Справа № 752/854/15-п
Провадження №: 3/752/434/15
П О С Т А Н О В А

Іменем України

04.02.2015 року суддя Голосіївського районного суду м. Києва Сальникова Н.М. розглянув матеріали, які надійшли від відділу ДАІ з обслуговування АТ Голосіївського району та АТІ підпорядкованого УДАІ ГУМВС України в м. Києві, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця м.Київ, громадянина України, ПАТ «Стандарт-Банк» начальником дільниці ПОГ «Промантівгруп», ідентифікаційний номер НОМЕР_1, що проживає за адресою: АДРЕСА_1,

за правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП,-

ВСТАНОВИВ:

15.01.2015 року о 14 год. 10 хв. ОСОБА_1, на в'їзді до будівельного майданчика за адресою: вул. Л.Толстого,29 на проїзній частині встановив сигнальні конуси,чим створив перешкоду в русі ; за що передбачено ст.139 ч.1 КУпАП адміністративну відповідальність.

В судове засідання ОСОБА_1 не з'явився був повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив.

Факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення також підтверджується протоколом АП1№ 712245 від 15.01.2015 року про адміністративне правопорушення /а.с.1/, актом про порушення правил /а.с.2/, фотографія /а.с.3/.

Повно та всебічно дослідив адміністративні матеріали, приходжу до висновку про те, що в його діях є склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.

Відповідно до положень ст.124 КУпАП складом адміністративного правопорушення є порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів.

Згідно п. 1.3. ПДР України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001 року, що кореспондується з п. 1.9 ПДР України учасники дорожнього руху зобов'язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, за порушення цих Правил вони несуть відповідальність згідно з законодавством.

Відповідно до п.п. 1.5 Правил дорожнього руху України дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров'ю громадян, завдавати матеріальних збитків.

За встановлених фактичних обставин справи, беззаперечно встановлено, що ОСОБА_1 порушуючи вимоги п.п. 1.5 ПДР, скоїв правопорушення, передбачене диспозицією ч.1 ст.139 КУпАП, оскільки вказані вище факти його вини є переконливими, достатніми, відповідають фактичним обставинам справи та знайшли своє підтвердження в доказах, які містяться в матеріалах справи, що були повно досліджені в ході судового засідання.

У відповідності до ст.23 КУпАП, адміністративні стягнення є мірою відповідальності і застосовуються з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобіганню вчинення нових правопорушень, як самим правопорушником, так і іншими особами.

Обставиною, що пом'якшує відповідальність за вчинення адміністративного правопорушення є щире розкаяння. Обтяжуючих відповідальність обставин у відповідності до ст.35 КУпАП в судовому засіданні не встановлено.

У відповідності до ст. 33 КУпАП при накладенні адміністративного стягнення враховується характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність.

Вирішуючи питання про накладення адміністративного стягнення на порушника за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, враховуючи характер вчиненого адміністративного правопорушення, особу порушника: вік та соціальне положення, ступінь його вини та відношення до скоєного адміністративного правопорушення, наявність пом'якшуючої обставини - щире каяття винного та відсутність обтяжуючих відповідальність обставин під час вчинення даного правопорушення з врахуванням визнання вини особою, яка притягується до адміністративної відповідальності під час складання матеріалів про адміністративне правопорушення та під час розгляду справи, приходжу до висновку про недоцільність накладення адміністративного стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами.

За таких обставин, дотримуючись принципу співвідношення між тяжкістю вчиненого адміністративного правопорушення та заходом державного примусу, за умов відсутності негативних наслідків скоєного адміністративного правопорушення, вважаю за необхідне та достатнє застосувати до порушника адміністративне стягнення, в межах санкції статті, у виді штрафу в мінімальному розмірі, оскільки саме такий вид і розмір стягнення, враховуючи вищевикладені обставини, буде достатньою мірою відповідальності для виховання особи, що вчинила дане адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також в повній мірі забезпечить запобігання вчинення нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами, та повністю відповідатиме меті його застосування.

На підставі ст.40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою,на яку накладено таке стягнення.

Керуючись ст.139 ч.1 КУпАП, -

п о с т а н о в и в :

Визнати ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, винною у вчиненні правопорушення, передбаченого.1 ст. 139 КпАП України.

Накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 340 (триста сорок) гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 36 (тридцять шість) гривень 54 (п'ятдесят чотири) копійки.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Апеляційного суду м. Києва, шляхом подання апеляційної скарги через Голосіївський районний суд м. Києва. Також постанову може бути опротестовано прокурором відповідно до ст. 290 КпАП України протягом десяти днів з дня винесення постанови. За відсутності скарги або протесту постанова набирає законної сили після закінчення десятиденного строку встановленого для її оскарження.

Суддя Н.М. Сальникова