Номер провадження: 33/785/97/15
Головуючий у першій інстанції Свячена Ю.Б.
Доповідач Котелевський Р. І.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.02.2015 року м. Одеса

Апеляційний суд Одеської області в складі судді судової палати з розгляду кримінальних справ Котелевського Р.І.,

за участю: особи, яка подала апеляційну скаргу - ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_3 на постанову судді Приморського районного суду м. Одеси від 08.12.2014 року, -

встановив:

Постановою судді Приморського районного суду м. Одеси від 08.12.2014 року, -

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік та стягнуто з судові витрати в сумі 36 грн. 54 коп.

Згідно постанови судді районного суду, 19.11.2014 року, ОСОБА_3, керуючи автомобілем НОМЕР_1 об 16:40 по вул. Грушевського, 2 в м. Одесі, не врахував дорожню обстановку, виїхав на зустрічну смугу та допустив зіткнення з автомобілем НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_4 та автомобілем НОМЕР_3 під керуванням ОСОБА_5, що рухались у зустрічному напрямку. Внаслідок ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження.

На дану постанову судді районного суду ОСОБА_3. подав апеляційну скаргу та клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови, в якому зазначає, що в зв'язку з хворобою не міг вчасно подати апеляційну скаргу, на підставі чого просить поновити йому строк на апеляційне оскарження постанови суду. В апеляційній скарзі просить постанову районного суду змінити та призначити йому адміністративне стягнення у вигляді штрафу.

В мотивах апеляційної скарги апелянт також зазначає, що суддею районного суду неповно з'ясовано обставини, які мають значення для справи, оскільки не було з'ясовано існування обставин, що пом'якшують відповідальність. На думку апелянта суддя районного суду не врахував, що він є пенсіонером, ветераном праці, та для нього, як літньої людини, пересуватися на громадському транспорті вкрай важко, а тому до нього безпідставно застосовано найсуворіше адміністративне стягнення, передбачене санкцією ст.124 КУпАП.

Заслухавши пояснення ОСОБА_3 який просив задовольнити його клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови судді районного суду, підтримав свою апеляційну скаргу, та просив постанову судді змінити, та застосувати до нього менш суворе адміністративне стягнення у вигляді штрафу; вивчивши матеріали адміністративної справи та перевіривши наведені клопотанні про поновлення строку на апеляційне оскарження та в апеляційній скарзі доводи; апеляційний суд вважає, що строк на апеляційне оскарження підлягає поновленню, а апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 245 Кодексу України про адміністративні правопорушення, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до положень ч. 7 ст. 294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги, але не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Згідно з вимогами ст. 268 КУпАП справа обов'язково розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Розгляд справи у відсутності цієї особи допустимий лише при наявності відомостей про своєчасне повідомлення особи про час та місце розгляду справи.

З матеріалів адміністративної справи вбачається, що справа була розглянута у відсутності ОСОБА_3. Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_3 був попереджений під розписку про те, що розгляд адміністративної справи в Приморському районному суді м. Одеси відбудеться 19.12.2014 року (а.с.1).

Разом з цим, адміністративна справа була розглянута суддею районного суду 08.12.2014 року (а.с.7-8). В матеріалах справи відсутні будь-які відомості про те, що ОСОБА_3 був належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи.

Відсутні також у матеріалах адміністративної справи відомості про те, що ОСОБА_3 надсилалася копія оскаржуваної постанови Приморського районного суду м. Одеси від 08.12.2014 року.

Вказані обставини вказують на порушення вимог ст. 268 КУпАП, оскільки ОСОБА_3 був позбавлений можливості оскаржити постанову у передбачені законом строки, а тому строк на апеляційне оскарження підлягає поновленню, апеляційна скарга, з урахуванням вимог апелянта про зміну постанови судді районного суду - підлягає частковому задоволенню, постанова судді районного суду безумовному скасуванню, з постановленням апеляційним судом нової постанови.

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями до нього ОСОБА_3, які він надав в судовому засіданні апеляційного суду, визнав свою вину повністю та підтвердив обставини скоєння адміністративного правопорушення викладені в протоколі.

За викладених обставин, апеляційний суд вважає, що вина ОСОБА_3 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП повністю доведена.

В той же час, проаналізувавши матеріали справи, вислухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, апеляційний суд вважає, що при обранні виду і розміру адміністративного стягнення відносно ОСОБА_3, суд першої інстанції не в повній мірі дотримався вимог закону, що потягло за собою необґрунтоване призначення найбільш суворого стягнення, передбаченого санкцією ст.124 КУпАП.

Відповідно до вимог ст.ст. 23, 33 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень.

Стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених КУпАП та іншими законами України. При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника ступінь його вини майновий стан, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність.

З постанови судді вбачається, що призначивши адміністративне стягнення ОСОБА_3 у вигляді 1 (одного) року позбавлення права керувати транспортними засобами, суд не дотримався вказаних вимог закону і, при наявності альтернативних стягнень, передбачених ст. 124 КУпАП, призначив покарання, яке не відповідає вимогам ст.ст. 23, 33 КУпАП та не є несправедливим.

При цьому, як встановлено апеляційним судом, мотивуючи своє рішення про позбавлення спеціального права правопорушника, посилаючись на необхідність і достатність накладення саме такого адміністративного стягнення, з метою подальшого запобігання правопорушень, суд першої інстанції, при розгляді справи, про що свідчить сама постанова від 08.12.2014 року, не вияснив у правопорушника, а тому і не міг врахувати при прийнятті рішення наступних обставин: що ОСОБА_3 є пенсіонером, має стаж водіння більше 40 років, в матеріалах справи відсутні відомості про те, що останній раніше притягувався до адміністративної відповідальності за порушення ПДР України, те що він є ветераном праці.

З урахуванням вказаних обставин, накладене на ОСОБА_3 адміністративне стягнення, на думку апеляційного суду, є явно несправедливим.

Призначаючи адміністративне стягнення ОСОБА_3 відповідно до вимог ст.ст. 23, 33 КУпАП, апеляційний суд враховує: характер вчиненого правопорушення, обставини його вчинення, особу порушника, який, відповідно до матеріалів адміністративної справи, вперше притягується до адміністративної відповідальності, визнав себе винною та щиро розкаявся у скоєному, є пенсіонером зі статусом «Дитина війни».

З огляду на встановлені апеляційним судом обставини, керуючись вимогами ст.ст. 23, 33 КУпАП, суд вважає за можливе та необхідне апеляційну скаргу задовольнити, скасувати постанову суду першої інстанції та призначити ОСОБА_3 адміністративне стягнення у вигляді штрафу, яке буде відповідати меті адміністративного стягнення по даній справі.

Таким чином, в зв'язку з істотним порушенням норм процесуального права, прав особи, яка притягалась до адміністративної відповідальності при розгляді справи в суді першої інстанції, апеляційна скарга ОСОБА_3 підлягає частковому задовольню, постанова судді районного суду підлягає скасуванню з прийняттям, у відповідності до вимог п. 3 ч. 8 ст. 294 КУпАП, нової постанови, оскільки на момент розгляду справи в апеляційній інстанції, строки притягнення особи до адміністративної відповідальності, передбачені ч. 2 ст. 38 КУпАП, не сплинули.

З урахуванням вимог ст. 401 КУпАП з ОСОБА_3 підлягає стягненню судовий збір в дохід держави.

На підставі викладеного, керуючись ст. 293, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, апеляційний суд, -

постановив:

Поновити ОСОБА_3 строк на апеляційне оскарження постанови судді Приморського районного суду м. Одеси від 08.12.2014 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 - задовольнити частково.

Постанову судді Приморського районного суду м. Одеси, від 08.12.2014 року, якою ОСОБА_3 був притягнутий до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення та на нього було накладено адміністративне стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік - скасувати.

Прийняти нову постанову, якою ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі двадцяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян - у сумі 340 (триста сорок) гривень.

Стягнути з ОСОБА_3 судові витрати в сумі 36 (тридцять шість) гривень 54 копійки в дохід держави.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя апеляційного суду

Одеської області Р.І. Котелевський