Апеляційний суд Кіровоградської області
№ провадження 33/781/12/15 Головуючий у суді І-ї інстанції Цоток В. В.
Категорія - 162 Доповідач у суді ІІ-ї інстанції Деревінський С. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.01.2015 року. м. Кіровоград

Суддя апеляційного суду Кіровоградської області Деревінський С.М.,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Кіровограда апеляційну скаргу ОСОБА_3 на постанову Добровеличківського районного суду Кіровоградської області від 19 грудня 2014 року.

Цією постановою:

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця смт. Добровеличківка Кіровоградської області, українця, громадянина України, який не працює, проживає за адресою: АДРЕСА_1, -

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 162 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП) та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в сумі 510 грн. з конфіскацією валютних цінностей, які були предметом правопорушення, тобто 300 російських рублів.

Стягнуто з ОСОБА_4 судовий збір в сумі 36 грн. 54 коп.,-

В С Т А Н О В И В :

Постановою Добровеличківського районного суду Кіровоградської області від 19 грудня 2015 року ОСОБА_3 визнано винним у тому, що він, 12.12.2014 року приблизно об 11 год. 20 хв. на території ринку, розташованого по вул. Леніна смт. Добровеличківка Кіровоградської області, без ліцензії Національного банку України, здійснив обмін невідомій особі 100 гривень на 300 російських рублів, чим порушив правила про валютні операції, тобто вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 162 КУпАП.

У апеляційній скарзі, не оспорюючи фактичні обставини справи і кваліфікацію правопорушення, ОСОБА_3 просить змінити постанову районного суду та застосувати до нього адміністративне стягнення у виді попередження. Свої доводи апелянт обґрунтовує тим, що в судовому засіданні винуватість свою визнав повністю, щиро розкаявся, до адміністративної відповідальності притягується вперше, дав пояснення, які відповідають фактичним обставинам справи. Проте, обмін валюти здійснив для власних потреб, так як за місцем проживання у нього немає роботи, а він мав намір поїхати на заробітки до Росії. Вважає, що накладене на нього адміністративне є занадто суворим.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов переконання, що апеляція ОСОБА_3 задоволенню не підлягає з таких підстав.

При розгляді справи районним судом правильно встановлено фактичні обставини справи, що 12.12.2014 року приблизно об 11 год. 20 хв. на території ринку, розташованого по вул. Леніна смт. Добровеличківка Кіровоградської області, ОСОБА_3 без ліцензії Національного банку України, здійснив обмін невідомій особі 100 гривень на 300 російських рублів, чим порушив правила про валютні операції, тобто вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 162 КУпАП.

Даний висновок районного суду об'єктивно підтверджується матеріалами справи, зокрема: - протоколом про адміністративне правопорушення серії КД № 000587 від 10.12.2014 року, в якому зазначені обставини за яких ОСОБА_3 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 162 КУпАП (а.с.2); - поясненням ОСОБА_3, згідно яких він не заперечував, що порушив правила про валютні операції (а.с.4).

У апеляційній скарзі ОСОБА_3 не заперечує, що за обставин, викладених в протоколі про адміністративне правопорушення та в постанові районного суду, вчинив адміністративний проступок, передбачений ст.162 КУпАП.

Судовий розгляд справи проведено у відповідності до вимог ст. 280 КУпАП і спрямовано на всебічне, повне й об'єктивне дослідження та встановлення фактичних обставин, справа розглянута у відповідності із законом, проявів упередженості районного суду до ОСОБА_3, не виявлено.

Оцінивши зібрані у справі докази в їх сукупності, апеляційний суд вважає, що районний суд дійшов обґрунтованого висновку, що вина ОСОБА_3 доказана повністю, його дії правильно кваліфіковано за ст. 162 КУпАП, як незаконний обмін валютних цінностей.

При накладенні на ОСОБА_3 адміністративного стягнення, визначення його виду і розміру, районним судом дотримано вимог ст. 33 КУпАП і підстав для зміни чи скасування постанови районного суду в цій частині немає.

Так, при визначені виду й розміру накладеного на ОСОБА_3 адміністративного стягнення, районним судом в повній мірі враховано характер вчиненого ним проступку, його особу, обставину, яка пом'якшує відповідальність, щире каяття та відсутність обставин, що обтяжують відповідальність. Отже, при визначенні виду і розміру адміністративного стягнення, районний суд урахував всі обставини на які в апеляції послався ОСОБА_3

Сам по собі факт відсутності роботи за місцем проживання, без урахування обставин вчинення адміністративного проступку, його характеру, апеляційним судом не може бути визнано підставою для зміни постанови районного суду.

Отже, враховуючи викладене в сукупності, апеляційний суд дійшов висновку, що районним судом правильно і обґрунтовано визначено вид і розмір адміністративного стягнення, накладеного на ОСОБА_3, яке є не тільки законним, оскільки відповідає санкції статті за якою його визнано винним, але й справедливим, а за даних обставин ще й необхідним і достатнім для його виховання в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобіганню вчиненню нових правопорушень як ним самим, так і іншими особами.

З огляду на викладене, апеляційний суд не знаходить підстав для задоволення апеляційної скарги ОСОБА_3

На підставі викладеного та керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишити без задоволення, а постанову Добровеличківського районного суду Кіровоградської області від 19 грудня 2014 року щодо ОСОБА_3, без зміни.

Постанова є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя апеляційного суду

Кіровоградської області С.М. Деревінський