Справа № 136/1331/14-п
ПОСТАНОВА

іменем України

04.07.2014 м.Липовець

Суддя Липовецького районного суду Вінницької області Кривенко Д. Т. , розглянувши матеріали, які надійшли від начальника Липовецького РВ УМВС України у Вінницькій області, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянки України, жительки с. Приборівка Липовецького району Вінницької області, вул. Шевченка, 20, непрацююча, раніше не притягуваної до адміністративної відповідальності,

за ст. 173-2 ч. 1 Кодексу України про адміністративні правопорушення

В С Т А Н О В И В:

13.06.2014 року близько 08:40 год. в с. Приборівка, Липовецького району Вінницької області, по вулиці Шевченка, 20, гр. ОСОБА_1, вчинила сімейну сварку з своїм братом, гр. ОСОБА_2 під час якої ображала останнього різними образливими словами, виражалась нецензурною лайкою, вигонила з будинку, внаслідок чого психічному та фізичному здоровю потерпілого могла бути завдана шкода. Своїми діями ОСОБА_1 вчинила насильство в сімї, відповідальність за що передбачена ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши пояснення правопорушника, дійшов до наступних висновків.

Відповідальність за ст.173-2 КУпАП настає у разі вчинення насильства в сім'ї або невиконання захисного припису.

Вчинення насильства в сім'ї, тобто умисне вчинення будь-яких дій фізичного, психологічного чи економічного характеру, яке інкриміноване порушнику, - це застосування фізичного насильства, що не завдало фізичного болю і не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо, внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров'ю потерпілого.

Об'єктом цього правопорушення є суспільні відносини у сфері захисту прав громадян.

Об'єктивна сторона правопорушення, полягає в умисному вчиненні будь-яких дій фізичного, психологічного чи економічного характеру внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров'ю потерпілого.

Відповідно до Закону України «Про попередження насильства в сім'ї» від 15.11.2001 р. № 2789-Ш насильство в сім'ї - будь-які умисні дії фізичного, сексуального, психологічного чи економічного спрямування одного члена сім'ї стосовно іншого члена сім'ї, якщо ці дії порушують конституційні права і свободи члена сім'ї як людини та громадянина і наносять йому моральну шкоду, шкоду його фізичному чи психічному здоров'ю.

Протиправні дії за цією статтею можуть мати характер фізичного, психологічного чи економічного насильства. Фізичне насильство в сім'ї - це умисне насильство, яке не завдає фізичного болю і не спричиняє тілесних ушкоджень (наприклад, нанесення одним членом сім'ї іншому члену сім'ї побоїв).

Психологічне насильство в сім'ї - насильство, пов'язане з дією одного члена сім'ї на психіку іншого члена сім'ї шляхом словесних образ або погроз, переслідування, залякування, якими навмисно спричиняється емоційна невпевненість, нездатність захистити себе та може завдаватися або завдається шкода психічному здоров'ю. Економічне насильство в сім'ї - умисне позбавлення одним членом сім'ї іншого члена сім'ї житла, їжі, одягу та іншого майна чи коштів, на які постраждалий має передбачене законом право, що може призвести до порушення фізичного чи психічного здоров'я.

Суб'єктивна сторона правопорушення характеризується наявністю вини у формі умислу.

Суб'єктом правопорушення є особа, якій виповнилося 16 років, і яка вчинила насильство до одного із членів своєї сім'ї.

Із здобутих у справі доказів та пояснень притягуваного судом встановлено, що суперечка між ними як братом та сестрою вникла обопільно, під час якої вони висловлювались один до одного нецензурною лайкою, різними образливими словами, проте при цьому жодним чином такі дії не мали на меті, як встановлено з пояснень притягуваного та потерпілого, на порушення конституційних прав і свобод члена сім'ї як людини та громадянина.

Суд, оцінивши усі зібрані у справі докази, керуючись законом і свідомістю, дійшов до висновку, що провадження у справі підлягає до закриття на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, за відсутності в діях порушника складу адміністративного правопорушення, що передбачене ч.1 ст.173-2 КУпАП, оскільки жодних доказів, у розумінні ст.251 КУпАП матеріали справи не містять стосовно того що вчинені притягуваним дії порушують конституційні права і свободи члена сім'ї як людини та громадянина і наносять йому моральну шкоду, шкоду його фізичному чи психічному здоров'ю.

На підставі викладеного та керуючись ст.173-2 ч.1, 247, 251, 284 КУпАП, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Закрити провадження у справі стосовно ОСОБА_1 за ч.1 ст.173-2 КУпАп за відсутності в її діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя:ОСОБА_3