Апеляційний суд Житомирської області
Постанова Іменем України

4 квітня 2014 року. Апеляційний суд Житомирської області в складі:

головуючого - судді: Заліщука М. С,

при секретарі: Дорошенко Н.В.,

з участю:

скаржника: ОСОБА_1

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі адміністративну справу за апеляцією скаржника ОСОБА_1 на постанову Корольовського районного суду м. Житомира, від 02 грудня 2010 року, -

встановив:

Постановою Корольовського районного суду м. Житомира, від 02 грудня 2013 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст. 122-4, 124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортним засобом строком на 6 (шість) місяців.

ОСОБА_1 визнано винним в тому, що 03.10.2010, о 18.00. год., на перехресті вулиць ОСОБА_2 - Жуйко в м. Житомирі ОСОБА_1, керуючи транспортним засобом «Опель Астра», д.н.з.: AM 2182 AM не вибрав безпечної швидкості руху, не дотримався безпечної дистанції, ванслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем, марки «Ніссан - Перем'єр», д.н.з.: АВ 0550 AM, під керуванням водія ОСОБА_3, який зупинився попереду на червоний сигнал світлофору. Після чого ОСОБА_1 покинув місце пригоди, чим вчинив правопорушення, передбачені ст.ст. 122-4, 124 КУпАП.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1, просить зазначену постанову суду скасувати, а справу закрити у зв'язку з відсутністю в його діях ознак вказаних в ній адміністративних правопорушень. Крім того ставить питання про поновлення йому пропущеного строку на апеляційне оскарження вказаного рішення суду. Мотивує свої прохання тим, що строк на апеляційне оскарження ним був пропущений з поважних причин так, як при розгляді справи в суді першої інстанції присутній не був, а про постанову суду про притягнення його до адміністративної відповідальності дізнався лише на початку лютого 2014 року.

Перевіривши матеріали справи та обміркувавши доводи апеляції, суд приходить до висновку про відсутність підстав для поновлення скаржнику строку на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції з урахуванням наступного.

Так, при апеляційному розгляді справи ОСОБА_1 пояснив, що про наявність постанови суду від 02 грудня 2010 року він дізнався вперше влітку 2012 року, коли мав намір замінити свої права. При цьому, від працівників ДАІ взнав, що за рішенням суду на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортним засобом строком на 6 (шість) місяців. За вказаних обставин він не став міняти права, а продовжував ними користуватися, так як працює водієм. Вирішив оскаржити вказану постанову суду лише тоді, коли на початку лютого 2014 року отримав ухвалу суду про відкриття провадження у цивільній справі за позовом страхової компанії про відшкодування матеріальних збитків в порядку регресу.

З урахуванням наведеного вважаю, що доводи апеляції ОСОБА_1 про те, що він пропустив строк на апеляційне оскарження постанови суду від 02 грудня 2010 року так як дізнався про її існування лише в лютому 2014 року, свого підтвердження не знайшли. Як встановлено в процесі розгляду справи ОСОБА_1 мав всі підстави оскаржити дану постанову суду іще у 2012 році, коли дізнався про неї, чого ним зроблено не було.

За вказаних обставин посилання ОСОБА_1 про пропущення ним строку на апеляційне оскарження постанови суду з поважної причини визнаються безпідставними.

Керуючись ст. 289 КУпАП, -

постановив:

Відмовити ОСОБА_1 у поновленні строку на апеляційне оскарження постанови Корольовського районного суду м. Житомира, від 02 грудня 2010 року

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя: