Апеляційний суд Житомирської області
ПОСТАНОВА Іменем України

27 листопада 2014 року м. Житомир

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Житомирської області ОСОБА_1 за участю правопорушника ОСОБА_2, розглянувши адміністративну справу за його апеляційною скаргою на постанову Богунського районного суду м. Житомира від 18 серпня 2014 року, -

встановив:

Постановою Богунського районного суду м. Житомира від 18 серпня 2014 року ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.І ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення - позбавлено на один рік права керування транспортними засобами.

Згідно постанови суду, ОСОБА_2 о 06 годині 22 липня 2014 року, по вул. Максютова в Житомирі керував автомобілем «ВАЗ-21104», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 у стані алкогольного спяніння: різкий запах алкоголю з ротової порожнини. Від проходження огляду на стан алкогольного спяніння на місці за допомогою приладу «Драгер» або у медичному закладі відмовився у присутності свідків. Своїми діями, ОСОБА_2 порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху України.

На постанову суду правопорушник, ОСОБА_2, подав апеляційну скаргу. Просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови суду, оскільки він є військовослужбовцем та з 20 серпня 2014 року і по даний час був задіяний в антитерористичній операції у Донецькій області. Скасувати постанову суду. Постановити нову постанову про звільнення його від адміністративної відповідальності, обмежившись усним зауваженням. Як на підставу скасування постанови суду посилається на те, що він повністю визнає свою вину, є учасником бойових дій, на його утриманні перебуває неповнолітня дитина, тяжких наслідків від скоєного правопорушення не настало, майнової шкоди не спричинено.

Вислухавши правопорушника ОСОБА_2, який підтримав доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, апеляційний суд вважає, що строк на апеляційне оскарження постанови суду підлягає поновленню, а апеляційна скарга задоволенню з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_2 був присутній в судовому засіданні 18 серпня, знав про прийняте судом рішення, проте у встановлений законом строк оскаржити його не зміг з незалежних від нього обставин, оскільки з 20 серпня 2014 року і по даний час приймав участь в антитерористичній операції у Донецькій області по врегулюванню кризової ситуації в Україні (а.с. 13). Такі обставини є поважними, а тому строк на оскарження постанови підлягає поновленню.

Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.І ст.130 КУпАП відповідає фактичним обставинам справи, підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення, показами свідків ОСОБА_3, ОСОБА_4, що ОСОБА_5 керував автомобілем і на вимогу працівників ДАІ відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного спяніння і самим правопорушником не оспорюється.

Відповідно до ст.23 КУпАП метою адміністративного стягнення є виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником так і іншими особами.

В постанові суду при призначенні адміністративного стягнення ОСОБА_2, зазначено, що суд враховує характер вчиненого правопорушення, дані про особу, його майновий стан, ступінь вини, проте як вбачається з матеріалів справи, зазначені обставини враховані формально та не повно, без дотримання вимог ст.ст. 33,34,35 КУпАП. Судом порушено принцип індивідуалізації призначення стягнення.

Так судом не враховано та не повно враховано дані про особу порушника, які містяться в матеріалах справи, що ОСОБА_2 визнав свою вину у вчиненому правопорушенні, щиро розкаявся, вперше притягується до адміністративної відповідальності, його сімейний стан, що має на утриманні неповнолітню дитину, є учасником бойових дій, на даний час проходить військову службу на посаді водія-механіка, та приймає участь б антитерористичній операції в Донецькій області по врегулюванню кризової ситуації в Україні, шкідливих наслідків скоєного правопорушення не настало, його матеріальний стан.

За наведених обставин, апеляційний суд вважає за можливе визнати вчинене ОСОБА_2 правопорушення малозначним та на підставі ст. 22 КУпАП звільнити його від адміністративної відповідальності, обмежившись усним зауваженням.

Керуючись ст. 294 КУпАП, -

постановив:

Клопотання ОСОБА_2 задовольнити.

Поновити ОСОБА_2 строк на апеляційне оскарження постанові Богунського районного суду м. Житомира від 18 серпня 2014 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Постанову Богунського районного суду м. Житомира від 18 серпня 2014 року щодо ОСОБА_2 скасувати. Прийняти нову постанову.

На підставі ст. 22 КУпАП, звільнити ОСОБА_2 від адміністративної відповідальності передбаченою ч.І ст. 130 КУпАП, обмежитись усним зауваженням, а провадження по справі закрити.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після ї винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя: