Справа № 313/556/14-п
Провадження № 3/313/170/2014
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.04.2014 р. смт. Веселе

Суддя Веселівського районного суду Запорізької області Нагорний А.О., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, яка надійшла з Територіальної державної інспекції з питань праці в Запорізькій області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, 21.07.1954 р. н., уродженки ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянки України, головного бухгалтера ФГ «Лавіс», зареєстрована та фактично мешкає за адресою: вул. Чкалова, 78, с. Чкалове Веселівського району Запорізької області, за ч.1 ст.41 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

До Веселівського районного суду Запорізької області з Територіальної державної інспекції з питань праці в Запорізькій області надійшли матеріали справи про адміністративне правопорушення щодо притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.41 КпАП України.

У протоколі зазначено, що головний бухгалтер ТОВ «Лавіс» під час виконання посадових обовязків, маючи організаційно-розпорядчі функції, порушує законодавство про працю, що встановлене під час проведення перевірки додержання законодавства про працю та загальнообовязкове державне соціальне страхування і зафіксовано актом перевірки №08-15-0024/0309 від 13.03.2014 р., а саме:

- допустила, що напередодні святкових і неробочих днів працівникам не скорочено тривалість робочого часу на одну годину. Для прикладу, на передодні святкового дня 28 червня робітники працювали 27 червня 2013 року повний робочий день, що суперечить вимозі ст.53 КЗпПУ, де вказано, що «напередодні святкових і неробочих днів (стаття 73) тривалість роботи працівників, крім працівників, зазначених у статті 51 цього Кодексу, скорочується на одну годину як при пятиденному, так і при шестиденному робочому тижні. Напередодні вихідних днів тривалість роботи при шестиденному робочому тижні не може перевищувати 5 годин»;

- допустила, що працівникам не нараховуються кошти за роботу в святковий та не робочий день. Так, відповідно до табеля обліку робочого часу за червень 2013 року працівники підприємства працювали в неробочий вихідний день 24 червня 2013 року, але кошти в подвійному розмірі за роботу в ці дні їм не нараховано. Відповідно до ст.107 КЗпПУ «робота у святковий і неробочий день (частина четверта статті 73) оплачується у подвійному розмірі:

1) відрядника - за подвійними відрядними розцінками;

2) працівникам, праця яких оплачується за годинними або денними ставками, - у розмірі подвійної годинної або денної ставки;

3) працівникам, які одержують місячний оклад, - у розмірі одинарної годинної або денної ставки зверх окладу, якщо робота у святковий і неробочий день провадилася у межах місячної норми робочого часу, і в розмірі подвійної годинної або денної ставки зверх окладу, якщо робота провадилася понад місячну норму.

Оплата у зазначеному розмірі провадиться за години,фактично відпрацьовані у святковий і неробочий день.

- допустила, що при звільненні працівників розрахункові видаються з порушенням чинного законодавства. Так, згідно наказу №150-к від 31.10.2013 р. звільнено 15 чоловік, розрахункові працівники одержав згідно платіжної відомості за листопад тільки 08.11.2013 р. Таким чином, виплату всіх сум, що належать від підприємства в день звільнення, не проведено, чим порушено ч.1 ст.116 КЗпПУ.

ОСОБА_1 про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, але в судове засідання не зявилася, про причини неявки суд не сповістила.

Факт скоєння правопорушення підтверджується протоколом та доданими до нього доказами, і тому суд приходить до висновку, що державним інспектором праці дії ОСОБА_1 кваліфіковані вірно за ч.1 ст.41 КпАП України порушення вимог законодавства про працю та про охорону праці.

Суд при накладенні адміністративного стягнення ОСОБА_1, відповідно до ст.33 КпАП України, враховує характер вчиненого правопорушення, особу правопорушниці, ступінь її вини, майновий стан, обставини, що помякшують і обтяжують відповідальність.

Враховуючи викладене та оцінюючи докази, суд вважає за необхідне накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення в межах санкції ч.1 ст.41 КпАП України у виді штрафу, що, по переконанню суду, буде сприяти виправленню та попередженню скоєння нею в подальшому нових правопорушень.

Керуючись ст.ст.7, 221, 284 КпАП України, суддя

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винною у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.41 КпАП України, та накласти на неї адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 510-00 гривень.

Штраф має бути сплачений в 15-денний термін з дня вручення копії даної постанови. Копії платіжних документів подаються в триденний термін з дня сплати штрафу до суду, за рішенням якого було накладено стягнення.

Своєчасно несплачений штраф підлягає примусовому стягненню у порядку, встановленому законодавством України.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 36,54 грн.

Строк предявлення постанови суду до виконання три місяці (до 28.07.2014 р.).

Копію постанови суду направити для відома та виконання державному інспектору праці ОСОБА_2 та ОСОБА_1

Скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, на яку винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою) правомочним розглядати скаргу.

Суддя

Веселівського районного суду

Запорізької області ОСОБА_3

28.04.2014