Провадження № 33/772/443/2014
Головуючий у суді 1-ї інстанції ОСОБА_1
Доповідач: Слободян К. Б.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 грудня 2014 р. м. Вінниця

Суддя Апеляційного суду Вінницької області Слободян К.Б. за участі правопорушника ОСОБА_2 розглянув у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на постанову Вінницького міського суду від 24 листопада 2014 року, якою провадження щодо

ОСОБА_3,

ІНФОРМАЦІЯ_1, водія трамваю КП «ВТК»,

що мешкає за адресою: м. Вінниця, вул. 1-го Травня, 98а/132,

закрито за відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

Цією ж постановою

ОСОБА_2,

ІНФОРМАЦІЯ_2, приватного підприємця,

що мешкає за адресою: м. Вінниця, вул. Коцюбинського, 11/162,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 25 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 425 грн.,

в с т а н о в и в :

Як убачається з постанови, суд визнав невинуватою ОСОБА_3 щодо обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення серії АВ2 №994074, а саме, що вона 20.08.2014 року о 13 год. 30 хв. в м.Вінниця по вул. Соборній в районі будинку №43, керуючи трамваєм «ВЕ 4-6», р/н. 306, рухаючись по смузі для рейкових транспортних засобів, під час виникнення небезпеки для руху, яку водій об'єктивно мала змогу виявити, своєчасно не вжила заходів для зупинки, що призвело до наїзду на транспортний засіб автомобіль НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_2, внаслідок чого відбулося пошкодження транспортних засобів.

В той же час суд визнав винним ОСОБА_2 в тому, що він 20.08.2014 року о 13 год. 30 хв. в м. Вінниця по вул. Соборній в районі будинку №43, керуючи автомобілем НОМЕР_1, в порушення вимог п. 10.1 Правил дорожнього руху України, змінюючи напрямок руху під час об'їзду перешкоди не переконався, що це не створює перешкоди чи небезпеки для інших учасників руху, що призвело до наїзду трамваєм марки «ВЕ 4-6» під керуванням ОСОБА_3, що призвело до пошкодження транспортних засобів.

Не погодившись з судовим рішенням, ОСОБА_2 оскаржив його, зазначивши у апеляційній скарзі, що висновок суду про відсутність вини ОСОБА_3 не ґрунтується на повному, об'єктивному дослідженні всіх обставин справи, скаржник вважає, що мало місце порушення ПДР України з боку обох водіїв, тобто обопільна вина, а тому просить скасувати постанову суду в частині закриття провадження відносно ОСОБА_3 та прийняти нову постанову, якою визнати її винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП та накласти на неї стягнення в межах санкції цієї статті. Постанову суду в частині визнання винним його самого у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, ОСОБА_2 не оскаржив.

ОСОБА_3 подала заперечення на апеляційну скаргу, в яких просить залишити її без задоволення, та заяву про розгляд справи у її відсутність.

Заслухавши пояснення скаржника ОСОБА_2, який підтримав свою апеляційну скаргу і просив постанову в частині закриття провадження щодо ОСОБА_3 скасувати та визнати її винною у вчиненні правопорушення передбаченого ст.124 КУпАП, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги підстав для її задоволення не вбачаю.

Розглядаючи справу в межах апеляції, слід врахувати, що ОСОБА_2 оскаржив лише прийняте судове рішення щодо ОСОБА_3 Отже, рішення суду щодо обставин ДТП та наявності порушень ПДР в діях ОСОБА_2 від 14.11.2014 року, набуло законної сили.

Як видно з матеріалів справи, протокол щодо ОСОБА_3 був складений про порушення п.12.3 ПДР України, який передбачає, що у разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об'єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об'їзду перешкоди.

Зрозуміло, що як водій рейкового транспорту, а саме трамваю, вжити заходів для безпечного об'їзду перешкоди автомобіля «Міцубісі» під керуванням ОСОБА_2, який раптово виїхав на рейки, ОСОБА_3 не могла. Вона лиш повинна була негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу.

З фототаблиці, доданої до схеми ДТП, видно, що на рейках під трамваєм впродовж двох метрів посипаний пісок (а.с.41), що об'єктивно підтверджує показання водія трамваю ОСОБА_3 про застосування нею екстренного гальмування із використанням піску.

ОСОБА_3, крім цього, також пояснила суду, що швидкість руху трамвая була малою, оскільки вона, від'їхавши від зупинки «Інтернаціональна», пропустила пішоходів, що перетинали дорогу, та продовжила рух. Біля узбіччя були припарковані три автомобіля «ЗАЗ», «Міцубісі» та «Мерседес». Коли вона проїхала автомобіль марки «ЗАЗ», водій автомобіля «Міцубісі» почав різко виїжджати з парковки, намагаючись об'їхати автомобіль «Мерседес», при цьому передньою частиною автомобіль виїхав на трамвайні рейки. ОСОБА_3 застосувала звуковий сигнал та екстрене гальмування, але водій «Міцубісі» не реагував та продовжив рух і відбулося зіткнення, після чого трамвай проїхав ще кілька метрів.

З показань свідка ОСОБА_4 пасажира трамваю, вбачається аналогічне, а саме, що припаркований автомобіль «Міцубісі», виїжджав з узбіччя та намагався об'їхати джип. Трамвай почав різко гальмувати, але відбулось зіткнення.

Ці показання суд першої інстанції визнав правдивими, оскільки вони об'єктивно узгоджувались як між собою (хоча раніше ОСОБА_3 та ОСОБА_4 знайомі не були), так і з іншими матеріалами справи, зокрема, фототаблицями, на яких зафіксовані ушкодження транспортних засобів та розташування інших автомобілів в момент ДТП.

Вважаю, що суд прийшов до вірного висновку про необхідність критичної оцінки показань правопорушника ОСОБА_2, свідків ОСОБА_5, Глухова, ОСОБА_6, оскільки вони не відповідали дійсності і наданим фотоматеріалам, а свідки не були очевидцями ДТП або були зацікавлені у розгляді справи.

Щодо висновку експерта №408а від 01.09.2014 року, враховуючи вищенаведене, суд дійшов обґрунтованого висновку про відсутність вини водія трамвая «ВЕ 4-6» р/н 306, оскільки в дорожній ситуації, що склалася, ОСОБА_3 не мала технічної можливості запобігти даній дорожньо-транспортній події шляхом виконання вимог Правил дорожнього руху України, то в її діях не вбачається невідповідностей вимогам ПДР України, які з технічної точки зору знаходилися б в причинному зв'язку з виникненням події дорожньо-транспортної пригоди.

За таких обставин доводи апеляційної скарги ОСОБА_2 про наявність вини обох водіїв є безпідставними.

Керуючись ст. 294 КУпАП,

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а постанову Вінницького міського суду від 14 листопада 2014 року щодо нього без змін.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя

Згідно з оригіналом: