Номер провадження № 33/785/147/14
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
Доповідач Прібилов В. М.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.03.2014 року м. Одеса

Суддя апеляційного суду Одеської області Прібилов В.М., розглянувши скаргу ОСОБА_2 на постанову судді Овідіопольського районного суду Одеської області від 24.12.2013 року,-

встановив

Зазначеною постановою судді,

ОСОБА_2,

ІНФОРМАЦІЯ_1, одруженого, який має двох неповнолітніх дітей, працюючого контролером технічного стану транспортних засобів ТОВ „Бінар, проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2,

притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування усіма видами транспортних засобів строком на один рік.

Відповідно до постанови судді, ОСОБА_2 притягнутий до адміністративної відповідальності за те, що він 24.11.2013 року о 02.30г., керуючи автомобілем НОМЕР_1, рухався по вул.Леніна в смт. Ширяєво Одеської області з явними ознаками алкогольного спяніння (різкий запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння очей, нерозбірлива мова), від проходження медичного огляду на стан алкогольного спяніння в установленому законом порядку відмовився у присутності двох понятих, чим порушив п.2.5 „Правил дорожнього руху України.

Заперечуючи проти постанови судді, ОСОБА_2 у скарзі вказав, що вважає постанову винесеною з порушенням норм матеріального та процесуального права, у звязку з тим, що, всупереч вимогам ст.268 КУпАП суд першої інстанції розглянув справу у його відсутність, чим позбавив можливості захистити свої права та інтереси в суді. При накладені стягнення суд не врахував характер вчиненого правопорушення, особу винного, ступінь вини, майновий стан та обставини, що обтяжують та помякшують відповідальність.

Крім того, у постанові суду відсутнє будь-яке обґрунтування прийнятого рішення про накладення адміністративного стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами.

Своєчасно оскаржити постанову судді він не міг, оскільки про час та дату розгляду справи судом не повідомлявся, а копію постанови суд першої інстанції йому не надіслав. Про наявність постанови судді він дізнався випадково, 10.02.2014 року від співробітників ДАІ, які зупинили його для перевірки документів, а копію постанови отримав у суді першої інстанції 12.02.2014 року.

Просить поновити йому строк на подачу апеляційної скарги та скасувати постанову суду, закривши провадження по справі, або змінити постанову та застосувати до нього стягнення у вигляді штрафу.

Вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення ОСОБА_2 вважаю, що клопотання про поновлення строку на подачу апеляційної скарги підлягає задоволенню повністю, а апеляційна скарга частковому задоволенню, постанова судді зміні з наступних підстав:

Згідно зі ст.294 КУпАП, постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником або на неї може бути внесено протест прокурора протягом десяти днів з дня винесення постанови.

У відповідності зі ст. 268 КУпАП, справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і, якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Розгляд справи у відсутності цієї особи допустимий лише при наявності відомостей про своєчасне її сповіщення про час та місце розгляду справи.

Як вбачається з матеріалів справи, а саме протоколу про адміністративне правопорушення, ОСОБА_2 був належним чином повідомлений про розгляд справи у Овідіопольскому районному суді Одеської області 24.12.2013 року, про що свідчить його особистий підпис, який підтверджений апелянтом, в звязку з чим його доводи про порушення судом у цій частині вимог закону є безпідставними.

Справа була розглянута у відсутність правопорушника, постанова суду була ним отримана 12.02.2014 року, а апеляційна скарга подана 20.02.2014 року у встановлений законом строк.

За таких обставин вважаю, що строк на подачу апеляційної скарги повинен бути поновлений.

В своїх поясненнях, наданих в суді апеляційної інстанції, ОСОБА_2 не заперечував проти по рушення ним Правил дорожнього руху, та зазначив, що вину в скоєні адміністративного правопорушення визнає в повному обсязі, в своїх діях щиро розкаюється, правопорушення вчинив уперше, просив врахувати, що керував транспортним засобом у стані алкогольного спяніння вимушено, в звязку з необхідністю доставки до лікарні дитини його знайомих, яка в подальшому була прооперована, однак доказів на підтвердження цього факту не надав. Крім того прохав суд врахувати, що він є єдиним утримувачем своєї сімї, працює на підприємстві у якому по роду своєї діяльності йому вкрай необхідна можливість керування транспортним засобом, а позбавлення цього права поставить його сімю у скрутне матеріальне становище. Просить змінити постанову суду, помякшити накладене стягнення на інший вид стягнення, не пов'язаний з позбавленням його права керування транспортними засобами.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобовязаний зясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що помякшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також зясувати інші обставини, що мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Висновок судді про доведеність вини ОСОБА_2 у вчиненні правопорушення, при зазначених у постанові обставинах, підтверджується особистими поясненнями правопорушника, змістом протоколу про адміністративне правопорушення, тому його дії вірно кваліфіковані за ч.1 ст.130 КУпАП.

З матеріалів справи вбачається, що було складено протокол про адміністративні правопорушення, згідно з яким ОСОБА_2, керуючи ав томобілем, порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху.

Разом з тим, адміністративне стягнення правопорушнику призначено з порушенням вимог ст.ст.33-35 КУпАП.

У випадках, коли санкція закону, по якому особа визнається винним, передбачає різні види стягнень, суддя при внесенні постанови, повинний мотивувати застосування того або іншого виду стягнення.

З матеріалів справи видно, що ці вимоги закону не дотримані, тому що суддя при накладенні адміністративного стягнення не прийняв до уваги те, що ОСОБА_2 уперше притягується до адміністративної відповідальності, щиро розкаявся в скоєному, позитивно характеризується, має на утриманні двох неповнолітніх дітей та дружину, яка тимчасово не працює, і ту обставину, що автомобіль є важливою складовою його роботи і фактично єдиним джерелом доходу його родини.

При наявності таких даних, позбавлення ОСОБА_2 права керувати транспортними засобами, не можна визнати справедливим, законним та обґрунтованим рішенням, тому йому необхідно обрати більш м'який вид стягнення.

У відповідності до ч. 8 ст. 294 КУпАП, за наслідками розгляду апеляційної скарги, протесту прокурора суд апеляційної інстанції має право:

1) залишити апеляційну скаргу чи протест прокурора без задоволення, а постанову без змін;

2) скасувати постанову та закрити провадження у справі;

3) скасувати постанову та прийняти нову постанову;

4) змінити постанову.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 293, 294 Кодексу України про адмініс тративні правопорушення, суддя апеляційного суду Одеської області,-

постановив

Поновити ОСОБА_2 строк на апеляційне оскарження постанови судді Овідіопольського районного суду Одеської області від 24.12.2013 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Постанову судді Овідіопольського районного суду Одеської області від 24.12.2013 року відносно ОСОБА_2 у частині накладеного адміністративного стягнення у виді позбавлення права керувати транспортними засобами строком на шість місяців, - змінити на штраф в дохід держави в розмірі 3400 грн.

В решті зазначену постанову залишити без змін.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя апеляційного суду

Одеської області ОСОБА_3.