П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 жовтня 2014 р. Справа №607/14376/14-п

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

головуючого Дуди О.О.

за участю секретаря Добрянської О.І., Паюка М.М.

прокурора Василишина К.В.

та захисника ОСОБА_1

розглянувши в відкритому судовому засіданні в м. Тернополі матеріали справи про адміністративне правопорушення, які надійшли з прокуратури м. Тернополя про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, українця, громадянина України, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, одруженого, на утриманні двоє неповнолітніх дітей, працюючого командиром відділення №1 взводу конвойної служби міліції (підпорядкованого УГБ МГБ) підпорядкованого УМВС України в Тернопільській області, проживаючого в ІНФОРМАЦІЯ_3, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, раніше до адміністративної відповідальності не притягувався,

за ст.172-7 КУпАП, ч. 1, 2 ст. 9, ч.1 ст.14 Закону України "Про засади запобігання і протидії корупції", -

ВСТАНОВИВ:

На адресу Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області з прокуратури м. Тернополя для розгляду надійшли матеріали про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ст.172-7 КУпАП, ч. 1, 2 ст. 9, ч.1 ст.14 Закону України "Про засади запобігання і протидії корупції".

Як встановлено в судовому засіданні, ОСОБА_2, перебуваючи з 17 червня 2014 року на посаді командира відділення №1 взводу конвойної служби міліції (підпорядкованого УГБ МГБ) підпорядкованого УМВС України в Тернопільській області (витяг з наказу УМВС України в Тернопільській області № 148 о/с від 17.06.2014) та п.п. «д» п.1 ч. 1 ст. 4 Закону України «Про засади запобігання і протидії корупції» будучи суб'єктом відповідальності за корупційне правопорушення, володіючи нормативно - правовою базою, що регламентує засади службових та адміністративних відносин, умисно, всупереч ч. 1, 2 ст. 9, ч.1 ст.14 Закону України «Про засади запобігання і протидії корупції», не вжив заходів щодо недопущення будь якої можливості виникнення конфлікту інтересів та невідкладно ні в письмовій, ні в усній формі у 15 денний строк з моменту призначення на посаду (виникнення конфлікту інтересів) і станом на 19.08.2014 не повідомив безпосереднього керівника командира взводу конвойної служби міліції (підпорядкованого УГБ МГБ) підпорядкованого УМВС України в Тернопільській області про наявність конфлікту інтересів, який виник у зв'язку з перебуванням у його безпосередньому підпорядкуванні на посаді міліціонера відділення № 1 взводу конвойної служби міліції (підпорядкованого УГБ МГБ) підпорядкованого УМВС України в Тернопільській області рідного брата ОСОБА_3

Захисник ОСОБА_2 ОСОБА_1 у сдовому засіданні просить провадження у справі закрити у зв'язку із відсутністю у діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.172-7 КУпАП. Так, конфлікт інтересів був усунутий у місячний термін, шляхом переведення ОСОБА_3 на іншу посаду, у зв'язку із чим він уже не був у підпорядкуванні ОСОБА_2, як командира №1 взводу конвойної служби міліції (підпорядкованого УГБ МГБ) підпорядкованого УМВС України в Тернопільській області. Крім цього, за функціональними обов'язками ОСОБА_2 не здійснював негативного впливу та втручання у роботу свого брата ОСОБА_3

В судовому засіданні ОСОБА_2 свою вину у вчиненні правопорушення не визнав, пояснення захисника підтримав та пояснив, що 17 червня 2014 року він наказом начальника УМВС України в Тернопільській області був призначений на посаду командира №1 взводу конвойної служби міліції (підпорядкованого УГБ МГБ) підпорядкованого УМВС України в Тернопільській області, при цьому був увільненим від посади міліціонера відділення №2 (для охорони взятих під варту осіб, які проходять стаціонарне лікування в протитуберкульозних лікувальних установах) взводу конвойної служби міліції (підпорядкованого УГБ МГБ) підпорядкованого УМВС України в Тернопільській області. Також зазначив, що він дійсно не звертався із письмовими заявами, рапортами до безпосереднього керівника командира взводу конвойної служби міліції (підпорядкованого УГБ МГБ) підпорядкованого УМВС України в Тернопільській області про наявність конфлікту інтересів, що виник у зв'язку з перебуванням у його безпосередньому підпорядкуванні його рідного брата ОСОБА_3, оскільки керівнику про це було достеменно відомо. При цьому вказав, однак, що про це він повідомляв заявою, яка міститься в матеріалах його навчальної справи, що формувалась для вступу на заочну форму навчання в Національну академію внутрішніх справ. Вважає, що його вина у вчиненні адміністративного корупційного правопорушення передбаченого ст.172-7 Кодексу України про адміністративні правопорушення не доведена, а тому просить провадження по справі закрити.

Прокурор в судовому засіданні вважає, що вина ОСОБА_2 у вчиненні корупційного правопорушення передбаченого ст.172-7 Кодексу України про адміністративні правопорушення повністю доведена матеріалами справи та просить притягнути останнього до адміністративної відповідальності.

Допитаний в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_4 суду пояснив, що він тривалий час працює на посаді командира взводу конвойної служби міліції (підпорядкованого УГБ МГБ) підпорядкованого УМВС України в Тернопільській області. В його підпорядкуванні на посаді командира №1 взводу конвойної служби міліції (підпорядкованого УГБ МГБ) підпорядкованого УМВС України в Тернопільській області з 17 червня 2014 року працює ОСОБА_2 В свою чергу в підпорядкуванні останнього, як командира №1 взводу конвойної служби міліції перебував міліціонер відділення №1 взводу конвойної служби міліції ОСОБА_3 Вказане підпорядкування мало місце до 19 серпня 2014 року, коли ОСОБА_3 був призначений на посаду міліціонера відділення №2 (для охорони взятих під варту осіб, які проходять стаціонарне лікування в протитуберкульозних лікувальних установах) взводу конвойної служби міліції (підпорядкованого УГБ МГБ) підпорядкованого УМВС України в Тернопільській області. Про те, що вказані особи поєднанні родинними звязками йому не було нічого відомого та жоден з них про це йому як керівнику не повідомляли. Окрім цього, ОСОБА_2 будь-яких заяв про наявність конфлікту інтересів у зв'язку з перебуванням у його безпосередньому підпорядкуванні на посаді міліціонера відділення № 1 взводу конвойної служби міліції рідного брата ОСОБА_3 з 17 червня 2014 року по 19 серпня 2014 року йому, як безпосередньому керівнику не подавали.

Заслухавши думку учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, суд, незважаючи на невизнання свої вини ОСОБА_2, вважає, що його вина у вчиненні вказаного правопорушення повністю доводиться наступними зібраними та оголошеними в судовому засіданні матеріалами справи.

Як встановлено в судовому засіданні, ОСОБА_2 наказом начальника УМВС України в Тернопільській області № 148 о/с від 17 червня 2014 року з 17 червня 2014 року призначений на посаду командира відділення №1 взводу конвойної служби міліції (підпорядкованого УГБ МГБ) підпорядкованого УМВС України в Тернопільській області (а.с. 21).

Судом встановлено, що з моменту призначення ОСОБА_2 на посаду командира відділення №1 взводу конвойної служби міліції (підпорядкованого УГБ МГБ) підпорядкованого УМВС України в Тернопільській області та до 19 серпня 2014 року останній мав в безпосередньому підпорядкування близьку особу - рідного брата - ОСОБА_3, який з 22.03.2013 року перебував на посаді міліціонера відділення № 1 взводу конвойної служби міліції (підпорядкованого УГБ МГБ) підпорядкованого УМВС України в Тернопільській області (витяг з наказу УМВС України в Тернопільській області № 69 о/с від 22.03.2013). 19 серпня 2014 року ОСОБА_3 згідно наказу начальника УМВС України в Тернопільській області № 216 о/с від 19 серпня 2014 року був призначений на посаду міліціонера відділення №2 (для охорони взятих під варту осіб, які проходять стаціонарне лікування в протитуберкульозних лікувальних установах) взводу конвойної служби міліції (підпорядкованого УГБ МГБ) підпорядкованого УМВС України в Тернопільській області, у звязку із чим увільнений від посади міліціонера відділення №1 взводу конвойної служби міліції (підпорядкованого УГБ МГБ) підпорядкованого УМВС України в Тернопільській області.

Матеріалами справи доведено обізнаність ОСОБА_2 із вимогами Закону України «Про засади запобігання і протидії корупції» в частині обмежень щодо безпосереднього підпорядкування у зв'язку з виконанням повноважень близьких їм осіб та недопущення виникнення конфлікту інтересів (а.с.а.с. 23, 57-65).

Згідно посадових повноважень командира відділення № 1 взводу конвойної служби міліції (підпорядкованого УГБ МГБ) підпорядкованого УМВС України в Тернопільській області ОСОБА_2 останній несе відповідальність за точне й своєчасне виконання поставленого завдання щодо конвоювання затриманих і взятих під варту осіб, додержання законності підлеглими. Крім цього, зобов'язаний підготувати конвой до виконання завдання, встановити порядок взаємодії між конвоїрами, уміло і твердо керувати діями конвою, визначати дії конвою на випадок надзвичайних обставин, стежити за додержанням конвойованими і складом конвою правил санітарної гігієни, під час перебування у дорозі понад 1 добу надавати конвоїрам відпочинок по черзі, не допускаючи при цьому залишення конвойованих без охорони (а.с. 32).

Міліціонер відділення № 1 взводу конвойної служби міліції (підпорядкованого УГБ МГБ) підпорядкованого УМВС України в Тернопільській області ОСОБА_3 в свою чергу у відповідності до посадових повноважень зобов'язаний досконало знати свої обов'язки і точно їх виконувати, перебувати у визначеному конвоїром місці і не відлучатись без його дозволу, припиняти небезпечні й недозволені дії затриманих і взятих під варту осіб, проводити за вказівкою старшого конвоїра їх обшук, вилучати у них і передавати старшому конвоїрові заборонені предмети і речі для зберігання (а.с. 33).

Також судом встановлено, що командир відділення № 1 взводу конвойної служби міліції (підпорядкованого УГБ МГБ) підпорядкованого УМВС України в Тернопільській області ОСОБА_2 та міліціонер відділення № 1 взводу конвойної служби міліції (підпорядкованого УГБ МГБ) підпорядкованого УМВС України в Тернопільській області ОСОБА_3 неодноразово, перебуваючи у безпосередньому підпорядкуванні виконували свої посадові обов'язки, спільно, заступаючи у склад конвою для конвоювання затриманих і взятих під варту осіб, при цьому ОСОБА_2 призначався начальником конвою, в обов'язки якого входило оперативне керівництво нарядом, керування діями наряду, а ОСОБА_3 призначався конвоїром.

Вищевказана підпорядкованість під час виконання посадових обовязків повністю підтверджується наказами УГБ УМВС України в Тернопільській області, зокрема:

-№ 299 від 17 червня 2014 року;

-№ 302 від 17 червня 2014 року;

-№ 309 від 20 червня 2014 року;

-№ 310 від 20 червня 2014 року;

-№ 312 від 23 червня 2014 року;

-№ 319 від 26 червня 2014 року;

-№ 324 від 27 червня 2014 року;

-№ 375 від 05 липня 2014 року;

-№ 347 від 08 липня 2014 року;

-№ 348 від 08 липня 2014 року;

-№ 355 від 11 липня 2014 року;

-№ 356 від 14 липня 2014 року;

а, також наказом ВОГП УГБ УМВС України в Тернопільській області № 957 від 14 липня 2014 року.

Також факт спільного виконання посадових обов'язків підтверджується наказами УМВС України в Тернопільській області «Про службові відрядження працівників ОВКСМ УМВС України в області» № №785 від 16 червня 2014 року, № 823 від 23 червня 2014 року, № 826 від 23 червня 2014 року, № 873 від 01 липня 2014 року, № 920 від 07 липня 2014 року, № 950 від 14 липня 2014 року, № 953 від 14 липня 2014 року. (а.с.а.с34-56)

Відповідно до п.п.д п.1 ч.1 ст.4 Закону України «Про засади запобігання і протидії корупції», ОСОБА_2 є суб'єктом відповідальності за корупційне правопорушення.

Згідно ч. 1 ст. 14 Закону «Про засади запобігання та протидії корупції» особи, зазначені у пункті 1 та підпунктах "а", "б" пункту 2 частини першої статті 4 цього Закону, зобов'язані: уживати заходів щодо недопущення будь-якої можливості виникнення конфлікту інтересів; невідкладно у письмовій формі повідомляти безпосереднього керівника про наявність конфлікту інтересів.

Як вбачається із вимог ст. 9 Закону України «Про засади запобігання та протидії корупції» особи, зазначені у підпунктах "а", "в"-"ж" пункту 1 та підпункті "а" пункту 2 частини першої статті 4 цього Закону, не можуть мати у безпосередньому підпорядкуванні близьких їм осіб або бути безпосередньо підпорядкованими у зв'язку з виконанням повноважень близьким їм особам. У разі виникнення обставин, що порушують вимоги частини першої цієї статті, відповідні особи, близькі їм особи вживають заходів щодо усунення таких обставин у п'ятнадцятиденний строк. Якщо в зазначений строк ці обставини добровільно не усунуто, відповідні особи або близькі їм особи в місячний строк з моменту виникнення обставин підлягають переведенню в установленому порядку на іншу посаду, що виключає безпосереднє підпорядкування.

Згідно із ст. 1 Закону України «Про засади запобігання та протидії корупції» безпосереднє підпорядкування - відносини прямої організаційної або правової залежності підлеглої особи від її керівника, в тому числі через вирішення (участь у вирішенні) питань прийняття на роботу, звільнення з роботи, застосування заохочень, дисциплінарних стягнень, надання вказівок, доручень, контролю за їх виконанням.

Вказаною статтею також дано визначення терміну «конфлікт інтересі», зокрема законодавець вважає це суперечність між особистими майновими, немайновими інтересами особи чи близьких їй осіб та її службовими повноваженнями, наявність якої може вплинути на обєктивність або неупередженість прийняття рішень, а також на вчинення чи невчинення дій під час виконання наданих їй службових повноважень;

Цією ж статтею визначено серед іншого, що рідний брат відносить до категорії «близькі особи».

Окрім цього, судом критично оцінюються пояснення ОСОБА_2, щодо того, що про наявність конфлікту інтересів, який виник у зв'язку з перебуванням у його безпосередньому підпорядкуванні на посаді міліціонера відділення № 1 взводу конвойної служби міліції його рідного брата ОСОБА_3, він повідомляв заявою, яка міститься в матеріалах його навчальної справи, що формувалась для вступу на заочну форму навчання в Національну академію внутрішніх справ, оскільки вони повністю спростовують як матеріалами справи, так і наданими за клопотанням суду для огляду в судовому засіданні копіями матеріалів навчальної справи ОСОБА_2, що формувалась для вступу на заочну форму навчання в Національну академію внутрішніх справ. Зокрема при огляді вказаної навчальної справи, жодних заяв чи повідомлень про наявність конфлікту інтересів при виконанні своїх посадових обовязків ОСОБА_2 не виявлено.

Суд також критично оцінює доводи адвоката ОСОБА_2 про те, що конфлікт інтересів був усунутий у місячний термін, шляхом переведення ОСОБА_3 на іншу посаду у зв'язку із чим склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст.172-7 КУпАП в діяннях ОСОБА_2 відсутній, оскільки такі не відповідають матеріалам справи та нормам ч.2 ст. 9 Закону України «Про засади запобігання та протидії корупції» і ст.172-7 КУпАП.

Такими, що не слід приймати до уваги суд вважає і пояснення ОСОБА_2 про відсутність фактів негативного впливу та втручання у роботу свого брата ОСОБА_3 згідно вимог Закону України «Про засади запобігання та протидії корупції» ОСОБА_2 не може мати у безпосередньому підпорядкуванні близьких їм осіб, однак ОСОБА_2 та ОСОБА_3, неодноразово, перебуваючи у безпосередньому підпорядкуванні виконували свої посадові обов'язки, спільно, заступаючи у склад конвою для конвоювання затриманих і взятих під варту осіб, при цьому ОСОБА_2 призначався начальником конвою, в обов'язки якого входило оперативне керівництво нарядом, керування діями наряду, а ОСОБА_3 призначався конвоїром.

Враховуючи вищенаведене суд приходить до переконання, що ОСОБА_2 при призначенні на посаду командира відділення № 1 взводу конвойної служби міліції (підпорядкованого УГБ МГБ) підпорядкованого УМВС України в Тернопільській області, будучи достовірно обізнаним із вимогами Закону України «Про засади запобігання і протидії корупції» в частині обмеження щодо роботи близьких осіб та недопущення виникнення конфлікту інтересів, не ужив заходів щодо недопущення будь-якої можливості виникнення конфлікту інтересів та невідкладно в письмовій формі, як це визначено ч.1 ст.14, ч. 1, 2 ст.9 ЗУ «Про засади запобігання і протидії корупції», не повідомив безпосереднього керівника про наявність конфлікту інтересів, який виник у зв'язку із його призначенням на вищевказану посаду та безпосередньому підпорядкуванні його рідного брата ОСОБА_3 під час виконання посадових обовязків.

За таких обставин, суд вважає, що в діях ОСОБА_2 міститься склад правопорушення, передбаченого ст.172-7 КУпАП, тобто неповідомлення особою безпосереднього керівника у випадках, передбачених законом, про наявність конфлікту інтересів.

При призначенні покарання, судом враховується особа ОСОБА_2, зокрема те, що він вперше притягується до адміністративної відповідальності, позитивно характеризується за місцем роботи та проживання, характер вчиненого правопорушення та обставини справи, а тому суд вважає за можливе накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі наближеному до мінімального.

Керуючись ст.172-7, ст.33, ст.284, ст.294 КУпАП, ст.ст. 1, 4, 9, 14 Закону України «Про засади запобігання і протидії корупції »,-

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст.172-7 КУпАП та ч. 1, 2 ст. 9, ч.1 ст.14 Закону України "Про засади запобігання і протидії корупції" і накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 500 (пятсот) гривень. Постанова суду у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги чи протесту прокурора. Постанова суду у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником або на неї може бути внесено протест прокурора протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга, протест прокурора подаються до Апеляційного суду Тернопільської області через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області.

Головуючий О.О. Дуда