АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 33/796/196/2015 Постанова винесена суддею - Бобровник О.В.
Категорія: ч. 1 ст. 483 МК України 2012 року
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 лютого 2015 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду м. Києва Павленко О.П., з участю представника Київської міської митниці ДФС Борматової О.М., особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, - ОСОБА_3 та його захисника ОСОБА_4, розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду справу про порушення митних правил щодо

ОСОБА_3, який народився ІНФОРМАЦІЯ_2 року в с. Сидори Білоцерківського району Київської області, не працює, проживає за адресою: АДРЕСА_1, (ідентифікаційний код НОМЕР_1),

за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_4 на постанову судді Солом'янського районного суду м. Києва від 26 грудня 2014 року,

В С Т А Н О В И В:

Постановою судді Солом'янського районного суду м. Києва від 26 грудня

2014 року ОСОБА_3 визнано винним у порушенні митних правил, передбачених ч. 1 ст. 483 МК України, та піддано адміністративному стягненню у виді штрафу в розмірі 185 937,81 грн. в дохід держави. Крім того, постановлено стягнути з ОСОБА_3 на користь держави вартість випущених в обіг товарів у розмірі 185 937,81 грн.

Як встановлено суддею в постанові, 30 травня 2012 року в зоні діяльності Ягодинської митниці з Польщі на митну територію України автомобільним транспортом з реєстраційними номерами НОМЕР_2/НОМЕР_3 на адресу ТОВ «ВФ ГРУП» (, м. Київ, вул. Гната Юри, 9, кімната 417) ввезено вантаж «оливки консервовані», загальною вагою брутто 21 658 кг, 2 820 місць.

Підставою для переміщення вказаного вантажу через митний кордон України були наступні документи: попередня митна декларація одержувача ТОВ «ВФ ГРУП» від

29 травня 2012 року № 100000037.2012.547888.001 та товаросупровідні документи: АДРЕСА_2, інвойс від 28 травня 2012 року № 2012/0525 з зазначенням вартості товару - 8 121,60 доларів США.

Після прибуття у зону діяльності Київської регіональної митниці зазначені товари, а саме: «оливки консервовані» були заявлені декларантом ТОВ «ВФ ГРУП»

ОСОБА_6 на митному посту «Столичний» та випущено у вільний обіг за МД

№ 100190000/2012/375036 за вартістю - 92 389,30 грн. зі сплатою митних платежів: мито - 9 238,93 грн, ПДВ - 20 325,65 грн, всього - 29 564,58 грн.

Разом із вказаною митною декларацією до митниці були надані наступні документи: договір від 10 червня 2010 № ZV-01/1, укладений між компанією «ZЕТА ЕSТАТЕS S.А.» (50 th Street, Global Plaza Tower, 19 th Floor, Suite H, Раnama City, Republic of Panama) та ТОВ «ВФ ГРУП» укладений в особі директора ОСОБА_3, АДРЕСА_2, інвойс від 28 травня 2012 року № 2012/0525 та інші необхідні для здійснення митного контролю та митного оформлення документи, які зазначені в графах 44 вказаної митної декларації.

Відповідно до інвойсу від 28 травня 2012 року № 2012/0525 виставленого компанією «ZЕТА ЕSТАТЕS S.А.» до ТОВ «ВФ ГРУП», загальна вартість товарів складає - 8 121,60 доларів США. Згідно інвойсу продавцем товару є компанія «ORTEGA BUSINESS, INC». (Global Plaza Tower, 50 th Street, 19 th Floor, Suite H, Раnama City, Panama), виробником товарів є компанія « Fadia, S.L.» (Іспанія).

З метою перевірки законності ввезення на митну територію України з Польщі товару «оливки консервовані», одержувачем якого виступало ТОВ «ВФ ГРУП», органом доходів і зборів до митних органів Республіки Польща направлено відповідний запит.

Листом від 24 жовтня 2014 № 8361/7/99-99-26-03-03-17 Департаменту аналізу ризиків та протидії митним правопорушенням Державної фіскальної служби України до Київської міжрегіональної митниці Міндоходів надіслано відповідь, отриману від митних органів Республіки Польщі, якою повідомлено про те, що зазначені товари було оформлено в митній процедурі транзит після зберігання на складах тимчасового зберігання, а також надано копії експортної декларації МRN 12PL0330 форми ТІR та митної декларації країни першого експорту Іспанії МRN № 12ЕS8475, де зазначена статистична вартість товару «графа 46», яка становить - 18 704. Іспанія є договірною стороною Європейського співтовариства. Національною валютою Іспанії є євро.

При цьому, згідно з даними зазначеними в митній декларації країни першого експорту та в країні транзиту і при митному оформленні в Україні щодо кількості, найменування товару співпадають. Таким чином, вартість товару «оливки консервовані» згідно експортної декларації Іспанії МRN № 12ЕS8475 становить 18 704 євро. Також, згідно даних зазначених в експортній декларації відправником товарів вказана компанія «Fadia, S.L.» (Р.О. ВОХ 301 ЕS 45600 Таlavera dе lа rеіnа), одержувачем зазначена компанія «Соntrol Asset capital LLC» (м. Київ, вул. Гната Юри, 9, оф. 414).

Отже, вантаж «оливки консервовані» у кількості - 2 820 місць, загальною вагою брутто - 21 658 кг, та загальною вартістю 18 704 євро, що згідно курсу НБУ станом на дату переміщення вантажу через митний кордон України (30 травня 2012 року) складає 185 937,81 грн, були переміщені через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, шляхом подання митному органу, як підстави для переміщення, документів, які містять неправдиві данні необхідні для визначення їх митної вартості та неправдиві данні щодо відправника та одержувача товару, що є порушенням митних правил, тобто ОСОБА_3 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене

ч. 1 ст. 483 МК України.

Не погодившись із рішенням судді Солом'янського районного суду м. Києва, вважаючи його незаконним і необґрунтованим, захисник ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_3, в межах строку на апеляційне оскарження, звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить постанову судді Солом'янського районного суду м. Києва від 26 грудня 2014 року скасувати, а провадження у справі щодо ОСОБА_3 за ч. 1 ст. 483 МК України закрити за відсутністю події та складу цього адміністративного правопорушення.

Захисник указує, що ОСОБА_3 не було належним чином викликано до суду, розгляд справи про адміністративне правопорушення відбувся у його відсутність, і це порушення процесуальних норм позбавило його можливості реалізувати права, передбачені ст. 268 КУпАП, та призвело до недотримання судом положень ст. 245КУпАП, оскільки, з огляду на зміст постанови, можна стверджувати, що судом неповно були з'ясовані всі фактичні обставини справи, не дослідженні наявні в матеріалах справи докази, яким до того ж не надана будь-яка оцінка.

Зокрема, як зазначає захисник, визнавши ОСОБА_3 винним у порушенні митних правил та відтворивши у постанові відомості, викладені в протоколі, суддя не звернув увагу на те, що в протоколі про порушення митних правил не вказано, які конкретно дії, котрі б підпадали під диспозицію ч. 1 ст. 483 МК України, були вчинені ОСОБА_3, не зазначені час вчинення та дата виявлення правопорушення, а тому і не перевірено суддею дотримання вимог ст. 58 Конституції України та ст. 3 МК України 2012 року. При цьому, суддя не дав ніякої оцінки тій обставині, що ОСОБА_3, як директор товариства, взагалі не переміщував товар через митний кордон України, відповідно будь-яких документів для такого переміщення не надавав, декларування вказаних у протоколі товарів здійснював ОСОБА_6, а тому ОСОБА_3 взагалі не може бути суб'єктом відповідальності за порушення митних правил за ст. 483 МК України.

Апелянт також звертає увагу, що згідно з контрактом № ZV-01/1 від 10 червня 2010 року товари постачалися ТОВ «ВФ ГРУП» на умовах CIP Київ (Україна) Інкотермс 2000 року. З урахуванням того, що саме на продавця покладався обов'язок по митному очищенню товару для експорту, переміщення товару через митний кордон України за цим контрактом є обов'язком відправника (експортера), тобто ТОВ «ВФ ГРУП» та колишній директор ОСОБА_3 не мають відношення до здійснення експортних операцій на території Польщі, до надання документів митним органам Польщі, а тому і не можуть відповідати за достовірність таких документів. Експортні декларації, вказані у протоколі про порушення митних правил, під час митного оформлення до митниці не подавались. При цьому, оплата товару здійснювалася відповідно до контракту № ZV-01/1 від 10 червня 2010 року компанії «Zeta Estates», а не іншим суб'єктам та відповідає заявленій у митній декларації. Оскільки жодним доказом митна вартість товарів не спростована, як не спростована й дійсність контракту та інших документів, наданих під час митного оформлення, в даному випадку, як указує захисник, відсутня подія адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 483 МК України.

Заслухавши пояснення ОСОБА_3 та його захисника ОСОБА_4, які підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити, заперечення представника Київської міської митниці ДФС Борматової О.М. щодо доводів апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи про порушення митних правил та доводи апеляційної скарги, вважаю, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

За приписами ст. 3 МК України 2012 року при здійсненні митного контролю та митного оформлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення, що переміщуються через митний кордон України, застосовуються виключно норми законів України та інших нормативно-правових актів з питань державної митної справи, чинні на день прийняття митної декларації органом доходів і зборів України. Норми законів, які встановлюють або посилюють відповідальність за порушення митних правил, зворотної дії в часі не мають.

Аналогічні за змістом положення передбачені й МК України 2002 року, зокрема, містяться у ст. 10 цього Закону.

Відповідно до вимог ст. 494 МК України 2012 року, ст.ст. 254, 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім'я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, якщо її встановлено; місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи.

Протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності; при наявності свідків і потерпілих протокол може бути підписано також і цими особами. Протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається у двох екземплярах, один із яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.

У разі відмови особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, від підписання протоколу та отримання його копії, в ньому робиться запис про це, який засвідчується особою, що склала протокол, та свідками, після чого другий примірник протоколу надсилається особі, відносно якої складений протокол, за місцем її проживання. Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, які додаються до протоколу, а також викласти мотиви свого відмовлення від його підписання.

Згідно із положеннями ст. 526 МК України 2012 року, справа про порушення митних правил розглядається в присутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності за це правопорушення, та/або її представника.

При цьому, митний орган або суд, якщо справа розглядається судом, інформує особу, як притягується до відповідальності за порушення митних правил, про час та місце її розгляду.

Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, якщо є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про перенесення розгляду справи.

Крім того, відповідно до вимог ст. 489 МК України 2012 року посадова особа митного органу, а суд, у відповідності до вимог ст. 280 КУпАП, при розгляді справи про порушення митних правил зобов'язані з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є підстави для звільнення особи, що вчинила правопорушення, від адміністративної відповідальності, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Указані вимоги закону при складенні протоколу про порушення митних правил працівником митного органу та під час розгляду справи суддею суду першої інстанції дотримані не були, що унеможливлює під час апеляційного розгляду справи, навіть при частковому відновленні прав ОСОБА_3 на захист, встановлення наявності чи відсутності правопорушення, винності особи, щодо якої складено протокол про порушення митних правил, тобто перевірки доводів апеляційної скарги захисника.

Так, з матеріалів справи про порушення митних правил вбачається, що ОСОБА_3 притягується до відповідальності за дії, спрямовані на переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контрою, шляхом подання митному органу, як підстави для переміщення, документів, які містять неправдиві данні необхідні для визначення їх митної вартості та неправдиві дані щодо відправника та одержувача товару, і такі дії за матеріалами справи, не дивлячись на те, що в протоколі про порушення митних правил взагалі відсутні відомості про час вчинення адміністративного правопорушення, фактично були вчинені 30 травня 2012 року.

Між тим, завідувачем сектору взаємодії з митними органами іноземних держав управління аналізу ризиків та протидії митним правопорушенням Київської міської митниці ДФС ОСОБА_8 01 грудня 2014 року за № 0763/10000/14 було складено протокол за ч. 1 ст. 483 МК України (в редакції 2012 року), з посиланням і на те, що дії директора ТОВ «ВФ ГРУП» ОСОБА_3 на момент їх вчинення мають ознаки порушення митних правил, передбачених ст. 352 МК України (в редакції 2002 року), тобто особа, яка склала протокол, не визначилася з нормативним актом, який передбачає відповідальність за описане ним правопорушення, отже зазначений протокол взагалі не відповідав вимогам закону та у судді суду першої інстанції були законні підстави для повернення його для належного оформлення.

Водночас необхідно зазначити, що, з огляду на вказівку в протоколі, зокрема, щодо наявності в діях ознак порушення митних правил, передбачених ст. 352 МК України 2002 року, тобто якщо на момент порушення ОСОБА_3 митних правил чинною була ст. 352 МК України 2002 року, за якою стягнення є м'якшим у порівнянні зі стягненням, яке передбачено ст. 483 МК України 2012 року, то положення ч. 1 ст. 483 МК України 2012 року не могли бути застосовані щодо даного правопорушення, а відтак суддею фактично не встановлено яке ж правопорушення ОСОБА_3 було вчинено та за яким законом у разі доведеності його винуватості він підлягає відповідальності.

За таких обставин, при розгляді даної справи суддя суду першої інстанції порушив вимоги КУпАП та МК України, а саме, постановивши остаточне рішення у відсутність ОСОБА_3 без належного сповіщення про місце та час розгляду справи і фактично позбавивши його можливості дати пояснення щодо обставин справи, надати докази, скористатися іншими правами, передбаченими законом, водночас не звернув увагу й на те, що при складенні протоколу про порушення митних правил митним органом не були дотримані приписи ст.ст. 254, 256 КУпАП, ст.ст. 3, 494 МК України 2012 року щодо змісту протоколу, зокрема й у тій частині, якою визначено, що протокол про порушення митних правил повинен містити посилання лише на ту статтю МК України, яка діяла на момент вчинення правопорушення.

Враховуючи вищезазначене, постанова судді суду першої інстанції про визнання ОСОБА_3 винним у порушенні митних правил, передбачених ч. 1 ст. 483 МК України 2012 року, підлягає скасуванню. А з урахуванням того, що за обставин, наведених в матеріалах справи, недотримання митним органом положень ст. ст. 3, 494 МК України 2012 року, а також процесуальних прав ОСОБА_3, унеможливлює виконання вимог ст. 280 КУпАП, у тому числі й з'ясування питання про наявність чи відсутність в діях ОСОБА_3 складу і події порушення митних правил, матеріали справи відносно ОСОБА_3 підлягають поверненню до митних органів для проведення додаткової перевірки, під час якої необхідно врахувати вимоги закону, дослідити фактичні обставини справи, які підлягають з'ясуванню при розгляді справи про порушення митних правил, та належні докази, відновивши права ОСОБА_3 на захист, і прийняти законне та обґрунтоване рішення.

Таким чином, апеляційна скарга ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_3 підлягає частковому задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. 294 КУпАП, ст. ст. 527, 529, 530 МК України 2012 року

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_3 задовольнити частково.

Постанову судді Солом'янського районного суду м. Києва від 26 грудня 2014 року, якою ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України, та піддано адміністративному стягненню у виді штрафу в розмірі 185 937,81 грн. в дохід держави зі стягненням з ОСОБА_3 на користь держави вартості випущених в обіг товарів у розмірі 185 937,81 грн. - скасувати, а провадження у справі щодо ОСОБА_3 про порушення митних правил, передбачених ч. 1 ст. 483 МК України 2012 року, повернути до Київської міської митниці ДФС України для проведення додаткової перевірки.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду міста Києва Павленко О.П.