АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

Іменем України

21 лютого 2014 року суддя Апеляційного суду Дніпропетровської області Деркач Н.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпропетровську, за участю ОСОБА_1, його апеляційну скаргу на постанову Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 24 січня 2014 року у справі про адміністративне правопорушення, якою

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, не працюючого, який проживає за адресою: АДРЕСА_1

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, з накладенням адміністративного стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами на строк 6 місяців, -

в с т а н о в и в :

Постановою Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 24 січня 2014 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП і накладено на нього адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами на строк 6 місяців.

При обставинах, зазначених в постанові суду першої інстанції, ОСОБА_1 порушив вимоги п. 13.1 Правил дорожнього руху України, що спричинило пошкодження транспортних засобів.

Не погоджуючись з вищевказаною постановою ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить змінити постанову суду першої інстанції в частині накладеного на нього адміністративного стягнення, з позбавлення права керування транспортними засобами на штраф.

В обґрунтування апеляційної скарги ОСОБА_1, не оспорюючи своєї вини у вчиненні адміністративного правопорушення, зазначив, що постанова районного суду є незаконною та необґрунтована в частині накладеного

______________________________________________________________________

Провадження № 33/774/151/14 Головуючий у першій інстанції: Зосименко О.Г.

Категорія: ст. 124 КУпАП Головуючий у другій інстанції: Деркач Н.М.

адміністративного стягнення, оскількипри накладенні на нього адміністративного стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами, місцевий судне врахував характер правопорушення, особу порушника, обставини, що пом'якшують відповідальність ОСОБА_1

В судовому засіданні апеляційного суду ОСОБА_1 зазначив, що визнає свою вину у вчиненому правопорушенні, передбаченому ст.124 КУпАП та щиро розкаюється у вчиненому, при цьому він підтримав в повному обсязі подану апеляційну скаргу, підтвердив викладені в ній доводи та просив апеляційну скаргу задовольнити, змінивши накладений на нього вид адміністративного стягнення з позбавлення права керування транспортними засобами на штраф.

Потерпілий ОСОБА_4 до початку судового засіданнянадав апеляційному судуписьмову заяву, в якійзазначив, що не заперечує проти зміни накладеного наОСОБА_1.адміністративного стягнення з позбавлення права керування транспортними засобами на штраф.

Суд апеляційної інстанції, вислухавши ОСОБА_1, взявши до уваги подану потерпілим заяву,вивчивши матеріали справи, дослідивши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах апеляційної скарги, дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Викладений в постанові районного суду висновок про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, відповідає фактичним обставинам справи, є законним і обґрунтованим, повністю узгодженим із наявними в матеріалах справи доказами та самим апелянтом неоспорюється.

Відповідно до ст. 33 КУпАП, при накладенні адміністративного стягнення враховується характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують та обтяжують відповідальність.

Накладене адміністративне стягнення в кожному конкретному випадку має бути необхідним і достатнім для виправлення правопорушника та попередження вчинення ним нових правопорушень.

Однак, аналізом оскаржуваної постанови встановлено, що районний суд лише зробив посилання на передбачені ст. 33 КУпАП, загальні правила накладення стягнення за адміністративне правопорушення, при цьому зі змісту постанови неможливо встановити, які саме обставини, як вказано в постанові, що пом'якшують та обтяжують відповідальність ОСОБА_1, були враховані судом при накладенні на останнього адміністративного стягнення.

Як вбачається з оскаржуваної постанови, районний суд взагалі не мотивував своє рішення щодо накладення на апелянта адміністративного стягнення та не зазначив на підставі яких даних він прийшов до висновку про необхідність накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення саме у виді позбавлення права керування транспортними засобами.

Також, судом не було обговорено і питання про накладення на правопорушника передбаченого законом менш суворого адміністративного стягнення.

Разом з тим, в ході апеляційного розгляду встановлено відсутність обставин, що у відповідності до ст. 35 КУпАП обтяжують відповідальність ОСОБА_1 за адміністративне правопорушення, в той час, як визнання правопорушником своєї вини у вчиненні адміністративного правопорушення та його щире каяття у вчиненому, суд апеляційної інстанції враховує як обставину, яка відповідно до ст. 34 КУпАП, пом'якшує відповідальність за адміністративне правопорушення.

Згідно ч. 2 ст. 30 КУпАП, позбавлення права керування транспортними засобами застосовується на строк до трьох років за грубе або повторне порушення порядку користування цим правом.

Дослідивши фактичні обставини справи, з урахуванням обставин, за яких ОСОБА_1 скоїв ДТП, які, як слідують з письмових пояснень учасників ДТП, полягають в тому, що водій ОСОБА_4, котрий рухався попереду автомобіля під керуванням апелянта, у зв'язку з виникненням по ходу його руху небезпеки у вигляді раптовозагальмувавшої колони автомобілів, вжив заходів до екстреного гальмування, в той час, як водій ОСОБА_1, внаслідок допущеного порушення вимог п. 13.1. Правил дорожнього руху України, не зміг зреагувати на зміну дорожньої обстановки, а також незначних пошкоджень, котрі автомобілі отримали внаслідок ДТП, апеляційний суд приходить до висновку про те, що характер вчиненого ОСОБА_1 правопорушення не свідчить про грубе порушення порядку користування правом керування транспортними засобами.

При цьому, в матеріалах справи відсутні відомості, які б свідчили про те, що вчинене ОСОБА_1 правопорушення містить ознаки систематичності.

Крім того, апеляційний суд враховує позицію потерпілого ОСОБА_4, який в наданій до початку судового засідання письмовій заяві не заперечував проти зміни накладеного на ОСОБА_1 адміністративного стягнення.

Враховуючи викладене, конкретні обставини справи, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про можливість пом'якшення ОСОБА_1 адміністративного стягнення та накладення йому покарання у виді штрафу в розмірі, передбаченому санкцією ст. 124 КУпАП, а саме 425 гривень, оскільки, на переконання суду апеляційної інстанції, таке адміністративне стягнення в повній мірі буде сприяти вихованню ОСОБА_1 в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобіганню вчинення ним нових правопорушень.

Таким чином, апеляційна скарга підлягає задоволенню, а постанова суду першої інстанції - зміні в частині накладеного адміністративного стягнення.

На підставі викладеного та керуючись ст. 294Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

п о с т а н о в и в :

апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 24 січня 2014 року, відносно ОСОБА_1,- змінити в частині накладеного адміністративного стягнення.

Накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу в сумі 425 гривень.

Постанова набирає законної сили негайно, остаточна і оскарженню не підлягає.

Суддя

Апеляційного суду

Дніпропетровської області Н.М. Деркач