ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Дата документу 26.02.2015 Справа № 554/15898/14-п

26 лютого 2015 року м. Полтава

Суддя Октябрського районного суду м.Полтави Антонов С.В., розглянувши справу про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, ідентифікаційний податковий номер НОМЕР_1, одруженого, маючого на утриманні неповнолітню дитину, працюючого директором ТОВ «УПСК Діамент», проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3,

за ст. 163-1 ч.1 КУпАП, -

в с т а н о в и в:

До суду надійшла справа про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 із якої слідує, що останній, працюючи директором ТОВ «УПСК Діамент», порушив вимоги п.44.1 ст.44, п.198.1, п.198.2, п.198.3, п.198.6 ст.198, ст.201 Податкового Кодексу України, що призвело до заниження суми позитивного значення різниці між сумою податкового зобовязання та сумою податкового кредиту по податку на додану вартість за березень 2014 року в розмірі 326058 гривень.

Представник ОСОБА_1 в судовому засіданні заперечувала, що притягення до адміністративної відповідальності останнього, надавши суду заперечення на протокол про адміністративне правопорушення від 28.10.2014 року. У наданих запереченнях ОСОБА_1 зазначив, що протокол, складений відносно нього 28.10.2014 року необґрунтовано, оскільки ініціатором складення протоколу висновки про вчинення ним адміністративного правопорушення, зроблені лише на підставі акту перевірки. Видане повідомлення-рішення, за яким збільшено суму грошового зобовязання ТОВ «УПСК Діамент» з податку на додану вартість на загальну суму 407572,50 гривень було оскаржене до Полтавського окружного адміністративного суду. 20.11.2014 року Полтавським окружним адміністративним судом винесено постанову про відмову в задоволенні адміністративного позову ТОВ «УПСК Діамент» про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення. 11.12.2014 року рішення суду першої інстанції оскаржено до Харківського апеляційного адміністративного суду, та на даний час розгляд його апеляційної скарги триває.

Окрім цього, ОСОБА_1 зазначив, що вчинене ним правопорушення мало місце у березні 2014 року, а тому минули строки притягнення його до адміністративної відповідальності. Просив закрити провадження у справі про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.163-1 КУпАП.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно ст. 7 КУпАП застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Враховуючи, що КУпАП не покладено на суд обов'язку збирання доказів у справі, суд, у відповідності до принців диспозитивності та безсторонності, приймає рішення у справі на підставі наявних у ній доказів.

З матеріалів акту ТОВ «УПСК Діамент» за березень 2014 року №4929/16-01-22-02/37710195 від 02.09.2014 року справи вбачається, що головним державним ревізором-інспектором поставлено під сумнів проведення господарських відносин між ТОВ «УПСК Діамент» та ТОВ «Оберон торг» у березні 2014 року, в результаті чого ТОВ «УПСК Діамент» занизило суму позитивного значення різниці між сумою податкового зобовязання та сумою податкового кредиту по податку на додану вартість за березень 2014 року в розмірі 326058 гривень (а.с. 1-2).

Відповідно до ст. 228 Цивільного кодексу України правочин вважається таким, що порушує публічний порядок, якщо він був спрямований на порушення конституційних прав і свобод людини і громадянина, знищення, пошкодження майна фізичної або юридичної особи, держави, Автономної Республіки Крим, територіальної громади, незаконне заволодіння ним. Правочин, який порушує публічний порядок, є нікчемним. У разі недодержання вимоги щодо відповідності правочину інтересам держави і суспільства, його моральним засадам такий правочин може бути визнаний недійсним. Якщо визнаний судом недійсний правочин було вчинено з метою, що завідомо суперечить інтересам держави і суспільства, то при наявності умислу у обох сторін - в разі виконання правочину обома сторонами - в дохід держави за рішенням суду стягується все одержане ними за угодою, а в разі виконання правочину однією стороною з іншої сторони за рішенням суду стягується в дохід держави все одержане нею і все належне - з неї першій стороні на відшкодування одержаного. При наявності умислу лише у однієї із сторін все одержане нею за правочином повинно бути повернуто іншій стороні, а одержане останньою або належне їй на відшкодування виконаного за рішенням суду стягується в дохід держави.

Відповідно до ч.1 ст. 207 Господарського кодексу України господарське зобов'язання, що не відповідає вимогам закону, або вчинено з метою, яка завідомо суперечить інтересам держави і суспільства, або укладено учасниками господарських відносин з порушенням хоча б одним з них господарської компетенції (спеціальної правосуб'єктності), може бути на вимогу однієї із сторін, або відповідного органу державної влади визнано судом недійсним повністю або в частині.

Таким чином, згідно з положеннями ЦК України та ГК України недійсність правочину, що завідомо суперечить інтересам держави і суспільства може бути визнана виключно судом, а ніяк не органами податкової інспекції.

Крім того, податкове рішення-повідомлення від 22.09.2014 року №, винесене Державною податковою інспекцією у м. Полтаві за результатами перевірки ТОВ «УПСК Діамент» 02.09.2014 року оскаржені до адміністративного суду і рішення у справі на даний час не прийнято, із чого слідує, що податкові зобовязання між ТОВ «УПСК Діамент» та ДПІ у м. Полтаві наразі не узгоджено.

Відповідно до ст. 38 КУпАП у справах про адміністративні правопорушення, які підвідомчі суду (судді), адміністративне стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні не пізніш як через три місяці з дня його виявлення, крім справ про вчинення корупційних правопорушень.

Згідно п. 7 ст. 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у звязку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст. 38 КУпАП.

З наведеного слідує, що провадження у справі розпочато в порушення вимог ст. 247 КУпАП, не зважаючи на те, що з моменту вчинення порушення, яке інкриміноване ОСОБА_1 минуло понад 3 місяці.

Відповідно до ст. 284 КУпАП у справі про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить одну з таких постанов: про накладення адміністративного стягнення, про застосування заходів впливу, передбачених статтею 24-1 КУпАП або про закриття справи.

На підставі викладеного, дослідивши матеріали справи, враховуючи допущені грубі порушення при притягненні ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, суд приходить до висновку про необхідність закриття справи у звязку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 247, 283, 284 КУпАП, суд

п о с т а н о в и в:

Закрити провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 1 ст. 163-1 КПпАП у зв'язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Апеляційного суду Полтавської області через Октябрський районний суд м.Полтави протягом 10 днів з дня її винесення.

СуддяОСОБА_2