АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Провадження № 33/790/586/14 Доповідач: Цілюрик В.П.
Категорія : ч.1 ст.163-1 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 жовтня 2014 року м. Харків

Суддя апеляційного суду Харківської області Цілюрик В.П., за участю особи у відношенні якої винесено постанову по справі про адміністративне правопорушення ОСОБА_1, розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Дзержинського районного суду м. Харкова від 22 вересня 2014 року про накладення на ОСОБА_1: ІНФОРМАЦІЯ_1, працюючого президентом ТОВ „ХРЦІ, мешкаючого за адресою: м. Харків, вул.. Сумська, б. 71, кв.19, адміністративного стягнення за ч.1 ст. 163-1 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

22 вересня 2014 року постановою судді Дзержинського районного суду м. Харкова Тулузова І.Г. визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 163-1 КУпАП та до нього застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 85 (вісімдесят пять) гривень.

Як вказано в постанові суду першої інстанції, 15 липня 2014 року при проведенні позапланової виїзної перевірки ТОВ „ХРЦІ () було встановлено недотримання вимог податкового законодавства, що призвело до зниження ПДВ за березень 2013 року січень 2014 року.

Не погодившись з процесуальним рішенням судді, особа, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, подав апеляційну скаргу з пропуском строку на подачу останньої та клопотання про поновлення цього строку. В обґрунтування необхідності поновлення строку апеляційного оскарження посилається на те, що справа про адміністративне правопорушення розглянута без його участі, а копія постанови була направлена на його адресу лише 6 жовтня 2014 року, отримано ним 10.10.2014 року, а апеляційну скаргу подано 13.10.2014 року.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати постанову судді Дзержинського районного суду м. Харкова від 22 вересня 2014 року та закрити провадження у справі, посилаючись на порушення процесуального законодавства як при складанні протоколу про адміністративне правопорушення, так і при розгляді справи судом першої інстанції. Апелянт зазначає, що суд першої інстанції не звернув увагу на те, що на час розгляду справи сплинули строки, передбачені ст.. 38 КУпАП, на стадії підготовки справи до розгляду суд мав повернути протокол для його належного оформлення, проте безпідставно прийняв рішення про накладення на ОСОБА_1 адміністративне стягнення.

Висновки, що наведені у Акті перевірки ДПІ у Дзержинському районі м. Харкова від 15 липня 2014 року №2798/20-30-22-01/25179773 не відповідають дійсності та не узгоджуються із приписами чинного законодавства так як ТОВ „ХРЦІ було належним чином оформлені усі господарські операції з ТОВ „Укрпромснаб та з ПП „Словенія плюс, товариство має всі первинні документи, які підтверджують здійснення господарських операцій. У звязку з викладеним апелянт просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та закрити провадження по справі.

Вважаю, що клопотання апелянта про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Дзержинського районного суду м. Харкова від 22 вересня 2014 року підлягає задоволенню, оскільки доводи апелянта щодо поважності причин пропуску цього строку підтверджуються матеріалами справи.

Дослідивши матеріли справи, вислухавши пояснення ОСОБА_1, який підтримав апеляційну скаргу та уточнив, що вважає необхідним її задовольнити, провадження у справі закрити у звязку з закінченням строків накладення адміністративного стягнення, перевіривши доводи апеляційної скарги, вважаю, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного:

При розгляді справи про адміністративне правопорушення суд, відповідно до вимог ст.ст. 245, 280 КУпАП, повинен належним чином з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи по суті. Постанова судді згідно ст. 283 КУпАП має ґрунтуватися на обставинах, встановлених при розгляді справи, тобто на достатніх і незаперечних доказах; повинна містити опис обставин, установлених при розгляді справи та обставини вчиненого адміністративного правопорушення.

Приймаючи рішення про винність ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 163-1 КУпАП суддя не в повному обсязі врахував вказані вимоги закону.

Фактичні обставини події правопорушення, у вчиненні якого ОСОБА_1 визнано винною (місце та суть правопорушення) в оскаржуваній постанові взагалі не сформульовані.

Постанова судді в супереч вимогам ст. 283 КУпАП зовсім не викладає опису обставин правопорушення, встановлених при розгляді справи, а містить лише посилання на факт проведення позапланової виїзної перевірки ТОВ „ХРЦІ 15 липня 2014 року, яка встановила «недотримання вимог податкового законодавства», та на зміст протоколу про адміністративне правопорушення № 838 від 15.07.2014 року, який не відповідає вимогам ст.. 256 КУпАП, оскільки у ньому взагалі не вказано місце та суть адміністративного правопорушення, а лише зазначено, що ОСОБА_1 порушив вимоги п.п. 138.1, 138.2, 138.8 ст. 138, п.п. 139.1.9, 139.1 ст. 139, п.п. 198.2, 198.3, 198.6 ст. 198, п.п. 201.1, 201.4, 201.6 ст. 201 Податкового Кодексу України, що призвело до заниження ПДВ за березень 2013 січень 2014 року у сумі 244836 грн., податку на прибуток за 2013 рік у сумі 223886 грн.

Таким чином, судом не встановлена обєктивна сторона правопорушення, що ставиться у провину ОСОБА_1, не конкретизовано, яке саме порушення допустив ОСОБА_1, не перевірені обставини, передбачені ч. 7 ст. 247 КУпАП, що виключали провадження у справі про адміністративне правопорушення, оскільки порушення порядку ведення податкового обліку, які викладені в акті перевірки від 15 липня 2014 року відбулися у конкретному податковому періоді та не є триваючим правопорушенням, оскільки вважаються скоєними у момент складання та подання відповідальною за ведення фінансово-господарської діяльності особою податкової звітності за відповідний період.

Розгляд справи у відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, позбавив суд можливості заслухати її особисті пояснення щодо обставин виявленого правопорушення, що, в свою чергу, також потягло неправильне застосування норм матеріального права.

Розглядаючи апеляційну скарга в межах заявлених у ній вимог оцінивши наведені вище обставини апеляційний суд вважає, що постанова суду першої інстанції підлягає скасуванню з закриттям провадження у справі.

Відповідно до п. 7 ст.247 КУпАП , провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у звязку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст.38 КУпАП.

З урахуванням того, що на даний час закінчився визначений ст.38 КУпАП строк притягнення до адміністративної відповідальності, апеляційний суд позбавлений процесуальної можливості досліджувати нові докази та вирішувати питання про винуватість або невинуватість ОСОБА_1, а отже провадження у справі підлягає закриттю на підставі п. 7 ст.247 КУпАП.

Керуючись п. 7 ст. 247, ст. 294 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В :

Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови Дзержинського районного суду м. Харкова від 22 вересня 2014 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити, а постанову судді Дзержинського районного суду м. Харкова від 22 вересня 2014 року у відношенні ОСОБА_1 скасувати, провадження у справі закрити у звязку з закінченням строків, передбачених ст. 38 КУпАП.

Постанова є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя апеляційного суду

Харківської області ОСОБА_2