Справа № 313/560/14-п
Провадження № 3/313/174/2014
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.05.2014 р. смт. Веселе

Суддя Веселівського районного суду Запорізької області Нагорний А.О., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, яка надійшла з Територіальної державної інспекції праці у Запорізькій області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, 02.08.1965 р. н., уродженця ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, одруженого, керівника ТДВ «Веселівський елеватор» протягом року адміністративному стягненню не піддавався, мешкає за адресою: вул. Сковороди, 7/4 смт. Веселе Веселівського району Запорізької області, за ч.1 ст.41 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

До Веселівського районного суду Запорізької області з Територіальної державної інспекції праці у Запорізькій області надійшли матеріали справи про адміністративне правопорушення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.41 КУпАП.

У протоколі про адміністративне правопорушення щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.41 КпАП України є керівником ТДВ «Веселівський елеватор», юридична адреса: вул. Чапаєва, буд.1, смт. Веселе Веселівського району Запорізької області, були встановлені порушення.

ОСОБА_1, маючи організаційно-розпорядчі функції порушує законодавство про працю, що встановлене під час проведення перевірки додержання законодавства про працю та загальнообовязкове державне страхування і зафіксовано актом перевірки №08-15-0024/0318 від 14.03.2014 р., а саме:

- допустив, що розмір посадового окладу механізатора ОСОБА_2, який виконує кваліфіковану працю, встановлено на рівні законодавчо визначеного розміру мінімальної заробітної плати, що є порушенням ст.96 КЗпПУ, згідно якої: «Тарифна система оплати праці використовується для розподілу робіт залежно від їх складності, а працівників -залежно від їх кваліфікації та за розрядами тарифної сітки… Формування тарифної сітки (схеми посадових окладів) провадиться на основі тарифної ставки робітника першого розряду, яка встановлюється у розмірі, що перевищує законодавчо встановлений розмір мінімальної заробітної плати, та міжкваліфікаційних (міжпосадових) співвідношень розмірів тарифних ставок (посадових окладів)»;

- допустив, що напередодні святкових і неробочих днів працівникам не скорочено тривалість робочого часу на одну годину. Для прикладу, напередодні святкового дня 28 червня робітники працювали 27.06.2013 р. повний робочий день, що суперечить вимозі ст.53 КЗпПУ, де вказано, що: «напередодні святкових і неробочих днів (ст.73) тривалість роботи працівників, крім працівників, зазначених у статті 51 цього Кодексу, скорочується на одну годину як при пятиденному, так і при шестиденному робочому тижні.

Напередодні вихідних днів тривалість роботи при шестиденному робочому тижні не може перевищувати 5 годин.»;

- допустив, що працівникам не нараховуються кошти за роботу понаднормово. Так, для прикладу, охоронники ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 згідно табеля обліку робочого часу за червень 2013 року відпрацювали відповідно 180 год., 180 год. та 192 год. (норма тривалості часу в червні складає 142 год.), але кошти за роботу понаднормово не нараховано, чим порушено вимоги ст.106 КЗпПУ, відповідно до якої: «За погодинною системою оплати праці робота в надурочний час оплачується в подвійному розмірі годинної ставки. За відрядною системою оплати праці за роботу в надурочний час виплачується доплата у розмірі 100 відсотків тарифної ставки працівника відповідної кваліфікації, оплата праці якого здійснюється за погодинною системою, - за всі відпрацьовані надурочні години. Компенсація надурочних робіт шляхом надання відгулу не допускається»;

- допустив, що при звільненні працівників розрахункові видаються з порушення чинного законодавства. Так згідно наказів №№108 та 109 від 02.09.2013 р. з 02.09.2013 р. звільнено ОСОБА_6 та ОСОБА_7 розрахункові працівники одержали згідно платіжної відомості №№4 та 7, та видаткових касових ордерів №№209 та 212 від 09.09.2013 р. Таким чином, виплату всіх сум, що належать від підприємства в день звільнення не проведено, чим порушено ч.1 ст.116 КЗпПУ;

- допустив, що заробітна плата за весь час щорічної відпусти за три дні до її початку не виплачується. Так, відповідно до наказу №71 від 17.06.2013 р. з 17.06.2013 р. надана щорічна відпустка ОСОБА_8 заробітна плата за час відпустки виплачена відповідно платіжної відомості №9 та видаткового касового ордеру №123 від 21.06.20134 р. та остаточний розрахунок проведено тільки 05.07.2013 р. (виданий касовий ордер №140 від 05.07.2013 р.) відповідно до наказу №72 від 25.06.2013 р. з 25.06.2013 р. надана щорічна відпустка ОСОБА_9 остаточний розрахунок проведений тільки 05.07.2013 р. (видатковий касовий ордер №140 від 05.07.2013 р.), чим порушено ч.4 ст.115 КЗпПУ та ст.21 Закону України «Про відпустки», де передбачено, що заробітна плата за час відпустки виплачується не пізніше ніж за три дні до початку».

Факт скоєння правопорушення підтверджується протоколом та доданими до нього доказами, і тому суд приходить до висновку, що державним інспектором праці дії ОСОБА_1 кваліфіковані вірно за ч.1 ст.41 КУпАП порушення вимог законодавства про працю.

ОСОБА_1 вину у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.41 КУпАП визнав повністю і проінформував суд, що на теперішній час виявлені під час перевірки порушення трудового законодавства усунені.

При вирішенні питання про застосування положень ст.22 КУпАП, суд також вирішує з урахуванням Узагальнення практики Судової палати у кримінальних справах Верховного Суду України та Управління узагальнення судової практики Верховного Суду України щодо розгляду судами справ про адміністративні правопорушення, де зазначено, що визначення малозначного правопорушення законодавчо не закріплено.

У кожному конкретному випадку судом має вирішуватися питання про визнання діяння малозначним, виходячи з того, що його наслідки не представляють суспільної шкідливості, не завдали або не здатні завдати значної шкоди суспільним або державним інтересам, правам та свободам інших осіб.

Встановлення зауваження, як заходу впливу, дає підстави говорити про невідворотність реагування на кожне правопорушення, хоча це не є заходом державного примусу та адміністративним стягненням.

По суті правопорушник звільняється від правових наслідків свого протиправного діяння виходячи із засад гуманності, хоча саме по собі це діяння як під час вчинення, так і під час звільнення від відповідальності, залишається правопорушенням.

Висновки щодо малозначності діяння обгрунтовуються наявністю пом'якшуючих обставин, зокрема, щирим каяттям винного, вчинення адміністративного правопорушення уперше, а також відсутністю суспільної шкідливості вчиненого діяння правопорушника та наявністю доказів, що підтверджують наведене.

У судовому засіданні з даних, які містяться у адміністративному матеріалі, встановлено, що ОСОБА_1 протягом року адміністративному стягненню не піддавався, суспільно шкідливі наслідки вчиненого діяння відсутні. Виявлені порушення усунені. ОСОБА_1 характеризується позитивно, приймає активну участь у громадському житті селища.

Таким чином, враховуючи викладене та оцінюючи докази, суд вважає за необхідне за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.41 КУпАП, звільнити ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності у звязку з малозначністю правопорушення, обмежившись усним зауваженням, що, по переконанню суду, буде сприяти виправленню та попередженню скоєння ним в подальшому нових правопорушень.

Керуючись ст.ст.22, 221, 283-284, 287 КУпАП, суддя

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_10 від адміністративної відповідальності за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.41 КУпАП, звільнити у звязку із малозначністю правопорушення, обмежившись усним зауваженням.

Копію постанови суду направити для відома державному інспектору праці ОСОБА_11 та ОСОБА_1

Скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, на яку винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою) правомочним розглядати скаргу.

Суддя

Веселівського районного суду

Запорізької області ОСОБА_12

14.05.2014