АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

Іменем України

21 лютого 2014 року суддя Апеляційного суду Дніпропетровської області Деркач Н.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпропетровську, за участю ОСОБА_1 та ОСОБА_2, апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 25 грудня 2013 року у справі про адміністративне правопорушення, якою відносно

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, працюючого

завідуючим складу ТОВ «Автопорт Південний», який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1

закрито провадження в справі про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП, за закінченням строку притягнення до адміністративної відповідальності, -

в с т а н о в и в :

Постановою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 25 грудня 2013 року відносно ОСОБА_2 закрито провадження в справі про адміністративне правопорушення передбачене ст. 124 КУпАП, у зв'язку із закінченням строку притягнення до адміністративної відповідальності.

Постановою суду першої інстанції встановлено, що відносно ОСОБА_2 було складено протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП, відповідно якого, ОСОБА_2 не виконав вимоги дорожнього знаку 2.2. "Проїзд без зупинки заборонено" Правил дорожнього руху України, що спричинило пошкодження транспортних засобів та завдання ОСОБА_2 тілесних ушкоджень. При цьому, районний суд, виходячи з того, що на момент розгляду справи судом сплинув передбачений ч. 2 ст. 38 КУпАП, прийняв вищевказане рішення у справі.

Не погоджуючись з постановою суду першої інстанції, потерпіла ОСОБА_1 24 січня 2014 року направила по пошті апеляційну скаргу, тобто після закінчення, встановленого ч. 2 ст. 294 КУпАП, десятиденного строку на апеляційне оскарження постанови суду, яка була отримана судом 27 січня 2014 року. В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати

Провадження № 33/774/170/14 Головуючий у першій інстанції: Калініченко Г.П.

Категорія: ст. 124 КУпАП Головуючий у другій інстанції: Деркач Н.М.

постанову районного суду та прийняти нову постанову, якою ОСОБА_2 притягнути до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП. Крім того, в апеляційній скарзі ОСОБА_1 заявила клопотання про поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження постанови суду.

В обґрунтування поданого клопотання про поновлення пропущеного процесуального строку ОСОБА_1 посилається на те, що строк на апеляційне оскарження постанови суду відносно ОСОБА_2 нею пропущений з поважної причини, а саме, у зв'язку з тим, що вона, будучи потерпілою стороною у справі, не отримувала повідомлення про місце, дату та час розгляду справи про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП, тому не приймала участі в судовому засіданні і отримала копію постанови суду лише 17 січня 2014 року.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 зазначила, що постанова суду першої інстанції є незаконною, оскільки суд прийшов до необґрунтованого висновку про те, що на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП, відносно водія ОСОБА_2, сплинули строки накладення на нього адміністративного стягнення.

В судовому засіданні апеляційного суду ОСОБА_1 підтримала в повному обсязі подані нею клопотання про поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження постанови суду та апеляційну скаргу, підтвердила викладені в них доводи і просила поновити пропущений нею процесуальний строк та задовольнити в повному обсязі апеляційну скаргу.

ОСОБА_2 в суді апеляційної інстанції заперечував проти задоволення апеляційної скарги ОСОБА_1, оскільки вважає постанову місцевого суду законною та обґрунтованою.

Апеляційний суд, вислухавши учасників судового розгляду, вивчивши матеріали справи, дослідивши доводи апеляційної скарги та заявленого клопотання про поновлення пропущеного процесуального строку, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах апеляційної скарги, а також причини пропуску строку на апеляційне оскарження постанови суду, дійшов висновку, що клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження підлягає задоволенню, при цьому апеляційну скаргу необхідно задовольнити частково, виходячи з наступного.

Відповідно ч. 1 ст. 269 КУпАП, потерпілим є особа, якій адміністративним правопорушенням заподіяно моральну, фізичну або майнову шкоду.

Апеляційним судом встановлено, що в контексті коментованої норми закону, згідно протоколу про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП, складеному відносно ОСОБА_2, потерпілою є ОСОБА_1, як власник пошкодженого внаслідок ДТП транспортного засобу, якій таким чином завдана матеріальна шкода.

У відповідності до вимог ст. 277-2 КУпАП, повістка потерпілому повинна бути вручена не пізніш як за три доби до дня розгляду в суді справи про адміністративне правопорушення.

Однак, вказані вимоги закону судом першої інстанції не були дотримані, оскільки в матеріалах справи відсутні докази направлення на адресу потерпілої ОСОБА_1 судової повістки. Також, не вбачається і з постанови суду того, що ОСОБА_1 була присутня під час розгляду справи про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП.

Враховуючи викладене, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про те, що строк на апеляційне оскарження постанови суду у справі про адміністративні правопорушення відносно ОСОБА_2 потерпілою ОСОБА_1 пропущений з поважних причин і у відповідності до вимог ст. 289 КУпАП, підлягає поновленню, а подана нею апеляційна скарга - розгляду по суті.

Апеляційним переглядом встановлено, що обґрунтуванням закриття провадження в справі про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, є висновок суду першої інстанції стосовно того, що станом на день розгляду в суді вказаної справи, а саме, станом на 25 грудня 2013 року, закінчився передбачений ч. 2 ст. 38 КУпАП строк, протягом якого на правопорушника може бути накладено адміністративне стягнення.

Такий висновок районного суду суд апеляційної інстанції вважає безпідставним, необґрунтованим та таким, що суперечить фактичним обставинам справи.

Так, дійсно у відповідності до вимог ч. 2 ст. 38 КУпАП, якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до КУпАП чи інших законів підвідомчі суду, стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення.

Як встановлено апеляційним судом, згідно протоколу про адміністративне правопорушення, складеному відносно водія ОСОБА_2, днем вчинення останнім адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, є 29 жовтня 2013 року.

Таким чином, станом на день розгляду районним судом справи про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП, що мало місце 25 грудня 2013 року, передбачений ч. 2 ст. 38 КУпАП тримісячний строк, протягом якого на правопорушника може бути накладено адміністративне стягнення, не сплинув.

Вказані порушення вимог закону є істотними і безумовно тягнуть за собою скасування постанови місцевого суду.

Крім того, відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП, суд зобов'язаний повно, всебічно та об'єктивно з'ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти законне, обґрунтоване і вмотивоване рішення.

Однак, проаналізувавши зміст оскаржуваної постанови суду, апеляційний суд приходить до висновку про те, що в порушення зазначених вимог закону, районним судом взагалі не були з'ясовані обставини щодо вчинення ОСОБА_2 адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, оскільки в постанові не зазначено чи наявний в діях ОСОБА_2 склад інкримінованого йому адміністративного правопорушення та чи доведена вина останнього у вчиненні правопорушення.

Разом з тим, апеляційним переглядом встановлено, що 29 жовтня 2013 року, приблизно о 18 годині 55 хвилин, водій ОСОБА_2, керуючи автомобілем марки "Деу Ланос", номерний знак НОМЕР_1, по вул. Калініна в с. Васильківка Васильківського району Дніпропетровської області, наблизившись до перехрестя з вул. Леніна, не виконав вимоги дорожнього знаку 2.2. "Проїзд без зупинки заборонено" Правил дорожнього руху України, виїхав на перехрестя та здійснив зіткнення з автомобілем марки "Рено Трафік", номерний знак НОМЕР_2, під керуванням водія ОСОБА_5, який рухався по вул. Леніна. Внаслідок ДТП було пошкоджено вищевказані транспортні засоби, а водій ОСОБА_2 отримав тілесні ушкодження.

Вина ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, в повному обсязі підтверджується доказами, що містяться в матеріалах справи, в їх сукупності, зокрема: протоколом про адміністративне правопорушення; постановою про закриття кримінального провадження від 07 листопада 2013 року, з якої випливають обставини порушення водієм ОСОБА_2 вимог Правил дорожнього руху України, що спричинило пошкодження транспортних засобів та тілесні ушкодження ОСОБА_2, які були встановлені органом досудового розслідування та в подальшому викладені в протоколі про адміністративне правопорушення, складеному відносно ОСОБА_2; схемою місця ДТП; протоколами допиту свідків, зокрема, учасників ДТП водіїв ОСОБА_2 та ОСОБА_5, а також іншими фактичними даними.

Даючи оцінку вищевказаним доказам, апеляційний суд приходить до висновку про правильність встановлення уповноваженою особою Державтоінспекції МВС факту порушення водієм ОСОБА_2 вимог дорожнього знаку 2.2. "Проїзд без зупинки заборонено" Правил дорожнього руху України, що знаходиться в прямому причинно-наслідковому зв'язку з ДТП, що сталася, внаслідок якої було пошкоджено транспортні засобами, а сам ОСОБА_2 отримав тілесні ушкодження.

З огляду на викладене, апеляційний суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення повністю доведена, а його дії слід кваліфікувати за ст. 124 КУпАП, як порушення вимог Правил дорожнього руху України, що спричинило пошкодження транспортних засобів, а відтак, постанова районного суду підлягає скасуванню, з прийняттям нової постанови, якою ОСОБА_2 необхідно визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Вирішуючи питання щодо накладення на ОСОБА_2 адміністративного стягнення, суд апеляційної інстанції, виходячи з вимог ч. 2 ст. 38 КУпАП і враховуючи, що з дня вчинення ОСОБА_2 адміністративного правопорушення пройшло більше трьох місяців, вважає необхідним закрити провадження в справі на підставі п. 7 ст. 247 КУпАП.

На підставі викладеного та керуючись ч. 2 ст. 38, п. 7 ст. 247, ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

п о с т а н о в и в :

клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови суду у справі про адміністративне правопорушення задовольнити.

Поновити ОСОБА_1 пропущений строк на апеляційне оскарження постанови Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 25 грудня 2013 року відносно ОСОБА_2.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Скасувати постанову Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 25 грудня 2013 року відносно ОСОБА_2.

Прийняти нову, якою ОСОБА_2 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, а провадження в справі закрити, на підставі п. 7 ст. 247 КУпАП, за закінченням строків накладення адміністративного стягнення, передбачених ч. 2 ст. 38 КУпАП.

Постанова набирає законної сили негайно, остаточна і оскарженню не підлягає.

Суддя

Апеляційного суду

Дніпропетровської області /підпис/ Н.М. Деркач

Копія постанови згідно з оригіналом.

Суддя

Апеляційного суду

Дніпропетровської області Н.М. Деркач