АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

Іменем України

22 жовтня 2013 року суддя Апеляційного суду Дніпропетровської області Деркач Н.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпропетровську, за участю ОСОБА_1, його апеляційну скаргу на постанову Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 27 вересня 2013 року у справі про адміністративне правопорушення, якою

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, офіційно непрацюючого, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1, а проживає за адресою: АДРЕСА_2,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, з накладенням адміністративного стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами на строк 1 рік, -

в с т а н о в и в :

Постановою Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 27 вересня 2013 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП і накладено на ньогоадміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

При обставинах, зазначених в постанові суду першої інстанції, ОСОБА_1 порушив вимоги п.13.1. Правил дорожнього руху України, що спричинило пошкодження транспортних засобів.

Не погоджуючись з вищевказаною постановою ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати постанову місцевого суду та прийняти нову постанову, якою накласти на нього за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, адміністративне стягнення у виді штрафу.

__________________________________________________________________

Провадження № 33/774/899/13 Головуючий у першій інстанції: Головін В.О.

Категорія: ст. 124 КУпАП Головуючий у другій інстанції: Деркач Н.М.

В обґрунтування апеляційної скарги ОСОБА_1, не оспорюючи своєї вини у вчиненні адміністративного правопорушення, вказує на необґрунтованість накладеного на нього адміністративного стягнення, оскільки при накладенні адміністративного стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами, місцевий суд не врахував обставини ДТП, характер правопорушення, особу порушника, а також відсутність внаслідок ДТП тяжких наслідків.

В судовому засіданні апеляційного суду ОСОБА_1 уточнив вимоги своєї апеляційної скарги і просить змінити постанову суду першої інстанції в частині накладеного адміністративного стягнення, з позбавлення права керування транспортними засобами на штраф. При цьому, апелянт пояснив суду апеляційної інстанції, що в повному обсязі визнає свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення та щиро розкаюється у вчиненому, однак, звернув увагу суду на те, що вина другого учасника ДТП є рівнозначною його вини, про що свідчить складення відносно нього протоколу про адміністративне правопорушення.

Суд апеляційної інстанції, вислухавши ОСОБА_1, вивчивши матеріали справи, проаналізувавши доводи апеляційної скарги,перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах апеляційної скарги, дійшов висновку, що уточненаапеляційна скаргапідлягаєзадоволенню з наступних підстав.

Викладений в постанові місцевого суду висновок про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, відповідає фактичним обставинам справи, є законним і обґрунтованим, повністю узгодженим із наявними в матеріалах справи доказами і правопорушником не оспорюється.

Відповідно до ст. 33 КУпАП, при накладенні адміністративного стягнення враховується характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують та обтяжують відповідальність.

Накладене адміністративне стягнення в кожному конкретному випадку має бути необхідним і достатнім для виправлення правопорушника та попередження вчинення ним нових правопорушень.

Однак, апеляційним переглядом встановлено, що судом першої інстанції під час вирішення питання про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення, неправильно та необ'єктивно було враховано особу правопорушника, характер вчиненого ним правопорушення, а також ступінь вини апелянта, що призвело до необґрунтованого накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами на максимальний строк, передбачений санкцією ст. 124 КУпАП.

При цьому, місцевим судом не було обговорено питання про накладення на апелянта передбаченого законом менш суворого адміністративного стягнення.

Відповідно ч. 2 ст. 30 КУпАП, позбавлення права керування транспортними засобами застосовується на строк до трьох років за грубе або систематичне порушення порядку користування цим правом.

Дослідивши фактичні обставини справи, з урахуванням обставин, за яких ОСОБА_1 скоїв ДТП, незначних пошкоджень, котрі автомобілі отримали внаслідок ДТП, а також допущеного апелянтом порушення вимог Правил дорожнього руху України, апеляційний суд приходить до висновку про те, що характер вчиненого ОСОБА_1 правопорушення не свідчить про грубе порушення порядку користування правом керування транспортними засобами, а ступінь його вини виражається у формі необережності.

Також, вчинене апелянтом адміністративне правопорушення не містить ознак систематичності.

Разом з тим, в ході апеляційного розгляду встановлено відсутність обставин, що у відповідності до ст. 35 КУпАП обтяжують відповідальність ОСОБА_1 за адміністративне правопорушення, в той час, як визнання правопорушником своєї вини у вчиненні адміністративного правопорушення та його щире каяття у вчиненому, суд апеляційної інстанції враховує як обставину, яка відповідно до ст. 34 КУпАП пом'якшує відповідальність за адміністративне правопорушення.

Враховуючи викладене, конкретні обставини справи, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про можливість пом'якшення ОСОБА_1 адміністративного стягнення та накладення його у виді штрафу в розмірі, передбаченому санкцією ст. 124 КУпАП, а саме двадцяти п'яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, оскільки, на переконання апеляційного суду, таке адміністративне стягнення в повній мірі буде сприяти вихованню ОСОБА_1 в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобіганню вчинення ним нових правопорушень.

Таким чином, апеляційна скарга ОСОБА_1, уточнена в судовому засіданні апеляційного суду, підлягає задоволенню, а постанова суду першої інстанції - зміні в частині накладеного адміністративного стягнення.

На підставі викладеного та керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

п о с т а н о в и в :

задовольнити апеляційну скаргу ОСОБА_1, уточнену в судовому засіданні апеляційного суду.

Постанову Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 27 вересня 2013року відносно ОСОБА_1 змінити в частині накладеного адміністративного стягнення.

Накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу в сумі 425 гривень.

Постанова набирає законної сили негайно, остаточна і оскарженню не підлягає.

Суддя

Апеляційного суду

Дніпропетровської області /підпис/ Н.М. Деркач

Копія постанови згідно з оригіналом.

Суддя

Апеляційного суду

Дніпропетровської області Н.М. Деркач