АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

Іменем України

31 січня 2014 року суддя Апеляційного суду Дніпропетровської області Деркач Н.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпропетровську, в присутності ОСОБА_1, апеляційну скаргу прокурора Заводського району м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області на постанову Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 10 січня 2014 року у справі про адміністративне правопорушення, якою

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, не працюючу, яка зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1

визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП, з накладенням адміністративного стягнення у виді адміністративного арешту строком 2 доби, -

в с т а н о в и в :

Постановою Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 10 січня 2014 року ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП і накладено на неї адміністративне стягнення у виді адміністративного арешту строком 2 доби.

При обставинах, викладених в постанові суду першої інстанції, ОСОБА_1 вчинила дрібне хуліганство.

Не погоджуючись з вищевказаною постановою суду прокурор Заводського району м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову районного суду та надіслати справу на новий розгляд.

В обґрунтування поданої апеляційної скарги прокурор посилається на те, що постанова суду першої інстанції є незаконною та необґрунтованою, винесеною з порушенням норм процесуального закону. На думку прокурора, районним суд без врахування пом'якшуючих обставин у справі, безпідставно було накладено на правопорушника ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді адміністративного арешту.

Провадження № 33/774/99/14 Головуючий у першій інстанції: Івченко Т.П.

Категорія: ст. 173 КУпАП Головуючий у другій інстанції: Деркач Н.М.

В судове засідання апеляційного суду прокурор не з'явився, про поважні причини своєї неявки суду не повідомив, а оскільки останній належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, апеляційний суд у відповідності до ч. 6 ст. 294 КУпАП, вважає можливим розглянути справу без участі прокурора.

Суд апеляційної інстанції, вивчивши матеріали справи, дослідивши доводи апеляційної скарги прокурора, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах поданої апеляційної скарги, дійшов висновку, що у задоволенні апеляційної скарги необхідно відмовити, виходячи з наступного.

Викладений в постанові місцевого суду висновок про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП, відповідає фактичним обставинам справи, є законним і обґрунтованим, повністю узгодженим із наявними в матеріалах справи доказами і прокурором не оспорюється.

Відповідно до ст. 33 КУпАП, при накладенні адміністративного стягнення враховується характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують та обтяжують відповідальність.

Накладене адміністративне стягнення в кожному конкретному випадку має бути необхідним і достатнім для виправлення правопорушника та попередження вчинення ним нових правопорушень.

Як встановлено судом апеляційної інстанції, під час вирішення питання про накладення на правопорушника ОСОБА_1 адміністративного стягнення, районним судом були об'єктивно з'ясовані та враховані передбачені ст. 33 КУпАП обставини.

Також, судом першої інстанції правильно встановлено відсутність обставин, які б пом'якшували відповідальність ОСОБА_1 за вчинене правопорушення.

З постанови районного суду вбачається, що судом було враховано відсутність факту притягнення правопорушника протягом року до адміністративної відповідальності, однак не визнано дану обставину як таку, що пом'якшує відповідальність ОСОБА_1 і дане рішення суду в повному обсязі узгоджується з положеннями ч. 2 ст. 34 КУпАП, відповідно до яких визнання як пом'якшуючих обставин, не зазначених в ч. 1 ст. 34 КУпАП, є правом, а не обов'язком суду.

Таким чином, доводи апеляційної скарги прокурора про допущення місцевим судом порушень вимог ст. 33 КУпАП є надуманими та необґрунтованими.

Разом з тим, проаналізувавши зміст апеляційної скарги прокурора, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про відсутність в апеляційній скарзі жодного доводу, який би давав апеляційному суду законні підстави для скасування оскаржуваної постанови суду.

При цьому, суд апеляційної інстанції звертає увагу на той факт, що направлення справи про адміністративне правопорушення за наслідками апеляційного перегляду на новий судовий розгляд, нормами чинного Кодексу України про адміністративні правопорушення взагалі не передбачений.

Отже, апеляційна скарга прокурора підлягає залишенню без задоволення, а постанова місцевого суду - без змін.

На підставі викладеного та керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

п о с т а н о в и в :

апеляційну скаргу прокурора Заводського району м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області залишити без задоволення, а постанову Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 10 січня 2014 року, якою ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП, з накладенням адміністративного стягнення у виді адміністративного арешту строком 2 доби, - без змін.

Постанова набирає законної сили негайно, остаточна і оскарженню не підлягає.

Суддя

Апеляційного суду

Дніпропетровської області /підпис/ Н.М. Деркач

Копія постанови згідно з оригіналом.

Суддя

Апеляційного суду

Дніпропетровської області Н.М. Деркач