Справа № 362/5434/14-п Головуючий у І інстанції Буцмак А.Ю.
Провадження № 33/780/12/15 Доповідач у 2 інстанції Колокольникова
Категорія 251 14.01.2015
ПОСТАНОВА

Іменем України

14 січня 2015 року м. Київ

Суддя Апеляційного суду Київської області Колокольнікова Н.М. з участю прокурора Буцмака А.Ю., Цигічко А. В., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу прокурора на постанову судді Васильківського міжрайонного суду Київської області від 02 грудня 2014 року, якою ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянку України, уродженку м. Києва, заміжньої, мешканки АДРЕСА_1, працює радником генерального директора Комунальної корпорації «Київавтодор» Київської міської державної адміністрації, - визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 172-6 КУпАП та звільнено її від адміністративної відповідальності, обмежившись усним зауваженням.

в с т а н о в и в : Розпорядженням Васильківської районної державної адміністрації Київської області № 141-к від 27 травня 2014 року ОСОБА_1 в порядку переведення з посади помічника голови Васильківської районної державної адміністрації Київської області призначена на посаду начальника відділу юридичного забезпечення та зв'язків з правоохоронними органами апарату Васильківської районної державної адміністрації Київської області. Розпорядженням Васильківської районної державної адміністрації Київської області №184-к від 02 липня 2014 року ОСОБА_1 звільнено з займаної посади за угодою сторін, відповідно до статті 36 Кодексу законів про працю України. Згідно наявних копій документів з особової справи ОСОБА_1, 03.07.2014р. отримала трудову книжку та цього ж дня була письмово ознайомлена із вимогами статті 12 Закону України «Про засади запобігання і протидії корупції», щодо подачі під час звільнення, декларації про майно, доходи, витрати і зобов'язання фінансового характеру з період не охоплений раніше поданими деклараціями. Згідно рапорту оперуповноваженого УБОЗ ГУМВС України в Київській області від 11.11.2014 в матеріалах особової справи ОСОБА_1 декларації про майно, доходи, витрати і зобов'язання фінансового характеру за неохоплений раніше поданими деклараціями період, а саме: з 01 січня 2014 року по 02 липня 2014 року не було. Згідно довідки №91/7-32 від 06.11.2014, виданої завідуючої сектором кадрової роботи апарату Васильківської РДА зазначено, що ОСОБА_2 станом на 06.11.2014 не подала декларацію про майно, доходи, витрати і зобов'язання фінансового характеру за період не охоплений раніше поданими деклараціями, а саме за період з 01.01.2014 по 02.07.2014. Опитана завідуюча сектором кадрової роботи апарату Васильківської РДА Зозуля А. В. підтвердила інформацію, викладену в довідці №91/7-32 від 06.11.2014. У відповідності до листа Міністерства юстиції Україна від 11.12.2013 №19937-0-33-13/11 під неохопленим раніше поданими деклараціями періодом слід розуміти часовий проміжок, за який суб'єктами декларування декларація не подавалася в установленому законом порядку, за місцем роботи чи служби. Відтак, суб'єкту декларування, який звільнився (припиняв діяльність) в поточному році, необхідно подати за своїм останнім місцем роботи (служби) декларацію за період з 1 січня до дати звільнення (припинення діяльності) із зазначенням дати її заповнення та протягом одного, року за минулий рік за формою, яка встановлюється Законом. Під неохопленим раніше поданими деклараціями періодом слід вважати. період з 01 січня 2014 року по 02 липня 2014 року, тобто по дату звільнення. Таким чином, ОСОБА_1, будучи державним службовцем, займаючи посаду начальника відділу юридичного забезпечення та зв'язків з правоохоронними органами апарату Васильківської районної державної адміністрації Київської області (6-ї категорії, 8-го рангу), являючись суб'єктом декларування у відповідності до статті 1 Закону України «Про засади запобігання і протидії корупції» від 7 квітня 2011 року №3206-VI (із змінами і доповненнями), а також суб'єктом відповідальності за корупційні правопорушення у відповідності до п.1 ч.1 ст.4 зазначеного Закону, в порушення вимог статті 12 вказаного Закону, 02 липня 2014 року, звільняючись з посади начальника відділу юридичного забезпечення та зв'язків з правоохоронними органами апарату Васильківської районної державної адміністрації Київської області не подала до сектору кадрової роботи апарату Васильківської районної державної адміністрації Київської області декларацію про майно, доходи, витрати і зобов'язання фінансового характеру за період не охоплений раніше поданими деклараціями, а саме: за період з 01 січня 2014 року по 02 липня 2014 року, тобто по дату фактичного звільнення, хоча в момент звільнення була ознайомлена з вимогами статті 12 Закону України «Про засади запобігання та протидії корупції», чим вчинила адміністративне корупційне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.1 ст. 172-6 КУпАП.

В апеляційний скарзі прокурор просить постанову суду скасувати, як незаконну та прийняти нову постанову, якою визнати ОСОБА_1 винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, оскільки подія адміністративного корупційного правопорушення мала місце, діяння, вчинене ОСОБА_1, містить склад адміністративного корупційного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, а визнання своєї вини ОСОБА_1 може розглядатися судом лише як пом'якшуюча обставина, передбачена п. 1 ч. 1 ст. 34 КУпАП. Крім того, зазначене правопорушення не може бути малозначним у зв'язку з тим, що згідно Указу Президента України «Про національну антикорупційну стратегію на 2011-2015 роки» боротьба з корупцією є пріоритетним напрямком на національному рівні.

Заслухавши доповідь судді, прокурора, який підтримав свою апеляційну скаргу з посиланням на зазначені у ній доводи, ОСОБА_1, яка заперечувала проти задоволення апеляційної скарги прокурора та вказала, що не мала умислу на порушення спеціальних обмежень для державних службовців та не переслідувала будь-який корупційний інтерес, вивчивши матеріали адміністративної справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, суд приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

У відповідності до ст.294 КУпАП, апеляційний суд не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права. Згідно п.1 ст.12 Закону України «Про засади запобігання та протидії корупції» суб'єкти декларування, які звільнялися або іншим чином припинили діяльність, пов'язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування зобов'язані протягом одного року подавати за своїм останнім місцем роботи (служби) декларацію про майно, доходи, витрати і зобов'язання фінансового характеру за минулий рік за формою і в порядку визначеним цим Законом. Аналіз змісту даної норми закону дає підстави стверджувати, що дана правова норма не містить прямої вказівки на обов'язок суб'єкта декларування, який звільняється, подавати декларацію про майно, доходи, витрати та зобов'язання фінансового характеру за період, не охоплений раніше поданими деклараціями, саме в день звільнення, а не на загальних підставах - до 1 квітня слідуючого року. Оцінюючи вищенаведені правові норми та наявні в справі докази в їх сукупності та взаємозв'язку, приходжу до висновку, що суб'єктом декларування - ОСОБА_1, яка звільнилася у липні 2014 року має подаватися декларація на загальних підставах, тобто до 01 квітня 2015 року. Крім того, вирішуючи питання про наявність в діях ОСОБА_1 складу корупційного адміністративного правопорушення, слід врахувати, крім іншого, наявність суб'єктивної сторони даного правопорушення, яка, виходячи із визначення поняття корупційного правопорушення, даного в ст. 1 Закону України "Про засади запобігання та протидії корупції", завжди характеризується умисною формою вини. Враховуючи наведене та приписи ст. 12 Закону України "Про засади запобігання та протидії корупції", сутність порушення фінансового контролю полягає в тому, що особа, яка за законом зобов'язана задекларувати свої доходи та майновий стан, прагне уникнути цього і таким чином досягти певної мети (приховати доходи одержані незаконним шляхом чи інше). Однак, як в протоколі про адміністративне правопорушення, так і в постанові судді не вказано про форму вини, в даному випадку наявності прямого умислу, та не наведено докази на підтвердження цього умислу. Крім цього, в матеріалах справи відсутні будь-які дані, які б вказували на те, що ОСОБА_1, звільнившись з посади державного службовця 02 липня 2014 року та не подавши декларації про майно, доходи, витрати і зобов'язання фінансового характеру за 2014 рік, мала умисел на порушення спеціальних обмежень для державних службовців чи переслідувала будь-який корупційний інтерес. Суд першої інстанції при розгляді справи не звернув уваги на відсутність суб'єктивної сторони такого правопорушення, що свідчить про відсутність складу правопорушення, пов'язаного з корупцією, і розглянувши справу, прийшов до помилкового висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ст. 172-6 КУпАП. Враховуючи викладене, постанову судді слід скасувати, провадження по справі необхідно закрити на підставі п. 1 ч.1 ст. 247 КУпАП. Керуючись ст.ст. 247, 294 КУпАП, суддя, - П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу заступника Васильківського міжрайонного прокурора - залишити без задоволення. Постанову судді Васильківського міжрайонного суду Київської області від 02 грудня 2014 року, якою ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 172-6 КУпАП та звільнено її від адміністративної відповідальності, обмежившись усним зауваженням - скасувати, провадження - закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП в зв'язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення. Постанова є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду Київської області Н.М. Колокольнікова