П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа № 548/2024/14-п

Провадження № 3/ 548/702/14

09.12.2014

Суддя Хорольського районного суду Полтавської області Старокожко В.П. розглянувши адміністративний матеріал, який надійшов від ОСОБА_1 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, жителя ІНФОРМАЦІЯ_3, гр. України, не працюючого , в матеріалах справи дані про ідентифікаційний код відсутні, за ст. 173 КУпАП,-

ВСТАНОВИВ:

Згiдно протоколу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 09.09.2014 року близько 17.00 годин, за місцем свого проживання в ІНФОРМАЦІЯ_4 він висловлювався нецензурною лайкою в бік гр.-ки ОСОБА_1, тим самим порушуючи громадський порядок і спокій громадян та, відповідно, йому було інкриміновано вчинення адміністративного правопорушення за ст.173 КУпАП.

Заслухавши особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, та дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення суд приходить до наступного висновку.

В судовому засіданні ОСОБА_2 винним себе у вчиненні даного адміністративного правопорушення не визнав та пояснив,що він взагалі не говорив до ОСОБА_1 і, що саме вона почала сварку без будь-якої причини, коли він стоячи у себе на подвр"ї просто дивився у її двір.

Обєктивна сторона правопорушення, передбаченого ст.173 КУпАП, полягає в у нецензурній лайці в громадських місцях, образливому чіплянні до громадян та інших діях, що порушують громадський порядок і спокій громадян.

Першою формою дрібного хуліганства є нецензурна лайка у громадських місцях. Під нецензурною лайкою необхідно розуміти найбільш цинічні лайки, це певнi непристойні висловлювання, один із найогидніших різновидів словесної брутальності. Враховуючи пояснення особи, яка притягаэться до адмiнiстративноi вiдповiдальностi, вiн взагалi не говорив до Родзiної i нiяким чином не намагався вчинити лайку, та, стверджує,що, навпаки,гр-ка Родзiна О.В. почала сварку. Крiм того, обов'язковою ознакою об'єктивної сторони цього правопорушення є місце його скоєння, а саме - громадське місце, яке дістало законодавче визначення як частина (частини) будь-якої будівлі, споруди, яка доступна або відкрита для населення вільно, чи за запрошенням, або за плату, постійно, періодично або час від часу, зокрема під'їзди, а також підземні переходи, стадіони. В даному випадку, виходячи з пояснень сторін, сварка відбувалась на подвір"ї, що не є громадським місцем.

У випадку, якщо громадське місце відсутнє, то іншою формою цього правопорушення буде становити образливе ставлення до громадян під яким необхідно розуміти докучливу поведінку, пов'язану з образливими діями, що зневажають честь і гідність людини та утискають будь-чию волю, до того ж у грубій розв'язній манері. Для цiєї форми характерним є ігнорування волі та бажання оточення, прагнення нав'язати свою волю, а точніше свавілля. Відповідно до пояснень сторін, в поведінці ОСОБА_2 ніякого образливого ставлення до ОСОБА_1 не було.

Третьою формою об'єктивної сторони данного правопорушення є «інші подібні дії». До них необхідно віднести: безпідставне порушення спокою громадян; співання непристойних пісень; вигуки, свист; ґвалт, крики з хуліганських мотивів біля вікон громадян у нічний час; знищення або пошкодження з хуліганських мотивів якого-небудь майна у незначних розмірах тощо. В даному випадку, сварка вiдбувалась на власному подвiр"ї сторiн, нiяких свiдкiв та iнших доказiв,як вбачається в поясненнях сторiн, не було. ОСОБА_2 стверждував,що взагалi не чiпав гр-ку Родзiну.

Виходячи з вищенаведенного, нi одна з форм обєктивної сторони не пiдтверджена, що говорить

про вiдсутнiсть складу даного адмiнiстративного правопорушення.

Із субєктивної сторони дрібне хуліганство характеризується прямим умислом. Особа усвідомлює, що її дії протиправні, вона передбачає, що в результаті їх учинення будуть порушені громадський порядок і спокій громадян, і бажає цього. Основним елементом субєктивної сторони дрібного хуліганства є також мотив задоволення індивідуалістичних потреб самоствердження шляхом ігнорування гідності інших людей.

Факт вчинення правопорушення підтверджується лише письмовими поясненнями ОСОБА_1, та складеним з її слів протоколом про адміністративне правопорушення. Особа,яка притягається до адміністративної відповідальності, в судовому засіданні надала зовсім інші пояснення, що є протилежними поясненнням ОСОБА_1 Подія відбувалась на подвір"ї ,що не є громадським місцем, так як громадське місце визначається як як частина (частини) будь-якої будівлі, споруди, яка доступна або відкрита для населення вільно, чи за запрошенням, або за плату, постійно, періодично або час від часу, зокрема під'їзди, а також підземні переходи, стадіони

У протоколі про адміністративне правопорушення відсутні посилання на жодні докази події, в тому числі свідків, речові докази. Пояснення сторін щодо даного адміністративного правопорушення різні,тому не можна стверджувати,що було насправді того дня без наявності необхідних доказів. Наявна заява про адміністративне правопорушення від 09.09.2014 року ОСОБА_1 та її пояснення не деталізовані, не містять доказів щодо наявності елементів складу правопорушення, передбаченого саме ст.173 КУпАП, зокрема хуліганських мотивів, даних про порушення громадського порядку, тому не можуть бути прийняті до уваги як докази. Інші докази відсутні.

В діях ОСОБА_2 немає складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП, оскільки об"єктивна та суб"єктивна сторона цього правопорушення не підтверджені.

Відповідно до ст.247 ч.1 п.1 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю в звязку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст.247, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 визнати не винним у вчиненні адміністративного правопорушення, перебаченого ст.173 КУпАП, закрити провадження по справі у звязку з відсутністю у діях останнього складу адміністративного правопорушення.

На постанову суду може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Полтавської області через суд першої інстанції протягом 10 днів з дня винесення постанови.

Суддя Хорольського районного суду: В.П.Старокожко