Апеляційний суд Житомирської області
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 вересня 2014 року Апеляційний суд Житомирської області у складі: головуючого - судді: Михайловського В.І.,

з участю секретаря: Дорошенко Н.В.,

особи, яка притягується до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Корольовського районного суду м. Житомира від 07 серпня 2014

року,

встановив:

Цією постановою

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживаючого в ІНФОРМАЦІЯ_2, -

пізнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого :т. 130 ч. 2 КУпАП, та позбавлено права керування транспортними засобами строком на 2 (два) роки без оплатного вилучення транспортного засобу.

Згідно змісту постанови суду, 26.06.2014 року о 01 год. 05 хв. по вул. Перемоги в м. Житомирі, ОСОБА_1 керував автомобілем НОМЕР_1 в стані алкогольного сп'яніння, чим вчинив адміністративне порушення, передбачене ч.2 ст. 130 КУпАП.

В апеляції ОСОБА_1, просить поновити пропущений з поважних причин строк подання апеляційної скарги та скасувати постанову Корольовського районного суду м. Житомира від 07.08.2014 року, а справу про адміністративне правопорушення закрити за відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування апеляції посилається на те, що суд першої інстанції порушив норми ч.1,2 ст. 276 КУпАП в частині територіальної підсудності, оскільки ОСОБА_1 зареєстрований та проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3 та місце вчинення правопорушення є вул. Перемоги,6 м. Житомира, тобто територія Богунського району.

Апелянт зазначає, що в порушення ст. 272-2 КУпАП його не повідомили належним чином про розгляд справи. Крім того, відповідно до вищевказаного протоколу про адміністративне правопорушення розгляд справи повинен був відбутися 25 липня 2014 року о 10.00 год., а насправді розгляд справи відбувся 07 серпня 2014 року.

На думку апелянта, працівник ДАІ, який складав вищевказаний протокол, ніяк не відобразив у протоколі свої заперечення щодо мотивів відхилення доказів, на які ОСОБА_1 посилався, висловлених ним доводів та заперечень з приводу притягнення його до адміністративної відповідальності та не вказали в протоколі про адміністративне правопорушення жодних свідків.

Апелянт звертає увагу на те, що підтвердженням його показів щодо того, що він не керував транспортним засобом у стані сп'яніння, а вжив пляшку пива після того, як поставив автомобіль на стоянку, є те, що автомобіль, яким він нібито керував, співробітник ДАІ тимчасово не затримував транспортний засіб.

На думку апелянта, призначене йому стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами строком на 2 роки є вкрай важким, оскільки він працює в малому приватному підприємстві «Простір» на посаді заступника директора з менеджменту, за своїми посадовими обов'язками повинен перебувати у відрядженнях в межах України, використовує для цього свій власний транспортний засіб, а підприємство, де він працює, не має у власності легкових транспортних засобів та може втратити роботу.

Не зможе сплачувати аліменти на користь своєї дитини - ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4.

Апелянт зазначає, що постанову одержав особисто 18 серпня 2014 року, про що свідчить його розписка про одержання постанови на обкладинці справи, а тому пропустив строк на апеляційне оскарження вказаної постанови з поважних причин.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1, який просив поновити пропущений з поважних причин строк на апеляційне оскарження постанови Корольовського районного суду м. Житомира від 07.08.2014 року, підтримав подану апеляційну скаргу з наведених підстав та просив скасувати зазначену постанову суду, вивчивши та дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що строк на апеляційне оскарження підлягає поновленню, а апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Апеляційний суд відновлює ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови Корольовського районного суду м. Житомира, який пропущений з поважних причин, оскільки, в порушення вимог ст. ст. 268, 211і КУпАП, апелянт не був повідомлений у передбачені законом строки про прийняте судом рішення, а копію постанови про адміністративне правопорушення отримав лише 18 серпня 2014 року, про що свідчать його заява та особистий підпис у матеріалах справи.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч. 2 КУпАП, підтверджується зібраними та дослідженими як судом першої інстанції, так і апеляційним судом, доказами: протоколом про вчинення адміністративного правопорушення серія АВ 2 № ї94641 від 26.06.2014 року, медичним висновком № 1242 виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння (а.с.4), довідкою ВДАІ Житомирського MB та копією постанови Богунського районного суду від 11.07.2014 року, згідно з якими дійсно, ОСОБА_1, перебуваючи у стані алкогольного сп'яніння, повторно, 26.06.2014 року о 01 год. 05 хв. по вул. Перемоги в м. Житомирі, керував автомобілем Мазда, д.н.з. AM 9265 ВМ в стані алкогольного сп'яніння, чим вчинив адміністративне порушення, передбачене ч.2 ст. 130 КУпАП.

Дії ОСОБА_1 за ст. 130 ч. 2 КУпАП кваліфіковані правильно.

Згідно ст. 268 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної бідповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

У цьому зв'язку, з урахуванням тверджень апелянта про порушення судом першої інстанції, при розгляді справи, його прав, передбачених ст. 268 КУпАП, з метою належного забезпечення прав та законних інтересів ОСОБА_1, апеляційним судом була забезпечена його явка та особиста присутність у судовому засіданні під час розгляду вказаної адміністративної справи за його апеляцією, можливість надання ним будь-яких пояснень та показів по даній справі.

Крім того, посилання ОСОБА_1 на те, що він не перебував в стані алкогольного сп'яніння є безпідставними та не підтверджуються матеріалами справи. На а.с. 4 знаходиться висновок № 1242 щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного сп'яніння від 26.06.2014 року, жим встановлено, що ОСОБА_1 перебував в стані алкогольного сп'яніння. Вказаний висновок був власноручно підписаний ОСОБА_1 та будь-яких порушень щодо його складання під час освідування не вбачається.

Зазначені обставини підтверджуються також поясненнями самого ОСОБА_1, який, згодом фактично визнаючи себе винним у вчиненні зазначеного правопорушення під час апеляційного розгляду його скарги в судовому засіданні просив призначити йому більш м'яке адміністративне стягнення, посилаючись на те, що можливість керувати зазначеним транспортним засобом є для нього основним джерелом доходів.

З урахуванням наявних у справі доказів та визначаючи вид адміністративного стягнення, суд першої інстанції обґрунтовано врахував, що ОСОБА_1 двічі притягався до адміністративної відповідальності з; вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ст. ст. 130 ч. 1, 13С ч.2 КУпАП, на протязі року відбував призначене судом адміністративне стягнення у вигляді адміністративного арешту, згідно попередньої постанові Богунського районного суду м. Житомира від 21.07.2014 року.

Як убачається з матеріалів справи, на протязі досить незначного проміжку часу: 13.06.2014 року та 26.06.2014 року ОСОБА_1 було вчинено вищевказані адміністративні правопорушення, пов'язані з керуванням, транспортного засобу у стані алкогольного сп'яніння.

Таким чином, з урахуванням вищенаведеного, перевіривши законність обґрунтованість постанови суду, апеляційний суд вважає, що адміністративна стягнення ОСОБА_1 судом обрано на підставі зібраних по справі доказів, в межах санкції ст. 130 ч.2 КУпАП, а тому відсутні будь-які підставі для задоволення його апеляційних вимог, скасування або зміни постанов: Корольовського районного суду м. Житомира від 07.08.2014 року, навіть з урахуванням і тих обставин, на які є посилання в його апеляції.

Керуючись ст.ст. 293, 294 КУпАП апеляційний суд,

постановив:

Поновити ОСОБА_1. строк на апеляційне оскарження постанові Корольовського районного суду м. Житомира від 07 серпня 2014 року.

Апеляцію ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Корольовського районного суду м. Житомира від 07 серпня 201- року щодо нього - без зміни.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя: