АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 33/793/51/15 Справа № 3-1577/10 Головуючий по 1 інстанції Калашник В.П.
Категорія:КУпАП Доповідач в апеляційній інстанції Іваненко І. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"16" березня 2015 р. Суддя апеляційного суду Черкаської області Іваненко І. В., розглянувши у судовому засіданні в м. Черкаси справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на постанову Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 21 липня 2010 року, якою

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживає у АДРЕСА_1,

визнаний винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. ст. 122-4, 124 КУпАП; провадження у справі закрите, у зв'язку із закінченням строку накладення адміністративного стягнення, -

в с т а н о в и в :

Постановою Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 21 липня 2010 року ОСОБА_3 був визнаний винним за ст. ст. 122-4, 124 КУпАП, а саме у тому, що він 01 березня 2010 року близько 17 години 30 хвилин на автошляху Бортничі-Рогозів, керуючи автомобілем НОМЕР_1, під час зустрічного роз'їзду не дотримався безпечного інтервалу, зіткнувся з автомобілем НОМЕР_2, що рухався у зустрічному напрямку, і залишив місце ДТП. В результаті ДТП автомобіль ВАЗ-21150 отримав механічні пошкодження.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 просить поновити строк на оскарження постанови суду та скасувати її, закривши провадження у справі за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Указує, що суд першої інстанції розглянув справу за його відсутності, на розгляд справи його не викликали та він не отримував поштове повідомлення з суду про дату її розгляду; копію постанови він не отримував, а про вказане рішення йому стало відомо, коли ПАТ «Страхова компанія «ТАС» подала до нього позов про відшкодування шкоди, заподіяної в ДТП, в порядку регресу. Тому вважає, що пропустив строк на оскарження постанови в апеляційному порядку з поважних причин.

Вказує, що справа про адміністративне правопорушення вже була знищена за збігом строку зберігання. Втім, зазначені у постанові суду першої інстанції обставини не відповідають дійсності, оскільки зіткнення трапилося не з автомобілем МАЗ, а з напівпричепом, й саме автомобіль ВАЗ не дотримався безпечного інтервалу. Крім цього, місця ДТП він не залишав, зупинився, дочекався представників ДАІ, що підтверджується копією довідки про ДТП, де зазначені всі його дані.

Заслухавши пояснення представника апелянта, який підтримав апеляційну скаргу з указаних в ній мотивів, просив поновити строк на оскарження постанови вважаю наступне.

Відповідно до положень ч. 7 ст. 294 КУпАП , апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. При цьому він не обмежений її доводами, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права, також апеляційний суд може дослідити нові докази, які не досліджувалися раніше, якщо визнає обґрунтованим ненадання їх до місцевого суду або необґрунтованим відхилення їх місцевим судом.

Суд апеляційної інстанції вважає необхідним поновити ОСОБА_4 пропущений строк на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції, оскільки він не був присутній при розгляді його справи місцевим судом, що зазначено у змісті самої оскаржуваної постанови. Крім цього, за відсутності матеріалів справи неможливо встановити наявність даних, які б підтверджували своєчасне отримання апелянтом копії постанови суду. Враховуючи це й виходячи з презумпції добросовісності дій апелянта, суд вважає, що строк на оскарження постанови суду був пропущений апелянтом з поважних причин, а тому підлягає поновленню.

Щодо суті апеляційних вимог суд апеляційної інстанції вбачає наступне.

В постанові суду першої інстанції, яка оскаржується, вказано, що вчинення ОСОБА_3 правопорушень, передбачених ст. ст. 122-4, 124 КУпАП, підтверджується протоколами про адміністративні правопорушення від 01 березня 2010 року, схемою наслідків ДТП, протоколом огляду місця ДТП, поясненнями учасників пригоди.

Дослідити зміст вказаних документів на даний час суд апеляційної інстанції не має змоги, оскільки справа про адміністративне правопорушення була знищена за спливом строку її зберігання, що підтверджується відповідною довідкою архіваріуса Смілянського міськрайонного суду (а.с. 1).

Отже, оцінити обґрунтованість апеляційних вимог апелянта суд може виключно на підставі тих даних, які були подані разом з апеляційної скаргою, а саме копій фотокарток щодо ушкоджень автомобіля ВАЗ; копії довідки від 01 березня 2010 року, виданої громадянину ОСОБА_5 (власник автомобіля ВАЗ) щодо характеру механічних пошкоджень його автомобіля; копії довідки про ДТП від 02 березня 2010 року, де зафіксовані відомості про характер ДТП та дані про його учасників.

Виходячи зі змісту вказаних документів, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про неможливість задоволення апеляційної скарги, оскільки її доводи жодним чином не спростовують обґрунтованість висновку суду першої інстанції про винуватість ОСОБА_3 у вчиненні поставлених йому у вину правопорушень. Дані про характер механічних пошкоджень одного з автомобілів, а також довідка із загальними даними про ДТП, жодним чином не доводять й не спростовують висновку суду першої інстанції про винуватість апелянта.

За відсутності обґрунтованих доводів апеляції, а також за відсутності матеріалів справи, суд апеляційної інстанції зобов'язаний виходити з презумпції належності та добросовісності висновків суду першої інстанції, якщо не доведено протилежне. Тому підстав для задоволення апеляції суд не вбачає.

Керуючись ст. 294 КУпАП, -

п о с т а н о в и в :

Поновити ОСОБА_3 строк на апеляційне оскарження постанови Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 21 липня 2010 року щодо притягнення його до адміністративної відповідальності за ст. ст. 122-4, 124 КУпАП.

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишити без задоволення.

Постанову Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 21 липня 2010 року щодо ОСОБА_3 залишити без змін.

Постанова остаточна і оскарженню не підлягає.

Суддя І. В. Іваненко