ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 березня 2014 року м. Київ

Суддя Апеляційного суду міста Києва Паленик І.Г. за участі:

особи, яка притягнута до адміністративної відповідальності - її захисника - ОСОБА_1, ОСОБА_2,
розглянувши у залі суду у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_1 на постанову судді Оболонського районного суду м. Києва від 07 лютого 2014 року про притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 122-2 КУпАП, -

ОСОБА_1, яка народилась ІНФОРМАЦІЯ_1 року в м. Києві, громадянка України, проживає за адресою: АДРЕСА_1, -

в с т а н о в и в :

Вказаною постановою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 122-2 КУпАП та застосовано до неї адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами строком на 3 місяці.

Як убачається зі змісту постанови судді районного суду, «Згідно протоколу серії АБ2 № 392223 від 14 січня 2014 року, 29 грудня 2013 року приблизно о 13 годині 15 хвилин ОСОБА_1, керуючи автомобілем марки «Опель» державний номерний знак НОМЕР_1 по вул. Богатирській в м. Києві, не виконала вимогу працівника міліції про зупинку транспортного засобу, яка подавалась за допомогою жезла та свистка.».

Своє рішення суддя районного суду мотивував тим, що вина ОСОБА_1 у вчиненні вищевказаного адміністративного правопорушення, повністю підтверджується матеріалами справи про адміністративне правопорушення, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями ОСОБА_1, інспектора ДАІ та свідків.

Не погоджуючись з таким рішенням, захисник ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову судді районного суду та прийняти нову постанову, якою закрити провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 122-2 КУпАП, у зв'язку з відсутністю в її діях події і складу адміністративного правопорушення. Апеляційна скарга мотивована і тим, що суддею районного суду під час розгляду даної справи не було вжито всіх заходів щодо повного, всебічного та об'єктивного дослідження усіх обставин справи в їх сукупності, що призвело до прийняття незаконного та необґрунтованого рішення, з причин неправильного застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права. Так, суддею в порушення вимог ст. 251 КУпАП, безпідставно не прийнято до уваги пояснення свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4, які є належними та допустимими доказами і підтверджують відсутність автомобіля «Опель Вектра» державний номерний знак НОМЕР_1, під керуванням ОСОБА_1, 29 грудня 2013 року приблизно о 13 годині 15 хвилин на виїзді з вулиць Богатирської на Озерну та відсутність в діях останньої події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-2 КУпАП. Суддею також, як письмовий доказ не був досліджений в судовому засіданні рапорт Інспектора ВДАІ від 29 грудня 2013 року, не знайшов він своє відображення і в постанові судді. Не надано оцінки поясненням Інспектора ВДАІ, який на вимогу ОСОБА_1 не міг достовірно назвати марку, модель та колір автомобіля яким вона керувала. В судовому засіданні не було з'ясовано та не досліджено чи здійснював Інспектор ВДАІ нагляд за дорожнім рухом з використанням транспортних засобів чи в пішохідному порядку, оскільки це безпосередньо впливає на порядок та способи дій для зупинки транспортного засобу. Більш того, суддею не досліджено той факт, що ані в рапорті Інспектора ВДАІ, ані в протоколі про адміністративне правопорушення не містяться будь-яких даних про підстави зупинки автомобіля під керуванням ОСОБА_1 Безпідставно було не задоволено клопотання ОСОБА_1 про зобов'язання Інспектора ВДАІ надати як докази його стверджень викладених у рапорті, відеозаписи з працюючих в автоматичному режимі двох камер системи відстеження та фіксації перевищення швидкості «Гарпун», встановлених на вул. Богатирській, з урахуванням того, що зазначені докази свідчили б про відсутність 29 грудня 2013 року приблизно о 13 годині 15 хвилин на вул. Богатирській на смузі для руху в сторону Вишгорода в напрямку КП 501 автомобіля під керуванням водія ОСОБА_1, і повністю спростували відомості викладені в рапорті Інспектора ВДАІ. Крім того, в апеляції наголошується на тому, що суддею районного при розгляді справи не перевірялись дані про особу ОСОБА_1, і мотиви прийнятого рішення в частині накладення адміністративного стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами, в постанові не наведені.

Крім того, від в.о. прокурора Оболонського району м. Києва надійшло клопотання про звільнення ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності за ст. 122-2 КУпАП, на підставі Закону України «Про недопущення переслідування та покарання осіб з приводу подій, які мали місце під час проведення мирних зібрань, та визнання такими, що втратили чинність, деяких законів України» від 21 лютого 2014 року № 743-VII.

В судовому засіданні в суді апеляційної інстанції ОСОБА_1 та її захисник ОСОБА_2 заперечили проти задоволення клопотання прокуратури про звільнення ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності за ст. 122-2 КУпАП, на підставі ЗУ «Про недопущення переслідування та покарання осіб з приводу подій, які мали місце під час проведення мирних зібрань, та визнання такими, що втратили чинність, деяких законів України» від 21 лютого 2014 року № 743-VII, оскільки остання не була учасником масових акцій протесту, що розпочалися 21 листопада 2013 року, про що надала суду відповідну заяву. Крім того, ОСОБА_1 та її захисник ОСОБА_2 підтримали доводи викладені в апеляційній скарзі та просили її задовольнити, скасувавши постанову судді районного суду та прийнявши нову постанову, якою закрити провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 122-2 КУпАП, у зв'язку з відсутністю в її діях події і складу адміністративного правопорушення.

Заслухавши доповідь судді, пояснення ОСОБА_1 та її захисника ОСОБА_2, вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, дослідивши доводи апеляційної скарги та клопотання про звільнення від адміністративної відповідальності, апеляційний суд приходить до висновку, що зазначене клопотання прокуратури задоволенню не підлягає, а апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Як убачається зі змісту ст. 1 Закону України «Про недопущення переслідування та покарання осіб з приводу подій, які мали місце під час проведення мирних зібрань, та визнання такими, що втратили чинність, деяких законів України» від 21 лютого 2014 року № 743-VII, цей Закон застосовується лише до осіб, які були учасниками масових акцій протесту, що розпочалися 21 листопада 2013 року. Для цього Закону участь особи у масових акціях протесту підтверджується її заявою відповідному органу чи посадовій особі.

Відповідно до заяви ОСОБА_1, остання просить не звільняти її від адміністративної відповідальності на підставі вищевказаного Закону, оскільки вона не була учасником масових акцій процесу та не рухалась у колоні автомобілів, у зв'язку з чим, в апеляційного суду відсутні правові підстави для задоволення клопотання в.о. прокурора Оболонського району м. Києва та звільнення ОСОБА_5 від адміністративної відповідальності за ст. 122-2 КУпАП на підставі ЗУ «Про недопущення переслідування та покарання осіб з приводу подій, які мали місце під час проведення мирних зібрань, та визнання такими, що втратили чинність, деяких законів України» від 21 лютого 2014 року № 743-VII.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, завданням судді при розгляді справ про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно з положеннями ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

У відповідності до змісту ч. 2 ст. 283 КУпАП, постанова у справі про адміністративне правопорушення, окрім іншого, повинна містити опис обставин, установлених при розгляді справи та прийняте по справі рішення.

Вищенаведені вимоги закону суддею місцевого суду дотримані не були.

Так, оскаржувана постанова судді не містить опису обставин адміністративного правопорушення, установлених судом, а має лише посилання на обставини, що викладені в протоколі про адміністративне правопорушення. Крім того, в резолютивній частині своєї постанови суддя місцевого суду, не визнавши ОСОБА_1 винною у вчиненні адміністративного правопорушення, застосував до неї адміністративне стягнення.

Також, суддя районного суду дійшов висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-2 КУпАП, пославшись на протокол про адміністративне правопорушення серії АБ2 № 392223 від 14 січня 2014 року відповідно до якого, ОСОБА_1 29 грудня 2013 року приблизно о 13 годині 15 хвилин, керуючи автомобілем марки «Опель» державний номерний знак НОМЕР_1 по вул. Богатирській в м. Києві, не виконала вимогу працівника міліції про зупинку транспортного засобу, а також на пояснення ОСОБА_1, інспектора ВДАІ, які останній надав у судовому засіданні та свідків.

Разом з тим, суддею районного суду не було надано належної оцінки рапорту інспектора СОМ ДТП ВДАІ Оболонського РУ ГУ МВС України в м. Києві ОСОБА_6 Так, в даному рапорті зазначено, що під час несення служби згідно дислокації по вул. Богатирській виїзду з вул. Озерної ним було подано жест про зупинку транспортному засобу «Опель» державний номерний знак НОМЕР_1, який його проігнорував та не зупинившись поїхав в напрямку вул. Богатирської КП 501. Дану інформацію було передано черговому по УДАІ.

При цьому, в матеріалах справи відсутні дані, а суддя районного суду не вжив заходів для перевірки, чи дійсно вказаний інспектор відповідно до дислокації повинен був та ніс службу саме на вул. Богатирській в м. Києві 29 грудня 2013 року приблизно о 13 годині 15 хвилин, а також дані про те, що зазначену вище інформацію було передано інспектором черговому по УДАІ. Крім того, зазначений рапорт не містить дати його складання і це залишилось поза увагою суду.

Відсутні в матеріалах справи і дані стосовно того, чому інспектором ВДАІ не було вжито заходів щодо зупинки транспортного засобу, який не зупинився на вимогу працівника міліції.

Відповідно до пояснень ОСОБА_1 та її захисника ОСОБА_2, на вул. Богатирській в м. Києві наявні дві камери системи відстеження та фіксації перевищення швидкості «Гарпун», які працюють в автоматичному режимі, однак в матеріалах справи відсутні будь-які фото або відеофіксація вчинення правопорушення, що в свою чергу було б беззаперечним доказом винуватості або невинуватості ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого їй правопорушення.

В судовому засіданні в суді апеляційної інстанції ОСОБА_1 категорично стверджувала що 29 грудня 2013 року приблизно о 13 годині 15 хвилин вона не рухалась по вул. Богатирській в м. Києві та вимогу від працівника міліції про зупинку транспортного засобу не отримувала.

Враховуючи те, що пояснення ОСОБА_1 суперечать протоколу про адміністративне правопорушення, в рапорті інспектора ВДАІ не зазначено причини зупинки транспортного засобу під керуванням водія ОСОБА_1 та інших вищевикладених обставин, вважаю, що без усунення цих недоліків і отримання додаткових доказів відсутні підстави стверджувати про наявність чи відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-2 КУпАП.

Таким чином, оскільки суддею місцевого суду під час розгляду справи не надано належну оцінку обставинам справи, прийнято рішення без всебічного, повного і об'єктивного з'ясування всіх обставин справи, не враховано недоліки, які були допущенні працівниками ВДАІ при оформленні матеріалів про адміністративне правопорушення, вважаю, що постанову судді місцевого суду слід скасувати, а матеріали справи про адміністративне правопорушення направити для доопрацювання до ВДАІ Оболонського РУ ГУМВС України в м. Києві. Враховуючи при цьому те, що вирішення питання про притягнення до адміністративної відповідальності конкретної особи належить виключно до компетенції органів ДАІ, які наділені повноваженнями проводити усі передбачені законом дії для встановлення дійсних обставин справи, зі складанням під час перевірки відповідних процесуальних документів, після чого, перевіривши наведені в апеляційній скарзі доводи, за наявності до того підстав, та з врахуванням вимог ст. 276 КУпАП, направити матеріали на новий судовий розгляд.

Керуючись ст. 294 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання в.о. прокурора Оболонського району м. Києва про звільнення ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності за ст. 122-2 КУпАП на підставі ЗУ «Про недопущення переслідування та покарання осіб з приводу подій, які мали місце під час проведення мирних зібрань, та визнання такими, що втратили чинність, деяких законів України» від 21 лютого 2014 року № 743-VII, залишити без задоволення.

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_1 задовольнити частково.

Постанову судді Оболонського районного суду м. Києва від 07 лютого 2014 року, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 122-2 КУпАП та застосовано до неї адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами на 3 місяці, скасувати.

Прийняти нову постанову, якою матеріали справи за протоколом про адміністративне правопорушення серії АБ2 № 392223 відносно ОСОБА_1 направити до ВДАІ Оболонського РУ ГУМВС України в Києві, для доопрацювання.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду міста Києва Паленик І.Г.

Справа № 33/796/423/2014 Категорія ст.124 КУпАПСуддя суду першої інстанції Яценко Н.О. Головуючий : Паленик І.Г.