Справа 703/3256/14-п
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.07.2014 Смілянський міськрайонний суд Черкаської області в складі:

головуючого-судді Гудзюк І. В.

при секретарі Гречка В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Смілі адміністративну справу про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, жителя ІНФОРМАЦІЯ_2, непрацюючого, за ч. 1 ст. 130 КУпАП,-

встановив:

ОСОБА_1 притягується до адміністративної відповідальності за те, що він 14 травня 2014 року о 02 год. 40 хв. в м. Києві по вулиці Богдана Хмельницького 31/27 керував автомобілем з явними ознаками алкогольного спяніння та в установленому законом порядку відмовився від проходження медичного огляду на стан алкогольного спяніння в присутності двох свідків, чим порушив п. 2.5 ПДР України.

При розгляді справи ОСОБА_1 винним себе у вчиненні зазначеного правопорушення не визнав та пояснив, що 14 травня 2014 о 02 год. 40 хв. в м. Києві по вул. Б.Хмельницького працівники ДАІ безпідставно зупинили керований ним автомобіль без будь-яких підстав та звинуватили його в тому, що він перебуває в стані алкогольного спяніння. Враховуючи зухвалу поведінку працівників міліції, у подальшому, коли працівники міліції запропонували йому пройти освідування на предмет алкогольного спяніння він попросив їх надати свідоцтво про державну реєстрацію та свідоцтво про повірку технічного засобу, за допомогою якого потрібно було провести огляд на стан спяніння на місці зупинки транспортного засобу. На свою вимогу він отримав відмову, яка крім того супроводжувалася образливими словами та повідомленням про те, що в будь-якому випадку відносно нього буде складено протокол про керування транспортним засобом в стані алкогольного спяніння. Про необхідність їхати на освідування до медичного закладу працівники міліції йому не повідомляли, а він також на цьому не наполягав, так як в цьому не було необхідності, адже він був у тверезому стані, що було очевидним.

Під час всіх цих подій свідків чи очевидців не було, і лише коли він став наполягати на дотриманні працівниками міліції вимог закону, ними були запрошені незнайомі йому чоловік та жінка, які зі слів працівників міліції повинні були бути чи то свідками чи то понятими. Однак, через деякий час ці чоловік та жінка пішли геть і більш не поверталися. Натомість на місце події працівники міліції привели двох раніше незнайомих йому чоловіків. Наскільки він зрозумів, це були таксисти з приватних автомобілів таксі.

Зазначені особи не були присутніми на місці події з самого початку, їм нічого не було відомо про поведінку працівників міліції, його законні вимоги про дотримання порядку освідування. Вони лише були присутніми як працівники міліції закінчили складати протокол та підписали його.

Частиною 1 статті 247 КУпАП встановлено, що провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Відсутність самої події адміністративного правопорушення - це діяльність особи що не є такою, яка могла б розцінюватися як правопорушення.

Склад правопорушення - наявність обєктивних та субєктивних ознак, за наявність яких діяння вважається адміністративним правопорушенням. Відсутність хоч об однієї з ознак означає відсутність складу в цілому.

З наявних в справі про адміністративне правопорушення матеріалів, а також безпосередньо встановлених під час судового розгляду справи про адміністративне правопорушення обставин, будь-які фактичні дані (докази), на підставі яких можливо б було встановити наявність інкримінованого ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, не встановлені.

Так, відповідальність за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, по якій ОСОБА_1 притягується до адміністративної відповідальності, настає за керування транспортним засобом в стані алкогольного спяніння, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного спяніння.

Відповідно до п, 27 Постанови № 14 Пленуму Верховного суду України від 23 грудня 2005 року Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті, судам слід ураховувати, що відповідальність за ст. 130 КУпАП несуть особи, які керують транспортними засобами у стані алкогольного спяніння. Стан спяніння встановлюють шляхом огляду правопорушника, який проводиться згідно з Інструкцією про порядок направлення громадян для огляду на стан спяніння в заклади охорони здоровя та проведення огляду з використанням технічних засобів.

Однак, будь-яких доказів, які б підтверджували перебування водія ОСОБА_1 в стані алкогольного спяніння не встановлено. Із матеріалів справи вбачається, що працівники міліції не пропонували і не застосовували спеціальні технічні засоби відносно ОСОБА_1 на місці на предмет його огляду на стан алкогольного спяніння.

Відповідно до встановленого порядку огляд на стан алкогольного спяніння водія ОСОБА_1 не проводився. Адже, як передбачено ст. 266 КУпАП, п.1.6. Наказу Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоровя України №400/666 від 09.09.2009 Про затвердження Інструкції про виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, огляд водія на стан алкогольного спяніння проводиться уповноваженою особою Державтоінспекції на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ і Держспоживстандартом у присутності двох свідків. Перед проведенням огляду уповноважена особа Державтоінспекції МВС інформує особу, яка підлягає огляду на стан спяніння, про порядок застосування спеціального технічного засобу та на її вимогу надає свідоцтво про державну реєстрацію та свідоцтво про його повірку (п.2.5 вказаного наказу №400/666). У разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння працівником міліції з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоровя.

Всі згадані нормативні документи, включно і ст. 266 КУпАП, вказують на те, що огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Наведені ОСОБА_1 доводи у підтвердження своєї невинуватості будь-якими іншими доказами не спростовані, а тому виходячи із загальних засад судочинства, не спростовані сумніви у винності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, тлумачаться на користь цієї особи.

Зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення свідки ОСОБА_2 та ОСОБА_3, з поверхневих пояснень яких вбачається, що вони нібито були присутніми під час складання протоколу відносно ОСОБА_1, в судове засідання не зявилися з невідомих причин, будучи своєчасно сповіщеними про місце і час розгляду справи. Тому, детально зясувати у зазначених осіб в судовому засіданні чи дійсно громадянин ОСОБА_1 перебував в стані алкогольного спяніння, з яких безпосередньо причин він відмовився від проходження освідування, не представилось можливим.

Беручи до уваги неявку в судове засідання вказаних свідків та формально-поверхневий зміст їх пояснень, суд вважає, що при вирішені справи по суті суд позбавлений можливості послатись як на доказ на наявні в матеріалах справи їх пояснення.

Таким чином, як вже зазначалося, не спростовані сумніви у винності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, тлумачаться на користь цієї особи.

Що стосується наявності в діях водія ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП в частині відмови особи, яка керує транспортним засобом від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного спяніння, то відповідно до п. 27 Постанови № 14 Пленуму Верховного суду України від 23 грудня 2005 року Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті, підставою для притягнення порушника до адміністративної відповідальності є ухилення водія від огляду.

Однак факт ухилення водія ОСОБА_1 від огляду на стан спяніння не знайшов свого обєктивного підтвердження як наявними у справі матеріалами, так і безпосереднього їх дослідження під час судового засідання.

Оскільки матеріалами справи винність ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП не доведена, суд вважає, що в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбачений цією статтею, а тому провадження в справі підлягає закриттю на підставі п.1 ч.1 ст. 247 та ст. 284 КУпАП.

Керуючись ст.ст. 247, 283, 284 КУпАП, -

постановив:

Адміністративну справу про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Посвідчення водія серії САВ № 032494 повернути ОСОБА_1.

Постанова може бути оскаржена до апеляційного суду Черкаської області або на неї може бути внесено подання прокурора через Смілянський міськрайонний суд шляхом подачі в 10 денний строк з дня її винесення апеляційної скарги чи внесення подання прокурора.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги чи внесення подання прокурора.

Головуючий: І. В. Гудзюк