Номер провадження № 33/785/32/14
Головуючий у першій інстанції Сорокін
Доповідач Праведний В. Г.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.02.2014 року м. Одеса

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Одеської області ОСОБА_1, за участю Ізмаїльського міжрайонного прокурора Бідюк О.В., представника ОСОБА_2 адвоката ОСОБА_3, розглянувши апеляційну скаргу Ізмаїльського міжрайонного прокурора Дзебко Е.Г. на постанову Ренійського районного суду Одеської області від 13.12.2013 року, якою

провадження по справі щодо скоєння адміністративного правопорушення передбаченого ст. 204-1 ч. 2 КУпАП, за ознаками спроби незаконного перетинання державного кордону з України в ОСОБА_4 у складі групи осіб відносно

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ОСОБА_4, громадянина ОСОБА_4, що мешкає за адресою: ОСОБА_4, Вулканештський р-н с. Чишмікіой, вул. Виноградна 16, не працюючого,-

закрито за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення ,-

В С Т А Н О В И В :

З постанови суду вбачається, що 28.11.2013р. о 22 год. 30 хв. прикордонним нарядом «Прикордонній Патруль» на околиці с. Долинське Ренійського району, після спроби незаконного перетинання державного кордону України в ОСОБА_4, поза пунктом пропуску на транспортному засобі марки «Mercedes Sprinter» державний номер GEAX 270 у складі групи осіб в районі прикордонного знаку №0777/05 виявлений громадянин ОСОБА_2, у звязку з чим був складений протокол ПдРУ 056212 від 29.11.2013 року. За версією прикордонної служби, своїми діями ОСОБА_2 скоїв адміністративне правопорушення передбачене ст. 204-1 ч. 2 КУпАП, за ознаками спроби незаконного перетинання державного кордону з України в ОСОБА_4 у складі групи осіб.

Постановою Ренійського районного суду Одеської області від 13.12.2013 року провадження по справі щодо скоєння адміністративного правопорушення передбаченого ст. 204-1 ч. 2 КУпАП, за ознаками спроби незаконного перетинання державного кордону з України в ОСОБА_4 у складі групи осіб відносно ОСОБА_2 - закрито за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

У апеляційній скарзі Ізмаїльський міжрайонний прокурор Дзебко Е.Г. вказує, що постанова суду є незаконною та необгрунтованою, винесеною з порушеннями норм процесуального права, просить постанову Ренійського районного суду Одеської області від 13.12.2013 року скасувати, прийняти нову постанову, якою визнати громадянина ОСОБА_4 ОСОБА_2 винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст..204-1 КУпАП та застосувати стягнення в межах санкції статті..

Ознайомившись з матеріалами адміністративної справи, з апеляційною скаргою прокурора, вислухавши прокурора, який підтримав доводи своєї апеляційної скарги, вислухавши представника ОСОБА_2 адвоката ОСОБА_3, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги прокурора, вважаю, що апеляційна скарга прокурора не підлягає задоволенню, а постанова суду зміні чи скасуванню, з наступних підстав.

Згідно до ст.290 КУпАП постанова суду по справі про адміністративне правопорушення може бути опротестовано прокурором.

Обгрунтовуючи прийняте рішення, суд 1-ої інстанції у постанові посилається на те, що версія прикордонної служби, стосовно скоєння ОСОБА_2 адміністративного правопорушення за ознаками спроби незаконного перетинання Державного кордону України, базується тільки на припущеннях, не підтверджених ніякими доказами. Так, прикордонники ОСОБА_5 та ОСОБА_6І підтвердили, що здалеку бачили світло фар транспортних засобів, які переміщались у напрямку Державного кордону України. Однак, самих транспортних засобів - вони не бачили (тобто не можуть їх розпізнати). Також вони не бачили де і як, автомобілі, які належать ОСОБА_2 - були затриманні. Тобто підтвердити, що саме ці автомобілі рухалися у напрямку Державного кордону - вони не мають змоги. Дільничний інспектор прикордонної служби ОСОБА_7 пояснив, що він отримав наказ зупинити автомобілі, але індивідуальних ознак автомобілів - він не знав, і зупинив перші автомобілі які рухалися в сторону села Долинське. Тобто підтвердити, що самі ці автомобілі рухалися у напрямку Деркордону України - він не може. Також він пояснив, що коли автомобілі зупинились на його вимогу, водії пояснили що вони заблукали. Крім того, суд критично поставився до показів отриманих від прикордонників: так, покази ОСОБА_6 надані у судовому засіданні, різняться від показів ОСОБА_5 в частині того, що ОСОБА_6 пояснив, що вони підїзжали до затриманих автомобілів, натомість, ОСОБА_5 пояснив у судовому засіданні, що вони не були біля затриманих автомобілів, а відразу як автомобілі зникли з поля зору біля кордону, іх наряд поїхав до Державного кордону фіксувати сліди правопорушення. Також покази ОСОБА_7 спростовують покази ОСОБА_6, в частині того, що ОСОБА_7 не бачив їх наряд на місці зупинки транспортних засобів, а тільки чув.

Водночас, пояснення , надані ОСОБА_2М та ОСОБА_8в судовому засіданні є послідовними, такими, що не суперечать матеріалам справи. Так, ОСОБА_2 у судовому засіданні свою вину не визнав та пояснив що 28.11.2013р. приблизно о 21 год. 00 хв. він із своїм рідним братом ОСОБА_9, їхали з села Долинське, де він забрав свого автомобіля до пункту переходу в ОСОБА_4. Сам ОСОБА_2 їхав попереду, а його брат ОСОБА_9 їхав позаду за ним. Під час руху ОСОБА_8 заблукав, тому ОСОБА_2 повернувся за братом, після чого вони виїхали на поле, де заблукали. На околиці с. Долинське, їх зупинив дільничний інспектор прикордонної служби прапорщик ОСОБА_7 Після зупинки транспортних засобів ОСОБА_7 наказав вийти із автомобіля та забрав у ОСОБА_8, ОСОБА_2 та ОСОБА_10 ключі від авто. ОСОБА_7 запитав у них про те, що вони там робили, на що ОСОБА_2 відповів що вони з братом заблукали. Після чого приїхали інші працівники прикордонної служби які відібрали у них телефони та технічні паспорти на авто. Звідки взялось авто під керуванням ОСОБА_11, ОСОБА_2 пояснити не зміг, так як з ОСОБА_10 до цього знайом не був.

Судом у судовому засіданні були досліджені:

-протокол огляду ділянки місцевості на державному кордоні України в райок: прикордонного знаку № 0777/05 від 29.11.2013р.;

-схема місця виявлення правопорушення від 28.11.2013р.;

-фототаблиці №№ 1-10.

Також, представник прикордонної служби - заступник начальника ВРІАП майор ОСОБА_12 пояснив, що протокол огляду ділянки місцевості на державному кордоні України у районі прикордонного знаку № 0777/05 від 29.11.2013 р. та фототаблиці №№ 1-10 - не містять ніяких доказів, які мають можливість ідентифікувати тотожність затриманих автомобілів з автомобілями, які рухались у напрямку Державного кордону України.

Таким чином, суд 1-ої інстанції дійшов висновку, що провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2, підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Суд 1-ої інстанції вірно встановив фактичні обставини по справі, дав правову оцінку обставинам по справі, які у своїй сукупності підтверджують факт того, що ОСОБА_2 не скоював правопорушення, передбаченого ст..204-1 КУпАП.

З вищевикладених мотивів вважаю, що постанова суду, як законна та обґрунтована, зміні чи скасуванню не підлягає.

На основі вищевикладеного , керуючись ст. 290 ,294 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Ізмаїльського міжрайонного прокурора на постанову Ренійського районного суду Одеської області від 13.12.2013 року відносно ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Постанову Ренійського районного суду Одеської області від 13.12.2013 року, якою провадження по справі щодо скоєння адміністративного правопорушення передбаченого ст. 204-1 ч. 2 КУпАП, за ознаками спроби незаконного перетинання державного кордону з України в ОСОБА_4 у складі групи осіб відносно ОСОБА_2 - закрито за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення залишити без зміни.

Постанова є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя апеляційного суду

Одеської області ОСОБА_1

ВІРНО: суддя апеляційного суду

Одеської області /підпис/ ОСОБА_1