АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

Іменем України

05 лютого 2014 року суддя Апеляційного суду Дніпропетровської області Деркач Н.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпропетровську, за участю представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2, апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 27 грудня 2013 року у справі про адміністративне правопорушення, якою

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, працюючого генеральним директором ПАТ «Дніпропетровський завод металоконструкцій ім. І.В. Бабушкіна», який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 163-2 КУпАП, з накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу в сумі 170 гривень, -

в с т а н о в и в :

Постановою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 27 грудня 2013 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 163-2 КУпАП і накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в сумі 170 грн.

При обставинах, викладених в постанові суду першої інстанції, ОСОБА_1, працюючи на посаді генерального директора ПАТ «Дніпропетровський завод металоконструкцій ім. І.В. Бабушкіна», допустив неподання платіжних доручень до установи банку на перерахування авансових внесків з податку на прибуток, за період з квітня 2013 року по 21 листопада 2013 року.

Не погоджуючись з вищевказаною постановою ОСОБА_1 17 січня 2014 року подав апеляційну скаргу, тобто після закінчення, встановленого ч. 2 ст. 294 КУпАП, десятиденного строку на апеляційне оскарження постанови суду. В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати постанову суду першої інстанції. Крім того, в поданій апеляційній скарзі ОСОБА_1 заявив клопотання про поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження постанови суду.

Провадження № 33/774/98/14 Головуючий у першій інстанції: Приходченко О.С.

Категорія: ч. 1 ст. 163-2 КУпАП Головуючий у другій інстанції: Деркач Н.М.

В обґрунтування клопотання про поновлення пропущеного процесуального строку ОСОБА_1 посилається на те, що строк на апеляційне оскарження постанови суду ним пропущений з поважної причини, а саме, у зв'язку з тим, що при розгляді справи в місцевому суді він не був присутній, оскільки не отримував будь-якого повідомлення про необхідність з'явитися до суду, при цьому копія постанови апелянту судом не направлялась і його представник її отримав лише 09 січня 2014 року.

В поданій апеляційній скарзі ОСОБА_1 зазначив, що постанова суду першої інстанції є необґрунтованою, а викладені в постанові висновки суду, не відповідають фактичним обставинам справи. За твердженням апелянта, в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 163-2 КУпАП, оскільки відсутні порушення будь-яких вимог чинного податкового законодавства, а докази протилежного в матеріалах справи відсутні.

В судовому засіданні апеляційного суду представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2, підтримала в повному обсязі апеляційну скаргу, подану ОСОБА_1, підтвердила викладені в ній доводи та просила поновити пропущений апелянтом строк на апеляційне оскарження постанови суду і задовольнити апеляційну скаргу. При цьому, ОСОБА_2 просила суд апеляційної інстанції долучити до матеріалів справи копію постанови Дніпропетровського окружного адміністративного суду, яка свідчить про безпідставність складання відносно ОСОБА_1 протоколу про адміністративне правопорушення.

Суд апеляційної інстанції, вислухавши представника апелянта ОСОБА_2, вивчивши матеріали справи, дослідивши доводи апеляційної скарги та заявленого клопотання про поновлення пропущеного процесуального строку, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах апеляційної скарги, а також причини пропуску строку на апеляційне оскарження постанови суду, дійшов висновку про те, що клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження та подана апеляційна скарга підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно ст. 268 КУпАП, справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце та час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Дані вимоги закону при розгляді справи судом першої інстанції не дотримані, оскільки в матеріалах справи відсутні докази отримання ОСОБА_1 судового виклику. Разом з тим, місцевий суд справу розглянув у відсутність ОСОБА_1, чим порушив його права, передбачені ст. 268 КУпАП. Докази направлення ОСОБА_1 копії постанови суду відносно нього в триденний строк, передбачений ст. 285 КУпАП, в матеріалах справи також відсутні.

Враховуючи викладене, апеляційний суд приходить до висновку про поважність причини пропуску ОСОБА_1 строку на апеляційне оскарження постанови суду у справі про адміністративне правопорушення і керуючись ст. 289 КУпАП, вважає необхідним задовольнити його клопотання про поновлення пропущеного процесуального строку та розглянути подану апеляційну скаргу по суті.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП, суд зобов'язаний повно, всебічно та об'єктивно з'ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти законне, обґрунтоване і вмотивоване рішення.

Однак, апеляційним переглядом встановлено, що суд першої інстанції, в порушення вищезазначених вимог закону, належним чином не з'ясував обставини щодо вчинення ОСОБА_1 інкримінованого йому адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 163-2 КУпАП, оскільки викладені в постанові висновки суду об'єктивно не підтверджуються доказами, які містяться в матеріалах справи.

Апеляційним судом встановлено, що єдиним доказом вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, який знаходиться в матеріалах справи, є складений відносно нього протокол про адміністративне правопорушення № 75 від 21 листопада 2013 року.

Незважаючи на те, що допущені ПАТ «Дніпропетровський завод металоконструкцій ім. І.В. Бабушкіна» порушення вимог чинного податкового законодавства України, у відповідності до протоколу, були виявлені в ході податкової перевірки, в матеріалах справи відсутній відповідний акт, складений за результатами її проведення.

Дослідивши вказаний протокол про адміністративне правопорушення, апеляційний суд приходить до висновку про те, що суть адміністративного правопорушення, вчинення якого ставиться в вину ОСОБА_1, в протоколі відображена неповно та неконкретно.

Так, в протоколі про адміністративне правопорушення зафіксовані виключно період, за який очолюваним ОСОБА_1 підприємством не було надано доручення до установи банку на перерахування авансових внесків з податку на прибуток, а також, загальна сума податкової заборгованості ПАТ «Дніпропетровський завод металоконструкцій ім. І.В. Бабушкіна» з авансових внесків з податку на прибуток.

Однак, в протоколі відсутні відомості про те, на підставі яких конкретно податкових вимог ПАТ «Дніпропетровський завод металоконструкцій ім. І.В. Бабушкіна» були нараховані авансові внески з податку на прибуток та який їх розмір за кожний окремо період.

Відсутність в протоколі про адміністративне правопорушення вищезазначених відомостей позбавляє апеляційний суд можливості перевірити наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 163-2 КУпАП, в контексті доводів апеляційної скарги в частині того, що постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 07 серпня 2013 року було визнано протиправною та скасовано податкову вимогу ДПІ у Ленінському районі м. Дніпропетровська від 27 травня 2013 року за № 119-19, якою ПАТ «Дніпропетровський завод металоконструкцій ім. І.В. Бабушкіна» податковим органом було нараховано авансові внески з податку на прибуток.

При цьому, суд апеляційної інстанції звертає увагу на той факт, що незважаючи на винесення Дніпропетровським окружним адміністративним судом 07 серпня 2013 року вищезазначеної постанови, яка дає об'єктивні підстави ставити під сумнів наявність в діяльності ПАТ «Дніпропетровський завод металоконструкцій ім. І.В. Бабушкіна» порушень вимог п. 57.1 ст. 57 Податкового кодексу України, 21 листопада 2013 року відносно ОСОБА_1 був складений протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 163-2 КУпАП.

Таким чином, апеляційний суд приходить до висновку, що в матеріалах справи відсутні докази, які б беззаперечно підтверджували наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 163-2 КУпАП, в той час як у відповідності до вимог ст. 62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь, а тому постанова районного суду є необґрунтованою і підлягає скасуванню, а провадження в справі закриттю на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного та керуючись п. 1 ст. 247, ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

п о с т а н о в и в :

клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови суду у справі про адміністративне правопорушення задовольнити.

Поновити ОСОБА_1 пропущений строк на апеляційне оскарження постанови Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 27 грудня 2013 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Скасувати постанову Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 27 грудня 2013 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 163-2 КУпАП, з накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу в сумі 170 гривень.

Провадження в справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 163-2 КУпАП закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 163-2 КУпАП.

Постанова набирає законної сили негайно, остаточна і оскарженню не підлягає.

Суддя

Апеляційного суду

Дніпропетровської області /підпис/ Н.М. Деркач

Копія постанови згідно з оригіналом.

Суддя

Апеляційного суду

Дніпропетровської області Н.М. Деркач