Справа № 174/186/14-п
п/с № 3/174/20/2014
П О С Т А Н О В А

І м е н е м У к р а ї н и

13 березня 2014 року Вільногірський міський суд Дніпропетровської області в складі: головуючого - судді Борцової А.А.,

при секретарі - Килинчук Л.Л.,

потерпілих- Булдигіної М.В., ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Вільногріську справу про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.173-2 КУпАП відносно:

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, працюючого філія «Вільногірський ГМК» ПрАТ «Кримський ТИТАН», черговим слюсарем, мешканця ІНФОРМАЦІЯ_3, зареєстрований ІНФОРМАЦІЯ_4, ІПН НОМЕР_1,

якому згідно ст.268 КУпАП розяснені його права та обовязки,-

В С Т А Н О В И В:

06 лютого 2014 року, о 13 годині 20 хвилин, знаходячись в кв.№ 47 будинку № 2 по бульвару Мира м.Вільногірська Дніпропетровської області, ОСОБА_2, в порушення ст.15 Закону України «Про попередження насильства в сімї» № 2789-ІІІ від 15.11.2001 року зі змінами та доповненнями, в присутності дочки ОСОБА_1, вчинив сварку з дружиною - потерпілою ОСОБА_3, в ході якої умисно вчинив відносно останньої дії психологічного характеру- ображав останню, чим принижував її людську гідність, чим скоїв насильство в сімї, внаслідок чого була завдана шкода психічному здоровю потерпілої ОСОБА_3

ОСОБА_2 вину не визнав і пояснив, що 06 лютого 2014 р. о 13 годині 20 хвилин находився на роботі та сварку з дружиною за її місцем мешкання не вчиняв. В послідуючому покази змінив і пояснив, що 06.02.2014 р. на роботі був в нічну зміну, тобто з 20.00 год., а вдень заходився в гаражі, де займався власними справами, що може підтвердити свідок ОСОБА_4

Не дивлячись на невизнання вини правопорушником, його вина підтверджується показами потерпілих, матеріалами справи.

Так, потерпіла ОСОБА_3 показала, що ОСОБА_1 - це її чоловік, з яким разом не проживають на протязі 5 місяців. 06 лютого 2014 р. приблизно о 13 годині 20 хвилин він, будучи у нетверезому стані, прийшов до неї додому, вимагав повернути якийсь мобільний телефон, який начебто залишився вдома. Вдома була також донька, тому подумала, що він буде вести себе нормально і впустила його в квартиру. Мобільний телефон чоловік не знайшов, після чого почав скандалити, стверджував, що цей телефон вона віддала своєму коханцеві, виражався на її адресу нецензурно, обзивав образливими словами, все це відбувалося в присутності дитини, чим принизив її та завдав шкоди психічному здоровю. Через 4 дні звернулася з заявою до міліції. Не зробила цього раніше в звязку з занятістю по роботі, і крім того, до цього неодноразово зверталася до міліції з подібними скаргами, однак будь - які заходи до чоловіка не вживалися, тому не була впевнена, що його притягнуть до відповідальності і на цей раз.

Потерпіла ОСОБА_1 показала, що ОСОБА_1 це її батько. 06 лютого 2014 р. приблизно о 13 годині 20 хвилин батько прийшов до них додому, був нетверезий, вимагав повернути йому якийсь мобільний телефон. Мати впустила його в квартиру, телефон він не знайшов, після чого став виражатися на адресу матері нецензурно, виказував різні образливі слова, все це відбувалося на протязі 20-30 хвилин. Злякалася, бо і до цього випадку батько неодноразово вчиняв в сімї скандали, просила батька припинити сварку, однак він не реагував. Після цього в неї дуже боліла голова. З того часу, як батько пішов з дому, з нею він не спілкується, при зустрічах на вулиці на вулиці не помічає, один раз телефонував, однак почав казати образи на адресу матері, тому спілкуватися з ним не стала. Також, обписував поганими словами двері їх квартири, соромно перед друзями за таку поведінку батька.

Оцінюючи зібрані при складенні протоколу та досліджені в судовому засіданні докази, суд критично оцінює покази свідка ОСОБА_4, який допитаний в судовому засіданні за клопотанням ОСОБА_2 і підтвердив факт знаходження останнього в денний час в гаражах разом з ним 06.02.2014 р., оскільки вказані особи перебувають у товариських стосунках, і крім того, доводи свідка про обставини при яких він запамятав, що саме 06.02.2014 р. перебував з 09.30 до 17.00 год. в гаражах разом з ОСОБА_2, зокрема, що число « 6» є його любимим, є надуманими і непереконливими.

Крім того, вказаний свідок допитаний в суді за клопотанням особи, яка притягується до відповідальності ОСОБА_2, останній при складенні протоколу про адміністративне правопорушення пояснював, що в час вчинення правопорушення перебував на роботі (а.с. 8) і про наявність вказаного свідка не повідомляв, в послідуючому при розгляді справи в суді також повідомив вказаний факт, після чого покази змінив та став стверджувати, що був в гаражах разом із свідком ОСОБА_4, що також викликає сумніви в правдивості показів останнього.

При таких обставинах суд критично оцінює покази ОСОБА_2 щодо заперечення ним факту вчинення правопорушення, і розцінює його покази як спосіб захисту від відповідальності.

Покази потерпілих ОСОБА_3 та ОСОБА_1 суд приймає у якості допустимих доказів по справі, оскільки вони є послідовними, узгоджуються між собою та доповнюють одне одного, тому підстави сумніватися в їх правдивості у суду відсутні.

Таким чином, суд прийшов до висновку, що факт вчинення правопорушення ОСОБА_2 знайшов своє підтвердження в суді, а його дії слід кваліфікувати по ч.1 ст.173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення- вчинення насильства в сім'ї, тобто умисне вчинення будь-яких дій психологічного характеру (погрози, образи), внаслідок чого була завдана шкода психічному здоровю потерпілого.

З урахуванням особи правопорушника та обставин справи, враховуючи, що ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності притягується вперше, має постійне місце роботи, суд прийшов до висновку, що його слід притягнути до адміністративної відповідальності та накласти адміністративне стягнення у вигляді штрафу.

Разом з тим, суд не враховує у якості обставини, яка обтяжує відповідальність порушника - перебування у стані алкогольного спяніння на час вчинення адміністративного правопорушення, про що стверджують потерпілі, оскільки вказана обставина не підтверджується будь - якими обєктивними доказами по справі.

Судовий збір у розмірі 36 грн. 54 коп. також підлягає стягненню з правопорушника на користь держави.

Керуючись ст.ст. 40-1, 173-2 ч.1, 283, 284 КУпАП, суддя,-

П О С Т А Н О В И В :

ОСОБА_2 визнати винним по ч.1 ст.173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення і накласти адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 85 (вісімдесят пять) гривень.

Перерахування провести на користь держави.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в розмірі 36 гривень 54 копійки.

На постанову може бути подана апеляція до Апеляційного суду Дніпропетровської області або внесено подання прокурора упродовж десяти днів з дня винесення постанови.

Постанова підлягає виконанню з моменту її винесення. При оскарженні постанови про накладення адміністративного стягнення або внесенні подання прокурора, постанова підлягає виконанню після залишення скарги або подання без задоволення.

Постанова про накладення штрафу підлягає примусовому виконанню після закінчення строку, встановленого ч.1 ст. 307 КУпАП.

Відповідно до ч.1 ст. 307 КУпАП, штраф має бути сплачений порушником не пізніше як через 15 днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження або опротестування такої постанови - не пізніше як через 15 днів з дня повідомлення про залишення скарги або протесту без задоволення.

Строк предявлення документа для виконання - протягом 3 місяців з дня набрання рішенням законної сили.

Суддя: підпис ОСОБА_5