Справа № 572/646/14-п
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 лютого 2014 року м. Сарни

Суддя Сарненського районного суду Рівненської області ТОВСТИКА І. В., розглянувши матеріали, що надійшли із територіальної державної інспекції з питань праці у Рівненській області, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженки та жительки смт. Клесів Сарненського р-ну Рівненської обл., вул. Торгова,9, фізичної особи - підприємця,

за ч. 1 ст. 41 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В :

20.01.2014 головним державним інспектором ТДІП у Рівненській області під час проведення перевірки додержання законодавства про працю та загальнообовязкове державне соціальне страхування було встановлено, що ОСОБА_1< суть порушення >.

ОСОБА_1, порушивши вимоги законодавства про працю, скоїла адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 41 КУпАП.

ОСОБА_1 вину у вчиненні адміністративного правопорушення не визнала, пояснивши, що ОСОБА_2 працювала в кафе "Затишок" з 25.10.2013 року згідно трудового договору, який зареєстрований в Сарненському районному центрі зайнятості та звільнена за власним бажанням, згідно поданої заяви, тому претензії щодо отримання ОСОБА_2 заробітної плати є не доцільним, після звільнення ОСОБА_2 ні разу не зверталася про отримання розрахункових коштів, аналогічні пояснення дала її представник.

Вина ОСОБА_1, в скоєнні адміністративного правопорушення підтверджується актом перевірки №17-03-011/0001 від 20.01.2014 року, протоколом про адміністративне правопорушення №17-03-011/0001 від 20 січня 2014 року, іншими матеріалами справи.

Так, судом достовірно встановлено, що з ОСОБА_3 ФОП ОСОБА_1 уклала безстроковий трудовий договір і з 25.10.2013 року ОСОБА_3 приступила до виконання трудових обов"язків кухаря в кафе "Затишок", однак в порушення вимог ст.57 КЗпП України ФОП ОСОБА_1 не вівся облік робочого часу даного працівника, так як у підприємця не розроблений графік змінності працівників.

Відповідно до положень ч.1 ст.38 КЗпП України працівник має право розірвати трудовий договір, укладений на невизначений строк, попередивши про це власника або уповноважений ним орган письмово за два тижні. У разі, коли заява працівника про звільнення з роботи за власним бажанням зумовлена неможливістю продовжувати роботу (переїзд на нове місце проживання; переведення чоловіка або дружини на роботу в іншу місцевість; вступ до навчального закладу; неможливість проживання у даній місцевості, підтверджена медичним висновком; вагітність; догляд за дитиною до досягнення нею чотирнадцятирічного віку або дитиною-інвалідом; догляд за хворим членом сім'ї відповідно до медичного висновку або інвалідом I групи; вихід на пенсію; прийняття на роботу за конкурсом, а також з інших поважних причин), власник або уповноважений ним орган повинен розірвати трудовий договір у строк, про який просить працівник.

У даному випадку ОСОБА_3 згідно долученої заяви про звільнення з роботи від 05.11.2013 року не визначала строк звільнення за власним бажанням і не вказувала причину неможливості продовжувати роботу, в зв"язку з чим ФОП ОСОБА_1 не мала права звільняти даного працівника за ст.38 КЗпП України в день подання заяви, при цьому посилання на відмову ОСОБА_3 виконувати трудові обов"язки будь-якими доказами не підтверджено.

Згідно ч.1 ст.116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум.

Судом із матеріалів справи про адміністративне правопорушення з"ясовано, що при звільненні 05.11.2013 року ОСОБА_3 не отримала розрахункові кошти в сумі 533,36 грн., при цьому ФОП ОСОБА_1 не повідомила письмово останню про нараховані суми при звільненні з роботи, чим порушила трудові права ОСОБА_3, які гарантовані Конституцією України.

Суд на підставі пояснень ОСОБА_1, досліджених доказів приходить до висновку про доведеність винності ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.41 КУпАП, в зв"язку з чим необхідно застосувати щодо особи адміністративне стягнення у виді штрафу ближче до нижчої межі згідно санкції в розмірі 510 грн., що сприятиме подальшому вихованню особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, та запобіганню вчиненню нею нових правопорушень

Керуючись ч. 1 ст. 41, ст. ст. 283, 284 КУпАП, суддя -

П О С Т А Н О В И В :

Піддати ОСОБА_1 штрафу в сумі 510 (п"ятсот десять) грн.

Стягнути з ОСОБА_1 36 ( тридцять шість ) грн. 54 коп.

судового збору.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником або прокурором протягом десяти днів з дня винесення постанови до апеляційного суду Рівненської області через Сарненський районний суд.

СУДДЯ: