Справа № 574/869/14-п Провадження № 3/574/239/2014
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 серпня 2014 року м.Буринь

Суддя Буринського районного суду Сумської області Куцан В.М. з участю секретаря Кошелєвої Н.В. розглянувши матеріали, які надійшли з відділення ДАІ з обслуговування Буринського району про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, мешканця ІНФОРМАЦІЯ_2, не працюючого,

за ч.1 ст.130 КУпАП,

в с т а н о в и в:

Відносно ОСОБА_1 складено протокол про те, що він 22.07.2014 року, о 14 годині 35 хвилин, керував мопедом «Хонда» в м. Буринь, по вулиці Д.Бідного з ознаками алкогольного спяніння (різкий запах алкоголю з порожнини рота) і відмовився від проходження, згідно встановленого порядку, медичного огляду на стан алкогольного, чим порушив п.2.5 ПДР України.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину не визнав та пояснив, що дійсно 22.07.2014 керував мопедом і був зупинений працівником ДАІ, які запропонували пройти йому медичний огляд на стан алкогольного спяніння, оскільки вважали, що він на підпитку. Він пояснив, що декілька годин тому випив пляшку пива, однак у стані алкогольного спяніння не перебуває. Йому дали продути якийсь прилад. Він погодився і продув два рази, однак йому не повідомили, що показав прибор. Потім працівники ДАІ повідомили, що йому треба підписати протокол, що він відмовився від проходження медичного огляду і один з них продиктував пояснення. Разом з тим, він просив щоб проїхали до лікарні, де він би пройшов освідування, тільки кудись потрібно було поставити мопед. Вони не погодились, у звязку з чим він сам поїхав до Буринської ЦРЛ де пройшов відповідне медичне освідування, яке показало що він тверезий. Ніяких свідків, в присутності яких він нібито відмовився пройти медичний огляд не було.

В.о. начальника ВДАІ з обслуговування Буринського району ОСОБА_2 пояснив, що інспектор Погорєлов В.А., який складав даний протокол, в теперішній час перебуває у відпустці з виїздом з постійного місця проживання і не може зявитися до суду. Однак він також був з ним і вважає, що інспектор правомірно склав відносно ОСОБА_1 протокол про адміністративне правопорушення, оскільки той відмовився пройти медичний огляд на стан вживання алкогольних напоїв. Останньому вони не пропонували подути ніякого приладу для проходження відповідної перевірки на місці, оскільки такого не мають.

Свідки ОСОБА_3 та ОСОБА_4, кожен окремо, пояснили, що у їх присутності працівники ДАІ не пропонували ОСОБА_1 пройти медичний огляд на стан вживання алкогольних напоїв. Тільки зі слів працівників міліції він це відмовився зробити. Потім їм дали вже готові бланки пояснень, які вони не читаючи підписали. Однак ознайомившись з цими письмовими поясненнями заперечили факти які в них написані, оскільки вони їх взагалі не писали, а ОСОБА_1 взагалі до них не виходив а знаходився в машині ДАІ.

Свідок ОСОБА_5 пояснив, що він працює лікарем наркологом Буринської ЦРЛ і 22.07.2014 року, близько 17-ї години його викликали до лікарні, оскільки було звернення ОСОБА_1 на проведення медичного огляду. В ході огляду було встановлено, що ОСОБА_1 тверезий і жодних ознаків алкогольного спяніння у нього не було. Перед тим, як провести такий огляд, телефоном, було повідомлено до Буринського РВ УМВС про необхідність явки працівників ДАІ, однак ті не приїхали.

Вислухавши покази свідків та особи яка притягується до адміністративної відповідальності, дослідивши обставини справи, представлені докази та давши їм оцінку, приходжу до наступних висновків.

Так, відповідно до п.п.2.5 Правил дорожнього руху України, водій повинен на вимогу працівника міліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного спяніння, впливу наркотичних засобів чи токсичних речовин.

Однією з підстав притягнення особи до адміністративної відповідальності за ч.1 счт.130 КУпАП є відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до диспозиції цієї статті, до адміністративної відповідальності може бути притягнуто особу тільки тоді, коли вона відмовилася від проходження огляду лише в установленому чинним законодавством порядку.

Такий порядок визначений ст.266 КУпАП, постановою Кабінету Міністрів України №1003 від 12.12.2008 року «Про затвердження Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду»(далі - Постанова) та спільним наказом МВС України та МОЗ України від 09.09.2009 N 400/666 «Про затвердження Інструкції про виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» (далі-Інструкція), зареєстрованого в Міністерстві юстиції 06.10.2009 року за №931/16947.

Відповідно до вказаних нормативних актів оглядові підлягають лише водії транспортних засобів, щодо яких в уповноваженої особи Державтоінспекції є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного чи іншого спяніння, згідно з ознаками такого стану установленими МОЗ та МВС України. Сам огляд водія проводиться безпосередньо працівником міліції на місці зупинки транспортного засобу у присутності двох свідків з використанням спеціальних технічних засобів. Результати огляду, проведеного уповноваженою особою Державтоінспекції, зазначаються у протоколі про адміністративне правопорушення (ч.ч.1,2 ст.266 КУпАП, пункти 2-5 Постанови, пункти 1.6, 2.1-2.7,2.10 Інструкції).

ОСОБА_3 у разі незгоди водія на проведення такого огляду працівником міліції з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоровя, але не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення відповідних підстав. (ч.3 ст.266 КУпАП, пункти 6-7 Постанови). При цьому пунктом 1.7 Інструкції встановлено, що зазначений огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоровя, якому надано право на проведення такого огляду відповідно до статті 266 КУпАП.

Проте, огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог ст.266 КУпАП, вважається недійсним (ч.5 цієї статті).

Однак, як встановлено в судовому засіданні та вбачається з матеріалів справи, всупереч вказаних вимог закону працівники Державтоінспекції на місці зупинки ОСОБА_1 не пропонували йому пройти огляд на встановлення стану спяніння за допомогою спеціальних технічних засобів у присутності двох свідків.

На це, зокрема вказали свідки ОСОБА_3 та ОСОБА_4., а також особа сам ОСОБА_1. Крім того з показів зазначених свідків видно, що пояснення працівникам ДАІ вони взагалі не давали, оскільки ті дали їм підписати вже готові бланки пояснень за набраним на компютері текстом, а ОСОБА_1 взагалі в їх присутності не пропонували їхати до медичної установи і він не відмовлявся виконувати ці вимоги.

При цьому, висновок особи, яка склала протокол про адміністративне правопорушення про наявність у ОСОБА_1 ознак алкогольного спяніння «різкий запах алкоголю з порожнини рота» після вжиття останнім пляшки пива за декілька годин перед зупинкою, викликає сумніви у їх достовірності, оскільки і свідки в судовому засіданні наявність таких ознак також не підтвердили, а в.о. начальника ВДАІ з обслуговування Буринського району ОСОБА_2 повідомив, що у відділені взагалі немає спеціальних технічних засобів, із застосування яких можливо провести відповідний огляд.

Натомість, ОСОБА_1 в судовому засіданні надавав послідовні пояснення проте, що під час керування транспортним засобом у стані алкогольного спяніння не перебував, а їхати на огляд в медичний заклад він фактично не відмовлявся.

Крім того, відповідно до ст. 260 КУпАП у випадках, прямо передбачених законами України, з метою припинення адміністративних правопорушень, крім іншого, допускається адміністративне затримання особи, тимчасове затримання транспортного засобу, відсторонення водіїв від керування транспортними засобами. Порядок застосування вказаних заходів забезпечення провадження в справах про адміністративні правопорушення визначається цим Кодексом та іншими законами України (ч.2 ст.260 КУпАП).

Зокрема, відповідно до ст.2652 КУпАП, у разі наявності підстав вважати, що водієм вчинені порушення, перелічені у ч.1 цієї статті, у тому числі ст.130 КУПАП, працівник Державної автомобільної інспекції тимчасово затримує транспортний засіб, після чого зобовязаний надати особі можливість повідомити про тимчасове затримання транспортного засобу та своє місцезнаходження іншу особу за власним вибором і вжити заходів щодо повернення автомобіля до місця постійної дислокації.

Згідно зі ст.266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного спяніння, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами та оглядові на стан алкогольного спяніння. У разі відсторонення особи від керування транспортним засобом можливість керування цим транспортним засобом надається уповноваженій особі, яка має посвідчення водія відповідної категорії та може бути допущена до керування транспортним засобом.

Про те в судовому засіданні встановлено, що вказаних заходів з метою припинення адміністративного правопорушення працівниками ДАІ щодо ОСОБА_1 також вжито не було.

Такі дії працівників Державтоінспекції вже самі по собі викликають сумнів у тому, що в той час у ОСОБА_1 були ознаки алкогольного спяніння і відповідно підстави для його огляду.

Відсутність будь-яких ознак алкогольного спяніння у вказаної особи підтверджується і актом №41 від 22.07.2014 року щодо результатів медичного огляду останнього з метою виявлення стану алкогольного спяніння та висновком до нього, який було проведено в Буринський ЦРЛ.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі та у спосіб, що передбачені Конституцією України та законами України.

Таким чином вищевикладене свідчить про те, що працівники ДАІ при порушенні щодо ОСОБА_1 провадження у справі про адміністративне правопорушення діяли не у відповідності до своїх повноважень та способу, що передбачені чинним законодавством.

Будь-які інші належні, допустимі та достовірні докази, які б вказували на наявність у діях останнього складу адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, у справі відсутні та в судовому засіданні не встановлені.

Частиною 1 статті 7 КУпАП встановлено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в звязку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і порядку, встановлених законом.

Відповідно до ст.245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративне правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і обєктивне зясування обставин кожної справи, вирішення її у точній відповідності за законом...

Статтею 62 Конституції України передбачено, що обвинувачення не може ґрунтуватись на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Виходячи із змісту ст.8 Конституції України щодо визначення і дії в Україні верховенства права, положення ст.62 цього Закону розповсюджуються і на обвинувачення особи у вчиненні адміністративного правопорушення.

З урахуванням вищевикладеного, вважаю, що провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 підлягає закриттю за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.ст.247,283-285 КУпАП,

п о с т а н о в и в:

Провадження в справі про адміністративне правопорушення передбачене ч.1 ст.130 КУпАП відносно ОСОБА_1 закрити, у звязку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Апеляційного суду Сумської області через Буринський районний суд протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Буринського

районного суду ОСОБА_6