Справа № 461/728/15-п Головуючий у 1 інстанції: Стрельбицький В.В..
Провадження № 33/783/97/15 Доповідач: Березюк О. Г.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 березня 2015 року. Апеляційний суд Львівської області у складі: судді судової палати у кримінальних справах Березюка О.Г., з участю представника апелянта - адвоката ОСОБА_2, представника Львівської митниці ДФС Веселівського А.І., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_4 на постанову Галицького районного суду м. Львова від 27 січня 2015 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_4 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.471 МК України,

встановив:

Цією постановою ОСОБА_4 визнаний винним у вчиненні митного правопорушення, передбаченого ст.471 МК України, та призначено йому стягнення у виді штрафу в розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1700 грн.. Конфісковано в дохід держави ноутбуки «DELL VOSTRO 5470» в кількості 40 шт., які вилучені відповідно до протоколу про порушення митних правил №0010/20900/15 від 04.01.2015 року.

Згідно з постановою суду ОСОБА_4 04.01.2015 року о 02.00 год., прямуючи в Україну з Республіки Польща через п/п «Шегині-Медика» митний пост «Мостиська» Львівської митниці автомобілем марки «Volkswagen» д.н.з. НОМЕР_1, обравши спрощену зону митного контролю, намагався перемістити через митний кордон України товар, шляхом недекларування, тобто нез'явлення за встановленою формою точних відомостей про товари, що підлягають обов'язковому декларуванню, та який є обмеженим до переміщення через митний кордон України, відповідно до Постанови Кабінету Міністрів №436 від 21.05.2012 року «Про затвердження товарів, на які встановлено обмеження щодо переміщення через митний кордон України», а саме ноутбуки «DELL VOSTRO 5470» в кількості 40 шт. в упаковці виробника, загальною вартістю 280000 грн.

ОСОБА_4 подав апеляційну скаргу на зазначену постанову суду, в якій просить оскаржувану постанову суду скасувати та провадження у справі про порушення митних правил закрити у зв'язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

На підтримку своїх апеляційних ОСОБА_4 покликається на те, що він перетин державного кордону України здійснював в якості пасажира автомобіля «Volkswagen» д.н.з. НОМЕР_1, власником якого є ОСОБА_6, який керував автомобілем і обрав канал позначений символами зеленого кольору, не зважаючи на зауваження ОСОБА_4 про наявність в нього товару, який підлягає митному оформленню, а тому ОСОБА_4 вказує, що був позбавлений можливості обрати коридор для перетину кордону. Крім цього, ОСОБА_4 зазначає, що скористався правом усного декларування та пояснив працівникам митниці про, те що самостійно не обирав смугу перетину державного кордону України і не використовував спосіб декларування шляхом вчинення дії.

Заслухавши пояснення представника апелянта в підтримку поданої апеляційної скарги, представника Львівської митниці ДФС, який заперечив апеляційну скаргу, дослідивши матеріали справи №461/728/15-п та доводи апеляційної скарги, суд вважає, що апеляційна скарга підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.486 МК України завданнями провадження у справах про порушення митних правил є своєчасне, всебічне, повне та об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її з дотриманням вимог закону, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню порушень митних правил, та запобігання таким правопорушенням.

Згідно зі ст.489 МК України посадова особа при розгляді справи про порушення митних правил зобов'язана з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують та/або обтяжують відповідальність, чи є підстави для звільнення особи, що вчинила правопорушення, від адміністративної відповідальності, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

З матеріалів справи про порушення митних правил вбачається, що ОСОБА_4 04.01.2015 року здійснював перетин державного кордону України в автомобілі марки «Volkswagen» д.н.з. НОМЕР_1 ще з двома особами (а.с.5), як вказав в апеляційній скарзі апелянт з громадянином Німеччини ОСОБА_6 та громадянином України ОСОБА_8.

Так, з копії контрольного талону для проходження по «зеленому коридору» транспортного засобу за р.н. НОМЕР_1 із відміткою прикордонної служби та митниці від 04.01.2015 року зазначено, що в автомобілі перебуває 3 (троє) осіб (а.с.5).

З копії реєстраційного документу на автомобіль Volkswagen PKW KOMBI, р.н. НОМЕР_1, вбачається, що власником даного автомобіля є громадянин Німеччини ОСОБА_6 (а.с.7).

В протоколі про порушення митних правил № 0010/20900/15 від 04.01.2015 року та постанові суду вказано, що ОСОБА_4 здійснював керування автомобілем марки «Volkswagen» д.н.з. НОМЕР_1, що належить на праві власності ОСОБА_6, який також здійснював перетин державного кордону разом з ОСОБА_4, та обрав смугу перетину державного кордону «зелений коридор» (а.с.1-4). Однак, ОСОБА_4 стверджує, що зазначеним транспортним засобом не здійснював керування та особисто не обирав смуги перетину державного кордону, оскільки водієм автомобіля був його власник, а саме ОСОБА_6 і саме ним було обрану смугу «зелений коридор».

Крім цього, в матеріалах справи відсутні достатні докази того, що саме ОСОБА_4 здійснював керування автомобілем марки «Volkswagen» д.н.з. НОМЕР_1, зокрема митним органом не опитані дві особи, які разом з ОСОБА_4 перебували в цьому автомобілі, хто з них здійснював керування автомобілем та обирав смугу перетину державного кордону «зелений коридор». А тому існують обґрунтовані сумніви в твердженні митного органу, що саме ОСОБА_4 керуючи автомобілем марки «Volkswagen» д.н.з. НОМЕР_1 обрав смугу перетину державного кордону України «зелений коридор», і дані сумніви представником митниці під час апеляційного розгляду не спростовані.

Крім того товар, що ввозився ОСОБА_4 в Україну, а саме ноутбуки «DELL VOSTRO 5470» в кількості 40 шт., не був жодним чином прихований, має великі об'єми та знаходився в автомобілі на видному місці, що унеможливлює його ввезення без відома працівників митниці, та що підтверджує покази ОСОБА_4 про те, що він не мав наміру ввозити даний товар без митного оформлення та усно заявив про наявність даного товару працівникам митниці.

Разом з тим, немає відомостей про те, що працівниками митниці було запропоновано ОСОБА_4 змінити коридор проходження митного контролю, заповнити митну декларацію та здійснити митне очищення заявлених в усному порядку товарів згідно з вимогами чинного податкового та митного законодавства України.

Поряд з тим, у відповідності до додатку 12 Постанови Кабінету Міністрів №436 від 21.05.2012 року «Про затвердження товарів, на які встановлено обмеження щодо переміщення через митний кордон України» персональні комп'ютери, ноутбуки входять у перелік продукції, яка при переміщенні через митний кордон України підлягає оцінці відповідності вимогам Технічного регламенту обмеження використання деяких небезпечних речовин в електричному та електронному обладнанні, затвердженого постановою КМУ від 03.12.2008 р. №1057. Дана продукція при ввезенні в Україну повинна обов'язково мати документ, який підтверджує дотримання встановлених обмежень, а саме супровідну документацію, якою є інструкція з експлуатації електричного та електронного обладнання або лист від виробника про відповідність обладнання технічному регламенту.

Тобто, за наявності інструкції з експлуатації електричного та електронного обладнання жодних обмежень на ввезення ноутбуків не має, а отже після перевірки наявності інструкції з експлуатації ноутбуків даний товар можна без обмежень ввозити в Україну, сплативши при цьому необхідні митні платежі. Тільки відсутність інструкції з експлуатації електричного та електронного обладнання створює обмеження, які проявляються у забороні ввезення такого обладнання на територію України.

Проте у матеріалах справи відсутні докази перевірки митним органом наявності інструкції з експлуатації вилучених у ОСОБА_4 ноутбуків, даний факт судом першої інстанції не перевірявся, що і призвело до незаконного притягнення до адміністративної відповідальності апелянта.

Відповідно до ч.3 ст.62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватись на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Уся сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Таким чином, приходжу до переконання, що митним органом не обґрунтовано було складено протокол про порушення митних правил за ознаками митного правопорушення, передбаченого ст.471 МК України, усі висновки митниці ґрунтуються на припущеннях, оскільки як встановлено під час апеляційного розгляду дії ОСОБА_4 не були спрямовані на порушення існуючого порядку проходження митного контролю, таким чином відсутня подія порушення митних правил та вина ОСОБА_4 у скоєнні адміністративного правопорушення.

Зазначених обставин справи судом першої інстанції не було перевірено та необґрунтовано визнано винним ОСОБА_4 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.471 МК України та накладено відповідне стягнення, а тому постанову Галицького районного суду м. Львова від 27.01.2015 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_4 слід скасувати, а провадження у справі слід закрити за відсутністю події адміністративного правопорушення.

Долю вилучених у ОСОБА_4 товарів слід вирішити в порядку ч.3 ст.528 МК України.

Керуючись ст.294 КУпАП, -

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 задоволити.

Постанову Галицького районного суду м. Львова від 27 січня 2015 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_4 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.471 МК України скасувати, а провадження у справі про адміністративне правопорушення закрити у зв'язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Повернути ОСОБА_4 ноутбуки «DELL VOSTRO 5470» в кількості 40 шт., вилучені згідно з протоколом про порушення митних правил №0010/20900/15 від 04.01.2015 року.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя апеляційного суду

Львівської області Березюк О.Г.