33/775/4/2014(м)

Категорія ст.130 ч.1 КУпАП
П О С Т А Н О В А

Іменем України

16 січня 2014 суддя Апеляційного суду Донецької області Топчій Т.В., розглянув апеляцію ОСОБА_1 на постанову Іллічівського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 06 грудня 2013 року, якою

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженець ІНФОРМАЦІЯ_2, мешкає за адресою: м. Маріуполь, вул. Тесленка, б.114, раніше підданий адміністративному стягненню за ст..122 ч.1 КУпАП до штрафу у розмірі 255 грн, визнаний винним у скоєнні правопорушення, передбаченого ст.130 ч.1 КУпАП та підданий адміністративному стягненню у вигляді позбавлення права керування усіма видами транспортних засобів строком на один рік, -

В С Т А Н О В И В:

Постановою Іллічівського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 06 грудня 2013 року ОСОБА_1 визнаний винним за ст. 130 ч.1 КК України та підданий стягненню у вигляді позбавлення права керування усіма видами транспортних засобів строком на один рік за вчинення адміністративного правопорушення при наступних обставинах.

27 листопада 2013 року о 02 год. 08 хв. на вул. Заозерній, біля будинку № 2, в м. Маріуполі ОСОБА_1 був зупинений працівниками ДАІ за керування автомобілем «ЗAЗ-DAEWOO» державний номерний знак ДІЇ 1447 ОС з явними ознаками алкогольного сп'яніння (запах алкоголю з рогової порожнини, нестійка хода, млява мова). Від огляду на стан алкогольного сп'яніння з застосуванням газоаналізатора Alcotest або медичного огляду на стан алкогольного сп'яніння, ОСОБА_1 відмовився.

В своїй апеляції на постанову Іллічівського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 06 грудня 2013 року ОСОБА_1 просить поновити йому строк на апеляційне оскарження цієї постанови та закрити провадження по справі за відсутністю події адміністративного правопорушення або змінити адміністративне стягнення на більш мяке.

ОСОБА_1 вважає, що помилково пропустив строк на оскарження постанови Іллічівського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 06 грудня 2013 р., оскільки вважав, що йому за результатами розгляду справи призначене грошове стягнення у вигляді штрафу.

Вислухавши ОСОБА_1, який підтримав свої апеляційні вимоги, вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення та доводи, викладені в апеляції, вважаю, що апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає задоволенню частково, а постанова суду підлягає зміні за наступними підставами.

Враховуючи обставини, наведені ОСОБА_1 в апеляції, вважаю, що він пропустив строк, передбачений ст. 294 ч.2 КпАП України на апеляційне оскарження постанови суду з поважних причин та вважаю можливим його поновити.

Вирішуючи питання про апеляційні вимоги ОСОБА_1 про закриття справи, вважаю, що вони не підлягають задоволенню оскільки під час виявлення працівниками ДАЇ адміністративного правопорушення та в суді ОСОБА_1 Є,О. не заперечував самого факту керування автомобілем у стані алкогольного спяніння за обставин, викладених в протоколі про адміністративне правопорушення.

Разом з тим, вважаю доцільним змінити постанову суду та задовольнити апеляційні вимоги ОСОБА_1 у частині помякшення адміністративного стягнення у межах повноважень суду апеляційної інстанції, передбачених ст. 294 КпАП України.

Виходячи з вимог ст. 33 КпАП України стягнення за адміністративне правопорушення може бути накладено у межах визначених КпАП України та іншими законами України. При визначенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа правопорушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини що помякшують і обтяжують його відповідальність.

При призначенні адміністративного стягнення у вигляді позбавлення прав керування транспортними засобами щодо ОСОБА_1, суд повною мірою не врахував данні про особу правопорушника, щиросердне каяття у вчиненому правопорушенні, як обставину що помякшує його відповідальність, наявність на його утриманні неповнолітньої дитини ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_3, його майновий стан, те що правопорушник користується автомобілем за виробничими потребами, що підтверджується довідкою з місця роботи, у вязку з чим позбавлення прав керування транспортним засобом ставить його сімю у скрутне майнове становище, тому доводи ОСОБА_1 про доцільність заміни адміністративного стягнення, суд вважає обґрунтованими та вважає необхідним замінити адміністративне стягнення, призначене ОСОБА_1 на штраф в дохід держави.

Керуючись вимогами ст. ст. 33, 38, 294 КоАП України , -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови Іллічівського райсуду м. Маріуполя Донецької області від 6 грудня 2013 року.

Постанову Іллічівського райсуду м. Маріуполя Донецької області від 6 грудня 2013 року, якою ОСОБА_1 було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 130 ч.1 КпАП України - змінити в частині адміністративного стягнення.

ОСОБА_1 піддати адміністративному стягненню у вигляді штрафу в дохід держави в сумі 2 250 грн

В іншій частині постанову Іллічівського райсуду м. Маріуполя від 06.12.13 року залишити без зміни.

Суддя: