АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАКАРПАТСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.03.2015 року м. Ужгород

Апеляційний суд Закарпатської області в особі судді Марчука О.П., з участю ОСОБА_1, представника- ОСОБА_3, розглянув у відкритому засіданні матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Ужгородського міськрайонного суду від 23.01.2015 року про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 123 КпАП України

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, мешканця АДРЕСА_1, одруженого, який має на утриманні малолітню дитину, працюючого в ПАО "САН ИнБев Украина".

Даною постановою ОСОБА_1 визнаний винним в тому, що, 03.01.2015 року о 12:40 годині по вул. Гагаріна, керуючи автомобілем марки "Шкода Октавія", дорожній номерний знак НОМЕР_1, порушив правила проїзду залізничних переїздів, а саме: проїхав залізничний переїзд на заборонений сигнал світлофора ( червоний), чим порушив вимоги ч.2 ст. 123 КпАП України.

Постановлено накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення за ч.2 ст. 123 КпАП України у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

В поданому суду клопотанні ОСОБА_1 просить поновити строк для оскарження постанови Ужгородського міськрайонного суду від 23.01.2015 року, вказуючи на те, що повістку про розгляд справи отримав 26.01.2015 року, а копію постанови суду отримав 21.02.2015 року. При цьому надає суду докази на підтвердження своїх доводів. В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить постанову суду щодо нього змінити та пом'якшити призначене судом адміністартивне стягнення. Вважає, що судом не достатньо враховано вимоги ст. 33 КпАП України, зокрема, те, що ОСОБА_1 вчинив правопорушення не навмисно, жодних наслідків внаслідок вчиненого діяння не настало, у скоєному щиро розкаявся та визнав свою вину. Звертає увагу суду на те, що позбавлення права керування транспортними засобами позбавить його можливості утримувати свою сім'ю, оскільки працює на посаді територіального менеджера і автомобіль є його єдиним джерелом доходів. Вказує на те, що має на утриманні малолітню дитину ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3 та дружину, яка перебуває в декретній відпустці по догляду за дитиною, а тому перебуває на утриманні апелянта.

У судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину у скоєному адміністративному правопорушенні визнав повністю, розкаявся та просив, з врахуванням його місця роботи, сімейного стану та наявності утриманців змінити йому призначене судом першої інстанції адміністративне стягнення. Представник особи підтримав подану апеляційну скаргу.

Перевіривши матеріали справи, переглянувши відеозапис з місця вчинення правопорушення, заслухавши доводи апелянта та його представника, апеляційний суд прийшов до висновку, що клопотання та апеляційна скарга підлягають задоволенню з таких підстав.

Відповідно до вимог ст. 268 КпАП України, справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Суд першої інстанції вказаних вимог КпАП України не дотримався, розглянув справу у відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Згідно рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення повістку повідомлення про розгляд справи ОСОБА_1 особисто отримано лише 26.01.2015 року, тобто після розгляду справи, що призвело до розгляду справи за відустності ОСОБА_1

Крім того, відповідно до вимог ст. 285 КпАП України копія постанови по справі про адміністративне правопорушення протягом трьох днів вручається або висилається особі, щодо якої її винесено.

Як вбачається з матеріалів справи, копія постанови суду від 23.01.2015 року була надіслана на адресу ОСОБА_1 19.02.2015 року, тобто зі спливом строку передбаченого КпАП України.

Тобто, судом першої інстанції вказаних вимог закону не дотримано, а тому апеляційний суд приходить до переконання про слушність доводів клопотання та апеляції ОСОБА_1 про поважність причин пропуску строку на оскарження постанови.

Відповідно до вимог ст. 280 КпАП України, при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Суд першої інстанції вказаних вимог КпАП України дотримався в повному обсязі. Так, суд вірно прийшов до висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 123 КпАП України.

З установлених у судовому засіданні обставин вбачається, що ОСОБА_1 03.01.2015 року о 12:40 годині по вул. Гагаріна, керуючи автомобілем марки "Шкода Октавія", дорожній номерний знак НОМЕР_1, порушив правила проїзду залізничних переїздів, а саме: проїхав залізничний переїзд на заборонений сигнал світлофора (червоний).

Так, зокрема, п. 20.5 Правил дорожнього руху забороняється рух через переїзд, якщо увімкнено заборонний сигнал світлофора чи звуковий сигнал незалежно від наявності та положення шлагбаума.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення доведена: протоколом про адміністративне правопорушення серії АБ2 448610 від 03.01.2015 року, який містить пояснення ОСОБА_1; доданим до протоколу та переглянутим в судовому засіданні відеозаписом з місця події, де чітко видно, що 03.01.2015 року під час в'їзду транспортним засобом марки "Шкода Октавія" на залізничний переїзд був увімкнений саме заборонний сигнал світлофора.

Відповідно до вимог ст.23, ст. 33 КпАП України при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність та враховується мета адміністративного стягнення .

Суд першої інстанції при вирішенні питання про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення зазначених вимог законодавства дотримався не у повному обсязі. З поданих доказів вбачається, що ОСОБА_1 одружений, має на утриманні малолітню дитину - ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, дружина апелянта знаходиться у відпустці по догляду за дитиною, довідку з місця роботи, згідно якої ОСОБА_1 працює в ПАО "САН ИнБев Украина" і його робота пов'язана з керуванням транспортними засобами.

При накладенні адміністративного стягнення апеляційний суд, враховує характер вчиненого правопорушення, обставини його скоєння, а саме те, що ОСОБА_1 рухався в колоні інших автомобілів, особу правопорушника, який до адміністративної та кримінальної відповідальності раніше не притягався, ступінь його вини, наявність обставин, що пом'якшують відповідальність: щире розкаяння винного, та те, що діяння ОСОБА_1 не завдало істотної шкоди охоронюваним законом інтересам , суд прийшов до висновку, ОСОБА_1 слід пом'якшити адміністративне стягнення та застосувати стягнення у виді штрафу без оплатного вилучення транспортного засобу.

В даному випадку дане адміністративне стягнення буде достатньою мірою відповідальності для виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення в дусі додержання законів, поваги до правил співжиття, забезпечить запобігання вчиненню нових правопорушень як самим порушником , так і іншими особами.

Керуючись ст. 294 КпАП України, -

ПОСТАНОВИВ :

поновити ОСОБА_1 строк для оскарження постанови суду .

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову Ужгородського міськрайонного суду від 23.01.2015 року в частині накладеного стягнення змінити, наклавши на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 60 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1020 ( одну тисячу двадцять ) гривень без оплатного вилучення транспортного засобу.

В решті постанову суду залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя: