Апеляційний суд Житомирської області
№ 287/842/13-п
ПОСТАНОВА Іменем України

12 лютого 2014 року м. Житомир

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Житомирської області ОСОБА_1, розглянувши справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на постанову Олевського районного суду Житомирської області від 13 січня 2014 року, -

встановив:

Постановою Олевського районного суду Житомирської області від 13 січня 2014 року ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП та накладено 340 гривень штрафу.

Постановлено стягнути з ОСОБА_2 в дохід держави 36 грн. 54 коп. судового збору.

Згідно постанови суду, вчинене ОСОБА_2 правопорушення полягало в тому, що він близько 08 години 10 хвилин 01 листопада 2013 року, керуючи автомобілем DAEWOO Nexia, н/з AM 3296АТ, по підїзній дорозі, по вул. Ступіна в м. Олевську, в порушення п. 12.1 Правил дорожнього руху України, не врахував дорожнього обстановку, в результаті чого вчинив наїзд на зупинений автомобіль ВАЗ -2109 н/з 05453, в ліву передню його частину. Внаслідок таких дій ОСОБА_2, автомобілі отримали механічні пошкодження.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову суду скасувати, а справу закрити у звязку з відсутністю в його діях складу правопорушення. Посилається на те, що досліджені в судовому засіданні докази по справі в їх сукупності свідчать про відсутність в його діях складу правопорушення. Суд незаконно притягнув його до адміністративної відповідальності. Зазначає, що саме водій автомобіля ВАЗ, ОСОБА_3 є винуватцем дорожньо-транспортної пригоди, оскільки грубо порушив вимоги Правил Дорожнього Руху щодо зупинки і стоянки транспортних засобів на дорозі. Просить також звільнити його від сплати судового збору, оскільки він є інвалідом другої групи.

Перевіривши матеріали справи, в межах апеляційної скарги, вважаю, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення.

Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.І ст.124 КУпАП відповідає фактичним обставинам справи, підтверджується розглянутими судовому засіданні доказами.

Відповідно: п. 12.1 Правил Дорожнього Руху України, водій під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху повинен враховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух і безпечно керувати ним; п.12.3 Правил Дорожнього Руху України, у разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об'єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об'їзду перешкоди.

ОСОБА_2 зазначених вимог Правил Дорожнього Руху України з дотримався.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення, о 08 годині 10 хвилин 01 листопада 2013 року ОСОБА_2 керуючи автомобілем DAEWCO Nexia н/з AM 3296АТ, на підїзній дорозі по вул. Ступіна, в результаті засліплення сонцем, не помітив автомобіль НОМЕР_1, який рухався йому назустріч, внаслідок чого відбулося зіткнення, транспортні засоби отримали механічні ушкодження (а.с.2).

За поясненнями свідка ОСОБА_3, близько 8 години 01 листопада 2013 року, він разом із своєю родиною повертався додому з центру міста Олевська. Зїхавши з вулиці на підїзну дорогу побачив як на зустріч їде автомобіль. Він зупинився, щоб його пропустити. Відстань між автомобілями була близько 21 метрів. Водій зустрічного автомобіля, ОСОБА_2 не впорався з управлінням вчинив наїзд на його автомобіль.

Правопорушник ОСОБА_2 стверджує, що коли він підїжджав до місця де трапилася дорожньо-транспортна пригода, автомобіль під керуванням ОСОБА_3 стояв з правої сторони дороги і не рухався.

За наведених обставин, водій автомобіля ВАЗ, ОСОБА_3, дотримався п.12.1, п.12.3 Правил Дорожнього Руху України. Коли побачив автомобіль під керуванням водія ОСОБА_2, який рухався по ґрунтовій дорозі зупинивсь щоб надати йому дорогу. ОСОБА_2, за встановленими судом даними, які ґрунтуються на зібраних матеріалах адміністративної справи, в тому числі поясненнями самого правопорушника ОСОБА_2 та потерпілого ОСОБА_3 об'єктивно спроможний був виявити виникнення небезпеки для руху або перешкоди. Міг вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного об'їзду перешкоди.

Доводи правопорушника ОСОБА_2 про те, що у вчиненні аварії винен водій автомобіля ВАЗ, ОСОБА_3, оскільки він стояв у непередбаченому місці є безпідставними. Водій автомобіля ВАЗ ОСОБА_3 не стояв у непередбаченому місці, а зупинився, щоб надати дорогу автомобілю DAEWOO Nехіа під його керуванням.

За наведених обставин доводи правопорушника ОСОБА_2 про те, що в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.124 КУпАП є безпідставними.

При призначенні адміністративного стягнення, суд першої інстанції дотримався вимог ст.ст. 245, 280 КУпАП.

Разом з тим, відповідно до ст.5 ЗУ «Про судовий збір» від 06 жовтня 2011 року, при визнанні особи винної у вчиненні адміністративного правопорушення та накладенні стягнення, інваліди 2-ї групи звільняються від сплати судового збору.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_2 є інвалідом другої групи, що підтверджується ксерокопією довідки МСЕК (а.с. 40).

Тому постанова суду першої інстанції в частині стягнення з ОСОБА_2 судового збору підлягає скасуванню.

Керуючись ст. 294; Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Постанову Олевського районного суду Житомирської області від 13 січня 2014 року в частині стягнення з ОСОБА_2 на користь держави 36 грн. 54 коп. судового збору скасувати.

В решті постанову суду залишити без зміни.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя: