Номер провадження: 33/785/798/14
Номер справи місцевого суду: 514/1431/14-п
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
Доповідач Копіца О. В.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.12.2014 року м. Одеса

Суддя апеляційного суду Одеської області Копіца О.В. за участю особи, яка притягнута до адміністративної відповідальності ОСОБА_2, розглянувши подану ним апеляційну скаргу на постанову Тарутинського районного суду Одеської області від 07.10.2014 р.,

встановив:

Зазначеною постановою суду, на ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, накладено адміністративне стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами строком на шість місяців.

Відповідно до постанови суду, 13.08.2014 р. о 16 годині 50 хв., ОСОБА_2, керуючи транспортним засобом марки «Хонда», д/з ВХ 66-21 ВА, рухаючись по колу майдану 10 квітня в м. Одесі, не обрав безпечну дистанцію руху, внаслідок чого скоїв зіткнення з автомобілем марки «БМВ 530», д/з ВН 3136 АТ, під керуванням ОСОБА_3, який зупинився попереду, чим порушив п. 13.1 ПДР, внаслідок чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 зазначив, що вважає постанову такою, що підлягає зміні у звязку з накладенням на нього надто суворого стягнення, з огляду на наступні обставини:

- адміністративне правопорушення він скоїв вперше, свою вину визнав повністю, майнова шкода відшкодована, потерпілий ОСОБА_3 претензій до нього не має;

- суд, в порушення ч. 2 ст. 33 КУпАП, при накладенні стягнення не врахував ступінь його вини, майновий стан, обставини, що помякшують та обтяжують його вину, чим допустив неповноту розгляду справи;

- він проживає в селі, яке не має громадського транспортного сполучення з районом та м. Одесою, автомобіль для нього є єдиним засобом пересування, та, окрім того, його батьки хворіють і він вимушений був возити їх автомобілем до лікарні.

Враховуючи викладене, ОСОБА_2 просив суд апеляційної інстанції змінити постанову суду 1-ої інстанції та накласти на нього адміністративне стягнення, не повязане з позбавленням права керування транспортними засобами.

Заслухавши ОСОБА_2, який підтримав свою апеляційну скаргу, вивчивши доводи апеляційної скарги, а також матеріали справи, вважаю, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а постанова суду скасуванню з наступних підстав.

Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_2 у вчиненні правопорушення, при зазначених у постанові обставинах, підтверджується змістом протоколу про адміністративне правопорушення серії АВ2 №601952 від 13.08.2014 р., письмовими поясненнями самого ОСОБА_2 та ОСОБА_3, схемою ДТП, та в апеляційній скарзі не заперечується, тому його дії кваліфіковані вірно за ст. 124 КУпАП, як порушення правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів.

Разом з тим, суд вважає доводи ОСОБА_2 про те, що накладене на нього стягнення є надто суворим, обґрунтованими, оскільки, відповідно до вимог ст. 33 КУпАП, при накладенні стягнення враховується характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його провини, майнове положення, обставини, які помякшують та обтяжують відповідальність.

У випадках, коли санкція закону, по якому особа визнається винною, передбачає різні види стягнень, суддя при винесенні постанови повинен мотивувати застосування того або іншого виду стягнення.

Як вбачається зі змісту мотивувальної частини постанови, суд 1-ої інстанції зазначив, що при накладенні стягнення враховує особу порушника, характер вчиненого правопорушення, ступінь вини, майновий стан, обставини, що помякшують і обтяжують відповідальність, але не мотивував, яким чином це врахував, та які обставини підтверджують вказані твердження.

Саме тому, апеляційний суд вважає доводи апелянта про те, що суд, в порушення положень ч. 2 ст. 33 КУпАП, не врахував всі вищевказані обставини, слушними, оскільки суддя при винесенні рішення невмотивовано обрав найбільш суворий вид стягнення, передбачений санкцією ст. 124 КУпАП.

Згідно матеріалів справи, ОСОБА_2 раніше до адміністративної відповідальності не притягувався, повністю визнав свою вину в скоєнні ДТП, його дії не призвели до настання тяжких наслідків, потерпілий ОСОБА_3 не має претензій до нього, ОСОБА_4 проживає в сільській місцевості та автомобіль є єдиним засобом пересування для останнього, тому є підстави для призначення ОСОБА_2 альтернативного адміністративного стягнення, передбаченого ст. 124 КУпАП, у вигляді штрафу.

За наявності таких обставин, позбавлення ОСОБА_2 права керувати транспортними засобами не можна визнати обґрунтованим та справедливим, тому йому необхідно обрати більш м'який вид адміністративного стягнення.

Окрім того, у відповідності до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні ...

Частина 2 статті 283 КУпАП встановлює, що постанова повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення.

Зі змісту постанови вбачається, що суддя фактично визнав ОСОБА_2 винуватим у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, однак не відобразив це у резолютивній частині постанови, зазначивши одразу про накладення стягнення на нього.

Чинний КУпАП не передбачає вимоги до резолютивної частини постанови по справі про адміністративне правопорушення, тому вважаю за необхідне застосувати аналогію права, а саме дію п. 2 ч. 4 ст. 374 КПК України, щодо зазначення в резолютивній частині постанови рішення про визнання особи винуватою у предявленому обвинуваченні за відповідною статтею КУпАП.

Враховуючи викладене, вважаю за необхідне скасувати постанову суду 1-ої інстанції відносно ОСОБА_2 та прийняти нову постанову, якою визнати останнього винуватим у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП з накладенням на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Керуючись ст.ст. 33, 280, 283, 294 КУпАП, суддя -

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Постанову Тарутинського районного суду Одеської області від 07 жовтня 2014 року відносно ОСОБА_2 - скасувати.

Прийняти нову постанову, якою визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 (чотириста двадцять пять) грн.

Стягнути з ОСОБА_2 судовий збір на користь держави в розмірі 36 грн. 54 коп.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя апеляційного суду Одеської області О.В. Копіца