Провадження № 33/780/40/15 Доповідач у 2 інстанції Орел
Категорія 429 26.01.2015
ПОСТАНОВА

Іменем України

26 січня 2015 року м. Київ

Суддя Апеляційного суду Київської області Орел А.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні з участю представника Київської митниці Захарова А.О., особи, справу щодо якого закрито - ОСОБА_2 та його захисника адвоката ОСОБА_3, справу за апеляційною скаргою представника Київської митниці Міндоходів на постанову Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 19.12.2014 року, якою провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_2 за ст. 471 МК України закрито за відсутністю складу адміністративного правопорушення, вилучену валюту в розмірі 6670 грн., 30 євро, 9370 російських рублів та 500 доларів США повернуто ОСОБА_2, -

В С Т А Н О В И В :

Згідно протоколу про порушення митних правил, 28.10.2014 року о 12 годині 20 хвилин, ОСОБА_2, який прилетів до України з РФ, м. Москва в ДМА "Бориспіль", обрав проходження митного контролю в режимі "зелений коридор", а після перетину "білої лінії", яка позначає закінчення "зеленого коридору", заявив, що має при собі приблизно 10 000 доларів США, після запрошення до службового приміщення митниці залу «Приліт», ним була видана готівка в розмірі 6783 грн., 30 євро, 13150 доларів США та 9370 російських рублів, які знаходились у ручній поклажі та переміщувались без ознак переховування. З виявленої суми пропущено було 12 650 доларів США та 113 грн., за протоколом про порушення митних правил вилучено 6670 грн., 30 євро, 9370 російських рублів та 500 доларів США .

Постановою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 19.12.2014 року провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_2 за ст. 471 МК України закрито за відсутністю складу адміністративного правопорушення, вилучену валюту в повернуто ОСОБА_2. Обґрунтовуючи постанову, суд зазначив, що встановлено порушення права на захист - не залучено захисника при складанні протоколу, хоча ОСОБА_2 заявляв таке клопотання, з відеозапису вбачається, що на час проходження ОСОБА_2 до «білої лінії» працівників митниці чи аеропорту, до яких можна було звернутися, не було, що вказує на відсутність наміру на порушення митних правил. Відсутні також докази на скоєння ОСОБА_2 адміністративного проступку з необережності, оскільки перетин лінії контролю «зеленого коридору» був здійснений ним не з наміром його порушити, а з наміром митної декларації.

В апеляційній скарзі представник Київської митниці Міндоходів просить постанову суду скасувати, постановити нову постанову, якою визнати ОСОБА_2 винним за ст. 471 МК України та застосувати стягнення у вигляді штрафу 1700 грн. з конфіскацією вилученої валюти в сумі 6670 грн., 30 євро, 9370 російських рублів та 500 доларів США. Мотивує свої вимоги тим, що на момент проходження митного контролю ОСОБА_2 оформленої належним чином митної декларації не надав, до моменту перетину «білої лінії» до інспекторів митниці з не звертався, документів, які підтверджують факт зняття готівкових валютних коштів з відповідного банківського рахунку або інших документів, про походження валюти не пред'явив, порушивши своїми діями порядок проходження митного контролю в зонах (коридорах) спрощеного митного контролю, передбаченого ст. 366 МК України та вказує на порушення митних правил, передбаченого ст.. 471 МК України. ОСОБА_2 був під підпис роз'яснено його право на захист та положення щодо компромісу, але ні він, ні його захисники не зверталися до Київської митниці для допущення у зону митного контролю з метою надання ОСОБА_2 правової допомоги чи укладення мирової угоди, заяви чи клопотання з цього приводу не подавалися. Суд не перевірив обставин, викладених у протоколі та доповідній записці головного інспектора Коновалова А.А., які підтверджують ініціативу саме працівників митниці щодо здійснення митного контролю щодо ОСОБА_2. Бланки митних декларацій знаходяться в залі «Приліт», їх розміщення на лінії контролю «зелений коридор» не передбачено митним законодавством. Крім того, суд необґрунтовано відхилив клопотання представника митниці про допит в судовому засіданні свідків.

Заслухавши представника митного органу, який підтримав апеляційну скаргу, ОСОБА_2 та його захисника, які заперечили проти задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи та вивчивши доводи апеляційної скарги, вважаю, що апеляційна скарга підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Згідно з ч. 1 ст. 486 МК України, завданнями провадження у справах про порушення митних правил є своєчасне, всебічне, повне та об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її з дотриманням вимог закону, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню порушень митних правил, та запобігання таким правопорушенням.

Відповідно до ст. 489 МК України, посадова особа при розгляді справи про порушення митних правил зобов'язана з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують та/або обтяжують відповідальність, чи є підстави для звільнення особи, що вчинила правопорушення, від адміністративної відповідальності, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

При цьому, згідно ст. 487 МК України, провадження у справах про порушення митних правил здійснюється відповідно до цього Кодексу, а в частині, що не регулюється ним, - відповідно до законодавства України про адміністративні правопорушення.

У зв'язку із цим, зазначених у ст. 489 МК України вимог при розгляді справи про порушення митних правил повинен дотримуватися і суд, який додатково має керуватися ст. 280 КУпАП, згідно якої орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Разом з тим, суд першої інстанції при розгляді справи про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 за вчинення порушення митних правил, передбаченого ст. 471 МК України, вказаних вимог закону в повній мірі не дотримав, дійшовши до висновків, які суперечать матеріалам справи та не відповідають вимогам законодавства України.

Так, відповідно до ч. 5 ст. 366 МК України, обрання "зеленого коридору" вважається заявою громадянина про те, що переміщувані ним через митний кордон України товари не підлягають письмовому декларуванню, оподаткуванню митними платежами, не підпадають під встановлені законодавством заборони та/або обмеження щодо ввезення на митну територію України або вивезення за межі цієї території та свідчить про факти, що мають юридичне значення.

Згідно з вимогами ч.3 ст. 197 МК України, обмеження щодо ввезення на митну територію України та вивезення за межі митної території України валютних цінностей, а також порядок переміщення їх через митний кордон України, у тому числі особливості декларування валютних цінностей (зокрема, визначення граничних сум валютних цінностей, які підлягають письмовому або усному декларуванню), можуть встановлюватись Національним банком України.

Відповідно до п. 3 Постанови правління НБУ № 148 від 27.05.2008 року (у редакції від 25.07.2012 року - № 312), фізична особа - резидент має право ввозити в Україну та вивозити за межі України готівку в сумі, що перевищує в еквіваленті 10000 євро, за умови письмового декларування митному органу в повному обсязі та за наявності документів, що підтверджують зняття готівки з рахунків у банках (фінансових установах), виключно на ту суму, що перевищує 10000 євро.

Як вбачається з протоколу про порушення митних правил, 28.10.2014 року о 12 годині 20 хвилин, ОСОБА_2, який прилетів до України з РФ, м. Москва в ДМА "Бориспіль", обрав проходження митного контролю в режимі "зелений коридор", а після перетину "білої лінії", яка позначає закінчення "зеленого коридору", заявив, що має при собі приблизно 10 000 доларів США, після запрошення до службового приміщення митниці залу «Приліт», ним була видана готівка в розмірі 6783 грн., 30 євро, 13150 доларів США та 9370 російських рублів, які знаходились у ручній поклажі та переміщувались без ознак переховування. З виявленої суми пропущено було 12 650 доларів США та 113 грн., за протоколом про порушення митних правил вилучено 6670 грн., 30 євро, 9370 російських рублів та 500 доларів США .

Своє рішення про відсутність складу адміністративного правопорушення, суд обґрунтував порушенням права на захист та відсутністю у ОСОБА_2 наміру на порушення митних правил.

Такі висновки суду є необґрунтованими та суперечать матеріалам справи.

Як вбачається з доповідної записки головного державного інспектора Коновалова А.А. (а.с. 6-7), ОСОБА_2 митної декларації не заповнював, за роз'ясненнями митних правил до стійки митної консультації не звертався, під час складання протоколу про порушення митних правил йому було запропоновано скористатися послугами захисника, однак останній був зайнятий, тому ОСОБА_2 вимагав перенести складання протоколу на інший день, що суперечить вимогам ст. 494 МК України. Під час складання протоколу ОСОБА_2 отримував консультації в телефонному режимі.

Щодо доводів про порушення права ОСОБА_2 на захист в частині можливості скористатися послугами захисника, то вони є не обґрунтованими. Діючим МК України не передбачено обов'язок митного органу щодо надання захисника особі, відносно якої складається протокол про порушення митних правил. У відповідності до ст. 498 МК України, особи, які притягуються до адміністративної відповідальності за порушення митних правил, та власники товарів, транспортних засобів, зазначених у пункті 3 статті 461 цього Кодексу (заінтересовані особи), під час розгляду справи про порушення митних правил у органі доходів і зборів або суді мають право знайомитися з матеріалами справи, робити з них витяги, одержувати копії рішень, постанов та інших документів, що є у справі, бути присутніми під час розгляду справи у органі доходів і зборів та брати участь у судових засіданнях, подавати докази, брати участь у їх дослідженні, заявляти клопотання та відводи, під час розгляду справи користуватися юридичною допомогою захисника, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, давати усні і письмові пояснення, подавати свої доводи, міркування та заперечення, оскаржувати постанови органу доходів і зборів, суду (судді), а також користуватися іншими правами, наданими їм законом. Зазначені в цій статті особи зобов'язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами.

Виходячи зі змісту зазначаної норми закону, право на користування юридичною допомогою захисника виникає у особи під час розгляду її справи, в даному випадку в суду. Цим своїм правом ОСОБА_2 скористався при розгляді справи в суді першої інстанції.

Тобто, в даному випадку, ОСОБА_2, як вбачається з протоколу про порушення митних правил та протоколу опитування, були роз'яснені його права і порушень щодо цього допущено не було.

Однак, суд належної оцінки вказаним обставинам не надав та зробив передчасний висновок про відсутність в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення та закрив проводження у справі.

Відповідно до встановлених у даній справі фактичних обставин, ОСОБА_2 переміщував через митний кордон грошові кошти в сумі, що перевищує встановлені обмеження, які підлягають обов'язковому декларуванню, щодо переміщення яких через митний кордон України встановлені обмеження передбачені ст. 197 МК України, тобто ОСОБА_2 вчинив порушення порядку проходження митного контролю і зонах ( коридорах ) спрощеного митного контролю, відповідальність за яке передбачена ст. 471 МК України.

Стаття 471 МК України передбачає застосування до правопорушника адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі ста неоподаткованих мінімумів доходів громадян, а у разі якщо безпосередніми предметами правопорушення є товари, переміщення яких через митний кордон України заборонено або обмежено законодавством України, або в обсягах, що перевищують неоподатковану норму переміщення через митний кордон України, - також конфіскацію цих товарів.

Порушення ст. 471 МК України можливе як за умисної форми вини так і не умисної, а санкція названого Закону є безальтернативною, у зв'язку із чим ОСОБА_2 слід визнати винним у вчиненні порушення митних правил, відповідальність за що передбачена ст. 471 МК України, задовольнивши апеляційну скаргу представника митного органу.

Пояснення ОСОБА_2 про, ще що йому не було надано право скористатись компромісом у справі про порушення митних правил, відповідно до вимог ст. 521 МК, є безпідставними та необгрунтованими, так як він із заявою з проханням про припинення справи про порушення митних правил шляхом компромісу до керівника митниці не звертався.

За таких обставин вважаю, що постанова суду першої інстанції не може бути визнана законною та обґрунтованою і тому підлягає скасуванню з прийняттям нової постанови.

На підставі наведеного, керуючись ст. 294 КУпАП,-

П О С Т А Н О В И В:

Постанову Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 19.12.2014 року щодо ОСОБА_2 скасувати.

Прийняти нову постанову, якою ОСОБА_2 визнати винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 471 МК України та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу 1700 грн. з конфіскацією на користь держави вилученої валюти в сумі вилучено 6670 грн., 30 євро, 9370 російських рублів та 500 доларів США .

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

СУДДЯ: