АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

Іменем України

16 червня 2014 року суддя Апеляційного суду Дніпропетровської області Деркач Н.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпропетровську, за участю ОСОБА_1 та його захисника-адвоката Сосєдко Л.І., апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 24 квітня 2014 року у справі про адміністративне правопорушення, якою

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, не працюючого, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, з накладенням адміністративного стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами на строк 1 рік, -

в с т а н о в и в :

Постановою Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 24 квітня 2014 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП і накладено на нього адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

При обставинах, зазначених в постанові суду першої інстанції, ОСОБА_1 порушив вимоги п.п. 1.5, 2.3 б), є), 12.1 Правил дорожнього руху України, що спричинило пошкодження транспортного засобу, під його куруванням та паркану, який належить ОСОБА_3

Не погоджуючись з вищевказаною постановою, ОСОБА_1 02 червня 2014 року подав апеляційну скаргу, тобто після закінчення, встановленого ч. 2 ст. 294 КУпАП, десятиденного строку на оскарження постанови суду.

______________________________________________________________________

Провадження № 33/774/432/14 Головуючий у першій інстанції: Тананайська Ю.А.

Категорія: ст. 124 КУпАП Головуючий у другій інстанції: Деркач Н.М.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить змінити постанову суду першої інстанції в частині виду накладеного на нього адміністративного стягнення, з позбавлення права керування транспортними засобами на штраф. Крім того, в апеляційній скарзі ОСОБА_1 заявив клопотання про поновлення пропущеного строку для оскарження постанови суду.

В клопотанні про поновлення процесуального строку ОСОБА_1 посилається на те, що строк на апеляційне оскарження постанови суду ним пропущений з поважної причини, а саме, у зв'язку з тим, що при розгляді справи в місцевому суді він не був присутній, оскільки не отримував будь-якого повідомлення про місце, дату та час розгляду справи відносно нього.

В обґрунтування апеляційної скарги ОСОБА_1, не оспорюючи своєї вини у вчиненні адміністративного правопорушення та погоджуючись з висновками суду першої інстанції стосовно фактичних обставин справи, зазначив, що при накладенні на нього адміністративного стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами, міський суд не врахував характер правопорушення, особу порушника, обставини, що пом'якшують відповідальність. Крім того апелянт зазначив, що він вперше притягується до адміністративної відповідальності, визнав в повному обсязі свою вину та щиро розкаявся у вчиненому правопорушенні.

В судовому засіданні апеляційного суду ОСОБА_1 та його захисник-адвокат Сосєдко Л.І. підтримали в повному обсязі подане апелянтом клопотання про поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження постанови суду та апеляційну скаргу, підтвердили викладені в них доводи і просили поновити пропущений процесуальний строк та задовольнити в повному обсязі подану апеляційну скаргу. Також ОСОБА_1 зазначив, що визнає свою вину у вчиненому правопорушенні, передбаченому ст. 124 КУпАП та щиро розкаюється у вчиненому, просив змінити накладений на нього вид адміністративного стягнення з позбавлення права керування транспортними засобами на штраф. При цьому, захисник-адвокат Сосєдко Л.І. зазначила, що накладене на правопорушника адміністративне стягнення є необґрунтованим і просила апеляційний суд врахувати, те що ОСОБА_1 має на утриманні двох неповнолітніх дітей, працює водієм і ця робота є для нього єдиним джерелом доходу. Крім того, захисник-адвокат Сосєдко Л.І. заявила клопотання про долучення до матеріалів справи розписки, яка підвереджує факт відшкодування ОСОБА_1 матеріальних збитків спричинених внаслідок ДТП, а саме пошкодженого паркану.

Суд апеляційної інстанції, вислухавши ОСОБА_1 та його захисника Сосєдко Л.І. вивчивши матеріали справи, дослідивши доводи апеляційної скарги та заявленого клопотання про поновлення пропущеного процесуального строку, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах апеляційної скарги, а також причини пропуску строку на оскарження постанови суду, дійшов висновку, що клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження та апеляційна скарга підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно ст. 268 КУпАП, справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце та час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Дані вимоги закону при розгляді справи судом першої інстанції не дотримані, оскільки в матеріалах справи взагалі відсутні будь-які докази як направлення апелянту, так і отримання ним судового виклику. Разом з тим, районний суд справу розглянув у відсутність ОСОБА_1, чим порушив його права, передбачені ст. 268 КУпАП.

Враховуючи викладене, апеляційний суд вважає необхідним задовольнити клопотання про поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження постанови суду і розглянути подану апеляційну скаргу по суті.

Викладений в постанові міського суду висновок про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, відповідає фактичним обставинам справи, є законним і обґрунтованим, повністю узгодженим із наявними в матеріалах справи доказами та самим апелянтом не оспорюється.

Відповідно до ст. 33 КУпАП, при накладенні адміністративного стягнення враховується характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують та обтяжують відповідальність.

Накладене адміністративне стягнення в кожному конкретному випадку має бути необхідним і достатнім для виправлення правопорушника та попередження вчинення ним нових правопорушень.

Однак, аналізом оскаржуваної постанови встановлено, що при накладенні на апелянта адміністративного стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами, судом першої інстанції поза увагою залишився ряд істотних обставин, які відповідно до ст. 34 КУпАП пом'якшують відповідальність за адміністративне правопорушення та мають бути враховані при накладенні адміністративного стягнення.

Так, судом першої інстанції не враховано той факт, що правопорушник ОСОБА_1 визнав в повному обсязі свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення та щиро розкаявся у вчиненому і раніше не притягувався до адміністративної відповідальності, що відповідно до ст. 34 КУпАП, є обставинами, які пом'якшують відповідальність за адміністративне правопорушення.

Як встановлено апеляційним переглядом, районний суд взагалі не мотивував своє рішення щодо накладення на апелянта адміністративного стягнення та не зазначив на підставі яких даних він прийшов до висновку про необхідність накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення саме у виді позбавлення права керування транспортними засобами.

Також, судом не було обговорено і питання про накладення на апелянта передбаченого законом менш суворого адміністративного стягнення.

Разом з тим, суд апеляційної інстанції констатує відсутність обставин, що у відповідності до ст. 35 КУпАП обтяжують відповідальність ОСОБА_1 за адміністративне правопорушення.

Відповідно ч. 2 ст. 30 КУпАП позбавлення права керування транспортними засобами застосовується на строк до трьох років за грубе або повторне порушення порядку користування цим правом.

Дослідивши фактичні обставини справи, апеляційний суд приходить до висновку, що характер вчиненого ОСОБА_1 правопорушення не свідчить про грубе порушення порядку користування правом керування транспортними засобами.

Крім того, судом апеляційної інстанції враховується те, що потерпілому ОСОБА_3 в повному обсязі відшкодована матеріальна шкода, спричинена внаслідок ДТП, і він не має до ОСОБА_1 претензій матеріального характеру.

Враховуючи викладене, конкретні обставини справи, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про можливість пом'якшення ОСОБА_1 адміністративного стягнення та призначення йому покарання у виді накладення штрафу в розмірі, передбаченому санкцією ст. 124 КУпАП, а саме 425 гривень, оскільки, на переконання суду апеляційної інстанції, таке адміністративне стягнення в повній мірі буде сприяти вихованню ОСОБА_1 в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню ним нових правопорушень.

Таким чином, апеляційна скарга підлягає задоволенню, а постанова суду першої інстанції - зміні в частині накладеного адміністративного стягнення.

На підставі викладеного та керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

п о с т а н о в и в :

клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження - задовольнити.

Поновити ОСОБА_1 пропущений строк на оскарження постанови Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 24 квітня 2014 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.

Постанову Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 24 квітня 2014 року відносно ОСОБА_1 - змінити в частині накладеного адміністративного стягнення.

Накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу в сумі 425 гривень.

Постанова набирає законної сили негайно, остаточна і оскарженню не підлягає.

Суддя

Апеляційного суду

Дніпропетровської області /підпис/ Н.М. Деркач

Копія постанови згідно з оригіналом.

Суддя

Апеляційного суду

Дніпропетровської області Н.М. Деркач