Справа № 149/932/14-п
Провадження №3/149/357/14
Номер рядка звіту 147
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.04.2014 року м. Хмільник

Суддя Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області Слободонюк М.В., розглянувши матеріали, які надійшли від ВДАІ Хмільницького МВ УМВС України у Вінницькій області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, українця, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_2, не працюючого, одруженого, інваліда 2-ї групи, проживаючого ІНФОРМАЦІЯ_3, ІПН НОМЕР_1

за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

В С Т А Н О В И В:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії АБ2 № 601665 від 31.03.2014 року, водій ОСОБА_1 31.03.2014 року о 23:15 годині в с. Сальниця Хмільницького району Вінницької області по вул. Леніна керував автомобілем ЗАЗ 1102, д.н.з. 52315ВІ, з явними ознаками алкогольного спяніння (різкий запах алкоголю з ротової порожнини, тремтіння рук). Від проходження огляду на стан алкогольного спяніння водій відмовився в присутності двох свідків, чим порушив п. 2.5 ПДР та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

При розгляді справи ОСОБА_1 свою провину у скоєному визнав у повному обсязі, пояснивши суду, що перед тим як сів за кермо автомобіля дійсно випив пляшку пива. У скоєному щиро розкаявся та звернув увагу суду на ту обставину, що допущене порушення вчинене ним у звязку зі збігом обставин. А саме, зазначив, що він являється інвалідом війни другої групи та має ампутовані обидві ноги, замість яких встановлені протези, та користується виданим управлінням праці та соціального захисту населення автомобілем, спеціально обладнаним для інвалідів. 31.03.2014р. пізно ввечері в їхньому домогосподарстві по вул. Леніна, 74 в с. Сальниця отелилася корова, у звязку з чим необхідно було терміново доставити лікаря-ветеринара. А оскільки єдиною можливістю забезпечити прибуття ветеринара було використання автомобіля, тому він вимушений був сісти за кермо, оскільки вважав, що цілком здатний самостійно керувати ним, а так як це був нічний час доби і нікого на вулиці села не було, відстань яку необхідно було проїхати близько 500 метрів, тому жодної небезпеки у таких діях не вбачалося.

За таких обставин, а також враховуючи, що він є свідомим громадянином, воїном-афганцем та має військові нагороди, і за будь-яких інших обставин ніколи б не допустив подібного правопорушення, просить суд не застосовувати до нього адміністративного стягнення, оскільки для нього і його сімї це буде не підйомний тягар, а обмежитися усним зауваженням на підставі ст. 22 КУпАП.

Суд, вислухавши пояснення ОСОБА_1, дослідивши матеріали справи, оцінивши всі наявні у ній докази приходить до висновку, що ОСОБА_1 скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного спяніння, що в повному обсязі доводиться протоколом про адміністративне правопорушення серії АБ2 №601665 від 31.03.2014р. та поясненнями порушника.

У відповідності до статті 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Разом із тим стаття 22 КУпАП передбачає можливість звільнення від адміністративної відповідальності при малозначності правопорушення. Так, при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган, уповноважений вирішувати справу, може звільнити правопорушника від адміністративної відповідальності й обмежитися усним зауваженням.

Вказана стаття не міститься визначення та перелік малозначних правопорушень, а отже це питання має вирішуватися у кожному конкретному випадку індивідуально, виходячи з того, що малозначні правопорушення - це такі дії, які не спричинили, або не могли спричинити істотної шкоди суспільним та державним інтересам, правам і свободам громадян або іншим цінностям, що охороняються законом.

При судовому розгляді даної справи встановлено, що ОСОБА_1 є інвалідом війни другої групи, так як має ампутовані кінцівки ніг, які втрачені під час бойових дій в Афганістані, одружений, має на утриманні двоє дітей, одна з яких неповнолітня, позитивно характеризується за місцем проживання, бере активну участь у громадському житті села. Крім того, Указом Президіума Верховної Ради СРСР від 20.06.1985р. нагороджений орденом ОСОБА_2, має також і інші нагороди.

Обставини, при яких було скоєне дане адміністративне правопорушення викликані крайньою необхідністю та повязані із особливими потребами та тими обмеженими можливостями, присутніми у ОСОБА_1 у звязку із наявною у нього інвалідністю. Крім того суд враховує, що стан алкогольного спяніння у порушника не виявлявся, останній у повній мірі оцінював дорожню обстановку, керуючи транспортним засобом; рухався у нічний час доби за відсутністю на дорозі інших учасників руху та на незначну відстань (до 500 метрів від власного будинку), не створюючи при цьому жодної небезпеки для інших та не завдаючи жодної шкоди суспільним чи державним інтересам.

Наведені обставини у своїй сукупності, а також саме ставлення ОСОБА_1 до вчиненого вказує на можливість звільнення останнього від адміністративної відповідальності в порядку ст. 22 КУпАП.

На переконання суду лише сам факт провадження у справі про адміністративне правопорушення та усне зауваження за скоєне для ОСОБА_1 є достатнім заходом, спрямованим на його виховання та запобіганню вчинення у майбутньому подібних правопорушень.

Керуючись ст.ст. 22, 283-285 КУпАП,-

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звільнити від адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 1 ст. 130 КУпАП на підставі ст. 22 КУпАП, у звязку з малозначністю вчиненого адміністративного правопорушення, та обмежитись відносно нього усним зауваженням.

Постанова може бути оскаржена апеляційного суду Вінницької області через Хмільницький міськрайонний суд протягом 10 днів з дня її винесення.

Суддя: Слободонюк М.В.