Апеляційний суд Житомирської області
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 жовтня 2014 року Апеляційний суд Житомирської області у складі: головуючого - судді: Михайловського В.І.,

з участю секретаря: Гибала В.О.,

особи, яка притягається до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 26 вересня 2014 року,

встановив:

Цією постановою

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця Алтайського краю, РФ, проживаючого в ІНФОРМАЦІЯ_2, вул.

Вінницька, 71, кв. 114, громадянина України, не працюючого, -

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч. 1 КУпАП та позбавлено права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 36 грн. 54 коп.

Згідно змісту постанови суду, 14.07.2014 року о 22 годині 15 хв. громадянин ОСОБА_1 в м. Бердичеві по вул. Котовського керував автомобілем НОМЕР_1 в стані алкогольного сп'яніння, чим порушив п. 2.9 Правил дорожнього руху України, тобто скоїв правопорушення, передбачене ст. 130 ч. 1 КУпАП.

В апеляції ОСОБА_1 просить скасувати постанову Бердичівського міськрайонного суду, а провадження по справі закрити.

В обґрунтування апеляційної скарги посилається на те, що постанова Бердичівського міськрайонного суду від 26.09.2014 року є незаконною та необгрунтованою, винесена без всебічного, повного і об'єктивного дослідження обставин події, яку визнано правопорушенням.

Апелянт зазначає, що мотивувальна частина постанови Бердичівського міськрайонного суду від 26.09.2014 року відповідає лише змісту протоколу про адміністративне правопорушення, складеного працівником ДАІ.

Інспектором ДПС Бердичівського ВДАІ ОСОБА_2 складено протокол про адміністративне правопорушення, згідно якого ОСОБА_1 керував автомобілем у стані алкогольного сп'яніння. Це не відповідає дійсності. Інспектор під'їхав до автомобіля, який не рухався, тобто він ним не керував і інспектор його не зупиняв.

В протоколі записано, що апелянт керував автомобілем додому, що підтвердили свідки ОСОБА_3 і ОСОБА_4 Насправді цих осіб не було на місці знаходження його автомобіля.

Також зазначає, що протокол був складений без понятих, але ці дані у судовому засіданні перевірені не були.

На думку апелянта, визнання судом першої інстанції, що стан сп'яніння доведено належним чином є помилковим. Інспектор Бердичівського ВДАІ ОСОБА_2 не проінформував апелянта про порядок застосування спеціального технічного засобу, а також на вимогу не надав свідоцтво про державну реєстрацію спеціального технічного засобу та свідоцтво про його повірку.

Апелянт також зазначає, що всупереч вимогам ст. 33 КУпАП, що і регламентує загальні засади накладення стягнень за адміністративні правопорушення, у справі відсутні дані, що характеризують особу правопорушника, пом'якшуючі та обтяжуючі відповідальність дані.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1, який підтримав апеляційну скаргу з наведених мотивів, вивчивши та дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що апеляційна скарга ОСОБА_1 не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.І ст.130 КУпАП, підтверджується зібраними і дослідженими доказами: протоколом про адміністративне правопорушення АВ2 №893664 від 14.07.2014 року, висновками щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння, згідно якого ОСОБА_1 перебував у стані алкогольного сп'яніння, від експертизи відмовився ( а.с. 3-4), рапортом, згідно яких 14.07.2014 року о 22 годині 15 хв. громадянин ОСОБА_1 в м. Бердичеві по вул. Котовського керував автомобілем НОМЕР_1 в стані алкогольного сп'яніння.

Розглядаючи справу по суті, суд першої інстанції повно та всебічно дослідив всі надані по справі докази, допитав свідків, надавши їх показам правильну оцінку та прийшов до обґрунтованого висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Судом першої інстанції були допитані в якості свідків - працівники ДАІ ОСОБА_2 та ОСОБА_5М щодо обставин вчиненого ОСОБА_1 адміністративного правопорушення та свідки - лікар ОСОБА_4А та медсестра ОСОБА_3 щодо обставин проходження ОСОБА_1 медичного огляду на стан сп'яніння. Покази зазначених осіб були належним чином перевірені та оцінені судом першої інстанції в сукупності з іншими, наданими по справі доказами.

Як вбачається з матеріалів справи, в судовому засіданні допитувався свідок ОСОБА_5, який детально пояснив, що дійчно 14.07.2014 року він ніс службу по охороні безпеки дорожнього руху в м. Бердичеві разом з інспектором Ланов'юком М.П. На телефонний № 102 до Бердичівського MB УМВС надійшло повідомлення, що в районі «Червоної гори» їздить автомобіль «Т-4», водій якого перебуває у стані сп'яніння. Коли вони під'їхали до автостоянки таксі на «Червоній горі» в м. Бердичеві то переконалися, що там стояв вищевказаний транспортний засіб. Згодом, водій вказаного автомобіля рушив зі стоянки до кафе «Колобок», а вони, у свою чергу, поїхали за ним і зупинили автомобіль під керуванням водія ОСОБА_1, який знаходився за кермом з ознаками алкогольного сп'яніння.

Посилання ОСОБА_1 на те, що він не керував транспортним засобом у стані алкогольного сп'яніння є необгрунтованими та спростовуються як показами вищевказаних свідків так і письмовими матеріалами справи, а саме: протоколом з власноручними поясненнями ОСОБА_1П (а.с.2), згідно яких він випив пива та керував автомобілем додому.

У цьому зв'язку, апеляційний суд вважає твердження ОСОБА_1 щодо безпідставного притягнення його до адміністративної відповідальності за ст. 130 ч.І КУпАП такими, що використані ним з метою уникнути відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення.

Таким чином, з урахуванням вищенаведеного, перевіривши законність і обґрунтованість постанови Бердичівського міськрайонного суду від 26 вересня 2014 року, апеляційний суд вважає, що вона є законною і обґрунтованою на зібраних і належним чином оцінених доказах, а адміністративне стягнення накладено на ОСОБА_1 з дотриманням вимог ст.ст. 33-35 КУпАП та в межах санкції ст. 130 ч.І КУпАП, а тому відсутні будь-які підстави для задоволення апеляційних вимог ОСОБА_1, скасування постанови, навіть з урахуванням і тих обставин, на які є посилання в його апеляції.

Керуючись ст.ст. 293, 294 КУпАП, апеляційний суд, -

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1- залишити без задоволення, постанову Бердичівського міськрайонного суду від 26 вересня 2014 року щодо нього - без зміни.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя: