АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАКАРПАТСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.01.2015 року м. Ужгород

Апеляційний суд Закарпатської області в особі судді Марчука О.П., за участю представника особи, що притягається до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1, представника Чопської митниці - Лукашевича В.Б., розглянув у відкритому засіданні матеріали справи про порушення митних правил № 33/777/15/15 за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_3 на постанову Ужгородського міськрайонного суду від 27.08.2014 року про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, мешканця АДРЕСА_1, ідентифікаційний код НОМЕР_1, тимчасово непрацюючого

за ч.1 ст. 483 МК України.

Даною постановою ОСОБА_3 визнаний винним в тому, що 15.07.2014 року о 12:19 годині перемістив через митний кордон України пасажирський мікроавтобус з приховуванням від митного контролю, шляхом надання митному органу, як підстави для його переміщення документів, що містять неправдиві дані щодо ідентифікаційного номеру кузова транспортного засобу.

Так, 15.07.2014 року о 12:19 годині в зону митного контролю на ділянку "В'їзд" пункту пропуску "Ужгород" Чопської митниці, обравши смугу "зелений коридор", заїхав пасажирський мікроавтобус марки "Mercedes Benz", кузов НОМЕР_3, держаний номерний знак НОМЕР_2. До митного контролю та митного оформлення ОСОБА_3, як підставу для переміщення через митний кордон України транспортного засобу, митним органам України надав свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу від 18.01.2014 року НОМЕР_4.

В ході митного огляду встановлено, що першопочаткове номерне позначення кузова мікроавтобуса знищено механічно, а саме: вирізано панель та на її місце вварено пластину з кустарного нанесення на неї номерним позначенням.

Постановлено ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 100 відсотків вартості товару, що складає 127315,12 грн. та конфіскації в дохід держави безпосередніх предметів порушення митних правил, а саме - пасажирського автобуса марки "Mercedes Benz", модель "Vito 111 CDI", держаний номерний знак НОМЕР_2, сірого кольору, тип двигуна - дизельний, об'єм двигуна - 2148 см куб, кузов НОМЕР_3. Постановлено стягнути з ОСОБА_3 на користь держави в розмірі 36,54 грн. ( тридцяти шести гривень 54 копійок).

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_3 просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови Ужгородського міськрайонного суду від 27.08.2014 року, вказану постанову скасувати, а провадження у справі закрити за відсутністю складу адміністративного правопорушення. Крім того, порушує питання про повернення транспортного засобу ОСОБА_3 або його представнику за довіреністю. Вказує на те, що ОСОБА_3 дізнався про існування постанови суду щодо нього лише 12.12.2014 року в канцелярії суду. Вважає, що при вирішенні питання про винність ОСОБА_3 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 483 МК України, суду першої інстанції необхідно було виходити з того, що ОСОБА_3 не був обізнаний, не знав і не міг знати про невідповідність державним стандартам свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу. Вказане підтверджується письмовими поясненнями ОСОБА_3, який взяв переміщуваний транспортний засіб в оренду у м. Загонь Угорської Республіки для перевезення власних товарів. Зазначає обставини, які характеризують особу ОСОБА_3, який раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, має скрутне матеріальне становище, оскільки ніде не працює, за місцем проживання характеризується позитивно, має на утриманні дружину, малолітню доньку, матір.

Перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги та пояснення представника ОСОБА_3 - ОСОБА_1, думку представника Чопської митниці, який вважає апеляційну скаргу необґрунтованою, апеляційний суд прийшов до висновку, що апеляція підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Відповідно до вимог ст. 268 КпАП України, справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Суд першої інстанції вказаних вимог КпАП України та МК України не дотримався, розглянув справу у відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_3 15.07.2014 року подав заяву до Ужгородського міськрайонного суду в якій просив розглянути справу про порушення митних правил щодо нього у його присутності. Крім того, в матеріалах справи є заявка на отримання судової повістки в електронній формі за допомогою sms-повідомлення від імені ОСОБА_3 ( а. с. 28-29).

У матеріалах справи про адміністративне правопорушення відсутні дані про повідомлення ОСОБА_3 про час і місце розгляду справи, незважаючи на неодноразово подані ним заяви.

Крім того, згідно вимог ч. 1 ст. 285 КпАП України копія постанови по справі про адміністративне правопорушення вручається або висилається особі, щодо якої її винесено протягом трьох днів. З матеріалів справи вбачається, що вказану норму судом першої інстанції було порушено та надіслано таку постанову лише 03.12.2014 року ( а. с. 60).

З метою недопущення порушення права особи на захист своїх інтересів, доводи апеляції про поважність причин пропуску строку для оскарження постанови суду слід визнати обгрунтованими.

Відповідно до вимог ст. 280 КпАП України, при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно диспозиції ч.1 ст. 483 МК України, дане правопорушення характеризується діями, що спрямовані на переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, тобто з використанням спеціально виготовлених сховищ (тайників) та інших засобів або способів, що утруднюють виявлення таких товарів, або шляхом надання одним товарам вигляду інших, або з поданням митному органу як підстав для переміщення товарів підроблених документів, одержаних незаконним шляхом, або таких що містять неправдиві відомості.

Основним безпосереднім об'єктом вказаного правопорушення є встановлений порядок переміщення товарів та транспортних засобів через митний кордон України.

Об'єктивною стороною правопорушення є дії, спрямовані на переміщення товарів, транспортних засобів через митний кордон України. Під дією розуміється активна поведінка (вчинок) особи.

Суб'єктивна сторона характеризується - виною у формі умислу.

Разом з тим, судом першої інстанції не враховано, що для кваліфікації правопорушення за ч. 1 ст. 483 МК України, необхідною умовою є наявність умислу в діях особи, яка притягується до відповідальності. У випадку його відсутності в діях особи, виключається склад правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України.

Судом першої інстанції наявність умислу в діяннях ОСОБА_3 на вчинення правопорушення взагалі не досліджувалась під час розгляду справи та при прийнятті рішення.

Як вбачається з протоколу про порушення митних правил № 1058/30500/14 від 15.07.2014 року громадянин ОСОБА_3 в наданому ним поясненні зазначив, що мікроавтобус для поїздки в Україну він взяв у користування в Угорщині в м. Захонь у знайомого по імені ОСОБА_4, який надав йому мікроавтобус та документи до нього ( а.с.3).

Крім того, в наданих поясненнях ОСОБА_3 вказує, що особисто ніяких змін в номерне позначення кузова мікроавтобуса, яким керував при в'їзді на територію України 15.07.2014 року не вносив, йому невідомо хто це зробив, оскільки на мікроавтобусі їде перший раз ( а.с.7).

Вище вказане підтверджено і у висновках слідчого СВ Ужгородського МВ УМВС України в Закарпатській області при винесенні ним постанови про закриття кримінального провадження від 19.09.2014 року за вказаним фактом.

За таких підстав, матеріали справи про порушення митних правил не містять жодного доказу, який би вказував на те, що ОСОБА_3, надаючи при в'їзді в Україну для митного оформлення свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу від 18.01.2014 року НОМЕР_4 був обізнаний про ідентифікаційний номер його кузова або про підроблення номера кузова зазначеного транспортного засобу.

Тобто, даних про те, що громадянин ОСОБА_3, усвідомлював свої дії як протиправні, передбачав або повинен був і міг передбачити порушення своїми діями встановленого порядку переміщення транспортного засобу через митний кордон України або можливість такого порушення, бажав, свідомо допускав його, або легковажно розраховував на його відвернення, в справі не встановлено. Отже, підстав для визнання його винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 483 МК України, в ній немає.

Разом з тим, доводи апеляційної скарги щодо повернення транспортного засобу марки "Mercedes Benz", модель "Vito 111 CDI", держаний номерний знак НОМЕР_2, кузов НОМЕР_3 громадянину ОСОБА_3, апеляційний суд визнає необґрунтованими. Так, гр. ОСОБА_3 не являється власником вказаного пасажирського автобусу, жодним документів, які б вказували на належність його гр. ОСОБА_3, як в матеріалах справи так і в поданій апеляційній скарзі немає. Тому в задоволенні вимог апелянта в цій частині, апеляційний суд відмовляє.

Керуючись ст. ст. 247, 253, 294 КУпАП, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу представника ОСОБА_3 - ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Поновити ОСОБА_3 та його представнику ОСОБА_1 строк для оскарження постанови Ужгородського міськрайонного суду від 27.08.2014 року щодо ОСОБА_3.

Постанову Ужгородського міськрайонного суду від 27.08.2014 року про притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 483 МК України - скасувати.

На підставі п.1 ст. 247 КпАП України провадження в справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 483 МК України щодо ОСОБА_3 закрити - за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя: