АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

Іменем України

06 серпня 2014 року суддя Апеляційного суду Дніпропетровської області Деркач Н.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпропетровську, апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 15 липня 2014 року у справі про адміністративне правопорушення, якою

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, працюючого директором ТОВ «Тріада», який проживає за адресою: АДРЕСА_1

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 41 КУпАП, з накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу в сумі 510 гривень, -

в с т а н о в и в :

Постановою Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 15 липня 2014 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 41 КУпАП і накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в сумі 510 гривень.

При обставинах, зазначених в постанові суду першої інстанції, ОСОБА_1 порушив вимоги законодавства про працю.

Не погоджуючись з вищевказаною постановою ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції.

В обґрунтування апеляційної скарги ОСОБА_1 зазначив, що постанова місцевого суду є необґрунтованою.

______________________________________________________________________

Провадження № 33/774/588/14 Головуючий у першій інстанції: Черкова Н.Т.

Категорія: ч. 1 ст. 41 КУпАП Головуючий у другій інстанції: Деркач Н.М.

В судове засідання апеляційної інстанції ОСОБА_1 не з'явився, про поважні причини своєї неявки суду не повідомив, а оскільки останній належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, апеляційний суд у відповідності до ч. 6 ст. 294 КУпАП, вважає можливим розглянути справу без участі особи, яка подала апеляційну скаргу.

Доводи апеляційної скарги про необґрунтованість постанови районного суду є неспроможними.

Викладений в постанові суду першої інстанції висновок про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 41 КУпАП, відповідає фактичним обставинам справи, є законним та обґрунтованим, повністю узгодженим із наявними в матеріалах справи доказами.

Даний висновок суду в повному обсязі підтверджується доказами, що містяться в матеріалах справи, в їх сукупності, зокрема: протоколом про адміністративне правопорушення № 04-12-100/13 від 27 травня 2014 року, про порушення вимог законодавства про працю, складеним уповноваженою особою з дотриманням вимог, передбачених ст. ст. 254 - 256 КУпАП; актом перевірки додержання суб'єктами господарювання законодавства про працю та загальнообов'язкове державне соціальне страхування № 04-12-100/17; а також іншими фактичними даними.

З дотриманням вимог ст. ст. 251, 279, 280 КУпАП докази, що містяться в матеріалах справи, судом першої інстанції були перевірені на їх допустимість, належність та достатність, в контексті ст. 251 КУпАП.

Крім того, правопорушник ОСОБА_1 власноручно в своїх поясненнях по суті справи зазначив, що колективний договір був неукладений у зв'язку з великою чисельністю працівників, а розрахунок не був проведений з працівниками підприємства в день звільнення та не нарахована і не виплачена компенсація, у зв'язку із несвоєчасною оплатою за товар дебіторами.

Таким чином, даючи оцінку вищевказаним доказам, з урахуванням того, що як вбачається із матеріалів справи ОСОБА_1 фактично визнав, що мали місце вищезазначені порушення, тому апеляційний суд приходить до висновку про правильність встановлення місцевим судом фактичних обставин справи, зафіксованих в протоколі про адміністративне правопорушення, складеному відносно ОСОБА_1 уповноваженою особою Територіальної державної інспекції з питань праці у Дніпропетровській області.

При розгляді справи судом першої інстанції порушень ст. ст. 279, 280 КУпАП не допущено, докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність відповідно до ст. 251 КУпАП, а всі обставини, що мають значення для вирішення справи, суд з наведенням відповідних мотивів встановив та правильно кваліфікував вчинене правопорушення.

Разом з тим, проаналізувавши зміст апеляційної скарги ОСОБА_1, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про відсутність в апеляційній скарзі жодного доводу, який би давав апеляційному суду законні підстави для скасування оскаржуваної постанови суду.

Накладаючи на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу, районний суд дотримався вимог ст. 33 КУпАП і призначив його в межах санкції ч. 1 ст. 41 КУпАП.

Неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які б були підставою для скасування постанови суду, апеляційним переглядом не встановлено.

Таким чином, суд апеляційної інстанції вважає необхідним апеляційну скаргу залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції - без змін.

На підставі викладеного та керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

п о с т а н о в и в :

апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення, а постанову Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 15 липня 2014 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 41 КУпАП, з накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу в сумі 510 гривень, - без змін.

Постанова набирає законної сили негайно, остаточна і оскарженню не підлягає.

Суддя

Апеляційного суду

Дніпропетровської області /підпис/ Н.М. Деркач

Копія постанови згідно з оригіналом.

Суддя

Апеляційного суду

Дніпропетровської області Н.М. Деркач