Провадження № 3/369/4034/14
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

O8 січня 2015 року м. Київ

Суддя Києво-Святошинського районного суду Київської області Лисенко Володимир Васильович, розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, які надійшли від Відділу ДАІ по обслуговуванню Києво-Святошинського району при УДАІ І ГУ МВС України в Київській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, українця, громадянина України, зі слів працює юристом TOB «ЮК «Юрис Резолюшен», зареєстрований та проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3,

за ст. 124 Кодексу України про адміністративне правопорушення,-

ВСТАНОВИВ:

15 червня 2014 року близько 15 години 30 хвилин в с. Віта Поштова Києво-Святошинського району Київської області водій ОСОБА_2, керуючи автомобілем марки «HYUNDAI ACCENT» державний номер AI 00 83 ВХ, рухаючись по вул. Карла Маркса від вул. Боярська, виконуючи поворот ліворуч, а саме на вул. Набережну, перед виконанням маневру, а саме перед початком зміною напрямку руху не переконався, що це буде безпечно для інших учасників дорожнього руху, був не уважний, не стежив за дорожньою обстановкою, не надав перевагу в русі автомобілю марки «TOYOTA CAMRY» державний номер АА 99 99 IB, який рухався назустріч, а саме від автодороги Київ - ОСОБА_3 в напрямку вул. Боярська. В наслідок, чого відбулося зіткнення між автомобілем марки «HYUNDAI ACCENT» державний номер AI 00 83 ВХ та автомобілем марки «TOYOTA CAMRY» державний номер АА 99 99 IB, які отримали механічні пошкодження.

Своїми діями ОСОБА_2 порушив вимоги п.п. 2.3 «б»; 10.1; 10.4; 16.13 ПДР України і здійснив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

В судове засідання ОСОБА_2 з»явився, свою вину не визнав. Суду пояснив, що 15 червня 2014 року він на автомобілі марки «HYUNDAI ACCENT» державний номер AI 00 83 ВХ рухався в с. Віта Поштова від вул. Боярська по вул. К. Маркса в напрямку вул. Набережна. Під»їхавши до перехрестя з вул. Набережна він зупинився позаду декількох автомобілів, які виконували маневр поворот ліворуч. Він дочекався, коли автомобілі попереду здійснять поворот ліворуч. Після чого, переконався, що попереду відсутні автомобілі та почав виконувати маневр повороту ліворуч на вул. Набережну і коли він майже завершив свій маневр він відчув сильний удар та в результаті чого, його автомобіль розвернуло на перехресті. Після чого, побачив, що його автомобіль розвернуло на 180 градусів в бік вул. Набережна. Зауважив, що гальмівного шляху не було, а він був за 40 метрів від місця дорожньо-транспорної пригоди. Вважав, що в даній дорожньо-транспортій пригоді винний водій автомобіля марки «TOYOTA CAMRY» державний номер А А 99 99 IB.

Просив суд закрити справу про адміністративне правопорушення на підставі п.1 ч.І ст. 247 КУпАП, у зв'язку з відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення передбаченого ст.. 124 КУпАП.

Але, не зважаючи на не визнання своєї вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення його вина у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 Кодексу України про адміністративне правопорушення підтверджується зібраними в матеріалах справи про адміністративне правопорушенні доказами в їх сукупності, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії AB 2 № 851592 від 15.06.2014 року, схемою дорожньо-транспорної пригоди, протоколами огляду транспортних засобів, письмовими поясненнями ОСОБА_4, ОСОБА_3, ОСОБА_5, висновком експертів за результатами проведення авто-технічної та транспорно-трасологічної експертизи від 28.11.2014 року за № 8769/8770/14-52 відповідно до якого:

1. Первинний контакт автомобілів Toyota та Нyundai відбувся між лівою передньою (фронтальною) частиною автомобіля Toyota, та між задньою правою бічною стороною автомобіля Hyundai - заднє праве крило (боковина), а поздовжні осі ТЗ в момент їх первинного контакту знаходились під деяким тупим кутом розкритим проти ходу годинникової стрілки відносно поздовжньої осі автомобіля Hyundai, кількісну величину якого на підставі наявних в матеріалах справи даних з технічної точки зору визначити не можливо.

Взаємне (орієнтовне) розташування обох ТЗ на момент первинного контакту наведене в дослідницькій частині.

2. Зазначений в схемі ДТП «слід від контакту між автомобілями» з технічної точки зору може відповідати орієнтовному розташуванню місця зіткнення автомобілів Toyota та Hyundai, з причин наведених в дослідницькій частині.

3.4. Швидкість руху автомобіля Toyota виходячи із зафіксованої в схемі ДТП слідової інформації могла складати 84...90 км/год.

При наведеному розрахунку значення швидкості руху автомобіля Toyota не враховані кінетичні витрати на утворення пошкоджень на обох ТЗ та не враховані енергетичні затрати на переміщення автомобіля Hyundai до фактичного кінцевого положення, а тому розраховані значення швидкості руху автомобіля Toyota 84...90 км/год є мінімально можливими значеннями швидкості руху автомобіля Toyota на момент зіткнення із автомобілем Hyundai.

5...8. Враховуючи перераховані в дослідницькій частині обставини зближення зазначених ТЗ в даній дорожній обстановці водій автомобіля Hyundai ОСОБА_2 з технічної точки зору повинен був діяти у відповідності з вимогами п.п. 10.1 та 1613 ПДР.

В даній дорожній обстановці та при зазначених в постанові вихідних даних, в діях водія автомобіля Toyota ОСОБА_4 вбачається невідповідність вимогам п. 12.4 І1ДР.

Вирішити питання про технічну можливість у водіїв уникнути зіткнення, а також оцінити дії водія автомобіля Hyundai ОСОБА_2 в даній дорожній обстановці відповідно до вимог ПДР, на основі наданих на дослідження матеріалів та з причин вказаних в дослідницькій частині, не виявляється за можливе.

Суд приходить до висновку, що порушення водієм ОСОБА_2 вимог дорожніх знаків 10.1 та 16.13 Правил дорожнього руху України стало умовою та причиною виникнення і настання даної дорожньо-транспортної пригоди і знаходиться в прямому причинному зв"язку з наслідками, які наступили в результаті дорожньо-транспортної пригоди.

Враховуючи вищевикладене та відповідно до ч. 2 ст. 38 Кодексу України про адміністративне правопорушення у разі закриття кримінального провадження^ якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через три місяці з дня його виявлення, крім справ про адміністративні правопорушення, зазначені у частині третій цієї статті.

ОСОБА_2 вчинив правопорушення 15.06.2014 року, то строк притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності сплинув 16.09.2014 року.

Зважаючи на вище викладене, відповідно до ч. 2 ст. 38, 124 Кодексу України про адміністративне правопорушення та керуючись п. 7 ст. 247 Кодексом України про адміністративне правопорушення,-

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати виним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 Кодексом України про адміністративне правопорушення та провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ст. 124 Кодексом України про адміністративне правопорушення закрити у зв'язку із закінченням на момент розгляду справи строків, передбачених ст. 38 Кодексом України про адміністративне правопорушення.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір за ухвалення постанови про накладення адміністративного стягнення 36 (тридцять шість) гривень 54 копійки.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку оскарження цієї постанови.

Постанова може бути оскаржена до Апеляційного суду Київської області черезКиєво-Святошинський районний суд Київської області протягом десяти днів з дня винесення постанови.

СУДДЯ В.В.Лисенко