АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

Іменем України

27 листопада 2013 року суддя Апеляційного суду Дніпропетровської області Деркач Н.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпропетровську, апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 19 березня 2008 року у справі про адміністративне правопорушення, якою

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, непрацюючого, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 122 КУпАП, з накладенням адміністративного стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами на строк 6 місяців, -

в с т а н о в и в :

Постановою Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 19 березня 2008 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 122 КУпАП і накладено на нього адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами на строк 6 місяців.

При обставинах, зазначених в постанові суду першої інстанції, ОСОБА_1, порушивши вимоги дорожнього знаку "В'їзд заборонено", виїхав на дорогу з одностороннім рухом та рухався назустріч загального потоку транспорту, змусивши інших учасників дорожнього руху вживати заходів щодо забезпечення особистої безпеки, змінювати напрямок руху та гальмувати, чим створив аварійну обстановку.

Не погоджуючись з вищевказаною постановою суду ОСОБА_120 листопада 2013 року подав апеляційну скаргу, тобто після закінчення, встановленого ч. 2 ст. 294 КУпАП, десятиденного строку на апеляційне оскарження

______________________________________________________________________

Провадження № 33/774/1030/13 Головуючий у першій інстанції: Бурхан С.М.

Категорія: ч. 4 ст. 122 КУпАП Головуючий у другій інстанції: Деркач Н.М.

постанови суду. В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить змінити постанову районного суду в частині накладеного адміністративного стягнення, з позбавлення права керування транспортними засобами на штраф. Крім того, в апеляційній скарзі ОСОБА_1 заявив клопотання про поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження постанови суду.

В обґрунтування клопотання про поновлення пропущеного процесуального строку ОСОБА_1 посилається на те, що строк на апеляційне оскарження постанови суду ним пропущений з поважної причини, а саме, у зв'язку з тим, що при розгляді справи в районному суді він не був присутній, оскільки не отримував будь-якого повідомлення про дату і місце розгляду справи. При цьому, копія постанови суду апелянту не направлялась і він дізнався про її існування лише нещодавно, коли виникла необхідність зняти автомобіль з реєстрації.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1, не оспорюючи своєї вини у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 122 КУпАП, вказує на необґрунтованість накладеного на нього адміністративного стягнення та невмотивованість постанови суду в цій частині.

В судове засідання апеляційного судуОСОБА_1 не з'явився, про поважні причини своєї неявки суду не повідомив, а оскільки останній належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, апеляційний суд у відповідності до ч. 6 ст. 294 КУпАП, вважає можливим розглянути справу без участі особи, яка подала апеляційну скаргу.

Суд апеляційної інстанції, вивчивши матеріали справи, дослідивши доводи апеляційної скарги та заявленого клопотання про поновлення пропущеного процесуального строку, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах апеляційної скарги, а також причини пропуску строку на апеляційне оскарження постанови суду, дійшов висновку, що клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження та подана апеляційна скаргапідлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Як встановлено судом апеляційної інстанції, на момент винесення Верхньодніпровським районним судом Дніпропетровської області постанови про притягнення водія ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 122 КУпАП, від 19 березня 2008 року, Кодексом України про адміністративні правопорушення не було передбачено можливість оскарження такої постанови суду.

Однак, з урахуваннямположень ст. 8 КУпАП, ст. 58 Конституції України, апеляційний суд приходить до висновку про необхідність прийняття до розгляду апеляційної скарги ОСОБА_1 та вирішення питання про поважність пропуску ним строку на апеляційне оскарження постанови у справі про адміністративне правопорушення.

Відповідно ст. 268 КУпАП, справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце та час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Дані вимоги закону при розгляді справи судом першої інстанції не дотримані, оскільки в матеріалах справи відсутні докази як направлення правопорушнику ОСОБА_1, так і отримання ним судового виклику. Разом з тим, районний суд справу розглянув у відсутність ОСОБА_1, чим порушив його права, передбачені ст. 268 КУпАП.

Враховуючи викладене, апеляційний суд, керуючись ст. 289 КУпАП, вважає необхідним задовольнити клопотання про поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження постанови суду і розглянути подану апеляційну скаргу по суті.

Викладений в постановімісцевого суду висновок про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, відповідає фактичним обставинам справи, є законним і обґрунтованим, повністю узгодженим із наявними в матеріалах справи доказами і правопорушником не оспорюється.

Відповідно до ст. 33 КУпАП, при накладенні адміністративного стягнення враховується характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують та обтяжують відповідальність.

Накладене адміністративне стягнення в кожному конкретному випадку має бути необхідним і достатнім для виправлення правопорушника та попередження вчинення ним нових правопорушень.

Однак, аналізом оскаржуваної постанови встановлено, що районний суд взагалі не мотивував своє рішення щодо накладення на апелянта адміністративного стягнення та не зазначив на підставі яких даних він прийшов до висновку про необхідність накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення саме у виді позбавлення права керування транспортними засобами.

Також, судом не було обговорено і питання про накладення на ОСОБА_1 передбаченого законом менш суворого адміністративного стягнення.

При цьому, суд апеляційної інстанції констатує відсутність обставин, що у відповідності до ст. 35 КУпАП обтяжують відповідальність ОСОБА_1 за адміністративне правопорушення.

Крім того, апеляційним судом враховується той факт, що в матеріалах справи відсутні будь-які відомості про водіїв, яких ОСОБА_1, рухаючись назустріч загальному потоку транспорту, змусив вживати заходів щодо особистої безпеки, змінювати напрямок руху та гальмувати, як відсутні в матеріалах справи і пояснення таких осіб.

Враховуючи викладене, конкретні обставини справи та характер вчиненого ОСОБА_1 правопорушення, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про те, що накладене на ОСОБА_1 адміністративне стягнення є занадто жорстким і підлягає пом'якшенню, а тому постанову місцевого суду необхідно змінити в частині накладеного адміністративного стягнення, з позбавлення права керування транспортними засобами на штраф в розмірі, передбаченому санкцією ч. 4 ст. 122 КУпАП, в редакції, чинній на момент вчинення апелянтом адміністративного правопорушення, а саме чотирьох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, оскільки, на переконання апеляційного суду, таке адміністративне стягнення в повній мірі буде сприяти вихованню ОСОБА_1 в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобіганню вчинення ним нових правопорушень.

На підставі викладеного та керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

п о с т а н о в и в :

задовольнити клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження постановиВерхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 19 березня 2008 року - задовольнити.

Поновити ОСОБА_1 пропущений строк на апеляційне оскарження постанови Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 19 березня 2008 року.

Апеляційну скаргуОСОБА_1 задовольнити.

Постанову Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 19 березня 2008 року відносно ОСОБА_1 змінити в частині накладеного адміністративного стягнення.

Накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу в сумі 68 гривень.

Постанова набирає законної сили негайно, остаточна і оскарженню не підлягає.

Суддя

Апеляційного суду

Дніпропетровської області /підпис/ Н.М. Деркач

Копія постанови згідно з оригіналом.

Суддя

Апеляційного суду

Дніпропетровської області Н.М. Деркач