністративне правопорушення відмовився. ОСОБА_3 не говорив та не наполягав на тому, щоби пройти огляд на стан сп'яніння в медичній установі. Все відбувалося у присутності двох свідків, які дали письмові пояснення. Покази свідка ОСОБА_6 підтверджуються і узгоджуються з показами свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_4, вищенаведеними письмовими доказами, та висновком службового розслідування за фактами, викладеними у скаргах громадянина ОСОБА_3, згідно якого факти , викладені у зверненні ОСОБА_3 не знайшли свого об'єктивного підтвердження, дії інспекторів ДПС роти ДПС ДАІ при УМВС в області старшого прапорщика міліції ОСОБА_6 та молодшого сержанта міліції ОСОБА_7 при виявленні та документуванні скоєного громадянином ОСОБА_3 адміністративного правопорушення, визнано такими, що відповідають вимогам діючого законодавства.

Крім того, доводи ОСОБА_3 про те, що свідки, які були зупинені під час складання адміністративного протоколу ОСОБА_4 та ОСОБА_5 в судовому засідання дали покази, що пояснення з приводу його зупинки, були написані під диктовку працівників ДАІ, ніякими об'єктивними доказами не підтверджуються.

Доводи апелянта про те, що зібраними по справі доказами не доведено належним чином, що він відмовився від проведення медичного огляду на стан алкогольного сп'яніння є неспроможними, оскільки на ОСОБА_3 було складено протокол про адміністративне правопорушення за керування транспортним засобом у стані алкогольного сп'яніння.

Доводи у апеляційній скарзі про те, що правопорушник працює водієм і керування транспортним засобом є єдиним джерелом його заробітку, за рахунок цього утримує свою дружину та малолітніх дітей, тобто позбавлення цього права ставить його у скрутне і невигідне становище - не можуть слугувати підставами для скасування постанови судді суду першої інстанції, враховуючи при цьому насамперед те, що дане правопорушення могло призвести до суспільно - небезпечних наслідків.

Не визнання ОСОБА_3 своєї вини у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч.1 КУпАП, є обраний спосіб захисту.

Правопорушнику ОСОБА_3 за порушення вимог ст.130 ч.1 КУпАП призначено адміністративне стягнення у вигляді позбавлення прав керування транспортними засобами строком один рік.

Адміністративне стягнення накладено у межах передбаченого ст.38 КУпАП трьохмісячного строку.

Суд, відповідно до вимог ст.33 КУпАП, врахував характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь вини, його майновий стан, обставини, що пом'якшують та обтяжують покарання. З урахуванням усіх обставин справи і з огляду на те, що правопорушник свою провину не визнавав, скоїв небезпечне правопорушення для оточуючих, зокрема для малолітніх дітей, які на той час знаходилися в салоні автомобіля правопорушника, таким чином поставив під загрозу як своє , так і дитячі життя, не надав доказів, які б пом'якшували його вину, наклав на ОСОБА_3 адміністративне стягнення в межах санкції ч.1 ст.130 КУпАП, яке, як вважаю, є справедливим, необхідним і достатнім для його виховання в дусі додержання законів України та Правил дорожнього руху України, поваги до правил співжиття, а також запобіганню вчиненню нових правопорушень.

На підставі викладеного, вважаю, що суддею районного суду всебічно, повно та об'єктивно досліджено всі обставини справи та на підставі наявних у матеріалах справи доказів, у відповідності до вимог ст.ст.33,34,35 КУпАП, визначено стягнення, яке відповідає тяжкості вчиненого правопорушення, його характеру, з врахуванням особи правопорушника, ступеню його вини, обставин, що пом'якшують відповідальність.

Правопорушник і на час апеляційного розгляду справи свою провину не визнав, не прохав призначити йому інше покарання, передбаченого санкцією ст. 130 ч.1 КУпАП, а тому не вбачаю підстав для зміни постанови судді суду першої інстанції в частині призначеного стягнення.

З урахуванням наведеного, приходжу до висновків, що в задоволені апеляційної скарги ОСОБА_3 належить відмовити, а постанову судді Кіровського районного суду м. Кіровограда від 07.11.2014 року , залишити без змін.

На підставі викладеного, керуючись ст. 294 КУпАП України, суддя апеляційного суду -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишити без задоволення, а постанову Кіровського районного суду м. Кіровограда від 07.11.2014 року про притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП, залишити без змін.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя - підпис

Згідно з оригіналом

Суддя апеляційного суду

Кіровоградської області Л.Я.Ткаченко