Справа № 237/5969/13-п
Провадження № 3/237/3/14

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 січня 2014 року

Суддя Мар'їнського районного суду Донецької області Приходько В.А. розглянувши матеріал адміністративної справи, який надійшов з ВДАІ Мар»їнського РВ ГУМВС України в Донецькій області, у відношенні

ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1, ІНН НОМЕР_1, який проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2

у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч. 1 КпАП України, -

В С Т А Н О В И В:

27.11.13 року на адресу суду надійшла адміністративна справа про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст. 130 ч. 1 КпАП України. Відповідно до ст. 276 КпАП України справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення.

13.10.2013 року приблизно о 18-10 годині в місті Красногорівка по вулиці Нахімова водій ОСОБА_1 керував мопедом «Кануні» з робочим об»ємом двигуна 49,9 см3 з явними ознаками алкогольного сп»яніння (запах алкоголю з ротової порожнини, почервоніння очей) від проходження медичного огляду відмовився у присутності свідків, продув газоаналізатор «Драгер», результат о,64 %.

ОСОБА_1 у судове засідання не з»явився, про причини неявки суду не повідомив. Судом були вжиті заходи щодо виклику правопорушника через поштовий зв»язок та піддавання примусовому приводу, але як вказано у відповіді адресного бюро останній дійсно зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3, а згідно наданого рапорту ОСОБА_1 у місті реєстрації довгий час не перебуває. Оскільки згідно ст. 268 КУпАП присутність особи яка притягається до адміністративної відповідальності за ст. 130 ч.1 КУпАП не є обов»язковою, а в діях правопорушника вбачається склад адміністративного правопорушення, вважаю справу розглянути у відсутність ОСОБА_1 на підставі наявних в ній доказів.

Згідно зі ст. 251 КпАП України доказами про справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких в передбаченому законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність або відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його скоєнні та інші обставини, які мають значення для правильного вирішення справи.

Дослідивши матеріали справи (протокол про адміністративне правопорушення серії АБ 2№ 488439 від 13.10.2013 року (відповідає вимогам ст. 256 КпАП України, пояснення свідків), прихожу до висновку про те, що ОСОБА_1 порушуючи п 2.5, 2.9 ПДР України, своїми діями скоїв адміністративне правопорушення передбачене ст. 130 ч. 1 КпАП України.

При розгляді справи про адміністративне правопорушення зясовую: що ОСОБА_1 в своїх поясненнях вказав, що з протоколом він не згодний, оскільки випив «забродившева» квасу.

При дослідженні матеріалів справи встановлено, що свідки ОСОБА_2В та ОСОБА_3 в своїх поясненнях вказали, що були зупинені працівниками ДАІ, у присутності яких ОСОБА_1 відмовився пройти медичний огляд на стан алкогольного сп»яніння, продув алкотестер «Драгер» показники якого склали 0,64 проміле.

В матеріалах справи також маються результати проведення теста на визначення стану сп»яніння, результати аналізу якого склали 0,64 проміле. Згідно технічної документації що додається до газоаналізатору показники які понад 0,2 проміле свідчать про алкогольне сп»яніння. Правопорушник знаючи про результати аналізу поставив свій підпис в протоколі в графі «з результатами згоден». Даний факт суд розцінює, як такий, що свідчить про згоду ОСОБА_1 що він знаходився в стані алкогольного сп»яніння, оскільки працівником ДАІ було вказано, що проба аналізу є позитивною.

А тому пояснення ОСОБА_1 щодо його не згоди зі складеним протоколом, суд розцінює як спробу уникнути відповідальності за скоєне адміністративне правопорушення.

Вивчивши всі надані докази у сукупності, вважаю ОСОБА_1 винним в вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 130 ч. 1 КпАП України.

Правопорушник підлягає притягненню до адміністративній відповідальності, помякшуючих та обтяжуючих обставин не встановлено, постраждалих не має.

При обранні міри адміністративного стягнення, суд враховує обставини справи, ступінь суспільної небезпеки вчиненого, характеристику правопорушника (раніш до адміністративної відповідальності не притягався), вважаю, що відносно ОСОБА_1 достатньо застосувати адміністративне стягнення у вигляді штрафу, як таким що буде достатнім для запобігання скоєння правопорушення в майбутньому.

Згідно Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо сплати судового збору» від 19.10.2013 року судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладання адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

А тому при вирішенні питання про стягнення судового збору, у відповідності до ЗУ «Про судовий збір» вважає необхідним стягнути з ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 34 гривні 41 копійку.

На підставі викладеного, ст. 130 ч. 1 КпАП України, керуючись ст. ст. 279, 280, 283, 284 КпАП України, -

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 визнати винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч.1 КпАП України і накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 2550 (дві тисячі пятсот пятдесят) гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 34 (тридцять чотири) гривні 41 копійку в дохід держави.

Постанова в порядку провадження по справах про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови шляхом подання до Апеляційного суду Донецької області через Марїнський районний суд.

Суддя

Дата документу 09.01.2014