П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 жовтня 2014 року суддя Дніпровського районного суду м. Києва Курило А.В., розглянувши матеріали адміністративної справи, які надійшли з Дніпровського ВДАІ ГУ МВС України в м. Києві про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, не працюючого, проживаючого за адресою ІНФОРМАЦІЯ_3,

у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.2 ст.126, ч.1 ст.130 КпАП України,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1, 21 серпня 2014 року о 04 годині 30 хвилин, керував транспортним засобом «Mercedes-Benz Smart» державний номер НОМЕР_1, по вулиці Тампере проспект Миру, в місті Києві, з ознаками алкогольного спяніння (різкий запах алкоголю з порожнини рота), без посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Своїми діями ОСОБА_1 порушив п.п. 2.1 «а», 2.5 Правил дорожнього руху України.

В судове засідання ОСОБА_1 двічі не зявився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини не явки суд не повідомив. За таких обставин суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність правопорушника.

Відповідно до вимог ст. 245 КпАП України, серед ряду завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є: всебічне, повне і обєктивне зясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно абз. 2 п. 27 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» від 23 грудня 2005 року № 14, якщо водій ухиляється від огляду, це є підставою для притягнення порушника до адміністративної відповідальності.

Згідно абз. 4 п. 27 постанови Пленуму Верховного Суду роз'яснено, що для притягнення до відповідальності за ст. 130 КпАП не має значення, протягом якого часу особа, яка перебуває у стані сп'яніння чи під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, керувала транспортним засобом. Правопорушення вважається закінченим з того моменту, коли він почав рухатись.

Згідно з абз. 3 п. 28 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» від 23 грудня 2005 року № 14, позбавлення права керувати транспортними засобами можна застосовувати тільки як основне адміністративне стягнення.

Статтею 30 КпАП України, передбачена можливість позбавлення особи права керування транспортними засобами за грубе або повторне порушення порядку користування цим правом.

З письмових пояснень особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, які містяться в протоколі про адміністративне правопорушення вбачається, що він відмовився від проходження медичного огляду у лікаря-нарколога /а.с. 1/.

Суд, дослідивши матеріали справи, а саме: протоколи про адміністративні правопорушення, пояснення, приходить до висновку, що в діях водія ОСОБА_1 вбачається склад адміністративних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 126, ч.1 ст.130 КпАП України.

Відповідно до ч.2 ст.13 КпАП України, у разі вчинення особами віком від шістнадцяти до вісімнадцяти років адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.130 цього Кодексу, вони підлягають адміністративній відповідальності на загальних підставах.

Відповідно до ч.2 ст.36 КпАП України, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

За таких обставин, відповідно до ст. 33 КпАП України, враховуючи характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що помякшують і обтяжують відповідальність, суд вважає, що на нього слід накласти адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування всіма видами транспортних засобів.

Крім того, згідно ст. 40? КпАП України, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення підлягає стягненню з особи, на яку його накладено у розмірі визначеному ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» від 08 липня 2011 року (зі змінами і доповненнями).

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 13, 33, 40?, 126 ч. 2, 130 ч. 1, 252, 283-285, 289, 291, 294 КпАП України, суд, -

п о с т а н о в и в:

Визнати ОСОБА_1 винним адміністративних правопорушень, передбачених ч.2 . 126, ч.1 ст.130 КпАП України.

Накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення:

- за ч.2 ст. 126 КпАП України у виді штрафу на користь держави в розмірі тридцяти пяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що на день розгляду справи становить 595 (пятсот девяносто пять) гривень.

- за ч.1 ст.130 КпАП України у виді позбавлення права керування всіма видами транспортних засобів строком на 2 /два/ роки.

На підставі ст. 36 КпАП України, за більш серйозне правопорушення з числа вчинених, накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування всіма видами транспортних засобів строком на 2 /два/ роки.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 0,03 мінімальної заробітної плати, що на день винесення постанови становить 36 гривень 54 копійки.

Постанова може бути оскаржена до Апеляційного суду м. Києва протягом десяти днів з дня її винесення через Дніпровський районний суд м. Києва.

Строк предявлення постанови до виконання три місяці з дня набрання постановою законної сили.

Суддя: