№ 3-6874/14
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 листопада 2014 року суддя Солом'янського районного суду м. Києва Бурлака О.В., розглянувши матеріали адміністративної справи, що надійшли з ВДАІ Солом'янського РУ ГУМВС України в м. Києві, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця м. Києва, українця, громадянина України, такого, який не працює, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер фізичної особи-платника податків: НОМЕР_1,

за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1, 19.10.2014 року, близько 18 год. 20 хв., в м. Києві, по проспекту Червонозоряному, 10, керував автомобілем марки «Hyundai Tucson» д.н.з. НОМЕР_3 з явними ознаками алкогольного сп'яніння (запах алкоголю з порожнини рота, тремтіння пальців рук). Від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп'яніння у встановленому законом порядку (огляд у лікаря нарколога та із застосуванням алкотестеру «Драгер») водій ОСОБА_1 відмовився у присутності двох свідків, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР України, тобто вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

ОСОБА_1 в судове засідання з'явився, свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, не визнав та пояснив суду, що повністю не згоден з протоколом про адміністративне правопорушення /серія АВ2 №845135/ від 19.10.2014 року. Вказав, що дійсно 19.10.2014 року, близько 18 год. 20 хв., в м. Києві по проспекту Червонозоряному, 10, він керував автомобілем марки «Hyundai Tucson» д.н.з. НОМЕР_3 та був зупинений працівником ДАІ за підозрою у перебуванні в стані алкогольного сп'яніння.

Вважає, що протокол складений з порушенням вимог чинного законодавства, оскільки він не перебував у стані алкогольного сп'яніння, так як за станом здоров'я йому не можна вживати спиртні напої. Додатково зазначив, що має хворобливий стан та на його вимогу співробітником ДАІ не було надано алкотестер «Драгер» для перевірки на стан алкогольного сп'яніння. У зв'язку з цим, просив закрити провадження у справі про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення. При цьому, також не заперечував факту про запрошення двох свідків співробітників міліції для фіксації відмови від освідування у лікаря нарколога для перевірки на стан алкогольного сп'яніння.

В судовому засіданні був допитаний як свідок інспектор ДПС 2 взводу супроводження полку ДПС ДАІ в м. Києві ОСОБА_2, який пояснив суду, що ним 19.10.2014 року, близько 18 год. 20 хв., в м. Києві по проспекту Червонозоряному, 10 було зупинено автотомобіль марки «Hyundai Tucson» д.н.з. НОМЕР_3, під керуванням водія ОСОБА_1 Під час спілкування з останнім було виявлено запах алкоголю з порожнини рота. Водію було запропоновано пройти освідування у лікаря-нарколога для перевірки на стан алкогольного сп'яніння, на що останній відмовися, що і стало підставою для складання протоколу серії АВ2 № 845135 відносно ОСОБА_1, який керував автомобілем марки «Hyundai Tucson» д.н.з. НОМЕР_3, за ч. 1 ст. 130 КУпАП. Протокол було складено у присутності двох свідків та при його складанні повністю було дотримано процедуру оформлення матеріалів про адміністративні порушення, яка визначена Інструкцією з оформлення працівниками Державтоінспекції МВС матеріалів про адміністративні порушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України від 26.02.2009 року №77, та вимоги чинного КУпАП.

Згідно ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права та свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ч. 1 ст. 130 КУпАП керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані алкогольного сп'яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, - тягнуть за собою накладення штрафу на водіїв від двохсот до трьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення права керування транспортними засобами на строк від одного до двох років, або адміністративний арешт на строк від семи до десяти діб і на інших осіб - накладення штрафу від двохсот до трьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або адміністративний арешт на строк від семи до десяти діб.

Згідно ст. 251 КУПАП доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно ч. 27 Постанови Пленуму Верховного Суду України №14 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», відповідальність за ст. 130 КУпАП несуть особи, які керують транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Стан сп'яніння встановлюють шляхом огляду правопорушника, який проводять згідно з Інструкцією про порядок направлення громадян для огляду на стан сп'яніння в заклади охорони здоров'я та проведення огляду з використанням технічних засобів. Якщо водій ухилявся від огляду, то відповідні його дії та ознаки сп'яніння необхідно зафіксувати в протоколі про адміністративне правопорушення, складеному у присутності двох свідків, що є підставою для притягнення до адміністративної відповідальності.

Керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування. Для притягнення до відповідальності за ст. 130 КУпАП не має значення, протягом якого часу особа, яка перебуває у стані сп'яніння чи під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, керувала транспортним засобом. Правопорушення вважають закінченим з того моменту, коли він почав рухатись.

За змістом зазначених положень особу може бути притягнуто до адміністративної відповідальності, коли вона керувала транспортним засобом в стані алкогольного сп'яніння, що визначається лише у встановленому чинним законодавством порядку, а так само за відмову саме особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння.

Порядок огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння визначений ст. 266 КУпАП та постановою Кабінету міністрів України від 17.12.2008 року № 1103 «Про затвердження Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду».

Таким чином, враховуючи наведене, суд, заслухавши пояснення особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, пояснення інспектора ДПС 2 взводу супроводження полку ДПС ДАІ в м. Києві, яким було складено протокол про адміністративне правопорушення, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, підтверджується зібраними та дослідженими в судовому засіданні письмовими доказами, зокрема даними протоколу про адміністративне правопорушення серії АВ2 №845135 від 19.10.2014 року (а.с. 1), та рапортом працівника ДАІ (а.с. 4), якими зафіксовано факт вчиненого ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та не спростовується наданими в судовому засіданні поясненнями ОСОБА_1, які не логічні та не послідовні. Крім того, суду не надано інших належних та допустимих доказів в підтвердження своїх пояснень, а також доказів в підтвердження незаконності дій співробітників ВДАІ при складанні протоколу.

Згідно ст. 33 КУпАП обираючи вид стягнення, суд враховує особу правопорушника, характер вчиненого адміністративного правопорушення, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність.

Враховуючи викладене вище, характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, надаючи оцінку всім зібраним доказам у їх сукупності, прихожу до висновку про наявність підстав для застосування до правопорушника адміністративного стягнення у вигляді накладення штрафу на користь держави та визначити його в розмірі 200 (двохсот) неоподатковуваних мінімум доходів громадян, оскільки за таких обставин може бути досягнута мета перевиховання й попередження нових правопорушень, пов'язаних з грубими порушеннями Правил дорожнього руху України.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Керуючись ст.ст. 9, 33, 40-1, ч. 1 ст. 130 КУпАП та на підставі ст.ст. 283, 284, 294 КУпАП, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер фізичної особи-платника податків: НОМЕР_1) визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та піддати адміністративному стягненню у вигляді штрафу в розмірі 200 (двохсот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто у сумі 3400 (три тисячі чотириста) гривень, який необхідно сплатити на розрахунковий рахунок р/р 311 171 497 000 01, отримувач коштів ГУК у м. Києві/м. Київ/ 21081300, МФО 820 019, код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37993783, банк отримувача ГУ ДКСУ у м. Києві.

Стягнути із ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер фізичної особи-платника податків: НОМЕР_1) судовий збір в сумі 36 (тридцять шість) гривень 54 копійки на користь держави, який необхідно сплатити на розрахунковий рахунок р/р 312 122 067 000 10, отримувач коштів УДК СУ Солом'янського району м. Києва, код банку отримувача /МФО/: 820 019, код отримувача /код ЄДРПОУ/: 380 508 12, код класифікації доходів бюджету: 220 300 01, банк отримувача: ГУ ДКУ у м. Києві.

Постанова може бути оскаржена до Апеляційного суду м. Києва через Солом'янський районний суд м. Києва протягом десяти днів з дня її винесення.

Строк пред'явлення до виконання 3 (три) місяці.

Суддя Солом'янського

районного суду м. Києва О.В. Бурлака