Справа № 136/2597/14-п
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11.12.2014 року м. Липовець Суддя Липовецького районного суду Вінницької області Кривенко Д. Т. , розглянувши матеріали, що надійшли від начальника ВДАІ з обслуговування Липовецького району (м. Липовець) УМВС України у Вінницькій області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, не працює, проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, раніше притягуваного до адміністративної відповідальності 11.02.2014 року за ч.1 ст.130 КУпАП накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 3400 грн.,

за ст. 130 ч.2 Кодексу України про адміністративні правопорушення, - В С Т А Н О В И В :

27.11.2014 року на розгляд Липовецького районного суду Вінницької області надійшли матеріали справи про адміністративне правопорушення стосовно гр. ОСОБА_1 за ч.2 ст.130 КУпАП, відповідно до яких встановлено, що 21.11.2014 року о 12 годині 10 хвилин в селі Вахнівка, гр. ОСОБА_1, керував мотоблоком "Днепромаш" з явними ознаками алкогольного сп'яніння. Від проходження огляду відповідно до встановленого порядку на стан алкогольного сп'яніння відмовився, чим порушив п.2.9 ПДР. Дії ОСОБА_1 було кваліфіковано за ст. 130 ч.2 КУпАП, оскільки в матеріалах справи є довідка посадової особи Державтоінспекції про те, що 15.01.2014 року ОСОБА_1 вчинив правопорушення передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, оцінивши усі зібрані у справі докази, дійшов висновку про таке.

Відповідальність за ч.2 ст.130 КУпАП настає у разі повторно протягом року вчинення будь-якого з порушень, передбачених частиною першою цієї статті.

Частина 1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачає відповідальність водіїв за керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також за передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого спяніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до вимог статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення особи, які керують транспортними засобами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного спяніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами та оглядові на стан алкогольного спяніння.

Інструкцією про виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, що затверджена наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоровя України від 9 вересня 2009 р. N 400/666, передбачено, що ознаками алкогольного спяніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці. Ознаками наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є: наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного спяніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота); звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість.

Тією ж статтею 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення визначено, що огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів працівником міліції у присутності двох свідків.

Для проведення огляду на стан алкогольного спяніння водія транспортного засобу використовуються спеціальні технічні засоби, які мають, зокрема, свідоцтво про державну реєстрацію та свідоцтво про повірку. Огляд на стан спяніння проводиться з дотриманням інструкції з експлуатації спеціального технічного засобу та фіксацією результатів на паперових та електронних носіях, якщо спеціальний технічний засіб має такі функції. Перед проведенням огляду на стан спяніння працівник ДАІ інформує особу, яка підлягає огляду на стан спяніння, про порядок застосування спеціального технічного засобу та на її вимогу зобовязаний надати свідоцтво про державну реєстрацію та свідоцтво про його повірку.

Стан алкогольного спяніння є встановленим, якщо після проведення огляду, який проводиться з використанням спеціальних технічних засобів, показники цих засобів після проведення тесту у видихуваному повітрі мають цифровий показник більше 0,2 проміле алкоголю в крові.

Відповідно до частини 3 статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення огляд в закладах охорони здоровя проводиться у випадках незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, працівником міліції з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами.

З аналізу наведених норм закону слідує, що у випадку незгоди з результатами такого огляду, працівник ДАІ зобовязаний направити водія для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоровя. У разі відмови проходження огляду відповідно до встановленого порядку взагалі, інспектор в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки спяніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Як вбачається із протоколу про адміністративне правопорушення складеного 21.11.2014 року стосовно ОСОБА_1 він не містить ознак алкогольного спяніння, за наявності яких слід було проводити огляд; не зазначено двох свідків в підтвердження наявності ознак алкогольного сп'яніння; зазначено лише одного свідка подій, у той час як у разі вчинення правопорушення передбаченого ст.130 КУпАП наявність двох свідків є обов'язковою умовою; у протоколі не зазначено дії, які вживав водій щодо ухилення його від проходження такого огляду на місці вчинення адміністративного правопорушення. Крім цього, пояснення свідка взагалі не додано до матеріалів справи, що наводить на сумнів щодо його імовірного існування.

Частиною 5 статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення визначено, що огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

За правилами ст.62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

За таких обставин, суд дійшов до переконання, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбачений ч.2 ст.130 КУпАП, так як працівниками ДАІ грубо порушено нормативно - правовий акт, який визначає процедуру проведення огляду водіїв транспортних засобів з метою виявлення ознак стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння та оформлення результатів такого огляду.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає до закриття у випадку відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

У відповідності до ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в звязку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

У звязку з цим, провадження у даній справі підлягає до закриття на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП.

Керуючись ст.ст.130 ч.2, 221, п.1 ч.1 ст.247, 283, п.3 ч.1 ст.284 КУпАП, суддя -

П О С Т А Н О В И В :

Закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.130 КУпАП, у звязку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

Постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено прокурором у випадках, передбачених частиною п'ятою статті 7 цього Кодексу.

Постанова районного, районного у місті, міського чи міськрайонного суду (судді) про накладення адміністративного стягнення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя: ОСОБА_2