Справа № 163/3098/14-п Провадження №33/773/14/15 Суддя в 1 інстанції: Чишій С.С.
Категорія: ч. 1 ст. 483 МК України Доповідач: Міліщук С. Л.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"02" лютого 2015 р. місто Луцьк

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Волинської області Міліщук С.Л., при секретарі Бубало О.О., з участю представника Волинської митниці ДФС Пікалюка М.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду апеляційну скаргу ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, жителя АДРЕСА_1, непрацюючого, на постанову судді Любомльського районного суду від 27 листопада 2014 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 483 МК України,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 483 МК України з накладенням на нього стягнення у виді штрафу в розмірі 40 059 грн. 61 коп. та з конфіскацією в дохід держави автомобіля "Мерседес" 1999 року випуску, реєстраційний номерний знак НОМЕР_2, номер кузова НОМЕР_1, вартістю 40 059, 61 грн., за те, що він, 15 квітня 2014 року, слідуючи з Республіки Польща в Україну через митний пост "Ягодин" Ягодинської митниці автомобілем "Мерседес" 1999 року випуску, реєстраційний номерний знак НОМЕР_2, намагався перемістити вказаний автомобіль з приховуванням від митного контролю шляхом подання митному органу, як підстави переміщення транспортного засобу підробленого документа - польського свідоцтва про реєстрацію ТЗ НОМЕР_3, що містив неправдиві відомості про його особу, як співвласника автомобіля.

Стягнуто також із ОСОБА_4 в користь держави 36 грн. 54 коп. судових витрат.

В апеляційній скарзі ОСОБА_4, не погоджуючись з постановою суду першої інстанції, вказує, що суд в порушення вимог ч. 4 ст. 456 МК України розглянув справу за його відсутності, про винесену постанову він дізнався від своїх родичів, коли ті отримали її копію лише 06.12.2014 року по пошті. Зазначає, що, як на час складання протоколу про порушення митних правил, так і на час розгляду справи в суді, він перебував за межами України, а тому не знав про складення щодо нього протоколу про порушення митних правил та про час та місце його розгляду судом, у зв'язку з чим був позбавлений можливості захистити свої права.

На підставі наведеного просить поновити йому строк на апеляційне оскарження постанови судді, скасувати останню, а провадження в справі щодо нього за ч. 1 ст. 483 МК України - закрити.

ОСОБА_4 був належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду апеляційної скарги, однак в судове засідання не з'явився та клопотань про його відкладення не подавав.

Заслухавши представника митниці, який заперечив апеляційну скаргу та просив залишити постанову місцевого суду без зміни, перевіривши матеріали справи за доводами апеляційної скарги, приходжу до висновку, що остання підлягає задоволенню з наступних підстав.

Оскільки про винесену постанову судді від 27.11.2014 року про притягнення ОСОБА_4 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 483 МК України скаржник дізнався від своїх родичів лише 06.12.2014 року, коли ті отримали її по пошті й переслали копію постанови йому по місцю проживання в Російській Федерації, а тому строк оскарження постанови, передбачений ст. 294 КУпАП був пропущений ним з поважних причин і він підлягає поновленню.

Так, ч. 4 ст. 526 МК України передбачено, що справа про порушення митних правил може бути розглянута за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності за це правопорушення, лише у випадках, якщо є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про перенесення розгляду справи.

Як вбачається із матеріалів справи (а.с. 1) протокол про порушення митних правил № 1238/20500/2014 від 21.11.2014 року щодо ОСОБА_4 був складений працівниками Ягодинської митниці за відсутності останнього.

Посилання ОСОБА_4 про те, що він будь - яких повідомлень про час, дату та місце розгляду справи судом першої інстанції не отримував, як і копію самого протоколу, оскільки перебував, як на час розгляду справи, так і на час подання апеляційної скарги за межами України є обгрунтованими.

Як вбачається із наданого представником митниці зворотнього повідомлення зі штрихкодовим ідентифікатором 907 та долучених судом даних Укрпошти, відправлене 21 листопада 2014 року поштове відправлення (протокол про порушення митних правил складений щодо ОСОБА_4 та повідомлення останньому про розгляд даного протоколу 27 листопада 2014 року Любомльським районним судом) за даним номером було вручено адресату 1 та 2 грудня 2014 року.

Як пояснила в судовому засіданні ОСОБА_6 - мати ОСОБА_4, саме вона отримала вищезазначене поштове відправлення митниці , оскільки її син фактично з липня 2014 року постійно проживає на території Російської Федерації. Після надходження з Любомльського районного суду ще й копії постанови, вона переслала їх сину.

З огляду на вищенаведене, слід прийти до висновку, що ОСОБА_4 про місце, час та дату розгляду справи не був повідомлений взагалі, а тому розгляд за його відсутності суддею справи про адміністративне правопорушення був проведений з порушенням вимог ч. 4 ст. 526 МК України, що є підставою, відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 531 МК України, для скасування судового рішення.

За таких обставин постанова судді підлягає скасуванню, а справа - новому розгляду апеляційним судом.

Частина 1 ст. 483 МК України передбачає відповідальність за переміщення або дії спрямовані на переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю або з поданням митному органу, як підстави для переміщення товарів підроблених документів, чи документів одержаних незаконним шляхом, або таких, що містять неправдиві дані.

Вина ОСОБА_4 у вчиненні ним правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України, відповідають фактичним обставинам справи і підтверджуються зібраними у передбаченому законом порядку та належно дослідженими і оціненими судом доказами у їх сукупності, зокрема:

- протоколом про порушення митних правил 1238/20500/2014 від 21 листопада 2014 року (а.с. 1-4), складеним щодо ОСОБА_4;

- листом польського органу реєстрації транспортних засобів (а.с. 17) про відсутність відомостей про ОСОБА_4, як співвласника автомобіля "Мерседес" 1999 року випуску, реєстраційний номерний знак НОМЕР_2, номер кузова НОМЕР_1;

- службовими записками інспектора митниці ОСОБА_7 (а.с. 28), а також начальника відділу митної вартості, класифікації товарів та заходів регулювання ЗЕД ОСОБА_1 (а.с. 22), згідно якої митна вартість автомобіля "Mercedes-Benz", 1999 року випуску становила 2110 EUR., що становить 40 059 грн. 61 коп.;

- витягом з реєстраційної бази митниці (а.с. 19, 20) щодо орієнтування по транспортному засобу "Мерседес" 1999 року випуску, реєстраційний номерний знак НОМЕР_2, номер кузова НОМЕР_1 в разі появи даного автомобіля в зоні митного контролю;

- польським технічним паспортом серії НОМЕР_4 на автомобіль марки "Mercedes-Benz Е200" р.н.з. НОМЕР_2;

Факт неодноразового переміщення через митний кордон України автомобіля "Мерседес" на підставі документів, що містять неправдиві дані щодо його особи, як співвласника даного автомобіля підтвердив і сам ОСОБА_4 у своїх поясненнях (а.с. 8-10), де вказав, що дійсно придбав даний автомобіль в лютому 2014 року в м. Луцьку у незнайомого йому чоловіка Бориса, який і домовлявся щодо оформлення документів на дану машину. Вказує, що після оформлення технічного паспорта на автомобіль "Мерседес" р.н.з. НОМЕР_2 неодноразово перетинав кордон України, шляхом подання митному органу, як підстави переміщення даного автомобіля польське свідоцтво про реєстрацію ТЗ НОМЕР_3.

На підставі наведеного та з врахуванням всіх обставин справи, приходжу до висновку про доведеність вини ОСОБА_4 в тому, що він 15.04.2014 року, слідуючи з Республіки Польща в Україну через митний пост "Ягодин" Ягодинської митниці автомобілем "Мерседес" 1999 року випуску, р.н.з. НОМЕР_2, намагався перемістити вказаний автомобіль з приховуванням від митного контролю шляхом подання митному органу, як підстави переміщення транспортного засобу підробленого документа, а тому його дії слід кваліфікувати ч. 1 ст. 483 МК України.

Разом з тим, згідно ч. ч. 2, 3 ст. 467 МК України, якщо справи про порушення митних правил відповідно до статті 522 цього Кодексу розглядаються судами (суддями), адміністративне стягнення за порушення митних правил може бути накладено не пізніше, ніж через шість місяців з дня вчинення правопорушення, а у разі закриття кримінального провадження, але за наявності в діях правопорушника ознак порушення митних правил адміністративні стягнення за порушення митних правил може бути накладено не пізніше ніж через три місяці з дня прийняття рішення про закриття кримінального провадження, але не пізніше ніж через два роки з дня вчинення.

Як вбачається із матеріалів справи постановою від 29 серпня 2014 року кримінальне провадження щодо ОСОБА_4 за ч. 4 ст. 358 КК України було закрито за відсутністю в його діях складу даного злочину, а матеріали справи направлені начальнику Ягодинської митниці для вирішення питання про притягення до відповідальності за порушення митних правил.

Оскільки на час прийняття постанови апеляційним судом закінчилися передбачені ч. ч. 2, 3 ст. 467 МК України строки притягнення ОСОБА_4 до адміністративної відповідальності за інкриміноване йому порушення митних правил, тому провадження у справі підлягає закриттю на підставі п. 7 ст. 247 КУпАП.

Враховуючи вищенаведене та керуючись ст. ст. 247, 294 КУпАП, ст. ст. 467, 530, 531 МК України,

П О С Т А Н О В И В:

Поновити ОСОБА_4 строк на апеляційне оскарження постанови.

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 задовольнити.

Постанову судді Любомльського районного суду від 27 листопада 2014 року щодо ОСОБА_4 - скасувати та прийняти нову постанову.

Визнати ОСОБА_4 винним у вчиненні порушення митних правил, передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України і у зв'язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення, передбачених ст. 467 МК України, закрити провадження у справі на підставі п. 7 ст. 247 КУпАП.

Постанова є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя апеляційного суду

Волинської області С.Л. Міліщук