Справа №755/1354/14-п
Провадження №3/755/581/14
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"25" січня 2014 р. м.Київ

Суддя Дніпровського районного суду м.Києва Іваніна Ю.В., розглянувши матеріали адміністративної справи, яка надійшла з Дніпровського ВДАІ МВС України в м.Києві, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця с.Лука Лохвицького району Полтавської області, громадянина України, освіта вища, працюючого політичним оглядачем газет «Українська Доля», «Авторевю», заслуженого журналіста України, одруженого, маючого на утриманні неповнолітнього сина - ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1, раніше до адміністративної відповідальності не притягувався,

за ст.122-2 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В:

29.12.2013 року, о 13-15 годині, водій ОСОБА_1, керуючи автомобілем «Ніссан-Кашкай», державний номерний знак НОМЕР_1, по вулиці Богатирській, 32, у м.Києві не виконав вимогу працівника міліції про зупинку, яка подавалась за допомогою жезла та свистка, що зафіксовано в рапорті інспектора ДПС полку ДПС ДАІ в м.Києві прапорщика міліції ОСОБА_3

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.122-2 КУпАП, не визнав, та суду пояснив, що дійсно 29.12.2013 року в післяобідній час він рухався власним автомобілем по вул.Богатирській, оскільки як політичний оглядач і журналіст, брав участь у висвітленні у виданнях, де працює, пікетування громадською ініціативою Автомайдан резиденції «Межигір'я» у селі Нові Петрівці, тобто виконував обов'язки журналіста. Під час руху від станції метро «Героїв Дніпра» і до села Нові Петрівці жодних вимог ПДР не порушував. Він дійсно бачив патрульний автомобіль ДАІ, біля якого перебували співробітники, які ні його автомобіль, ні інші автомобілі не зупиняли. Будь-яких знакових, сигнальних та інших засобів позначення особи представника преси він не мав, лише бейдж на шиї, у якому було зазначено, що він представник ЗМІ. На задньому склі його автомобіля, як і інших автомобілів, що рухалися поряд з ним, були розміщені державний прапор України та прапор Європейського Союзу. Разом з ним в автомобілі знаходилися ще два журналіста, його донька - ОСОБА_5 та її знайомий.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_3 суду показав, що він працює інспектором ДПС полку ДПС ДАІ в м.Києві. 29.12.2013 року він ніс службу по вул.Богатирській, 32, в м.Києві. Приблизно о 13-15 годині по вул.Богатирській зі сторони вул.Озерна в напрямку м.Вишгород рухалася колона автомобілів з символікою Євромайдану. З метою припинення правопорушень ПДР України в частині невиконання водіями вимог п.п.32.1 Правил, ним за допомогою жезла та свистка було подано вимогу про зупинку автомобілю Ніссан, державний номерний знак НОМЕР_1, водій якого вимогу про зупинку не виконав та продовжив рух в складі колони. Інформація стосовно не зупинки вказаного автомобіля негайно була передана в телефонному режимі до чергової частині полку ДПС ДАІ «Фреза» для подальшого орієнтування нарядів.

Свідок ОСОБА_5 суду показала, що є донькою ОСОБА_1 та працює позаштатним кореспондентом газети «День». 29.12.2013 року вона разом з батьком та іншим знайомим журналістом рухалася в автомобілі батька в напрямку Межигір'я. Будь-яких сигнальних чи інших знаків про зупинку автомобіля, в якому вони рухалися, працівники міліції не подавали. На автомобілі була розміщена європейська символіка, будь-яких позначень особи представника преси ні вона, ні батько не мали.

Вивчивши матеріали адміністративної справи, заслухавши показання свідків та дослідивши наявні у справі докази в їх сукупності суд приходить до наступного.

Стаття 122-2 КУпАП передбачає відповідальність за невиконання водіями вимог працівника міліції, а водіями військових транспортних засобів - вимог посадової особи військової інспекції безпеки дорожнього руху Військової служби правопорядку у Збройних Силах України про зупинку транспортного засобу, за що встановлено відповідальність в виді накладення штрафу від дев'яти до одинадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення права керування транспортними засобами на строк від трьох до шести місяців.

Як встановлено п.1.3. Правил дорожнього руху України, що кореспондується з п.1.9. Правил дорожнього руху України на учасників дорожнього руху покладений обов'язок знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, за порушення цих Правил вони несуть відповідальність згідно з законодавством.

Положеннями п.п.2.4., 2.5. Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10.10.2001 року, визначено, що водій на вимогу працівника міліції повинен пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп'яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин, а також водій на вимогу працівника міліції повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил.

Відповідно до вимог ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа), встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

За нормою ст.256 Кодексу України про адміністративні правопорушення у протоколі про адміністративне правопорушення зазначається, серед іншого, відомості про особу порушника. Протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка вчинила адміністративне правопорушення. При складанні протоколу порушникові роз'яснюються його права і обов'язки, передбачені статтею 268 Кодексу України про адміністративні правопорушення, про що робиться відмітка у протоколі.

Процедура оформлення працівниками Державної автомобільної інспекції МВС матеріалів про адміністративні порушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, тимчасового затримання транспортного засобу, здійснення тимчасового вилучення посвідчення водія, ліцензійної картки на транспортний засіб визначена Інструкцією з оформлення працівниками Державтоінспекції МВС матеріалів про адміністративні порушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України від 26.02.2009 року №77 (далі - Інструкція).

Як встановлено п.2.8. Інструкції, справи про адміністративні правопорушення розглядаються в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, якщо є дані про своєчасне сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи (стаття 268 Кодексу України про адміністративні правопорушення).

Якщо при складанні протоколу порушника не було повідомлено про місце і час розгляду справи, йому за місцем проживання (роботи) надсилається рекомендованим листом повідомлення про запрошення до підрозділу Державтоінспекції МВС.

Протокол про адміністративне правопорушення, серії АА2 №906829, від 14 січня 2014 року, складено правомочною на те посадовою особою, у відповідності до вимог Інструкції з оформлення працівниками Державтоінспекції МВС матеріалів про адміністративні порушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України від 26.02.2009 року №77, та положень ч.1 ст.256 Кодексу України про адміністративні правопорушення, містить обов'язкові дані, передбачені вказаною статтею та є основним джерелом доказової інформації про подію правопорушення та особу порушника.

За встановлених фактичних обставин справи, судом беззаперечно встановлено, що ОСОБА_1, порушуючи вимоги п.2.4 Правил дорожнього руху України, вчинив правопорушення, що передбачене ст.122-2 КУпАП, оскільки вищезазначені факти його вини є переконливими, достатніми, в повному обсязі відповідають фактичним обставинам справи та знайшли своє підтвердження в доказах, які містяться в матеріалах справи, що були повно та всебічно досліджені під час розгляду адміністративного матеріалу, а саме: даних, які містяться в протоколі про адміністративне правопорушення, серії АА2 №906829 від 14 січня 2014 року (а.с.1); рапорті інспектора ДПС взводу роти СП полку ДПС ДАІ ГУ МВС України в м. Києві прапорщика міліції ОСОБА_3 (а.с.3), рапорті начальника відділу ДАІ Дніпровського РУ ГУМВС України в м.Києві підполковника міліції ОСОБА_6 (а.с.4), відомостях фотофіксації скоєного адміністративного правопорушення, які містяться у приєднаному до матеріалів адміністративної справи витягу з Центральної бази даних департаменту ДАІ МВС України (а.с.2), обліковій картці приватного АМТ (а.с.16), письмовому сповіщенні особі, яка притягується до адміністративної відповідальності про дату, час та місце складання адміністративного протоколу і доказах його поштового відправлення рекомендованим листом та отримання (а.с.9).

При цьому суд критично ставиться до пояснень в судовому засіданні ОСОБА_1 про відсутність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.122-2 КУпАП, враховуючи виконання ним обов'язків журналіста з наступних підстав.

Згідно ст.1 Закону України «Про державну підтримку засобів масової інформації та соціальний захист журналістів» журналіст - це творчий працівник, який професійно збирає, одержує, створює і займається підготовкою інформації для засобів масової інформації, виконує редакційно-посадові службові обов'язки в засобі масової інформації (в штаті або на позаштатних засадах) відповідно до професійних назв посад (роботи) журналіста, які зазначаються в державному класифікаторі професій України.

Відповідно до ст.15 вказаного Закону редакції (юридичні особи) засобів масової інформації можуть відряджати журналістів для виконання професійних завдань у місця надзвичайних подій за умов гарантування відшкодувань, обов'язкових виплат і пільг, передбачених статтею 13 цього Закону, інших відшкодувань і виплат відповідно до законодавства про охорону праці та соціальний захист громадян. Засоби масової інформації зобов'язані забезпечувати відряджених журналістів та інших працівників належними документами, знаковими, сигнальними та іншими засобами позначення особи представника преси.

Статтею 25 Закону України «Про друковані засоби масової інформації (пресу) в Україні» передбачено, що належність журналіста до друкованого засобу масової інформації підтверджується редакційним посвідченням чи іншим документом, виданим йому редакцією цього друкованого засобу масової інформації . На особу, якій видано редакційне посвідчення чи інший документ, що засвідчує її належність до друкованого засобу масової інформації, поширюються права і обов'язки, зазначені у статті 26 цього Закону.

Згідно ст.26 вказаного Закону журналіст має право, крім іншого, по пред'явленні редакційного посвідчення чи іншого документа, що засвідчує його належність до друкованого засобу масової інформації, перебувати в районі стихійного лиха, катастроф, в місцях аварій, масових безпорядків, на мітингах і демонстраціях, на територіях, де оголошено надзвичайний стан.

Журналіст зобов'язаний представлятися та пред'являти редакційне посвідчення чи інший документ, що засвідчує його належність до друкованого засобу масової інформації.

Журналіст несе відповідальність в межах чинного законодавства за перевищення своїх прав і невиконання обов'язків.

Зазначені вище гарантії діяльності засобів масової інформації закріплені також Законом України «Про інформацію», згідно ч.4 ст.25 якого працівник засобу масової інформації має право збирати інформацію в районах стихійного лиха, катастроф, у місцях аварій, масових безпорядків, воєнних дій, крім випадків, передбачених законом, після пред'явлення документа, що засвідчує його професійну належність.

Зі встановлених в судовому засіданні обставин справи, які не оспорюються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, вбачається, що ОСОБА_1, який є журналістом, 29.12.2013 року рухався за кермом власного автомобіля по вулиці Богатирській в місті Києві разом з іншими автомобілями громадської ініціативи Автомайдан, що намагалися пікетувати резиденцію «Межигір'я» в селі Нові Петрівці Вишгородського району Київської області, виконуючи завдання редакції газети «Українська Доля», збираючи матеріал як журналіст для свого авторського щотижневого політичного огляду на сторінках зазначеного видання.

Разом з тим, в порушення ст.15 Закону України «Про державну підтримку засобів масової інформації та соціальний захист журналістів» ОСОБА_1 не був забезпечений належними документами як відряджений журналіст, знаковими, сигнальними та іншими засобами позначення особи представника преси. Будь-яких відповідних позначень та облаштування не містилося і на автомобілі ОСОБА_1

Дані на підтвердження виконання ОСОБА_1 обов'язку журналіста представлятися та пред'являти редакційне посвідчення чи інший документ, що засвідчує його належність до друкованого засобу масової інформації, суду не надані.

Суд також критично ставиться до пояснень свідка ОСОБА_5, яка є донькою особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 та відповідно до ст.63 Конституції України та вимог КУпАП не несе відповідальності за відмову від давання показання, пояснення щодо себе, членів сім'ї та близьких родичів, коло яких визначається законом, та за завідомо неправдиві показання.

Таким чином, обставин, які б спростовували дані, що містяться в матеріалах адміністративної справи, з урахуванням наявних у справі належних доказів, судом не встановлено.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що в діях ОСОБА_1 міститься склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст.122-2 КУпАП, - невиконання водіями вимог працівника міліції про зупинку транспортного засобу.

Згідно положень ст.23 КУпАП, адміністративні стягнення є мірою відповідальності і застосовуються з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчинення нових правопорушень, як самим правопорушником, так і іншими особами.

При визначенні виду адміністративного стягнення ОСОБА_1 в межах санкції ст.122-2 КУпАП, суд, дотримуючись принципу співвідношення між тяжкістю вчиненого адміністративного правопорушення та заходом державного примусу, враховуючи характер вчиненого правопорушення, особу порушника, який раніше до адміністративної відповідальності не притягувався, має звання заслуженого журналіста України, ступінь його вини та майновий стан, відсутність пом'якшуючих та обтяжуючих відповідальність обставин під час вчинення даного правопорушення, наявність на утриманні ОСОБА_1 неповнолітньої дитини, підтверджений в судовому засіданні факт виконання ним як журналістом у вказані у протоколі час та місці завдання редакції газети «Українська Доля», вважає за можливе накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі одинадцяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян.

Суд вважає, що в даному випадку застосування виду адміністративного стягнення у вигляді штрафу буде достатньою та необхідною мірою відповідальності для виховання особи, що вчинила дане адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також в повній мірі забезпечить запобігання вчинення нових правопорушень як самим порушником, так і іншими особами, та повністю відповідатиме меті його застосування.

Статтею 40-1 КУпАП встановлено, що судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Враховуючи викладене, при вирішенні питання про накладення на особу, яка притягується до адміністративної відповідальності, адміністративного стягнення, суд присуджує стягнути з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави в розмірі 36 (тридцять шість) гривень 54 копійки.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст.33, 40-1, 122-2, 251-252, 283-285 КУпАП, суд -

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 притягнути до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.122-2 КУпАП, та накласти адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі сто вісімдесят сім гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави в розмірі 36 (тридцять шість) гривень 54 копійки.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником або прокурором протягом десяти днів з дня її винесення до Апеляційного суду м.Києва через Дніпровський районний суд м.Києва.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, за винятком постанов про застосування стягнення у вигляді арешту, а також постанов, прийнятих за результатами розгляду справ про адміністративні правопорушення, передбачені ст.185-3 КУпАП.

Строк пред'явлення постанови до виконання - три місяці з дня винесення.

Суддя Дніпровського районного суду

м.Києва Ю.В. Іваніна