Провадження № 33/783/130/15 Доповідач: Пешков М. І.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 березня 2015 року м. Львів

Апеляційний суд Львівської області в складі судді Судової палати у кримінальних справах Пешкова М.І., з участю представника Львівської митниці Веселівського А.І., особи щодо якої складено протокол про порушення митних правил - ОСОБА_3 та його представника - адвоката ОСОБА_4, розглянувши в залі суду апеляційну скаргу ОСОБА_3 на постанову судді Галицького районного суду м. Львова від 23 грудня 2014 року про притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 483 МК України,

в с т а н о в и в :

цією постановою

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, працюючого водієм, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1, ІПННОМЕР_2визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 483 МК України та накладено на нього стягнення у виді штрафу в розмірі 100 350,00 грн., конфіскації товару, вилученого згідно з протоколом про порушення митних правил №2549/20900/14 від 21.11.2014 року в дохід держави.

З ОСОБА_3 стягнуто на користь держави 36 (тридцять шість) грн. 54 (п'ятдесят чотири) коп. судового збору.

Відповідно до постанови, ОСОБА_3 21.11.2014 року о 18.07 год., перетинаючи митний кордон в Україну з Республіки Польща через МАПП «Шегині», автобусом марки «Мерседес Бенц» реєстраційний номер НОМЕР_1, не заявив про наявність товарів, що переміщувались через митний кордон України по смузі руху «зелений коридор» з приховуванням від митного контролю з використанням засобів, що утруднюють виявлення товарів, а саме: м'ясо свиняче 620 кг, обрізки м'яса свинячого свіжі в поліетиленових пакетах - 703 кг, інжир «Drip figs protoben» - 684 кг, які знаходилися в конструктивних порожнинах автомобіля. Конструктивних змін в автомобілі не виявлено.

Не погоджуючись з даною постановою, ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, у якій просить скасувати постанову Галицького районного суду міста Львова від 23.12.2014 року як незаконну, та ухвалити нову, якою відносно нього буде прийнято законне і обґрунтоване рішення.

В обґрунтування своєї скарги, ОСОБА_3 зазначає, що у відповідності до ст. 279, 280 КУпАП України, учасникам розгляду справи про адміністративне правопорушення, зокрема особі, що притягається до адміністративної відповідальності, повинні бути роз'яснені їх права та обов'язки, досліджено докази по справі, заслухано думку особи, враховано пом'якшуючі обставини. У даному випадку цього судом зроблено не було, оскільки він, ОСОБА_3 не знав про час і дату слухання справи, в судовому засіданні присутнім не був, і таким чином був позбавлений можливості висловити свої доводи і міркування, подати докази, які б мали вплив на результати розгляду.

Також ОСОБА_3 зазначає, що для визначення вартості товару службовими особами митного органу у відповідності до ст. 515, 516 МК України має бути призначено відповідну експертизу. У даному випадку експертизу було призначено, однак її висновку не було отримано, а навпаки, постанова про призначення експертизи повернута експертами без виконання, однак, не зважаючи на це, вартість товару визначена самим митним органом лише на підставі службової записки, тим самим вартість товару належно не встановлена, а така вартість істотно впливає на суму штрафу, таким чином порушуючи його права та майнові інтереси.

Заслухавши пояснення ОСОБА_3 на підтримання апеляції, думку представника Львівської митниці, який заперечив таку, вивчивши матеріали адміністративної справи та перевіривши наведені доводи, суд вважає, що апеляція підлягає до задоволення з наступних підстав.

Апеляційний розгляд даної справи проводився за участю апелянта ОСОБА_3, чим усунуто порушення суддею першої інстанції вимог ст. 268 КпАП України, ст. 498 МК України та в межах строку передбаченого ст. 467 МК України, що виключає скасування з цих підстав постанови судді першої інстанції.

Висновок суду першої інстанції про доведеність винності ОСОБА_3 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 483 МК України є обґрунтованим, допустимим, достатнім і відповідає фактичним обставинам справи, а також стверджується:

· протоколом про порушення митних правил №2549/20900/14 від 21.11.2014 року;

· доповідною запискою головного державного інспектора ВКЗ УАР та ПМП Львівської митниці ДФС Лопотича І.Я. від 24.11.2014 року;

· актом спільного огляду транспортного засобу, товарів та інших речей від 21.11.2014 року.

Призначаючи стягнення у виді штрафу в розмірі 100% вартості товарів з їх конфіскацією, суд першої інстанції виконав вимоги закону, призначивши покарання, передбачене санкцією ч.1 ст. 483 МК України.

Разом з тим, при прийнятті оскаржуваної постанови місцевим судом, не було досліджено фактичну вартість товару, який переміщувався ОСОБА_3

Як вбачається із постанови, при визначенні вартості товару в розмірі 100350,00 грн., суддя керувався лише службовою запискою працівника митного органу.

Із службової записки (а.с. 17) вбачається, що вартість товару, а саме 620 кг м"яса свинячого, 703 кг обрізків м"яса свинячого свіжих, 684 кг інжиру Drip figs protoben, становить 100350,00 грн.

У судовому засіданні апеляційної інстанції ОСОБА_3 подав розрахункові документи на переміщуваний ним товар, які він не мав можливості подати у суді першої інстанції, оскільки не був належно повідомлений про час судового засідання. Зокрема, ОСОБА_3 було подано рахунок-фактуру ПДВ RR№1 на свиняче м'ясо (620 кг) та обрізки свинячого м'яса (703 кг) на загальну суму 1633 польських злотих та офіційно завірене повідомлення торгово-сервісної компанії Лєшек Огризек про те, що 21.11.2014 року куплено товар, а саме інжир, у кількості 625 кг. на суму 625 польських злотих.

Як видно з поданих розрахункових документів загальна сума вартості товару, який був придбаний останнім і який ним переміщався через митний кордон, становить 2258 польських злотих, що згідно з довідкою АТ "Райффайзен Банк Аваль" про офіційний курс гривні до іноземної валюти від 12.03.2015 р. станом на 21.11.2014 року становить 10142,88 грн.

Отже, за таких обставин сума 100350,00 грн. вартості товару, вилученого у ОСОБА_3, є необґрунтованою та не відповідає дійсності і не може слугувати в такому розмірі основою для накладення на останнього штрафу.

За таких обставин апеляційний суд визнає обґрунтованими доводи апеляційної скарги ОСОБА_3 щодо необґрунтованості розрахунку вартості товару та вважає, що постанову Галицького районного суду м. Львова від 23 грудня 2014 року в частині накладення на правопорушника стягнення у вигляді штрафу, слід змінити, при цьому врахувавши що згідно з зазначених вище розрахункових документів вартість переміщуваного товару становить 10142,88 грн., а в решті постанову судді 1-ї інстанції слід залишити без змін.

Керуючись ст. 529 МК України, ст. 294 КУпАП, апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити.

Постанову судді Галицького районного суду м. Львова від 23 грудня 2014 року у справі про порушення митних правил щодо ОСОБА_3 за ч.1 ст. 483 МК України - в частині накладеного адміністративного стягнення змінити.

Вважати ОСОБА_3 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 483 МК України, і накласти на нього стягнення у вигляді штрафу в розмірі 10142,88 грн. та конфіскації в дохід держави товару, вилученого згідно протоколу №2549/20900/14 від 21.11.2014 року.

В решті постанову судді Галицького районного суду м. Львова від 23 грудня 2014 року залишити без змін.

Постанова є остаточною, оскарженню не підлягає.

Суддя апеляційного суду

Львівської області М.І.Пешков