Справа 237/376/14-п
Номер провадження 3/237/157/14

Постанова
Іменем України
Суддя Марїнського районного суду Пономарьов О.П., розглянувши матеріал про адміністративне правопорушення, який надійшов з Територіальної державної інспекції з питань праці у Донецькій області у відношенні директора філії «Костянтинівська» ТОВ «АФ «Агротіс» ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН НОМЕР_1, що мешкає за адресою: Донецька область, Марїнський р-н., с.Новоукраїнка, вул.Горького, 34а, за ст. 41 ч. 1 КпАП України-
04 лютого 2014 року на адресу Марїнського районного суду надійшла адміністративна справа про притягнення до адміністративної відповідальності директора філії «Костянтинівська» ТОВ «АФ «Агротіс» ОСОБА_1 за ст. 41 ч.1 КпАП України.
11 січня 2014 року Територіальною державною інспекцією з питань праці у Донецькій області проведено перевірку додержання чинного законодавства про працю директором філії «Костянтинівська» ТОВ «АФ «Агротіс» ОСОБА_1. В ході перевірки встановлено, що ОСОБА_1 працює на посаді директора філії «Костянтинівська» ТОВ «АФ «Агротіс» з 11 березня 2005 року, на підставі вимог ст.21 КЗпП України виступає однією із сторін трудового договору і як роботодавець повинен забезпечити реалізацію трудових прав громадян. Однак, ОСОБА_1 порушив вимоги чинного законодавства та вчинив адміністративне правопорушення, а саме:
1) У філії оплата праці ОСОБА_2, як працівнику молодше вісімнадцяти років при скороченій тривалості щоденної роботи не виплачувалась в такому самому розмірі, як працівникам відповідних категорій при повній тривалості щоденної роботи. Так, наприклад при роботах на току тарифна ставка (розряд) як дорослих так і длянеповнолітнього працівника ОСОБА_2 складала 6,95 грн. за годину, що свідчить про неправомірні дії які привели до триваючого порушення вимог ч. 1 ст. 194 КЗпП України;
2) У філії на неповнолітнього працівника ОСОБА_2, який працював у липні 2013 року не була заведена трудова книжка, що свідчить про неправомірні дії які привели до триваючого порушення вимог ч. З ст. 48 КЗпП України;
3) У філії при звільненні неповнолітнього працівника ОСОБА_2 не було здійснено нарахування та виплату грошової компенсації за всі не використані ним дні щорічної відпустки, що свідчить про неправомірні дії які привели до триваючого порушення вимог ст. 83 КЗпП України;
4) У філії на протязі 2012-2013 років штатними розписами посадові оклади (тарифні розряди) встановлювались з порушенням вимог чинного законодавства. Так, наприклад штатним розписом з 01.12.2013 року менеджеру по персоналу встановлено посадовий оклад у розмірі 1222,45 грн. на місяць, головному агроному, головному бухгалтеру у розмірі 2327,60 грн. на місяць, що свідчить про неправомірні дії які привели до триваючого порушення вимог ст. 96 КЗпП України та ч. З ст. 6 Закону України «Про оплату праці»;
5) У філії робота в надурочний час не оплачуються в подвійному розмірі годинної ставки. Так, наприклад у липні 2013 року електромонтером ОСОБА_3 було відпрацьовано за 26 робочих днів 280 годин, а заробітна плата в подвійному розмірі годинної ставки йому не була нарахована та виплачена, що свідчить про неправомірні дії які привели до триваючого порушення вимог ст. 106 КЗпП України;
6) У філії виплата заробітної плати проводиться один раз на місяць та пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата. Так, заробітна плата за жовтень 2013 року була виплачена 18.11.2013 року, заробітна плата за листопад 2013 року була виплачена 23.12.2013 року, На час перевірки (11.01.2014 року) у філії ще не було виплачено працівникам заробітну плату за грудень 2013 року у розмірі 134,55 тис, грн., що свідчить про неправомірні дії які привели до триваючого порушення вимог частин 1,2 ст. 15 КЗпП України та ч. 1 ст. 24 Закону України «Про оплату праці».
ОСОБА_1 в судове засідання явився, свою провину у вчиненні адміністративного правопорушення визнав в повному обсязі.
Дослідивши матеріали справи: протокол про адміністративне правопорушення № 05-37-038/002 від 11 січня 2014 року (відповідає вимогам ст. 256 КпАП України), прихожу до висновку про те, що ОСОБА_1, своїми діями скоїв адміністративне правопорушення передбачене ст. 41 ч.1 КпАП України.
При розгляді справи про адміністративне правопорушення зясовую: що ОСОБА_1 є винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 41 ч.1 КпАП України, правопорушник підлягає адміністративній відповідальності, помякшуючих та обтяжуючих обставин не встановлено.
При обранні міри адміністративного стягнення, враховую обставини справи, ступінь суспільної небезпеки вчиненого, характеристику правопорушника, вважаю, що відносно ОСОБА_1 достатньо застосувати адміністративне стягнення у вигляді мінімального штрафу в межах санкції статті, як таким що буде достатнім для запобігання скоєння правопорушення в майбутньому.
Крім того, відповідно до Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо сплати судового збору» від 19 вересня 2013 року, який набув чинності 23 жовтня 2013 року, внесено зміни до статті 283 КпАП України доповнено новою частиною такого змісту: "Постанова суду (судді) про накладення адміністративного стягнення повинна містити положення про стягнення з особи, щодо якої її винесено, судового збору".
Відповідно до ст.4 ЗУ «Про судовий збір», що набрав чинності 01 листопада 2011 року судовий збір справляється у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі. Ставка судового збору в разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення становить 0,03 розміру мінімальної заробітної плати. Мінімальна заробітна плата на 01 січня 2014 року складає 1218,00 грн.
Таким чином, вважаю необхідним стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави суму судового збору у розмірі 36 (тридцять шість) гривень 54 копійки
На підставі викладеного, ст. 41 ч.1 КпАП України, керуючись ст. ст. 279, 280, 283, 284 КпАП України,-
П О С Т А Н О В И В:
ОСОБА_1 визнати винним в скоєні правопорушення передбаченого ч.1 ст.41 КпАП України та притягнути до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 510 (пятсот десять) грн. в дохід держави.
Стягнути з ОСОБА_1 в порядку ст.4 Закону України «Про судовий збір» на користь держави судовий збір у розмірі 36,54 грн.
Штраф має бути сплачений правопорушником не пізніш як через п'ятнадцять днів з дня вручення копії постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження або опротестування такої постанови - не пізніш як через п'ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги або протесту без задоволення.
В разі несплати правопорушником штрафу у встановлений строк стягнути з ОСОБА_1 у порядку примусового виконання подвійний розмір штрафу на користь держави у сумі 1020 грн.
Постанову може бути пред'явлено до примусового виконання протягом трьох місяців з дня винесення, а в разі оскарження - протягом трьох місяців з дня розгляду апеляційної скарги.
Постанова в порядку провадження по справах про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови шляхом подання до Апеляційного суду Донецької області через Марїнський районний суд.

Суддя О.П. Пономарьов Дата документу 17.02.2014