ун. № 759/2625/14-п
пр. № 3/759/1041/14
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 березня 2014 року м. Київ

Суддя Святошинського районного суду м. Києва Косик Л.Г., розглянувши матеріали, що надійшли з відділу ДАІ Святошинського РУ ГУ МВС України в м. Києві, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця с. Чорнорудка Ружинського району Житомирської обл., українця, громадянина України, який одружений, має вищу освіту, працює менеджером в ТОВ «Фудмережа», проживає за адресою: АДРЕСА_1, індивідуальний ідентифікаційний номер НОМЕР_1,

за ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення

в с т а н о в и в :

11.02.2014 о 08 годині 20 хвилин, ОСОБА_1, керуючи автомобілем НОМЕР_2 на перехресті просп. Перемоги та просп. Палладіна в м. Києві, перед початком руху та зміною його напрямку вправо не переконався, що це буде безпечно та не створить перешкоди іншим учасникам дорожнього руху, внаслідок чого здійснив зіткнення із автомобілем НОМЕР_3 під керуванням ОСОБА_2 що призвело до пошкодження транспортних засобів, чим порушив п. 10.1 Правил дорожнього руху України.

ОСОБА_1 у судовому засіданні вину не визнав. Пояснив, що керуючи автомобілем НОМЕР_2 рухався по просп. Палладіна. При перестроюванні для проїзду на просп.. Перемоги призупинився, щоб пропустити перешкоду зліва. Перестроювався з лівого ряду, оскільки правий не був вільний. Переконавшись, що дорога вільна почав перестроюватись і в цей момент відчув удар в задню частину автомобіля. До зіткнення автомобіля не бачив, оскільки він їхав позаду його автомобіля.

Незважаючи на невизнання ОСОБА_1, своєї вини у вчиненні адміністративного правопорушення його вина підтверджується зібраними по справі доказами, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серія АБ2 № 388629 від 11.02.2014, письмовими поясненнями ОСОБА_2, схемою ДТП із зазначенням пошкоджень, фотоматеріалами, що узгоджуються між собою.

Суд критично відноситься до пояснень ОСОБА_1 та вважає, що невизнання ним вини є способом захисту і спробою уникнути відповідальності за вчинене адміністративне правопорушення.

ОСОБА_1 порушив п. 10.1 Правил дорожнього руху та вчинив правопорушення, що передбачені ст. 124 КпАП України, а саме порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів.

Згідно положень ст. 23 КУпАП України, адміністративні стягнення є мірою відповідальності і застосовуються з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобіганню вчинення нових правопорушень, як самим правопорушником, так і іншими особами.

На виконання вимог ст.. 33 КУпАП, при накладенні адміністративного стягнення, судом враховується характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність.

Обставин що пом'якшують чи обтяжують відповідальність ОСОБА_1за вчинення адміністративного правопорушення, передбачених ст.ст. 34, 35 КУпАП, не встановлено.

Вирішуючи питання про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 за вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КпАП України, дотримуючись принципу співвідношення між тяжкістю вчиненого адміністративного правопорушення та заходом державного примусу, враховуючи умови та характер вчиненого адміністративного правопорушення, особу правопорушника: вік, соціальне положення, ступінь його вини та ставлення до вчиненого, відсутність пом'якшуючих відповідальність обставин під час вчинення даного правопорушення, вважаю за необхідне та достатнє для виховання особи, запобігання вчинення нових правопорушень застосувати до ОСОБА_1 адміністративне стягнення, в межах санкції статті 124 КПАП України, у виді штрафу.

Також приходжу до висновку, що в даному випадку таке стягнення, як штраф, буде достатньою мірою відповідальності для виховання особи, що вчинила дане адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також в повній мірі забезпечить запобігання вчинення нових правопорушень як самим порушником, так і іншими особами, та повністю відповідатиме меті його застосування, у зв'язку з чим, не вбачаю підстав для накладення іншого, більш суворого, виду стягнення, такого як позбавлення права керування транспортними засобами.

На підставі викладеного й ст. 124 КУпАП, керуючись ст. ст. 283, 284 КУпАП,

п о с т а н о в и в :

визнати винним ОСОБА_1, у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 20 (двадцяти) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 340 (триста сорок) гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави за винесення постанови про накладення адміністративного стягнення у розмірі 0,03% від мінімальної заробітної плати, який становить 36 гривні 54 копійку.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги чи протесту прокурора.

Постанова може бути оскаржена до Апеляційного суду міста Києва через Святошинський районний суд міста Києва особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником або на неї може бути внесено протест прокурора протягом десяти днів з дня винесення постанови. Строк пред'явлення постанови до виконання три місяці.

Суддя: Л.Г. Косик