Справа № 438/1471/14-п Головуючий у 1 інстанції: Пещук Р.Й..
Провадження № 33/783/550/14 Доповідач: Галапац І. І.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 грудня 2014 року апеляційний суд Львівської області в складі:

судді Галапаца І.І.

з участю правопорушника ОСОБА_1,

розглянувши у судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу правопорушника ОСОБА_1 на постанову судді Бориславського міського суду Львівської області від 27 жовтня 2014 року,

встановив:

цією постановою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами строком один рік.

Також постановлено стягнути з ОСОБА_1 в користь держави судовий збір в розмірі 36 грн. 54 коп.

Згідно постанови судді, ОСОБА_1 30 липня 2014 року о 00 год. 05 хв. на вул. Стрийській, 200 у м. Львові керував транспортним засобом "ЗАЗ 110206", р/н НОМЕР_1, в стані стомлення, проявив неуважність до оточуючої дорожньої обстановки, не реагував на її зміни, не вибрав безпечної швидкості, при виникненні перешкоди в русі, не зменшив швидкості до повної зупинки або безпечного об'їзду перешкоди, що призвело до зіткнення з транспортним засобом марки "ИЖ 2717230", р/н НОМЕР_2, чим порушив п.п. 1.5, 2.3"б", 2.9"б", 12.1, 12.3 Правил дорожнього руху України.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 покликається на те, що Бориславським міським судом Львівської області постанова від 27 жовтня 2014 року була проголошена з неповним з'ясуванням обставин, що мають істотне значення для справи, недоведеністю обставин, які суд вважав, встановленими, невідповідність висновків суду реальним обставинам справи, порушенням та неправильним застосуванням норм матеріального та процесуального права.

Вважає, що судом першої інстанції грубо порушено норми процесуального права, зокрема його ОСОБА_1 не було належним чином повідомлено про час та місце розгляду даної справи, оскільки жодних повісток про виклик в суд на 27 жовтня 2014 року він не отримував. Дана обставина позбавила його законних прав, які передбачені Конституцією України, а також іншими нормативно правовими актами і він не зміг реалізувати своє право на ознайомлення з матеріалами справи, для належного висловлення своєї правової позиції.

Просить скасувати постанову.

В доповненні до апеляційної скарги зазначає, що прийняте судом першої інстанції рішення є занадто суворим та таким, що фактично позбавляє його елементарних засобів для існування, оскільки його робота потребує постійного використання транспортного засобу, а інших доходів в нього немає.

Наголошує, що в нього на утриманні також перебуває бабця пенсійного віку, яку він з періодичністю один-два рази в місяць доставляє на автомобілі до місцевої лікарні на огляд та лікування, оскільки їй тяжко пересуватися самій, а відстань до лікарні є досить суттєвою, і з зароблених на своїй роботі коштів, він допомагає бабці купувати лікарські засоби та предмети першої необхідності.

Звертає увагу, що у вчиненні ДТП, яка сталася в м. Львові з його вини, він щиро розкаюється і буде намагатись в майбутньому в такого роду надзвичайні ситуації більше не потрапляти.

Просить помякшити стягнення в межах, передбачених ст. 124 КУпАП, з позбавлення права керування транспортними засобами строком на один рік на менш суворе, яке не передбачає позбавлення права керуванням транспортними засобами.

Заслухавши пояснення правопорушника ОСОБА_1, який підтримав апеляційну скаргу з доповненнями, перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення та доводи апеляційної скарги, суд вважає, що така підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Винуватість ОСОБА_1 у вчиненні ДТП стверджена матеріалами справи про адміністративне правопорушення №438/1471/14-п, а саме постановою про закриття кримінального провадження від 16 вересня 2014 року (а.с.4), протоколом серії АВ2 №446506 від 02 жовтня 2014 року про адміністративне правопорушення (а.с.2), в якому ОСОБА_1 власноручно зазначив, що з протоколом згідний і не має претензій; схемою місця ДТП (а.с.7), яка ніким не оскаржувались у встановленому законом порядку, поясненнями другого учасника ДТП ОСОБА_2 (а.с.8).

Разом з тим, згідно вимог ч.4 ст. 38 КУпАП, у разі закриття кримінального провадження, але за наявності в діях порушника ознак адміністративного правопорушення, адміністративне стягнення може бути накладено не пізніш як через місяць з дня прийняття рішення про закриття кримінального провадження.

Відповідно до положень п.8 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за обставин закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу.

Таким чином суд вважає, що суддя місцевого суду не дав зазначеним нормам закону відповідної оцінки, оскільки постанова про закриття кримінального провадження винесена 16 вересня 2014 року, а судове рішення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності постановлено 27 жовтня 2014 року, тобто після закінчення місячного строку накладення адміністративного стягнення, передбаченого ст. 38 КУпАП.

Відтак, апеляційний суд приходить до висновку, що в діях ОСОБА_1 є склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, однак постанова підлягає скасуванню, а провадження у справі закриттю.

Враховуючи вищенаведене, керуючись ст. 294 КУпАП, суд,

постановив:

апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволити частково.

Постанову судді Бориславського міського суду Львівської області від 27 жовтня 2014 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами строком один рік, а також постановлено стягнути в користь держави судовий збір в розмірі 36 грн. 54 коп., скасувати та закрити провадження у справі.

Постанова є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя судової палати

у кримінальних справах ОСОБА_3

апеляційного суду

Львівської області