П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 січня 2014 року м. Рівне

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Рівненської області ОСОБА_1, з участю ОСОБА_2, розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, жителя ІНФОРМАЦІЯ_2, на постанову судді Дубенського міськрайонного суду Рівненської області від 17 грудня 2013 року, якою його притягнено до адміністративної відповідальності за ст.ст. 130 ч.1, 124 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

Зазначеною постановою ОСОБА_2 визнаний винним у вчинені адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст. 130 ч.1, 124 КУпАП з накладенням на нього адміністративного стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами на строк два роки.

ОСОБА_2 визнано винним у тому, що він 07 листопада 2013 року, о 18 год. 40 хв., по вул. Грушевського в м. Дубно Рівненської області, керуючи автомобілем «ІЖ 2125», д.н.з. А2840РВ, з ознаками алкогольного спяніння, від проходження медичного огляду на визначення стану алкогольного спяніння у встановленому законом порядку відмовився. При цьому, по вул. Пушкіна м. Дубно, виїжджаючи з другорядної дороги на головну, не надав переваги в русі автомобілю НОМЕР_1, під керуванням ОСОБА_3, внаслідок чого водій допустив зіткнення, в результаті ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2, не погоджуючись з даною постановою, просить її скасувати в частині накладення на нього адміністративного стягнення та накласти на нього стягнення не повязане з позбавленням права керування транспортними засобами.

В обґрунтування апеляційної скарги покликається на те, що судом не взято до уваги те, що постанова винесена судом першої інстанції без повного дослідження матеріалів справи, а стягнення призначене йому з порушенням вимог ч.2 ст.33 КУпАП. Вказує, що суд застосувавши стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами, залишив його без засобів для існування, оскільки він працює водієм та має на утриманні трьох малолітніх дітей, на яких сплачує аліменти.

Заслухавши пояснення ОСОБА_2, який підтримав доводи апеляційної скарги та просив скасувати постанову суду, дослідивши матеріалами справи про адміністративне правопорушення, приходжу до висновку, що в задоволенні апеляційної скарги слід відмовити з наступних підстав.

____________________________________________________________________

Справа № 559/3629/13-п Суддя у І інстанції Ходак С.К.

Провадження №33/787/8/2014

Категорія: ст.ст. 130 ч.1, 124 КУпАП Суддя в апеляційній інстанції ОСОБА_1

Висновок судді про винуватість ОСОБА_2 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст. 130 ч.1, 124 КУпАП, є обґрунтованим, відповідає фактичним обставинам справи й підтверджується сукупністю зібраних і перевірених в судовому засіданні доказів, яким суддя надав належну юридичну оцінку і навів у постанові, зокрема поясненнями свідків ОСОБА_4, ОСОБА_5 (а.с.5, 6), схемою пригоди від 07.11.2013 року (а.с.11), поясненнями самого ОСОБА_2 (а.с.12) та свідка ОСОБА_3 учасника дорожньо-транспортної пригоди (а.с.13), а також визнавальними показами, даними ОСОБА_2 в суді апеляційної інстанції.

При накладенні стягнення на ОСОБА_2 суддя, у відповідності до ст.ст. 33, 36 КУпАП, врахував характер вчинених ним правопорушень, особу правопорушника, відсутність обставин, що помякшують відповідальність, та дійшов правильного висновку про визначення стягнення в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених, а саме у виді двох років позбавлення права керування транспортними засобами.

Разом з тим, про правомірність накладеного судом стягнення свідчить і той факт, що ОСОБА_2 в апеляційній скарзі покликався на ту обставину, що стягнення у виді позбавлення права керування ним транспортними засобами залишить його без засобів для існування, оскільки він працює водієм. На підтвердження цього він долучив до апеляційної скарги довідку з місця роботи, згідно якої останній працює у ТзОВ фірмі «БРІС» ЛТД на посаді водія автоколони м. Дубно з 01.03.2013 року (а.с.25). Однак як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_2 як при складенні щодо нього протоколів про адміністративні правопорушення та наданні ним пояснень від 07.11.2013 року, так і під час розгляду справи в суді першої інстанції, свідомо замовчував місце роботи вказуючи, що ніде не працює, намагаючись таким чином ввести суд в оману.

А тому враховуючи вищенаведене, призначене ОСОБА_2 стягнення є необхідним і достатнім для досягнення визначеної ст.23 КУпАП мети виховного впливу та запобігання вчиненню ним нових правопорушень.

Таким чином, постановлене судом першої інстанції рішення є законним та обґрунтованим, підстав для його скасування немає.

Керуючись ст.ст. 293, 294 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В:

Постанову судді Дубенського міськрайонного суду Рівненської області від 17 грудня 2013 року про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ст.ст.124, 130 ч.1 КУпАП залишити без змін, а його апеляційну скаргу без задоволення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя апеляційного суду

Рівненської області ОСОБА_1