Справа №150/39/15-п
Провадження по справі №3/150/3/15
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 січня 2015 року с. Мазурівка

Суддя Чернівецького районного суду Вінницької області Суперсон С.П., розглянувши матеріали що надійшли з обслуговування Чернівецького району про притягнення до адміністративної відповідальності громадянина

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, українця, громадянина України, непрацюючого, проживаючого ІНФОРМАЦІЯ_2

за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.130 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 01.12.2014 року о 9 годині 25 хвилин рухаючись в м. Могилеві-Подільському Вінницької області по вул.. Пушкінській керував автомобілем ВАЗ-2101, номерний знак НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп'яніння. Тестування ОСОБА_1 на алкоголь проводилось за допомогою приладу ALCOTEST 6810, згідно показників якого ступінь алкогольного спяніння правопорушника становить 0,51%, чим порушив пункт 2.9 «а» Правил дорожнього руху, відповідальність за що встановлена ч.1 ст.130 КУпАП.

Крім того, ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом ВАЗ-2101, номерний знак НОМЕР_1, 01.12.2014 року о 7 годині 45 хвилин рухався в смт. Чернівці Вінницької області з явними ознаками алкогольного спяніння, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння відмовився в присутності свідків, чим порушив пункт 2.5 Правил дорожнього руху, відповідальність за що встановлена ч.1 ст.130 КУпАП.

В судовому засіданні правопорушник свою вину визнав повністю, просив суд суворо не карати та зазначив, що в подальшому подібних правопорушень не вчинятиме.

Заслухавши пояснення правопорушника, дослідивши та оцінивши в сукупності матеріали справи, суд прийшов до наступного висновку.

Протоколи про адміністративні правопорушення складені у відповідності до вимог ст. 256 КпАПУ уповноваженими на такі дії працівниками ДАІ у спосіб, з підстав та з дотриманням порядку, встановлених законом, у присутності свідків, а тому дані вказаних протоколів суд визнає належним доказом вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень.

Статтею 280 КпАП України встановлено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобовязаний зясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що помякшують і обтяжують відповідальність, а також зясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст.251 КпАП України доказами є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган /посадова особа/ встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставин, що мають значення для правильного вирішення справи.

Зі змісту наведеної правової норми слідує, що вказані дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показанням технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Працівниками ВДАІ у відповідності до вимог вище вказаної статті КпАП України зібрано достатньо належних доказів, які підтверджують винність ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.130 КпАП України, записи в протоколах про адміністративні правопорушення відповідають дійсним обставинам та підтверджені в судовому засіданні показами правопорушника.

Дослідивши та оцінивши в сукупності всі обставини справи, керуючись законом та правосвідомістю, приходжу висновку про те, що ОСОБА_1 порушено вимоги пункту 2.5 та 2.9 «а» ПДР України, доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.130 КпАП України.

Відповідно до ст.ст. 34, 35, 280 Кодексу України про адміністративні правопорушення обставин, що обтяжують чи помякшують відповідальність правопорушнику судом не встановлено, відповідно до ст. 21 Кодексу України про адміністративні правопорушення підстав для передачі адміністративних матеріалів відносно ОСОБА_1 про адміністративні правопорушення на розгляд громадській організації, трудовому колективу не встановлено. Аналізуючи зібрані по справі докази в їх сукупності та співставленні, суд приходить до висновку, що дії ОСОБА_1 кваліфіковані працівниками ДАІ вірно та вина водія ОСОБА_1 повністю доведеною в тому, що він керував транспортним засобом в стані алкогольного сп'яніння та порушивши п. 2.5, 2.9 «а», Правил дорожнього руху , оскільки підстав і доказів на підтвердження інших фактів суду надано не було.

При накладені адміністративного стягнення за ст. 130 ч.1 КУпАП відносно ОСОБА_1, суд враховує, що керування транспортним засобом в стані сп'яніння є небезпечним і досить поширеним правопорушенням, а накладення стягнення за адміністративне правопорушення передбачене статтею 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення застосовується з метою запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами та має важливе значення для забезпечення безпеки дорожнього руху й експлуатації транспорту, захисту життя та здоров`я людей, майнових прав фізичних і юридичних осіб.

Відповідно до ч.2 ст.36 КУпАП якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом, стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

Враховуючи особу правопорушника, його матеріальний стан, відсутність обставин, що помякшують покарання, характер правопорушення та вважає за необхідне обрати стягнення правопорушнику ОСОБА_1 у виді позбавлення права керування транспортири засобами. При цьому суд не вбачає підстав для накладення іншого виду стягнення.

Крім цього, відповідно до вимог ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір та порядок сплати якого встановлюється Законом України «Про судовий збір».

Відповідно до ч.2 ст. 4 Закону України « Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується 0,03 розміру мінімальної заробітної плати.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 33, 36, 130 ч.1, 221, 245, 283, 284, 285, 287-290 КУпАП, суд, -

ПОСТАНОВИВ :

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.130 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортири засобами строком на 1 (один) рік.

Стягнути з гр. ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в розмірі 0,03 розміру мінімальної заробітної плати, що становить суму 36,54 грн. (тридцять шість гривень 54 копійки).

Постанова суду у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником або на неї може бути внесено подання прокурора протягом 10 днів з дня винесення постанови через Чернівецький районний суд Вінницької області.

Строк предявлення постанови до виконання становить 3 /три/ місяці.

СУДДЯ СУПЕРСОН С.П.