П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 лютого 2015 року

Справа №607/1568/15-п

м. Тернопіль

Суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області Сливка Л.М. за участі секретаря судового засідання Гарасимчук О. М.,прокурора Окунського О. О., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення , які надійшли від прокуратури Тернопільського району Тернопільської області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1, 13жовтня ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця та мешканця ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянина України, , ІНФОРМАЦІЯ_3, одруженого, працює головою ФГ "Ігровицьке", є депутатом Ігровицької сільської ради Тернопільського району Тернопільської області 6 скликання, (ід. номер НОМЕР_1),

за ч. 1 ст. 172-7 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В :

Згідно протоколу про вчинення адміністративного корупційного правопорушення передбаченого ст. 172-7 Кодексу України про адміністративні правопорушення від 29 січня 2015 року, складеного прокурором Тернопільського району Соколишиним В.С., Литвин Петро Петрович, будучи депутатом Ігровицької сільської ради шостого скликання Тернопільського району та у відповідності до п.п. б) п.1 ч.1 ст.4 Закону України "Про засади запобігання та протидії корупції" , тобто субєктом відповідальності за корупційні правопорушення, порушив встановлену законом вимогу, щодо необхідності уживати заходів до недопущення будь-якої можливості виникнення конфлікту інтересів та порушувати вимоги ч.1 ст. 14 Закону не доповів про виникнення конфлікту інтересів Ігровицькій сільській раді під час розгляду тридцять третьою сесією шостого скликання 22 жовтня 2014 року питання про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства в межах населеного пункту, а також особисто взяв участь у голосуванні при вирішенні питання на його користь, чим вчинив адміністративне корупційне правопорушення, передбачене ст. 172-7 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Допитаний в судовому засідання ОСОБА_1 винуватим себе у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 172-7 Кодексу України про адміністративні правопорушення визнав, при цьому суду пояснив, що 16 жовтня звернувся до Ігровицької сільської ради із заявою про затвердження проекту землеустрою щодо відведення йому земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства в селі Ігровиця, яка була внесена на розгляд сесії Ігровицької сільської ради 22 жовтня 2014 року, та одноголосно було прийнято рішення про затвердження проекту землеустрою та передачі йому у власність земельної ділянки. Під час голосування він був присутнім на сесії, участь у голосуванні та голосував "за" . На сесії при розгляді даного питання він не виступав та не повідомляв депутатів про будь-який конфлікт інтересів. Земельна ділянка, щодо якої розглядалося питання до цього перебувала в користуванні його бабусі. Всі депутати, в тому числі і голова, були знайомі з ним, і знали, що розглядається його питання. За таких обставин вважав, що подавши власну заяву на розгляд сесії не потрібно повідомляти ще якусь інформацію, яка вже відома депутатам та голові.

Незважаючи на визнання вини ОСОБА_1 суд вважає, що в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 172-7 Кодексу України про адміністративні правопорушення, і провадження про справі слід закрити, виходячи з наступних причин.

ОСОБА_1 є депутатом Ігровицької сільської ради Тернопільського району Тернопільської області з 16 листопада 2010 року, що підтверджується рішенням №1 Ігровицької сільської ради від 16 листопада 2010 року.

Рішенням Ігровицької сільської ради Тернопільського району Тернопільської області від 29 серпня 2013 року №312 ОСОБА_1П, надано дозвіл на складання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства площею 0,3479 га .

16 жовтня 2014 року ОСОБА_1 звернувся до голови Ігровицької сільської ради з заявою, в якій просить затвердити проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність площею 0,3478 га для ведення особистого селянського господарства.

Рішенням Ігровицької сільської ради Тернопільського району Тернопільської області від 22 жовтня 2014 року №382 затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки громадянину ОСОБА_1 для ведення особистого селянського господарства площею 0,3478 га та передано вказану земельну ділянку йому у власність.

З протоколу третьої сесії шостого скликання Ігровицької сільської ради №33 від 22 жовтня 2014 року, списку запрошених, які брали участь в роботі тридцять третьої сесії шостого скликання Ігровицької сільської ради 22 жовтня 2014 року, з 9 присутніх депутатів у розгляді вказаного питання брав участь також і ОСОБА_1. На розгляд сесії виносились не тільки земельні питання, а й інші питання, стосовно яких одноголосно приймались рішення, за які голосував й ОСОБА_1

З письмових пояснень голови Ігровицької сільської ради ОСОБА_2 та депутатів ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6,ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, на засіданні Ігровицької сільської ради 22 жовтня 2014 року був присутній ОСОБА_1, який приймав участь у голосуванні, щодо розгляду питання по його заяві про затвердження проекту землеустрою, слово для виступу йому не надавалося, будь яких заяв щодо конфлікту інтересів він не робив.

Згідно ст. 7 Кодексу України про адміністративні правопорушення ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Стаття 172-7 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачає адміністративну відповідальність за неповідомлення особою безпосереднього керівника у випадках, передбачених законом, про наявність конфлікту інтересів.

Згідно ст. 1 Закону України "Про засади запобігання і протидії корупції " під конфліктом інтересів розуміється суперечність між особистими інтересами особи та її службовими повноваженнями, наявність яких може вплинути на об'єктивність або неупередженість прийняття рішень, а також на вчинення чи не вчинення дій під час виконання наданих їй службових повноважень. При цьому конфлікт інтересів повинен бути реальним (очевидним) і передбачуваним.

Обов'язковою ознакою, за якою будь-яка неправомірна поведінка державних службовців або інших осіб, уповноважених на виконання функцій держави, може визнаватися корупційною, є корисливий або інший особистий інтерес таких осіб або інтерес третіх осіб.

Крім того, корупційні правопорушення характеризуються умисною формою вини.

Відповідно до ст. 14 Закону України "Про засади запобігання та протидії корупції" такі особи зобов'язані: 1) уживати заходів щодо недопущення будь-якої можливості виникнення конфлікту інтересів; 2)повідомити невідкладно безпосереднього керівника про наявність конфлікту інтересів.

Таким чином, відповідальність за вчинення цього адміністративного корупційного правопорушення можлива лише за умови реальної наявності конфлікту інтересів, тобто суперечність між особистими інтересами особи та її службовими повноваженнями, а також в разі коли службова особа, з корисливих спонукань, приховала ці обставини та не повідомила безпосереднього керівника про наявність конфлікту інтересів.

За змістом ст. 172-7 Кодексу України про адміністративні правопорушення особистий інтерес - це користь, вигода, яка стосується (або цікавить) особи, і які вона бажає отримати для себе особисто або близьких осіб.

Об'єктивна сторона даного правопорушення полягає в бездіяльності особи, яка знала про наявність особистих інтересів чи обставин, які можуть вплинути на об'єктивність або неупередженість прийняття рішень, привести до невиконання або неналежного виконання своїх посадових обов'язків, тому зобов'язана була повідомити про це своєму керівникові, однак не зробила цього.

Суб'єктивна сторона характеризується прямим умислом.

Згідно зі ст. 10 Кодексу України про адміністративні правопорушення, адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

В судовому засіданні ОСОБА_1 пояснив, що всі депутати сільської ради добре знають його, як жителя села, депутата та особисто з ним знайомі, земельна ділянка, щодо якої приймалось рішення перебувала в користуванні його сімї.

Як вбачається зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 не повідомив Ігровицьку сільську раду про наявність конфлікту між особистими майновими інтересами і депутатськими повноваженнями, хоча сесія Ігровицької сільської ради, як і її голова, не є керівником ОСОБА_1, який є депутатом вказаної сільської Ради.

Твердження про неповідомлення ОСОБА_1 керівника, а саме - сесію сільської ради та її голову, про наявність конфлікту інтересів також є безпідставним, оскільки голова сільської ради та депутати знали про присутність й участь у розгляді питань порядку денного ОСОБА_1, що свідчить про їх обізнаність про вищевказані обставини надані в письмових поясненнях.

Об'єктивні дані, які б достовірно свідчили про спонукання ОСОБА_1 депутатів Ігровицької сільської ради до голосування за рішення на його користь в матеріалах справи відсутні.

Крім того, діяльність депутата місцевої ради регулюється Законом України "Про статус депутатів місцевих рад", яким не передбачено обов'язок депутатів місцевих рад повідомляти кого-небудь при голосуванні про конфлікт інтересів, а також не передбачено випадків, коли депутат не має права голосувати. Згідно ч.1 ст. 19 Закону України "Про статус депутатів місцевих рад" депутат місцевої ради користується правом ухвального голосу з усіх питань, що розглядаються на засіданнях ради та її органів, до складу яких він входить. Депутат місцевої ради набуває права ухвального голосу з моменту визнання його повноважень.

Таким чином, суддя вважає, що діях ОСОБА_1 відсутня наявність конфлікту інтересів, він не мав умислу на скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 172-7 Кодексу України про адміністративні правопорушення, відсутні відомості та докази, які б достовірно свідчили про наявність у ОСОБА_1 особистих інтересів чи обставин, що можуть призвести до невиконання чи неналежного виконання ним своїх посадових обов'язків, що свідчать про те, що ОСОБА_1 не вчиняв дії, які містять ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 172-7 Кодексу України про адміністративні правопорушення. .

Дослідивши усі матеріали справи про адміністративне правопорушення, суддя вважає, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 172-7 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а тому згідно п. 1 ч.1 ст. 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі наведеного, керуючись п.1 ч.1 ст. 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 172-7 Кодексу України про адміністративні правопорушення закрити в зв'язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 172-7 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги чи протесту прокурора.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником або на неї може бути внесено протест прокурора протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Апеляційна скарга, протест прокурора подаються до апеляційного суду Тернопільської області через Тернопільський міськрайонний суд.

Суддя ОСОБА_10