АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 33/793/48/15 Справа № 707/3098/14-п Головуючий по 1 інстанції Смоляр О.А.
Категорія:КУпАП Доповідач в апеляційній інстанції Іваненко І. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"11" березня 2015 р. Суддя апеляційного суду Черкаської області Іваненко І. В., розглянувши у судовому засіданні в м. Черкаси справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на постанову Черкаського районного суду Черкаської області від 22 грудня 2014 року, якою

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживає у АДРЕСА_1,

визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, з накладенням адміністративного стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами строком на два роки, -

в с т а н о в и в :

Постановою Черкаського районного суду Черкаської області від 22 грудня 2014 року ОСОБА_3 визнаний винним за ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме у тому, що він 22.11.2014 року о 00 год. 20 хв. в с. Мошни по вул. Леніна керував автомобілем НОМЕР_1, в стані алкогольного сп'яніння, чим порушив п. 2.9 ПДР України.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 просить поновити строк на оскарження постанови суду та змінити її в частині накладення стягнення, замінивши його на менш суворе, а саме на штраф у розмірі 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Указує, що суд першої інстанції розглянув справу за його відсутності, на розгляд справи його не викликали та він не отримував поштове повідомлення з суду про дату її розгляду; копію постанови він не отримував, а про вказане рішення ОСОБА_3 стало відомо лише 19.02.2015 року, що позбавило його права вчасно ознайомитися з матеріалами справи та вчасно оскаржити постанову. Тому вважає, що пропустив строк на оскарження постанови в апеляційному порядку з поважних причин.

Також ОСОБА_3, переглядаючи рішення суду першої інстанції, просить врахувати характер вчиненого ним адміністративного правопорушення, а саме те що на даний час він має роботу, пов'язану з керуванням транспортом та має на утриманні батьків, а позбавлення його права керувати транспортними засобами може позбавити даної роботи взагалі, а отже і годувальника родини.

Враховуючи його каяття, обставини що слугували підґрунтям для правопорушення (втрата близького родича), повне визнання вини, просить змінити постанову суду в сторону пом'якшення накладеного на нього стягнення із позбавленням права керування транспортними засобами на 2 роки на стягнення штрафу в сумі 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Заслухавши пояснення апелянта, який підтримав свою апеляційну скаргу з указаних в ній мотивів, просив поновити строк на оскарження постанови та змінити її, застосувавши до нього менш суворе покарання; перевіривши доводи апеляції та матеріали справи, вважаю наступне.

Відповідно до положень ч. 7 ст. 294 КУпАП , апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. При цьому він не обмежений її доводами, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права, також апеляційний суд може дослідити нові докази, які не досліджувалися раніше, якщо визнає обґрунтованим ненадання їх до місцевого суду або необґрунтованим відхилення їх місцевим судом.

Суд апеляційної інстанції вважає необхідним поновити ОСОБА_3 пропущений строк на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції, оскільки він не був присутній при розгляді його справи місцевим судом, що зазначено у змісті самої оскаржуваної постанови. Крім цього, у матеріалах справи немає даних, які б підтверджували своєчасне отримання ОСОБА_3 копії постанови суду. Враховуючи, що апеляційна скарга була подана до суду першої інстанції 03 березня 2015 року, суд вважає, що строк на оскарження постанови суду був пропущений апелянтом з поважних причин, а тому підлягає поновленню.

Щодо суті апеляційних вимог суд апеляційної інстанції вбачає наступне.

Доводи апелянта про те, що він не був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи спростовуються наявним в матеріалах справи повідомленням про вручення судової повістки ОСОБА_3 (а.с. 4).

Відповідно до ст. 33 КУпАП, при накладенні адміністративного стягнення враховується характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність.

Вважаю, що суд першої інстанції вірно встановив обставини правопорушення, дав їм правильну кваліфікацію та призначив покарання з урахуванням усіх вимог закону та фактичних обставин справи.

Суд апеляційної інстанції не вбачає обґрунтованих підстав для пом'якшення покарання ОСОБА_3 Доводи стосовно його роботи, яка пов'язана з керуванням транспортними засобами, нічим не підтверджені. Й навіть у разі їх підтвердження, вони не являються достатньою підставою уникнення справедливого стягнення. Аналогічно не може бути виправданням для правопорушення, а саме керування автомобілем в стані алкогольного сп'яніння, втрата особою близького родича, оскільки це не може виправдовувати той факт, що своїм перебуванням за кермом у нетверезому стані ОСОБА_3 наражав на небезпеку ДТП інших осіб.

Суд апеляційної інстанції вбачає, що, враховуючи особливу суспільну шкідливість вказаного правопорушення, стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами строком на два роки є законним, справедливим, необхідним і достатнім для виправлення правопорушника та запобігання вчиненню ним подібних правопорушень надалі.

Керуючись ст. 294 КУпАП, -

п о с т а н о в и в :

Поновити ОСОБА_3 строк на апеляційне оскарження постанови Черкаського районного суду Черкаської області від 22 грудня 2014 року щодо притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишити без задоволення.

Постанову Черкаського районного суду Черкаської області від 22 грудня 2014 року щодо ОСОБА_3 залишити без змін.

Постанова остаточна і оскарженню не підлягає.

Суддя І. В. Іваненко