Справа № 510/1482/14-п
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30.09.2014 р. С у д д я Р е н і й с ь к о г о р а й о н н о г о с у д у

О д е с ь к о ї о б л а с т і С о р о к і н К. В.

Розглянувши матеріали, які надійшли від територіальної державної інспекції з питань праці в Одеській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженку ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянку України, мешк. м. Рені Одеської області вул. Паризької комуни 32, працюючу ФОП ОСОБА_1

за ст.. 41 ч. 1 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

В С Т А Н О В И В:

Під час перевірки ФОП ОСОБА_1 25.07.2014 р. було виявлено порушення вимог ч. 1,2,3 115 КЗпП України строки виплати заробітної плати, розмір зарплати за першу половину місяця ніяким документом не встановила, в трудових договорах з ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 не зазначила. Заробітну плату виплачувала через проміжок часу, що перевищував 16 календарних днів, пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата. Згідно виписок з рахунку в банку заробітну плату виплачувала: за січень 2014 р. 20.02.2014р.; за лютий -20.03.2014р.; за березень 18.04.2014 р.; за квітень -20.05.2014 р.; за травень 20.06.2014 р.; за червень 18.07.2014 р.

В порушення вимоги ст.. 96 КЗпП України систему оплати праці встановила у розмірі мінімальної заробітної плати, без встановлення тарифної ставки робітника 1 го розряду, міжкваліфікаційних співвідношень в оплаті праці. Так в червні 2014 р. роботу ОСОБА_6 підсобного робочого, ОСОБА_5 слюсаря, оплатила у розмірі 1218 грн. В квітні 2014 р. роботу ОСОБА_2 оплатила у розмірі 1218 грн, тобто у розмірі мінімальної заробітної плати.

Порушуючи вимоги ч.3 ст. 32 КЗпП України працівників ОСОБА_6, ОСОБА_5 про зміну істотних умов праці розміру оплати праці, не повідомила більше ніж за 2 місяці. В п.3 трудових договорів з ОСОБА_6, ОСОБА_5 зазначила розмір оплати у розмірі 120 грн., але роботу працівників в травні, червні 2014 р. при виконання норми робочого часу оплатила у розмірі мінімальної заробітної плати 1218 грн.

Трудовий договір з ОСОБА_2 розірвала 21.05.2014 р. але заробітну плату за не використані ним дні щорічної відпустки за період роботи з 02.05.2014 р. не нарахувала, чим порушила вимоги ст.. 83 КЗпП України с. 1 ст. 24 ЗУ Про відпустки.

Фактично допустила до роботи на посаді електрогазозварника ОСОБА_7 на умовах випробувального терміну на станції технічного обслуговування по вул.. Пролетарська 48 м. Рені . Визначила йому режим роботи: з 09.00 год. до 17.00 год., вихідний неділя. Оплату праці встановила у розмірі мінімальної заробітної плати. Трудовий договір з ОСОБА_7 в письмовій формі не укладала. Таким чином, фактично допустила до роботи ОСОБА_7, але трудовий договір з ним в письмовій формі в порушення вимог ст.. 24-1 КЗпП України не уклала. Згідно ч.4 ст. 24 КЗпП України трудовий договір вважається укладеним і тоді, коли наказ чи розпорядження не були видані, але працівника фактично було допущено до роботи. Згідно із п. 6 ч. 1 ст. 24 КЗпП України трудовий договір з фізичною особою укладається у письмовій формі. Таким чином заробітну плату виплачувала з порушенням строків, не в повному обсязі, допускала інші порушення трудового законодавства.

Таким чином, ОСОБА_1 своїми діями скоїла адміністративне правопорушення, передбачене ст.. 41 ч. 1 КпАП України.

ОСОБА_1 була сповіщена однак у судове засідання не зявилась клопотання про відкладення розгляду справи до суду не направила. Скоєння адміністративного правопорушення підтверджується матеріалами справи: протоколом про адміністративне правопорушення № 15-26-031/720 від 25.08.2014 р.; письмовими поясненнями ОСОБА_1 від 25.08.2014 р.; витягом з акту перевірки від 25.07.2014 р.; відповіддю на запит Ренійського районного центру зайнятості від 22.07.2014 р.№ 475/28/03; копією трудових договорів ОСОБА_2 від 02.11.2012р., ОСОБА_3 від 28.04.2014 р.; ОСОБА_6 від 28.05.2014 р; ОСОБА_5 від 27.05.2014 р.; табелем за ІІ квартал 2014 р.; графіком надання відпустки 2014 р.; заявою ОСОБА_2, ОСОБА_8 про надання відпустки; табелем нарахування з/п за ІІ квартал 2014 р.; квитанціями про сплату до бюджету податку на доходи з фізичних осіб та ЄСВ від 20.03.2014 р.; випискою з рахунку від 21.02.2014 р.; платіжними дорученнями №39,38,37,12,9,8; платіжною відомістю №03/06 за І півріччя 2014 р.; платіжною відомістю 02/05 за ІІ півріччя 2014 р.; свідоцтвом про ДР ФОП серії В2 № 009520;витягом з ЄДР серії АО № 029449; свідоцтвом платника ЄП серії А № 424515; копією паспорта ОСОБА_1; ідентифікаційним кодом ОСОБА_1. З урахуванням особи правопорушника, обставин що помякшують та обтяжують відповідальність, суд приходить до висновку, що з метою запобігання в подальшому скоєння правопорушень, до правопорушника необхідно застосувати штраф у розмірі ста неоподаткованих мінімумів доходів громадян.

К е р у ю ч и с ь ст. 41 ч. 1 КпАП України, -

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 визнати винною у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.. 41 ч. 1 КпАП України, та накласти адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 1700 грн. у дохід держави.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 36 грн. 54 коп. у дохід держави.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку на подачу апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена на протязі 10 днів з моменту її винесення шляхом подачі апеляційної скарги до апеляційного суду Одеської області через Ренійський районний суд Одеської області.

Строк предявлення постанови до виконання 3 місяця.

Суддя К.В. Сорокін