Апеляційний суд Рівненської області
___________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 червня 2014 року м. Рівне

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Рівненської області ОСОБА_1, розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, Узбекистан, проживаючого в ІНФОРМАЦІЯ_3, інженера ІІ категорії ВП «РАЕС», на постанову судді Кузнєцовського міського суду Рівненської області від 24 квітня 2014 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

Вказаною постановою суду ОСОБА_2 визнаний винним у вчинені правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП з накладенням на нього адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 3 400 (три тисячі чотириста) гривень.

ОСОБА_2 притягнутий до адміністративної відповідальності за те, що 25 січня 2014 року, о 03 год. 25 хв., по м-ну Перемоги в м. Кузнєцовську Рівненської області, керуючи автомобілем марки «Ніссан Нот», д.н.з. НОМЕР_1, відмовився від проходження в установленому порядку огляду для визначення стану алкогольного спяніння, чим порушив п. 2.5 ПДР України.

Не погоджуючись з рішенням суду ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову суду першої інстанції щодо нього скасувати, а провадження закрити. В обґрунтування своїх вимог покликається на те, що протокол складений без його участі, ніхто з працівників ДАІ не пропонував йому пройти огляд на визначення стану алкогольного спяніння, оскільки щодо нього був складений протокол тільки за ст.126 КУпАП, а свідками в протоколі є особи, в упередженості яких виникають сумніви, і яких він навіть не бачив. Вказує, що судом першої інстанції були невмотивовано відхилені наведені ним докази щодо непричетності до даного правопорушення.

Вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення та перевіривши доводи апеляційної скарги, приходжу до висновку, що апеляційна

____________________________________________________________________

Справа № 565/136/14-п Суддя у І інстанції Зейкан І.Ю.

Провадження №33/787/98/2014

Категорія: ч.1 ст.130 КУпАП Суддя в апеляційній інстанції ОСОБА_1

скарга підлягає до задоволення виходячи з наступного.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії АА2 №993008 від 25.01.2014 року (а.с.2), ОСОБА_2 відмовився від огляду на визначення стану алкогольного спяніння та підпису в протоколі, будь-яких пояснень з приводу вчиненого правопорушення не дав. Відмову останнього від проходження огляду на стан алкогольного спяніння посвідчили свідки ОСОБА_3 та ОСОБА_4 Будь-які дані про ознайомлення ОСОБА_2 з даним протоколом чи вручення протоколу останньому відсутні.

З наявної в матеріалах справи відповіді начальника Кузнєцовського МВ УМВС України в Рівненській області від 17.03.2014 року №54/2983 вбачається, що ОСОБА_3 проходив службу в органах внутрішніх справ на посадах інспектора ДПС та дільничного інспектора міліції (а.с.28).

Крім того, згідно наведених в постанові суду показань свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6 інспекторів ДАІ вбачається, що вони самі зателефонували і викликали свідків. Такі їх показання підтвердив і в судовому засіданні в суді першої інстанції свідок ОСОБА_3, повідомивши, що саме до ОСОБА_4 зателефонували і попросили підїхати до працівників міліції.

Відповідно до пункту 4 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою КМУ від 17.12.2008 року №1103, огляд на місці зупинки транспортного засобу проводиться у присутності двох свідків. Не можуть бути залучені як свідки працівники міліції або особи, щодо упередженості яких є сумніви.

Покази свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4, які слугували єдиним доказом вини ОСОБА_2 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, не можуть бути визнані допустимими доказами в справі, оскільки один з них являється колишнім працівником ДАІ, а до іншого вони телефонували, що може свідчити про упередженість вказаних свідків.

Відповідно до ст.62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Враховуючи наведене, приходжу до висновку, що вина ОСОБА_2 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП не доведена, в звязку з чим апеляційна скарга останнього підлягає задоволенню, а провадження по справі закриттю в звязку з відсутністю в діях ОСОБА_2 складу вказаного адміністративного правопорушення.

На підставі наведеного та керуючись ст. 294 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Постанову судді Кузнєцовського міського суду Рівненської області від 24 квітня 2014 року, якою ОСОБА_2 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП скасувати, а провадження по справі закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя апеляційного суду

Рівненської області ОСОБА_1