Справа № 755/3401/14-п
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 квітня 2014 року суддя Дніпровського районного суду м. Києва Курило А.В., розглянувши матеріали адміністративної справи, які надійшли з Дніпровського ВДАІ ГУ МВС України в м. Києві про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця м. Києва, непрацюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1

у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КпАП України, -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1, 25 січня 2014 року о 03 годині 20 хвилин, керував транспортним засобом «Ford Fiesta» державний номер НОМЕР_1, по вулиці М. Раскової, в місті Києві, з ознаками алкогольного сп'яніння, а саме: різкий запах з порожнини рота, млява мова. Від проходження медичного огляду, для встановлення стану сп'яніння в установленому законом порядку відмовився.

Своїми діями ОСОБА_1 порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху України.

В судове засідання ОСОБА_1 не з'явився, надав копію листка непрацездатності. Проте будучи допитаним в судовому засіданні 21 лютого 2014 року, ОСОБА_1 вину не визнав та пояснив, що 25.01.2014 року його зупинили працівники міліції для перевірки документи, під час якої їм здалось, що він перебуває в стані алкогольного сп'яніння. Оскільки алкотесту «Драгер» у працівників міліції не було, вони запропонували йому проїхати до лікаря-нарколога для медичного огляду, на що він повідомив останнім, що в цей день він відвідував лікаря-стоматолога, який під час лікування використовував спирт. Після цього працівники ДАІ відпустили його, без складання протоколу.

Свідок ОСОБА_2, в судовому засіданні пояснив, що з ОСОБА_1 вони познайомились під час роботи, а 25.01.2014 року приблизно о 23 годині 30 хвилин він попросив останнього підвезти його додому. По дорозі, біля готелю, що на станції метро «Лівобережна» вони зупинились, ОСОБА_1 хотів купити сигарети, а він хотів дізнатися скільки коштує номер в готелі. Слідом за ними зупинились працівники ДАІ. Він пішов до готелю у власних справах, а ОСОБА_1 залишився спілкуватися з останніми. Після того, як він повернувся до автомобіля працівників ДАІ вже не було. Також пояснив, що запаху алкоголю від ОСОБА_1 він не відчув.

Інспектор ДАІ Дніпровського РУГУ МВС України ОСОБА_3, в судовому засіданні пояснив, що 25 січня 2014 року о 03 годині 20 хвилин, по вулиці М. Раскової, був зупинений водій ОСОБА_1, який керував транспортним засобом «Ford Fiesta» державний номер НОМЕР_1, з ознаками алкогольного сп'яніння: запах з порожнини рота, млява мова. Разом з ОСОБА_1 в автомобілі була дівчина, яка також мала ознаки сильного алкогольного сп'яніння з явно вираженими рвотними рефлексами. Зважаючи на погане самопочуття дівчини, ОСОБА_1 попросив влаштувати дівчину до готелю, який був неподалік, на що вони погодились. На їх прохання надати посвідчення водія, ОСОБА_1 відмовився передавати його в руки, але надав можливість переписати його дані до протоколу. На пропозицію визначити стан сп'яніння за допомогою алкотесту «Драгер», ОСОБА_1 відмовився та запропонував пройти медичний огляд у лікаря-нарколога, їхати до якого погодився тільки на власному автомобілі. Після цього вони сіли кожен у свій автомобіль та вирушили до лікаря-нарколога, в цей час ОСОБА_1 змінив напрямок руху та зник з їх поля зору. Наздогнати ОСОБА_1 їм не вдалося, відпрацювавши територію за місцем проживання останнього, по АДРЕСА_1, ОСОБА_1 вони не знайшли. Крім того додав, що свідка ОСОБА_2 25 січня 2014 року в автомобілі разом з ОСОБА_1 не було, про лікаря стоматолога ОСОБА_1 в той день їм не повідомляв.

Свідок ОСОБА_4, в судовому засіданні надав аналогічні за змістом пояснення.

Суд, дослідивши матеріали справи, а саме: протокол про адміністративне правопорушення, пояснення, рапорти, довідку від 25.01.2014 року, результати пошуку виявлених та зареєстрованих порушень за критеріями, відеозапис з відеореєстратора, приходить до наступного.

Відповідно до вимог ст. 245 КпАП України, серед ряду завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є: всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

У відповідності з положеннями ст. 280 КпАП України, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 252 КпАП України, висновок про наявність чи відсутність в діях особи адміністративного правопорушення має бути зроблений на підставі всебічного, повного і об'єктивного дослідження всіх обставин справи в їх сукупності.

Згідно ст. 251 КпАП України, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Положеннями п.п. 2.5, 2.4 Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001 року, визначено, що водій на вимогу працівника міліції повинен пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп'яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин, а також водій на вимогу працівника міліції повинен пред'явити для перевірки документи зазначені в п. 2.1 Правил.

Відповідно до п. 2.1 Правил дорожнього руху України, водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі: посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії, реєстраційний документ на транспортний засіб, поліс (сертифікат) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Згідно абз. 2 п. 27 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» від 23 грудня 2005 року № 14, якщо водій ухиляється від огляду, це є підставою для притягнення порушника до адміністративної відповідальності.

Згідно абз. 4 п. 27 постанови Пленуму Верховного Суду роз'яснено, що для притягнення до відповідальності за ст. 130 КпАП не має значення, протягом якого часу особа, яка перебуває у стані сп'яніння чи під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, керувала транспортним засобом. Правопорушення вважається закінченим з того моменту, коли він почав рухатись.

В матеріалах справи містяться докази, що підтверджують вину ОСОБА_1, а саме:

- пояснення ОСОБА_5, згідно яких по вулиці М. Раскової, 3, біля готелю «Барбарис» працівники ДАІ не дали можливості заїхати на територію готелю водію автомобіля НОМЕР_2, який розпочав рух заднім ходом, але за ним поїхали працівники ДАІ;

- рапорт інспектора ВДАІ Дніпровського РУГУ МВС України в м. Києві лейтенанта міліції ОСОБА_4 згідно якого 25 січня 2014 року о 03 годині 20 хвилин по вулиці М. Раскової, 3, біля готелю «Барбарис» був зупинений автомобіль НОМЕР_2, водій якого ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживає за адресою: АДРЕСА_1 та у якого було виявлено запах алкогольного сп'яніння. Водію було запропоновано пройти медичний огляд у лікаря-нарколога або за допомогою алкотесту «Драгер». Після чого водій намагався заїхати на територію готелю, але йому заборонили, після чого водій поїхав у невідомому напрямку;

- рапорт інспектора ВДАІ Дніпровського РУГУ МВС України в м. Києві прапорщика міліції ОСОБА_3 згідно якого, під час несення ним служби, 25 січня 2014 року о 03 годині 20 хвилин по вулиці М. Раскової, 3, біля готелю «Барбарис» був зупинений автомобіль НОМЕР_2, під керуванням водія ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживає за адресою: АДРЕСА_1 який керував автомобілем з ознаками алкогольного сп'яніння. Водію було запропоновано пройти медичний огляд у лікаря-нарколога або за допомогою алкотесту «Драгер» на що він відмовився та сівши в свій автомобіль з місця зник у невідомому напрямку;

- результат пошуку виявлених та зареєстрованих порушень за критеріями, згідно яких ОСОБА_1 неодноразово притягувався до адміністративної відповідальності за порушення правил дорожнього руху;

- відеозапис з камери відео-реєстратора, який в повній мірі підтверджує покази надані співробітниками ДАІ ОСОБА_3 та ОСОБА_4

Разом з тим, суд критично ставиться до пояснень свідка ОСОБА_2, про те що він був з ОСОБА_1 в ніч біля готелю, який розташований по вулиці М. Раскової, в місті Києві, коли останнього зупинили працівники ДАІ та до довідки від лікаря-стоматолога, оскільки зазначені пояснення свідка повністю спростовуються в цій частині відеозаписом з камери відео-реєстратора, який було переглянуто в судовому засіданні 18.04.2014 року та поясненнями наданими співробітниками ДАІ ОСОБА_3 та ОСОБА_4

Аналізуючи вищевказане, суд приходить до висновку, що в діях водія ОСОБА_1 вбачається склад адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КпАП України.

За таких обставин, відповідно до ст. 33 КпАП України, враховуючи характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, суд вважає, що на нього слід накласти адміністративне стягнення у виді штрафу.

Крім того, згідно ст. 40? КпАП України, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення підлягає стягненню з особи, на яку його накладено у розмірі визначеному ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» від 08 липня 2011 року (зі змінами і доповненнями).

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 33, 130 ч. 1, 252, 283-285, 289, 291, 294 КпАП України, суд, -

п о с т а н о в и в:

Визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КпАП України, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави в розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що на день розгляду справи становить 3 400 (три тисячі чотириста) гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 0,03 мінімальної заробітної плати, що на день винесення постанови становить 36 гривень 54 копійки.

Постанова може бути оскаржена до Апеляційного суду м. Києва протягом десяти днів з дня її винесення через Дніпровський районний суд м. Києва.

Строк пред'явлення постанови до виконання три місяці з дня набрання постановою законної сили.

Суддя: