Апеляційний суд Житомирської області
Постанова

Іменем України

28 лютого 2014 року. Суддя апеляційного суду Житомирської області

ОСОБА_1, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі адміністративну справу за апеляцією скаржника ОСОБА_2 на постанову Житомирського районного суду Житомирської області, від 27 січня 2013 року, -

в с т а н о в и в:

Постановою Житомирського районного суду Житомирської області, від 27 січня 2014 року ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 5950 (пять тисяч девятсот пятдесят) грн.

ОСОБА_2 визнано винним в тому, що 27.12.2013, о 02 год. 15 хв., по вул. В. Бердичівській в м. Житомирі керував автомобілем, марки „Mersedes Benz, д.н.з.: АМ 1577 АТ в стані алкогольного спяніння, тим самим порушив вимоги п. 2,9 ПДР.

13 лютого 2014 року до апеляційного суду надійшла апеляційна скарга ОСОБА_2, якою він оскаржує зазначену постанову суду першої інстанції з підстав суворості призначеного йому розміру стягнення. Вважає, що судом не було належним чином враховано його майновий та сімейний стан, його відношення до вчиненого. Зазначає те, що на даний час не має постійного місця роботи, у нього на утриманні перебувають дружина та малолітня донька, Також ставить питання про поновлення йому пропущеного строку на апеляційне оскарження вказаного рішення суду першої інстанції. Мотивує своє прохання тим, що строк на оскарження був пропущений ним з поважних причин, а саме в наслідок того, що до суду не викликався, отримав постанову суду по справі лише 03.02.2014.

Доводи апелянта, про пропуск ним строків на апеляційне оскарження постанови суду з поважних причин, є обґрунтованими, а тому, його апеляція в цій частині, підлягає задоволенню.

Що до інших тверджень апеляції скаржника, то за результатами дослідження матеріалів справи, апеляційний суд вважає, що вони також підлягають задоволенню з урахуванням наступного.

Висновок суду про доведеність винності ОСОБА_2 у керуванні транспортним засобом в стані алкогольного спяніння за зазначених у постанові обставин ґрунтується на зібраних у справі та перевірених судом доказах та по суті не оскаржується. Його дії правильно кваліфіковані за ч.1 ст.130 КУпАП.

Разом з тим, притягуючи ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності та вирішуючи питання про розмір стягнення, суд, усупереч вимогам ст.ст. 33, 34 КУпАП, недостатньо врахував дані щодо його особи, а саме те, що він не працює, одружений, має на утриманні малолітню дитину, до адміністративної відповідальності притягується вперше, повністю визнав вину, покаявся у вчиненому.

За вказаних обставин, а також враховуючи, що вид та розмір стягнення обираються судом і з метою перевиховання винної особи, та недопущення нею подібного в подальшому житті, апеляційний суд вважає за можливе зменшити розмір стягнення призначеного судом ОСОБА_2 за вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Керуючись ст.ст. 289, 293,294 КУпАП апеляційний суд, -

постановив:

Поновити скаржнику ОСОБА_2 строк на апеляційне оскарження постанови Житомирського районного суду Житомирської області, від 27 січня 2014 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Постанову Житомирського районного суду Житомирської області, від 27 січня 2014 року, якою ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 5950 (пять тисяч девятсот пятдесят) грн. змінити.

Вважати ОСОБА_2 винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП з накладенням адміністративного стягнення у вигляді штрафу в сумі 3400 (три тисячі чотириста) грн.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя: