АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 553/4166/14-п
Номер провадження 33/786/257/14
Категорія:ч.1 ст.172-6 КУпАП
Головуючий у 1-й інстанції Тимчук Р.І.
Доповідач ап. інст. ОСОБА_1
ПОСТАНОВА ПО СПРАВІ ПРО АДМІНПРАВОПОРУШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 листопада 2014 року м. Полтава

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Полтавської області ОСОБА_1

з участю:

прокурора Стовбуна В.О.,

особи, що притягається до адміністративної відповідальності, - ОСОБА_2

розглянув у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляційним поданням прокурора м.Полтави на постанову Ленінського районного суду м.Полтави від 10 жовтня 2014 року.

Цією постановою провадження в справі про притягнення

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця та мешканця ІНФОРМАЦІЯ_2, пенсіонера,

до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 172-6 КУпАП закрито за відсутністю в його діях події вказаного правопорушення.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_2 22.07.2013 року наказом голови комісії з реорганізації Полтавської митниці №220-к звільнений з посади інспектора Полтавської митниці, за власним бажанням, у звязку з виходом на пенсію по інвалідності на підставі ст.38 КЗпП України. ОСОБА_2 у термін до 01.04.2014 року не подав за своїм останнім місцем роботи декларацію про майно, доходи, витрати і зобовязання фінансового характеру за 2013 рік. Отже, ОСОБА_2, будучи субєктом декларування, порушив вимоги фінансового контролю, зокрема ч.1 ст.12 Закону України «Про засади запобігання і протидії корупції», тобто несвоєчасно подав декларацію про майно, доходи, витрати і зобовязання фінансового характеру за 2013 рік, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.172-6 КУпАП.

Обґрунтовуючи свій висновок про відсутність події адміністративного правопорушення, суд вказав, що відповідно до показань свідків, допитаних в ході розгляду матеріалу в суді, декларацію про майно, доходи, витрати і зобовязання фінансового характеру за 2013 рік ОСОБА_2 заповнював, перебуваючи 31.03.2014 року в Полтавській митниці. Фактичних даних, що ОСОБА_2 заповнену декларацію подав в період з 01.04.2014 року по 07.04.2014 року, судом не встановлено.

В апеляційному поданні прокурор вказав, що суд першої інстанції при розгляді справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 за ч.1 ст.172-6 КУпАП всебічно, повно і обєктивно обставин справи не зясував, у звязку з чим виніс незаконну постанову про закриття справи, яка підлягає скасуванню. Прохав прийняти нову постанову, якою визнати ОСОБА_2 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 172-6 КУпАП, та накласти на нього стягнення у вигляді штрафу.

Інші учасники провадження постанову суду не оскаржували.

Вислухавши прокурора на підтримку апеляційної скарги, ОСОБА_2, який вважав постанову судді місцевого суду законною і прохав залишити її без змін, дослідивши матеріали справи, вважаю, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.

За змістом ст.252 та ст.280 КпАП України, при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд має повно, всебічно та обєктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та зясувати, чи було скоєно правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також зясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Наведені норми закону суддею не були виконані.

Відповідно до диспозиції ч.1 ст.172-6 КпАП України, відповідальність передбачена за неподання або несвоєчасне подання декларації про майно, доходи, витрати і зобовязання фінансового характеру, передбаченої Законом України «Про засади запобігання і протидії корупції».

Так, ОСОБА_2 з 30.11.1999 року по 25.07.2013 року працював в Полтавській митниці на різних посадах та відповідно до п.1 ч.1 ст.4 Закону України «Про засади запобігання і протидії корупції» є субєктом відповідальності за корупційні правопорушення.

30.11.1999 року ОСОБА_2 прийняв присягу державного службовця (а.с.6).

10.10.2012 року ОСОБА_2 був попереджений про спеціальні обмеження, встановлені Законами України «Про державну службу», «Про засади запобігання і протидії корупції» щодо прийняття на державну службу та проходження державної служби, а також адміністративну та кримінальну відповідальність за їх порушення (а.с.8-11).

Наказом голови комісії з проведення реорганізації Полтавської митниці №220-к від 22.07.2013 року ОСОБА_2 звільнено з займаної посади за власним бажанням, у звязку із виходом на пенсію по інвалідності на підставі ст.38 КЗпП України.

Відповідно до положень абзацу 2 ч.1 ст.12 Закону України «Про засади запобігання та протидії корупції» субєкти декларування, які звільнилися або іншим чином припинили діяльність, повязану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, зобовязані протягом одного року подавати за своїм останнім місцем роботи (служби) декларацію про майно, доходи, витрати і зобовязання фінансового характеру за минулий рік.

Згідно даних службової записки т.в.о. завідувача сектору персоналу Полтавської митниці Міндоходів ОСОБА_3, ОСОБА_2 декларацію про майно, доходи, витрати і зобовязання фінансового характеру за 2013 рік подав до Полтавської митниці в період з 01.04.2014 року по 07.04.2014 року (а.с.74-75). Зазначене відображено і в листах т.в.о. начальника Полтавської митниці Міндоходів та начальника відділу внутрішньої безпеки Головного управління Міндоходів в Полтавській області (а.с.40, 72-73). Окрім того, несвоєчасне подання ОСОБА_2 до митниці декларації про майно, доходи, витрати і зобовязання фінансового характеру за 2013 рік підтверджується наданими до матеріалів справи письмовим поясненням т.в.о. завідувача сектору персоналу Полтавської митниці Міндоходів ОСОБА_3 (а.с.41-44) та даними нею в суді першої інстанції показаннями, які суд першої інстанції помилково не взяв до уваги.

Власне і сам ОСОБА_2 під час складання протоколу про адміністративне правопорушення, в поясненнях власноруч вказав, що визнає себе винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-6 КУпАП, своєчасно подати декларацію за останнім місцем роботи забув у звязку з величезним накопиченням сімейних справ (а.с.3).

Закриваючи провадження в справі відносно ОСОБА_2 суд першої інстанції послався на показання свідків ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 та ОСОБА_7, разом з тим, зазначені свідки, будучи допитаними в ході судового розгляду пояснили, що їм не відомо, коли саме ОСОБА_2 подав декларацію про майно, доходи, витрати і зобовязання фінансового характеру за 2013 рік.

Отже, з урахуванням вищенаведеного висновки судді місцевого суду про відсутність події адміністративного правопорушення є помилковими.

З огляду на викладене, вважаю доведеним, що ОСОБА_2, 22.07.2013 року наказом голови комісії з реорганізації Полтавської митниці №220-к звільнений з посади інспектора Полтавської митниці, за власним бажанням, у звязку з виходом на пенсію по інвалідності на підставі ст.38 КЗпП України. У термін до 01.04.2014 року ОСОБА_2, будучи субєктом декларування, в порушення ч.1 ст.12 Закону України «Про засади запобігання і протидії корупції», несвоєчасно подав за своїм останнім місцем роботи декларацію про майно, доходи, витрати і зобовязання фінансового характеру за 2013 рік.

Разом з тим, відповідно до ст.22 КпАП України при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган (посадова особа), уповноважений вирішувати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_2 вперше притягується до адміністративної відповідальності, на момент розгляду справи подав декларацію про майно, доходи, витрати і зобовязання фінансового характеру за 2013 рік, правопорушення не містить корисливих мотивів і його наслідки усунуті.

Виходячи з наведеного, приходжу до висновку про можливість звільнення ОСОБА_2 від адміністративної відповідальності за ч.1 ст.172-6 КУпАП з обмеженням усним зауваженням.

Керуючись ст. 294 КУпАП , -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу прокурора м.Полтави задовольнити частково.

Постанову Ленінського районного суду м.Полтави від 10 жовтня 2014 року щодо ОСОБА_2 скасувати.

Постановити нову постанову, якою визнати ОСОБА_2 винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 172-6 КУпАП та на підставі ст.22 КуПАП, в звязку з малозначністю вчиненого адміністративного правопорушення, звільнити його від адміністративної відповідальності, обмежившись усним зауваженням.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя В.М.Герасименко