П О С Т А Н О В А

іменем України

04 лютого 2015 року м. Київ

Апеляційний суд міста Києва у складі головуючого-судді судової палати з розгляду кримінальних справ Присяжнюка О.Б. за участю представника особи, щодо якої складено протокол про адміністративне правопорушення, ОСОБА_2, та представника митниці Келеберденко В.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за апеляційною скаргою представника особи, щодо якої складено протокол про адміністративне правопорушення, ОСОБА_4 - ОСОБА_2 на постанову судді Солом'янського районного суду м. Києва від 24 листопада 2014 року відносно

ОСОБА_4, яка зареєстрована і проживає за адресою: АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1,

в с т а н о в и в :

цією постановою ОСОБА_4 визнано винною у порушенні митних правил, передбачених ст. 352 МК України та закрито провадження по справі на підставі п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв'язку з закінчення на момент розгляду справи строків накладення адміністративного стягнення.

Відповідно до вказаної постанови, 28 лютого 2010 року на митну територію України з Італії через митний пункт пропуску Чопської митниці у вантажному автомобілі АО 2330АС/АО0954ХХ на адресу ТОВ «АТЕМ» (м. Київ, вул. Жилянська, 19 Україна) ввезено товар «частини лінії для виробництва керамічної плитки», торгівельної марки/виробника - Intertrade di Bissoli Gabriele, Італія, вагою брутто 3090 кг, 4 місця.

Підставою для переміщення вказаного вантажу через митний кордон України були товаросупровідні документи: СМR від 27.02.2010 № 026682, інвойс від 26.02.2010 № 2010/077, виставлений компанією «Keraplast Technology GmbH» Німеччина з зазначенням вартості товару 7 416, 00 доларів США.

Після прибуття у зону діяльності Київської міжрегіональної митниці вище вказаний товар був заявлений декларантом ТОВ «АТЕМ» ОСОБА_5 за митною декларацією від 03.03.2010 № 100000024/2010/741622 з вартістю 59 216, 76 грн.

ЛистомДержмитслужби України від 09.04.2012 № 20/1-11/03514 до митних органів Італії, з метою перевірки законності ввезення на митну територію України товару «частини лінії для виробництва керамічної плитки», одержувачем якого виступало ТОВ «АТЕМ» було направлено відповідні запити.

Листом від 12.08.2014 року митні органи Італії надіслали завірені копії інвойсу та експертну декларацію, відповідно до яких 21.09.2009 року була укладена угода між італійською компанією Intertrade di Bissoli Gabriele та ТОВ «АТЕМ», предметом якої є постачання устаткування для керамічної промисловості, його обладнання, монтаж, запуск механізму та ходове випробування. Вартість угоди складає 1 085 800, 00 Євро та вказано послідовність внесення частин вказаної ціни Покупцем в залежності від стадії виконання контракту, вказана у відсотках від загальної суми та безпосередньо у грошовій валюті - Євро.

Жодного посилання в угоді на німецьку компанію «Keraplast Technology GmbH» немає.

Відповідно до даних експертної декларації від 27.02.2010 року, наданої митними органами Італії, вартість вантажу «частини лінії для виробництва керамічної плитки», вагою брутто 3090 кг, 4 місця, становить 65 000 Євро.

Таким чином, надані ТОВ «АТЕМ» документи містять неправдиві відомості, щодо митної вартості товару.

В апеляційній скарзі представник особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, ОСОБА_2 просить постанову суду першої інстанції скасувати та постановити нову, якою закрити провадження по справі на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП за відсутності події та складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування своїх вимог, апелянт посилається на те, що суд першої інстанції відступив від принципів повноти, об'єктивності та всебічності розгляду справи, оскільки не дослідив належним чином зібрані по справі докази. Так, на думку апелянта, місцевий суд не звернув уваги на ті обставини, що Київською міжрегіональною митницею, при складанні протоколу не встановлено чим не відповідають дійсності надані інвойси та не вказано в чому саме полягає приховування товару.

Також, апелянт наголошує, що суд першої інстанції, визнаючи ОСОБА_4 винною у вчиненні порушення митних правил, передбачених ст. 352 МК України, не зазначив, які конкретно дії вона вчинила.

Що стосується кваліфікації дій ОСОБА_4 митними органами за ст. 483 МК України, то як зазначає представник, на момент митного оформлення товару ця норма закону ще не діяла.

Таким чином, представник вважає, що в матеріалах справи відсутні дані про порушення ОСОБА_4 митних правил, в зв'язку з чим постанова підлягає скасуванню, а провадження закриттю.

Заслухавши доповідь судді, пояснення представника особи, щодо якої складено протокол про адміністративне правопорушення, ОСОБА_2, який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити, представника митниці, який заперечував проти задоволення поданої апеляційної скарги вважаючи постанову суду законною і обґрунтованою, перевіривши доводи апеляційної скарги та дослідивши матеріали адміністративної справи, вважаю, що подана апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Згідно ст. 487 МК України 2012 року провадження у справах про порушення митних правил здійснюється відповідно до цього Кодексу, а в частині, що не регулюється ним, - відповідно до законодавства про адміністративні правопорушення.

Відповідно до вимог ст.494 МК України 2012 року про кожний випадок виявлених порушень митних правил уповноважена посадова особа органу доходів і зборів, яка виявила таке порушення, невідкладно складає протокол, який повинен містити, серед іншого, посилання на статтю цього Кодексу, що передбачає адміністративну відповідальність за таке порушення.

Як вбачається з матеріалів справи 09 жовтня 2014 року було складно протокол про порушення митних правил, відповідно до якого 28 лютого 2010 року на митну територію України з Італії через митний пункт пропуску Чопської митниці у вантажному автомобілі АО 2330АС/АО0954ХХ на адресу ТОВ «АТЕМ» (м. Київ, вул. Жилянська, 19 Україна) ввезено товар «частини лінії для виробництва керамічної плитки», торгівельної марки/виробника - Intertrade di Bissoli Gabriele, Італія, вагою брутто 3090 кг, 4 місця.

З метою перевірки законності ввезення на митну територію України товару «частини лінії для виробництва керамічної плитки», одержувачем якого виступало ТОВ «АТЕМ», держмитслужбою України листом від 09.04.2012 № 20/1-11/03514 до митних органів Італії, було направлено відповідні запити.

Листом від 12.08.2014 року митні органи Італії надіслали завірені копії інвойсу та експертну декларацію, відповідно до яких 21.09.2009 року була укладена угода між італійською компанією Intertrade di Bissoli Gabriele та ТОВ «АТЕМ», предметом якої є постачання устаткування для керамічної промисловості, його обладнання, монтаж, запуск механізму та ходове випробування. Вартість угоди складає 1 085 800, 00 Євро та вказано послідовність внесення частин вказаної ціни Покупцем в залежності від стадії виконання контракту, вказана у відсотках від загальної суми та безпосередньо у грошовій валюті - Євро.

Жодного посилання в угоді на німецьку компанію «Keraplast Technology GmbH» не було.

Відповідно до даних експертної декларації від 27.02.2010 року, наданої митними органами Італії, вартість вантажу «частини лінії для виробництва керамічної плитки», вагою брутто 3090 кг, 4 місця, становить 65 000 Євро.

В зв'язку з цим, відносно ОСОБА_4, митними органами України було складено протокол про порушення митних правил, передбачених ч. 1 ст. 483 МК України.

Проте згідно положень ст. 8 КУпАП особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення.

Закони, які пом'якшують або скасовують відповідальність за адміністративні правопорушення, мають зворотну силу, тобто поширюються і на правопорушення, вчиненні до видання цих законів. Закони, які встановлюють або посилюють відповідальність за адміністративні правопорушення, зворотної сили не мають.

Положеннями ч. 3 ст. 3 МК України 2012 року передбачено такі самі принципи чинності закону в часі.

На момент переміщення ОСОБА_4 товарів через митний кордон України був чинний Митний кодекс України в редакції від 11 липня 2002 року, санкцією ст. 352 якого за переміщення або дії, спрямовані на переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, було передбачено стягнення у виді штрафу в розмірі від 500 до 1 000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян або конфіскація цих товарів, а також конфіскацію товарів із спеціально виготовленими сховищами (тайниками) та транспортних засобів, що використовувалися для переміщення товарів через митний кордон України. Вказана стаття містила лише одну частину.

На момент складання протоколу про порушення митних правил набрав чинності Митний кодекс в редакції від 13 березня 2012 року, і санкцією ч. 1 ст. 483 цього Кодексу, за аналогічні дії, передбачено стягнення у виді штрафу в розмірі 100 відсотків вартості товарів - безпосередніх предметів порушення митних правил з конфіскацією цих товарів, а також товарів, транспортних засобів із спеціально виготовленими сховищами (тайниками), що використовувалися для переміщення товарів - безпосередніх предметів порушення митних правил через митний кордон України.

Тобто ст. 483 МК України 2012 року посилює відповідальність порівняно зі ст. 352 МК України, а тому, відповідно до вимог чинного законодавства, вона не має зворотної дії в часі.

Таким чином, висновки суду першої інстанції з приводу того, що ОСОБА_4 не може бути притягнута до відповідальності за ч. 1 ст. 483 МК України 2012 року є вірними.

Разом з тим, суд першої інстанції необґрунтовано прийшов до висновку з приводу наявності в діях останньої ознак правопорушення, передбаченого ст. 352 МК України, оскільки протокол про порушення митних правил за ст. 352 МК України 2002 року не складався, а нормами законодавства України про адміністративні правопорушення та митного законодавства України не передбачено повноважень суду щодо зміни кваліфікації діяння.

Відповідно до вимог ст. 531 МК України 2012 року підставами для скасування постанови про накладення адміністративного стягнення за порушення митних правил є необ'єктивність або неповнота провадження у справі або необ'єктивність її розгляду, а так само неправильна або неповна кваліфікація вчиненого правопорушення.

Вище наведе вказує на те, що провадження у справі про порушення митних правил було здійснено органами доходів і зборів з порушенням вимог закону у зв'язку з неправильною кваліфікацією дій ОСОБА_4 Проте, дані обставини залишилися поза увагою суду першої інстанції.

Таким чином, вважаю що постанова суду підлягає скасуванню, а матеріали адміністративної справи направленню до Київської міжрегіональної митниці для проведення додаткової перевірки, під час якої необхідно усунути недоліки в протоколі про порушення митних правил та правильно зазначити у ньому посилання на статтю Митного кодексу України, що передбачає адміністративну відповідальність за правопорушення.

В зв'язку з цим, апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню.

Враховуючи вище наведене та керуючись ст.294 КУпАП, апеляційний суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу представника особи, щодо якої складено протокол про адміністративне правопорушення, ОСОБА_4 - ОСОБА_2 задовольнити частково.

Постанову Солом'янського районного суду м. Києва від 24 листопада 2014 року, якою ОСОБА_4 визнано винною у порушенні митних правил, передбачених ст. 352 МК України та закрито провадження по справі на підставі п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв'язку з закінчення на момент розгляду справи строків накладення адміністративного стягнення, скасувати.

Постановити нову постанову, якою матеріали справи направити до Київської міжрегіональної митниці Міндоходів і зборів України, для проведення додаткової перевірки.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Присяжнюк О.Б.