Номер провадження № 33/785/41/14
Головуючий у першій інстанції Вергопуло
Доповідач Кулаковський А. О.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.02.2014 року м. Одеса

Суддя апеляційного суду Одеської області Кулаковський А.О.,

за участю:

- прокурора Семенюк А.В.,

- особи, стосовно якої було закрито провадження в справі про адміністративне правопорушення ОСОБА_1,

- представника ОСОБА_1 адвоката ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за поданням прокурора прокуратури м. Іллічівська Одеської області ОСОБА_3 на постанову Іллічівського міського суду Одеської області від 23.12.2013 року, якою провадження в справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 172-4 КУпАП та пп.«ж» п.1 ч.1 ст. 4 Закону України «Про засади запобігання і протидії корупції», відносно:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженки ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянки України, яка має вищу освіту, що працювала юрисконсультом сектору правового забезпечення Головного управління Дерсанепідслужби на водному транспорті, яка мешкає за адресою: АДРЕСА_1,

закрито у зв'язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення, на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, -

встановив:

Як вказано в постанові суду першої інстанції, згідно протоколу про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1, наказом №19-0 від 15.02.2013 року начальника Головного управління Держсанепідслужби на водному транспорті, з 18.02.2013 року по 01.03.2013 року займала посаду завідувача сектору правового забезпечення Головного управління та була державним службовцем України.

Наказом начальника Головного управління №29-0 від 01.03.2013 року, ОСОБА_1 переведена на посаду юрисконсульта сектору правового забезпечення Головного управління з 01.03.2013 року, де і працює по теперішній час.

Згідно Положення про Головне управління, яке затверджено наказом Державної санітарно-епідеміологічної служби України від 18.06.2012 року №75, ОСОБА_1 підпорядковується начальнику Головного управління, знаходиться в штаті Головного управління, утримується за рахунок коштів державного бюджету України (п.14. вказаного Положення). Структуру Головного управління та відокремлених структурних підрозділів затверджує Голова Держсанепідслужби України за погодженням з Міністром охорони здоров'я України. Чисельність працівників Головного управління затверджує Голова Держсанепідслужби України в межах граничної чисельності працівників, визначеної Кабінетом Міністрів України для територіальних органів Держсанепідслужби України.

На підставі п. 15 даного Положення Головне управління є юридичною особою, має печатку із зображенням Державного Герба України та своїм найменуванням, штампи для реєстрації вхідної і вихідної кореспонденції, печатки відокремлених структурних підрозділів та печатку для довідок, власні бланки, рахунок в Головному управлінні Державної казначейської служби України на відповідній адміністративній території.

Відповідно п.1 вказаного Положення, Головне управління та його відокремлені структурні підрозділи в містах та районах підпорядковуються Державній санітарно-епідеміологічній службі України і є її територіальним органом.

Також, відповідно п. 3. Положення, завданням Головного управління є реалізація повноважень Держсанепідслужби України на водному транспорті, згідно п.4.11. Головне управління видає дозволи, висновки, гігієнічні сертифікати, інші документи дозвільного характеру, передбачені законодавством; п.4.31. видає обов'язкові для виконання постанови, накази, розпорядження, висновки, приписи з питань усунення або обмеження шкідливого виливу на стан здоров'я і життя людини факторів середовища життєдіяльності, контролює їх виконання; п.5.1. Головне управління надає адміністративні послуги на водному транспорті; п.5.2. Головне управління здійснює державний санітарно-епідеміологічний нагляд на водному транспорті.

Згідно п. 10. Положення Головне управління в межах своїх повноважень видає накази організаційно-розпорядчого характеру.

Згідно п. 1. розділу 2 Посадової інструкції юрисконсульта Головного управління (надалі Посадової інструкції) юрисконсульт розробляє та приймає участь в розробці документів правового характеру; п.3 приймає участь сумісно з іншими структурними підрозділами в розробці і здійснені дій з укріплення договірної, фінансової і трудової дисципліни, забезпеченню збереження майна Головного управління; п.4 вивчає, аналізує і узагальнює результати господарсько-фінансової діяльності Головного управління; п.5 оформляє матеріали про залучення працівників до дисциплінарної та матеріальної відповідальності; п.6 приймає участь в роботі з розгляду питань по дебіторській та кредиторській заборгованості; п.7 здійснює контроль за своєчасністю представлення структурними підрозділами довідок, розрахунків, доповідних записок листів тощо; п.8 підготовлює сумісно з іншими підрозділами установи пропозиції про зміну діючих або тих, які втратили силу наказів та інших внутрішніх документів; п.11 консультації працівників по організаційно-правовим та іншим юридичним питанням, підготовка проектів актів правового характеру.

Згідно п.2 розділу 3 Посадової інструкції, юрисконсульт має право вносити пропозиції по вдосконаленню роботи, пов'язаної з передбаченою даною інструкцією обов'язками, п.3 запитувати від підрозділів установи та окремих фахівців інформацію та документи, необхідні для здійснення його посадових обов'язків.

У період з 01.03.2013 року по 10.09.2013 року посада завідуючого сектором правового забезпечення Головного управління була вакантна. У зазначений період у секторі правового забезпечення працював лише один співробітник ОСОБА_1, тому, на думку посадової особи Управління СБ України в Одеській області, яка склала протокол про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 фактично виконувала обов'язки завідуючого сектором правового забезпечення, мала організаційно-розпорядчі обов'язки, а тому була органом державної влади і, відповідно до підпункту «ж» п.1 ч.1 ст. 4 Закону України «Про засади запобігання і протидії корупції», була суб'єктом відповідальності за корупційне правопорушення.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 на підставі наказу № 28-0 від 01.03.2013 року виконуючого обов'язки директора ДУ «Лабораторний центр Держсанепідемслужби України на водному транспорті» прийнята по сумісництву на 1/2 ставки на посаду юрисконсульта Центру, на якій працює на теперішній час. На даній роботі за період з 01.03.2013 року по 01.07.2013 року ОСОБА_1 отримала заробітну платню у сумі 3650 грн. (відповідь Центру вх. № 65/30/726нт від 28.08.2013 року).

Таким чином, на думку посадової особи Управління СБ України в Одеській області, яка склала протокол про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 скоїла адміністративне правопорушення, передбачене ст. 172-4 ч.1 КпАП України (порушення обмежень щодо сумісництва та суміщення з іншими видами діяльності) та пп.«ж» п. 1 ч. 1 ст.4 Закону України «Про засади запобігання і протидії корупції».

Розглянувши справу, місцевий суд прийшов до висновку про те, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, у зв'язку з чим провадження у даній справі підлягає закриттю, мотивуючи своє рішення тим, що ОСОБА_1 не є державним службовцем або посадовою особою; висновок щодо виконання ОСОБА_1 обов'язків завідувача сектору правового забезпечення Головного управління, якій міститься в протоколі про адміністративне правопорушення, є надуманим; посади, які займає ОСОБА_1, не віднесено до заборонених для сумісництва; при виконанні ОСОБА_1 роботи за сумісництвом у вільний від роботи час не відбувалося будь-якого використання її посадових обов'язків та можливостей, а також не виникло неправомірної вигоди.

На зазначену постанову районного суду прокурором прокуратури м. Іллічівська Одеської області ОСОБА_3 принесено подання, в якому він просить її скасувати, як незаконну та необґрунтовану, та прийняти нову постанову, якою визнати ОСОБА_1 винною у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст. 172-4 КУпАП та пп. «ж» п.1 ч.1 ст. 4 Закону України «Про засади запобігання і протидії корупції».

На подання прокурора Нінадович В.Я. подані заперечення, в яких вона просить залишити його без задоволення, а постанову суду першої інстанції без змін, як таку, що повною мірою узгоджується з вимогами закону.

Заслухавши прокурора, який підтримав доводи подання та просив апеляційний суд про його задоволення, особу, стосовно якої було закрито провадження в справі про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 та її представника ОСОБА_2, які заперечували проти задоволення подання, вважаючи постанову суду першої інстанції законною та обґрунтованою, приходжу до висновку про необхідність залишення апеляційного подання прокурора без задоволення з наступних підстав.

Згідно зі ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є, зокрема: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно зі ст. 280 КУпАП, суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати наступні обставини: чи було вчинено адміністративне право порушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміні стративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Вказані вимоги закону судом першої інстанції при розгляді даної справи дотримані в повному обсязі.

Постанова суду першої інстанції є обґрунтованою та належним чином вмотивованою.

Згідно матеріалів справи, особа, стосовно якої було закрито провадження в справі про адміністративне правопорушення, тобто ОСОБА_1, відповідно до наказів начальника Головного управління Держсанепідслужби на водному транспорті, займала посаду завідувача сектору правового забезпечення Головного управління Держсанепідслужби у період з 18.02.2013 року по 01.03.2013 року, і на вказаний час була державним службовцем України.

Вже після звільнення з вказаної посади держсужбовця, а саме 01.03.2013 р., ОСОБА_1, наказом начальника управління, була переведена на посаду юрисконсульта сектору правового забезпечення Головного управління Держсанепідслужби на водному транспорті, де працювала до 31.01.2014 року.

Крім того, на підставі наказу виконуючого обов'язки директора ДУ «Лабораторний центр Держсанепідемслужби України на водному транспорті» від 01.03.2013 року, ОСОБА_1 була прийнята по сумісництву на 1/2 ставки на посаду юрисконсульта даного центру.

Даючи оцінку статусу посад юрисконсульта, які займала ОСОБА_1 у вказаний час, місцевий суд дійшов правильного висновку про те, що ОСОБА_1 не була державним службовцем або посадовою особою.

Згідно листа Міністерства охорони здоров'я України від 10.10.2013 року, юрисконсульт у Головному управлінні Держсанепідслужби на водному транспорті та у ДУ «Лабораторний центр Держсанепідемслужби України на водному транспорті» не є посадовою особою та не здійснює функції, пов'язані з виконанням організаційно-розпорядчих або адміністративно-господарських обов'язків, у зв'язку з чим не має обмежень для роботи за сумісництвом на цих посадах (а.с. 126).

Відповідно до п.п.«ж» п.1 ч.1 ст. 4 Закону України «Про засади запобігання і протидії корупції», суб'єктами відповідальності за корупційні правопорушення є посадові та службові особи інших державних органів, органів влади Автономної Республіки Крим (із змінами, внесеними згідно із Законом № 224-VII від 14.05.2013 року).

Твердження в протоколі про адміністративне правопорушення у відношенні ОСОБА_1 щодо виконання останньою після 01.03.2013 року обовязків завідувача сектору правового забезпечення Головного управління Держсанепідслужби, тобто після її звільнення з вказаної посади, нічим не підтверджуються і правомірно не прийнято до уваги місцевим судом.

Відповідно до абзацу 1 п.4 «Положення про умови роботи за сумісництвом працівників державних підприємств, установ і організацій», посади, які займала ОСОБА_1 не віднесено до заборонених до сумісництва.

Місцевим судом також встановлено, що при виконанні ОСОБА_1 роботи за сумісництвом у вільний від роботи час не відбувалося будь-якого використання її посадових обов'язків та можливостей, а також не виникло неправомірної вигоди.

Доводи прокурора в апеляційному суді про те, що ОСОБА_1, працюючи за сумісництвом юрисконсультом ДУ «Лабораторний центр Держсанепідемслужби України на водному транспорті», 04.02.2014 року, в робочій час, представляла інтереси в суді працівника вказаної установи ОСОБА_4, спростовуються наданою ОСОБА_1, належним чином посвідченою, копією наказу №10-0 від 31.01.2014 року про звільнення ОСОБА_1 з посади юрисконсульта на підставі ст.38 КЗпП України з 31.01.2014 року.

З урахуванням викладеного, а також того, що ОСОБА_1 не є державним службовцем або посадовою особою, в її діях відсутній склад адміністративного правопорушення.

Таким чином, постанова місцевого суду є законною і обґрунтованою і скасуванню чи зміні не підлягає.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

постановив:

Подання прокурора прокуратури м. Іллічівська Одеської області ОСОБА_3 залишити без задоволення, а постанову Іллічівського міського суду Одеської області від 23.12.2013 року, якою провадження в справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 172-4 КУпАП та пп.«ж» п.1 ч.1 ст. 4 Закону України «Про засади запобігання і протидії корупції», відносно ОСОБА_1, закрито у зв'язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення, на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, без змін.

Суддя апеляційного суду А.О. Кулаковський

Одеської області