33/775/57/2014(м)
221/1578/14-п

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 червня 2014 року м. Маріуполь

Суддя судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Донецької області

ОСОБА_1 розглянувши апеляційну скаргу правопорушника ОСОБА_2 на постанову Волноваського районного суду Донецької області від 29 квітня 2014 року, якою

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1,уродженку ІНФОРМАЦІЯ_2 Алтайського краю, громадянку України, не працюючу, яка мешкає за адресою: Донецька область, Волноваський район, с. Володимирівка, вул. Кошового, б.6.

Притягнуто до адміністративної відповідальності за правопорушення, передбаченого ст.. 173-2 ч.1 КУпАП та призначено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 51 (п*ятидесят одну ) грн.

Стягнуто з ОСОБА_2 судовий збір у суммі 36,54 грн. (тридцять шість гривень п*ядесят чотири коп..).

В С Т А Н О В И В :

12 березня 2014 року приблизно о 17-00 годині ОСОБА_2 за місцем свого проживання у ІНФОРМАЦІЯ_3 почала сварку із своєю свекрухою ОСОБА_3, висловлювалась в адресу останньої нецензурною лайкою, чим здійснила насилля у родині психологічного характеру, тобто скоїла правопорушення передбачене ст.. 173-2 ч.1 КУпАП , що підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення, заявою ОСОБА_3, поясненнями свідка ОСОБА_4

Постановою судді Першотравневого районного суду Донецької області від 29 квітня 2014 року ОСОБА_2, визнано винною у скоєнні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 173-2 ч.1 КУпАП та призначено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 51 грн. Також стягнуто з ОСОБА_2 судовий збір в сумі 36, 54 грн., на користь держави.

В своїй апеляційній скарзі на вказану постанову суду ОСОБА_2 просить постанову скасувати, а провадження по справі припинити у зв*язку із відсутністю в її діях складу правопорушення.

В обґрунтуванні своїх вимог вказує, що згідно постанови суду, її провина у скоєнні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 173-2 ч.1 КУпАП встановлена у повному обсязі, що не відповідає дійсності, тому що ані психологічного ані іншого насилля у відношенні ОСОБА_5 вона не здійснювала.

Зазначає, що сварка між нею, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 дійсно мала місце, але нецензурною лайкою вона не висловлювалась, нікого вона не виганяла, а ОСОБА_6 самостійно, за власним бажанням зібрала речі та разом з ОСОБА_7 пішла мешкати до останньої.

Звертає увагу на те, що ані протоколом, ані поясненнями потерпілої чи свідка не підтверджується, що склад правопорушення містить кваліфікуючу ознаку нанесення або можливість нанесення фізичної чи психологічної шкоди здоров*ю потерпілого.

Вказує, на те, що судом на дана оцінка її взаємовідносинам з потерпілою та свідком, які зіпсувались у зв*язку із вирішенням питання про спадок, у зв*язку із чим, до пояснень свідка та потерпілої необхідно ставитись критично.

Перевіривши матеріали справи, вислухавши пояснення ОСОБА_2, яка підтримала свою апеляційну скаргу, суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст. 173-2 КУпАП вчинення насильства в сімї це умисне вчинення будь-яких дій фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування фізичного насильства, що не завдало фізичного болю і не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоровю потерпілого.

При розгляді цієї категорії справ суд повинен з'ясувати в яких саме умисних діях фізичного, психологічного або економічного напряму одного члена сім'ї по відношенню до іншого члена сім'ї було здійснено насильство, оскільки встановлення цих обставин має істотне значення для правильного визначення в діях обличчя складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 173-2 КУпАП.

З матеріалів справи виходить, що районний суд дійшов правильного висновку про наявність в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 173-2 КУпАП, а її винність в здійсненні насильства в сім'ї - фізичного і психологічного - знайшла своє підтвердження в судовому засіданні.

Ці обставини підтверджуються письмовими поясненнями потерпілої ОСОБА_3, свідка ОСОБА_4, не заперечувала факт сварки і сама правопорушниця ОСОБА_2

Керуючись ст.ст. 289, 293-294 Кодекса України "Про адміністративні правопорушення", -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу правопорушника ОСОБА_2 на постанову Волноваського районного суду Донецької області від 29 квітня 2014 року залишити без задоволення.

Постанову Волноваського районного суду Донецької області від 29 квітня 2014 року про визнання ОСОБА_2. винною по ст. 173-2 ч. 1 Кодексу України "Про адміністративні правопорушення" та призначеня адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 51 (п*ятидесят одну ) грн. - залишити без зміни.

Постанова остаточна і оскарженню не підлягає.

Суддя: