Справа № 3/226/290/2014
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 червня 2014 року м.Димитров

Суддя Димитровского міського суду Донецької області Редько Ж.Є., розглянувши матеріал, який надійшов від територіальної державної інспекції з питань праці у Донецькій області Державної інспекції України з питань праці про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянина України, який є фізичною особою-підприємцем, зареєстрованого та мешкаючого за адресою: Донецька область, м.Димитров, вул.Дударенко, б.9, за ст.41 ч.1 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі за текстом КУпАП),

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1, який є фізичною особою-підприємцем, юридична адреса якого: Донецька область, м.Димитров, вул.Дударенко, б.9, будучи посадовою особою, яка має право прийому і звільнення працівників, виступаючи однією із сторін трудового договору, як роботодавець, не забезпечив реалізацію трудових прав громадян відповідно до діючого законодавства про працю, а саме: у порушення ст. 96 КЗпП України і ч.3 ст.6 Закону України «Про оплату праці» нарахування заробітної плати проводилося без урахування будь-яких регіональних, генеральних або галузевих угод відповідно до виду діяльності фізичної особи-підприємця. Так, посадовий оклад штукатура ОСОБА_2 та муляра ОСОБА_3 з вересня 2013 року по грудень 2013 року встановлений у розмірі 1376,40 грн., замість належного розміру 1582,86 грн., розрахованого із мінімальної заробітної плати в розмірі 1147 грн., встановленого з 01.01.2013 року та збільшеної згідно до вимог Регіональної угоди між Донецькою облдержадміністрацією, профспілковими обєднаннями Донецької області та Донецькою обласною організацією роботодавців на коефіцієнти 1.2 та 1.15. У порушення ч.1 ст.116 КЗпП України заробітна плата і розрахункові суми звільненим працівникам, зокрема, штукатуру ОСОБА_2 (52,60 грн.), якого звільнено 20.12.2013 року, та муляру ОСОБА_3 (96,69 грн.), якого звільнено 20.12.2013 року, у день звільнення не виплачені. В порушення ч.3 ст.32 КЗпП України про зміну режиму роботи, встановлення неповного робочого часу працівники своєчасно не повідомлені. Так, наказом № 2 від 01.10.2013 року введено неповний робочий день з оплатою з урахуванням відпрацьованого часу вже з 16.10.2013 року. В порушення ч.1, ч.2 ст.115 КЗпП України, ч.3 ст.24 ЗУ «Про оплату праці» заробітна плата виплачувалась працівникам один раз на місяць - 7 числа щомісячно, тобто, не в терміні, встановлені чинним законодавством, а саме: два рази на місяць. Про дане правопорушення свідчать дані про виплату заробітної плати тих дільниць, для яких кошти на виплату заробітної плати йдуть не з бюджету: 07.01.2014 року за грудень 2013 року в сумі 149,29 грн., 06.12.2013 року за листопад 2013 року в сумі 693,63 грн., 01.11.2013 року за жовтень 2013 року в сумі 635,89 грн., 07.10.2013 року за вересень 2013 року в сумі 1040,44 грн.

ОСОБА_1 до судового засідання не з'явився, про час та місце слухання повідомлений належним чином, надав до суду заяву про розгляд справи в його відсутність, вказавши, що з даним правопорушенням згодний.

Наявність скоєного правопорушення підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення від 12.06.2014 року № 05-08-027/0040; випискою з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців; свідоцтвом платника єдиного податку серії Б №279957; копіями форми трудового договору від 26.09.2013 року та від 10.09.2013 року, укладеними між працівниками ОСОБА_2, ОСОБА_3 і підприємцем ОСОБА_1, який використовує найману працю; платіжними відомостями на видачу заробітної плати за вересень-грудень 2013 року; відомостями нарахування заробітної плати за вересень-грудень 2013 року; табелями обліку робочого часу за вересень-грудень 2013 року; копією наказу від 01.10.2013 року №2 «Про встановлення неповного робочого часу». (а.с.1-2, 6, 7, 8, 9, 10, 11, 12, 13, 14, 15, 16, 17, 18, 19, 20, 21, 22).

З огляду на приведене, суд вважає, що ОСОБА_1 скоїв правопорушення, передбачене ч.1 ст.41 КпАП України, оскільки будучи субєктом підприємницької діяльності, який використовує найману пацю і у звязку з цим має право прийому і звільнення працівників, не забезпечив проведення нарахування та виплату грошових доходів найманим працівникам у відповідності з законодавством про працю та не забезпечив реалізацію інших трудових прав громадян.

При застосуванні до ОСОБА_1 адміністративного стягнення, суд враховує як характер правопорушення, так і особу правопорушника, те, що ОСОБА_1 вперше притягається до адміністративної відповідальності.

Керуючись ст.ст.283, 284 КУпАП, суддя

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1, ідентифікаційний код якого НОМЕР_1, визнати винним за ст.41 ч.1 КУпАП та піддати його відповідно до ст.41 ч.1 КУпАП штрафу на користь держави у розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 510 (пятсот десять) грн., який необхідно сплатити на розрахунковий рахунок: 0034, отримувач: державний бюджет м.Димитров, код платежу 21081100, ОКПО 37803436, банк отримувача Димитровське УК (м.Димитров), МФО 834016.

Стягнути з ОСОБА_1, ідентифікаційний код якого НОМЕР_1, на користь держави судовий збір у сумі 36 (тридцять шість) грн. 54 коп., який необхідно сплатити на розрахунковий рахунок: 0034, отримувач: Димитровське УК м.Димитров, код платежу 22030001, , банк отримувача Головне управління Державної казначейської служби України в Донецької області, МФО 834016.

Постанова судді може бути оскаржена протягом 10 днів з дня її винесення до апеляційного суду Донецької області через Димитровський міський суд Донецької області, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги і підлягає зверненню до виконання протягом трьох місяців з моменту її прийняття.

Суддя Ж.Є.Редько