Справа № 496/680/14-п
Провадження № 3/496/338/14
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28.02.2014 року

Суддя Біляївського районного суду Одеської області Бобуйок А.Д., розглянувши матеріали, які надійшли від Управління Служби безпеки України в Одеській області, про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

проживаючого за адресою:

АДРЕСА_1 , працюючого начальником відділу з питань

оборонної та мобілізаційної роботи Виконкому Теплодарської міськради

за п. 6, 7 ч. 1 ст. 212-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В :

У ході службової діяльності Управління СБ України в Одеській області (надалі - Управління), були встановлені порушення діючого законодавства у сфері охорони державної таємниці з боку начальника відділу з питань оборонної та мобілізаційної роботи виконкому Теплодарської міської ради (надалі - Виконком) - відповідальної особи за забезпечення режиму секретності у наведеному органі місцевого самоврядування ОСОБА_1 .

Так, було встановлено, що ОСОБА_1 , будучи службовою особою Виконкому, відповідальною за забезпечення режиму секретності, порушив вимоги ст. 20 Закону України «Про державну таємницю» та п.6 «Порядку організації та забезпечення режиму секретності в державних органах, органах місцевого самоврядування, на підприємствах, в установах і організаціях», затвердженого Постановою Кабміну України від 02.10.2003 р. №1561-12 (надалі Порядок 1561).

Зокрема, Виконком проваджував діяльність, пов`язану з державною таємницею на підставі спеціального дозволу на провадження такої діяльності від 11.12.2008 р. №ОД-3-2008-148, наданого Управлінням у порядку, передбаченому ст. 20 Закону України «Про державну таємницю», терміном дії до 11.12.2013 р.

Згідно з компетенцією, передбаченою ст. 36 Закону України «Про місцеве самоврядування», виконавчим органам міських рад належать делеговані повноваження по організації та участі у здійсненні заходів, пов`язаних з мобілізаційною підготовкою та цивільним захистом на відповідній території.

Відповідно до покладених завдань, працівники Виконкому мають працювати з відомостями у сфері оборони та економіки, зі ступенями секретності «Таємно», які відповідають статтям: 1.12.1, 2.1.2, 2.1.4, 2.1.8, 2.1.10 «Зводу відомостей, що становлять державну таємницю», затвердженого наказом Голови СБ України від 12.08.2005 р. №440, який зареєстровано в Міністерстві юстиції України 17.08.2005 р. за №902/11182 (надалі - ЗВДТ).

ОСОБА_1 , як відповідальною особою за забезпечення режиму секретності, згідно з вимогами пп. 9 п. 42 Порядку-1561 (режимно-секретні органи готують документи для отримання підприємством, установою, організацією дозволу на провадження діяльності, пов`язаної з державною таємницею), мала бути своєчасно подана до Управління заявка на переоформлення спеціального дозволу на провадженню діяльності, пов`язаної з державною таємницею, що однак, ОСОБА_1 безпідставно не виконав.

Так, відповідно до вимог п. п. 12, 22 Порядку-1561, матеріали для переоформлення дозволу на провадження діяльності, пов`язаної з державною таємницею, а саме: відповідна заявка та акт перевірки стану режиму секретності в установі, мали бути подані органові СБ України не пізніше ніж за місяць до закінчення строку дії попереднього дозволу.

Також, згідно зі ст. 20 Закону України «Про державну таємницю», при закінченні терміну дії Спецдозволу, установа не може приймати та відправляти секретну кореспонденцію та здійснювати будь-які інші види діяльності, пов`язаної із обігом секретної інформації, зокрема, зберігати матеріальні носії секретної інформації (секретні документи). При цьому, Виконком продовжує проваджувати діяльність, пов`язану з державною таємницею до теперішнього часу (25 січня 2014 р.).

Таким чином, ОСОБА_1 , будучи службовою особою, відповідальною за забезпечення режиму секретності у Виконкомі, та взявши на себе зобов`язання громадянина України у зв`язку з допуском до державної таємниці, порушивши вимоги ст. 20, 21, 28 Закону України «Про державну таємницю» та розділів ІІ, ІІІ Порядку-1561 (ст. 39 цього Закону визначена відповідальність посадових осіб та громадян за порушення вимогу сфері охорони державної таємниці), своїми діями або бездіяльністю не вжив заходів щодо забезпечення охорони державної таємниці та не забезпечив контроль за охороною державної таємниці під час виконання своїх функціональних обов`язків, що призвело до непереоформлення Виконкому спеціального дозволу на провадження діяльності, пов`язаної з державною таємницею та як наслідок, провадження Виконкомом діяльності, пов`язаної з державною таємницею без отримання такого дозволу (що є порушенням вимог ст. 20 Закону України «Про державну таємницю»), чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене п. 6, 7 ч. 1 ст. 212-2 КУпАП.

Правопорушник ОСОБА_1 в судовому засіданні вказані в протоколі обставини підтвердив та повністю визнав себе винним в скоєнні зазначеного правопорушення.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що в діях ОСОБА_1 вбачаються ознаки складу адміністративного правопорушення, передбаченого п. 6, 7 ч. 1 ст. 212-2 КУпАП, за кваліфікуючими ознаками невжиття заходів щодо забезпечення охорони державної таємниці та незабезпечення контролю за охороною державної таємниці та провадження діяльності, пов`язаної з державною таємницею, без отримання в установленому порядку спеціального дозволу на провадження такої діяльності, а також розміщення державних замовлень на виконання робіт, доведення мобілізаційних завдань, пов`язаних з державною таємницею, в органах державної влади, органах місцевого самоврядування, на підприємствах, в установах, організаціях, яким не надано спеціального дозволу на провадження діяльності, пов`язаної з державною таємницею.

Крім того, факт скоєння вказаного правопорушення підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення № 17 від 25.01.2014 р., поясненнями самого ОСОБА_1 , які він дав власноручно та був згоден з протоколом, про що свідчить його підпис, та іншими матеріалами адміністративної справи.

При визначенні правопорушникові вигляду і розміру адміністративного стягнення, суд враховує нижченаведене.

Відповідно до ст. 33 КУпАП враховується характер вчиненого правопорушення, ступінь провини правопорушника, майнове положення, а також обставини пом`якшуючі і обтяжуючі відповідальність.

Обставиною, що пом`якшує відповідальність за адміністративне правопорушення, суд враховує, що ОСОБА_1 раніше до відповідальності не притягувався. Обставин, обтяжуючих відповідальність, суд не вбачає.

З урахуванням вищевикладеного суд вважає, що правопорушникові необхідно визначити стягнення, в межах санкції ст. 212-2 кодексу України про адміністративне правопорушення у виді штрафу в дохід держави. Таке адміністративне стягнення є достатньою мірою відповідальності з метою виховання правопорушника, і є необхідним для попередження здійснення ним нових правопорушень.

Підстави для призначення м`якшого покарання, а також застосування ст.ст. 17, 20 КУпАП відсутні.

Керуючись ст. ст. 33-35, 40-1, п. 6, 7 ч. 1 ст. 212-2, ст. 221, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд -

П О С Т А Н О В И В :

Громадянина ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні правопорушення, передбаченого п. 6, 7 ч. 1 ст. 212-2 КУпАП та піддати його адміністративному стягненню у вигляді штрафу на користь держави в розмірі 510 (п`ятсот десять) гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 36 грн. 54 коп.

На постанову може бути подана апеляційна скарга чи протест прокурора до апеляційного суду Одеської області через Біляївський районний суд протягом 10 днів з дня винесення постанови.

Суддя Біляївського районного суду

Одеської області Бобуйок А.Д.

Строк пред`явлення постанови до виконання

згідно Закону України "Про виконавче провадження"

Постанова набрала законної сили

. "___" ____________ 2014 року.