АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ

ПОСТАНОВА

Іменем України

31 травня 2012 року суддя апеляційного суду Дніпропетровської області Деркач Н.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпропетровську, за участю захисника правопорушника ОСОБА_1 адвоката ОСОБА_2 та потерпілого ОСОБА_3, апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_2 на постанову Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 27 квітня 2012 року у справі про адміністративне правопорушення, якою

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, працюючого водієм МКП ДЕУ, проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2 3,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та закрито провадження в справі у звязку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення, -

в с т а н о в и в :

Постановою Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 27 квітня 2012 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та закрито провадження в справі на підставі п. 7 ст. 247 КУпАП, у звязку із закінченням на момент розгляду справи строків, передбачених ч. 2 ст. 38 КУпАП.

При обставинах, зазначених в постанові суду першої інстанції, ОСОБА_1 порушив п. 10.1. Правил дорожнього руху України, що спричинило пошкодження транспортних засобів.

Не погоджуючись з вищевказаною постановою, захисник ОСОБА_1 адвокат ОСОБА_2, в інтересах правопорушника, подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову районного суду та прийняти нову постанову, якою закрити провадження у справі за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

______________________________________________________________________

Справа № 33/490/424/12 Головуючий у першій інстанції: ОСОБА_4

Категорія: ст. 124 КУпАП Головуючий у другій інстанції: ОСОБА_5

В обґрунтування апеляційної скарги ОСОБА_2 посилається на те, що постанова суду першої інстанції є незаконною та необґрунтованою, винесеною з порушенням норм процесуального закону, а викладені в постанові висновки суду, не відповідають фактичним обставинам справи. На переконання апелянта, районним судом не було дано належної оцінки доказам у справі, враховуючи, що докази мають суттєві протиріччя. ОСОБА_2 стверджує, що викладені в протоколі про адміністративне правопорушення, складеному відносно ОСОБА_1, обставини, не знайшли свого підтвердження в ході судового розгляду справи.

В судовому засіданніапеляційного суду адвокат ОСОБА_2 підтримав в повному обсязі подану апеляційну скаргу, підтвердив викладені в ній доводи та просив апеляцію задовольнити. При цьому, апелянт зазначив, що дані, які випливають з матеріалів справи, свідчать про неспроможність версії потерпілого ОСОБА_3 щодо обставин ДТП, котрий на переконання ОСОБА_2 і є винним у вчиненні ДТП.

Потерпілий ОСОБА_3 в суді апеляційної інстанції заперечував проти задоволення апеляційної скарги, оскільки на його думку постанова районного суду є законною і обґрунтованою, а доводи апеляційної скарги безпідставними. Разом з тим, потерпілий надав апеляційному суду письмові пояснення щодо обставин справи, які просив долучити до матеріалів справи.

Суд апеляційної інстанції, вислухавши учасників судового розгляду, вивчивши матеріали справи, дослідивши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах апеляційної скарги, дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги, виходячи з наступного.

Доводи апеляційної скарги стосовно незаконності та необґрунтованості постанови районного суду є безпідставними.

Висновок суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, відповідає фактичним обставинам справи, є законним та обґрунтованим.

Даний висновок суду підтверджується доказами, що містяться в матеріалах справи, в їх сукупності, зокрема: протоколом про адміністративне правопорушення; протоколом огляду місця ДТП;схемою місця ДТП, підписаною уповноваженою особою та учасниками ДТП без будь-яких зауважень, в якій зафіксовано місце зіткнення, положення транспортних засобів після їх зіткнення, пошкодження, які мали автомобілі в результаті дорожньо-транспортної пригодита іншими фактичними даними.

Крім того, постановою районного суду у справі призначалася судова автотехнічна та транспортно-трасологічна експертиза, згідно висновку якої від 12 березня 2012 року, визнані технічно неспроможними пояснення водія ОСОБА_1 та свідка ОСОБА_6, в частині того, що водій ОСОБА_3 первинно допустив зіткнення з трамваєм, після чого його автомобіль марки Деу Ланос вдарився об автомобіль марки ЗІЛ.

Також, з вищевказаного висновку експерта слідує, що у заданій експерту дорожній обстановці, дії водія автомобіля марки ЗІЛ-138а ОСОБА_1 не відповідали вимогам п. 10.1. Правил дорожнього руху України, що з технічної точки зору знаходиться в причинному звязку з виникненням даної дорожньо-транспортної пригоди.

Приймаючи за належний та обґрунтований висновок експерта, суд апеляційної інстанції враховує, що обставини події та вихідні дані для проведення експертизи були взяті з постанови районного суду про проведення експертизи, а також, в розпорядженні експерта були матеріали справи про адміністративне правопорушення.

Проаналізувавши пояснення свідка ОСОБА_7, надані нею як в письмовому вигляді при оформленні ДТП, так і в судовому засіданні районного суду, апеляційний суд прийшов до висновку про безпідставність та надуманість доводів апеляційної скарги стосовно того, що викладені в протоколі про адміністративне правопорушення у відношенні ОСОБА_1 обставини, обєктивно спростовуються поясненнями вказаного свідка.

На думку апеляційного суду, суд першої інстанції прийшов до правильного висновку, що є необґрунтованими доводи адвоката ОСОБА_2, стосовно того, що винним у вчиненні ДТП є водій ОСОБА_3, оскільки апеляційним переглядом встановлено, що ДТП сталася саме через порушення водієм ОСОБА_1 вимог п. 10.1. Правил дорожнього руху України.

При розгляді справи районним судом порушень ст. ст. 279, 280 КУпАП не допущено, докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність відповідно до ст. 252 КУпАП, а всі обставини, що мають значення для вирішення справи, суд з наведенням відповідних мотивів встановив та правильно кваліфікував вчинене правопорушення.

Неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які б були підставою для скасування постанови суду, апеляційним переглядом не встановлено.

Таким чином, апеляційний суд вважає необхідним апеляційну скаргу залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції без змін.

На підставі викладеного та керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

п о с т а н о в и в :

апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_2 залишити без задоволення, а постанову Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 27 квітня 2012 року у справі про адміністративне правопорушення, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та закрито провадження в справі у звязку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення, без змін.

Постанова набирає законної сили негайно, остаточна і оскарженню не підлягає.

Суддя

апеляційного суду

Дніпропетровської області /підпис/ ОСОБА_5

Копія постанови згідно з оригіналом.

Суддя

апеляційного суду

Дніпропетровської області ОСОБА_5