Апеляційний суд Рівненської області
___________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 червня 2014 року м. Рівне

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Рівненської області ОСОБА_1, з участю захисника адвоката ОСОБА_2, особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_3, розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця та мешканця ІНФОРМАЦІЯ_2, одруженого, непрацюючого, на постанову судді Рівненського міського суду Рівненської області від 29 травня 2014 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

Даною постановою суду ОСОБА_3 притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП з накладенням на нього адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 3 400 (три тисячі чотириста) гривень.

ОСОБА_3 визнано винним у тому, що він 08 березня 2014 року, о 02 год. 05 хв., на вул. Басівкутській, 113А в м. Рівне, керуючи автомобілем НОМЕР_1, з ознаками алкогольного спяніння (різкий запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода, почервоніння шкіри обличчя), відмовився від проходження медичного огляду на стан алкогольного спяніння, чим порушив п.2.5 Правил дорожнього руху України.

У поданій апеляційній скарзі ОСОБА_3 просить постанову суду першої інстанції скасувати як незаконну та необґрунтовану, а провадження по справі закрити. В обґрунтування апеляційної скарги покликається на те, що судом на підставі неправильного дослідження та оцінки доказів, недостовірно встановлено обставини справи. Вказує, що протокол про адміністративне правопорушення складений не в місці керування ним транспортним засобом, а на іншій вулиці, а свідки, вказані в протоколі, не були на місці самої події. Зазначає, що не керував автомобілем в час та в місці, зазначених в протоколі про адміністративне правопорушення, а на наданому працівниками ДАІ записі відеореєстратора вказана невірна дата порушення, а саме 12.10.2012 року, і при

____________________________________________________________________

Справа № 569/3835/14-п Суддя у І інстанції Музичук Н.Ю.

Провадження №33/787/123/2014

Категорія: ч.1 ст.130 КУпАП Суддя в апеляційній інстанції ОСОБА_1

цьому працівник ДАІ в судовому засіданні пояснив, що застосування відеореєстраторів при здійсненні патрулювання не врегульоване чинним законодавством. Вказує, що працівник ДАІ направляв його на огляд для визначення стану спяніння в заклад охорони здоровя без передбачених законом підстав, а тому такий огляд у відповідності до ч.5 ст.266 КУпАП є недійсним.

Перевіривши доводи апеляційної скарги за матеріалами справи про адміністративне правопорушення, заслухавши ОСОБА_3 та його захисника ОСОБА_2, які підтримали апеляційну скаргу і просили її задовольнити, вважаю, що апеляційну скаргу слід задовольнити частково з наступних підстав.

Аналіз матеріалів справи свідчить про безпідставність доводів ОСОБА_3 в апеляційній скарзі про відсутність його вини у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, а саме у відмові особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного спяніння.

Так, вина ОСОБА_3 у порушенні п.2.5 Правил дорожнього руху України стверджується: протоколом про адміністративне правопорушення серії АА2 №994216 від 08.03.2014 року, в якому викладені обставини вчинення правопорушення; поясненнями свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5, де останні вказують про відмову ОСОБА_3 від проходження медичного огляду на стан алкогольного спяніння, а також поясненнями інспектора ВДАІ Рівненського МВ УМВС України в Рівненській області ОСОБА_6 про те, що під час зупинки автомобіля «Suzuki Liana» під керуванням ОСОБА_3, останній був з ознаками алкогольного спяніння, проте від огляду відмовився.

На підставі зібраних у справі доказів суддя дійшов правильного та обґрунтованого висновку про необхідність притягнення ОСОБА_3 до відповідальності за ст.130 ч.1 КУпАП, оскільки дані докази повністю узгоджуються між собою, вважати їх неналежними чи недопустимими у суду не було підстав.

Будучи допитаним в судовому засіданні в суді апеляційної інстанції ОСОБА_3 пояснив, що відмовився від огляду на визначення стану спяніння, оскільки працівники ДАІ тримали його більше чотирьох годин, при цьому не пропонували йому продути в трубку.

Відповідно до ст.22 КУпАП при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган (посадова особа), уповноважений вирішувати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.

Враховуючи конкретні обставини, при яких було вчинене дане адміністративне правопорушення, особу правопорушника, який не працює, протягом року не піддавався адміністративним стягненням, а також відсутність суспільно-небезпечних наслідків від вчиненого правопорушення для учасників дорожнього руху, приходжу до висновку, що вчинене ОСОБА_3 адміністративне правопорушення є малозначним, а тому постанову щодо нього слід змінити, на підставі ст.22 КУпАП звільнити його від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.

На думку суду, застосування такого виховного заходу як усне зауваження буде достатнім для досягнення визначеної ст.23 КУпАП мети виховного впливу та запобігання вчиненню нових правопорушень.

Керуючись ст. 294 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити частково.

Постанову судді Рівненського міського суду Рівненської області від 29 травня 2014 року щодо ОСОБА_3 змінити.

На підставі ст.22 КУпАП звільнити ОСОБА_3 від адміністративної відповідальності за малозначністю правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, і обмежитись усним зауваженням.

У решті постанову суду залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя апеляційного суду

Рівненської області ОСОБА_1