печерський районний суд міста києва
Справа № 757/3066/14-п
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"05" березня 2014 р. cуддя Печерського районного суду м. Києва Кицюк В.П., розглянувши справу про адміністративне правопорушення у відношенні ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянки України, яка проживає за адресою: АДРЕСА_1, за ст. 122-2 КУпАП,-

В С Т А Н О В И В :

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 29 грудня 2013 року, керуючи автомобілем КІА д.н.з. НОМЕР_1 по вул. Богатирська, 32 в м. Києві, всупереч вимогам п. 2.4 Правил дорожнього руху України, не виконала законну вимогу працівника ДАІ про зупинку, подану за допомогою жезла та свистка.

В судовому засіданні ОСОБА_1 своєї вини у порушенні Правил дорожнього руху України за викладених у протоколі обставин не визнала, пояснила, що 29 грудня 2013 року вона не перебувала за кермом автомобілі КІА д.н.з. НОМЕР_1, а автомобіль 28 та 29 грудня 2013 року знаходився у Ставищенському районі Київської області, у зв'язку з чим вона об'єктивно не могла вчинити інкримінованого правопорушення. Посилаючись на зазначену процесуальну позицію, ОСОБА_1 просила закрити провадження у справі за відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-2 КУпАП. Заперечувала проти звільнення її від адміністративної відповідальності за дане правопорушення на підставі Закону України «Про недопущення переслідування та покарання осіб з приводу подій, які мали місце під час проведення мирних зібрань, та визнання такими, що втратили чинність, деяких законів України» від 21.02.2014, про що було ініційовано питання заступником прокурора Печерського району м. Києва.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 та дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, приходжу до наступного висновку.

Згідно з ст. 129 Конституції України, розгляд і вирішення справ в судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведеності перед судом їх переконливості.

Суд не може виконувати одночасно функцію дізнання, обвинувачення, захисту і правосуддя.

Постановою Печерського районного суду м. Києва від 17.01.2014, справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ст. 122-2 КУпАП було повернуто до відділу ДАІ Печерського РУ ГУ МВС України в м. Києві для доопрацювання. Суд вказав, що всупереч положенням ст. 256 КУпАП, а також статті 251 КУпАП, якою визначені докази та засоби доказування у справі про адміністративне правопорушення, у протоколі не вказано час вчинення імовірного правопорушення, що з огляду на процесуальну позицію ОСОБА_1, яка не визнає свою вину, а також за наявності у справі рапортів інспекторів ДПС ОСОБА_2 та ОСОБА_3, які містять взаємовиключні фактичні дані про місце та час вчинення правопорушення, унеможливлює судовий розгляд справи.

Проте, зазначена неповнота дізнання так і не усунута.

Так, згідно рапорту старшого інспектора сектору оформлення матеріалів ДТП ВДАІ Печерського РУ ГУ МВС України в м. Києві ОСОБА_3, останній 29 грудня 2013 року ніс службу на Залізничному шосе - Наддніпрянське шосе в м. Києві. О 17 годині 50 хвилин за допомогою свистка та жезла подав вимогу про зупинку автомобіля КІА д.н.з. НОМЕР_1, проте водій автомобіля її (вимогу про зупинку) проігнорував та продовжив рух у складі колони в напрямку Столичного шосе. В той же час, в протоколі про адміністративне правопорушення з посиланням на рапорт інспектора ДПС ОСОБА_2 зазначено, що ОСОБА_1 29 грудня 2013 року, керуючи автомобілем КІА д.н. НОМЕР_1 не виконала законну вимогу працівника ДАІ про зупинку, подану за допомогою жезла та свистка, рухаючись по вул. Богатирська, 32 в м. Києві. Таким чином, рапорти інспекторів ДПС ОСОБА_2 та ОСОБА_3 містять взаємовиключні фактичні дані про місце та час вчинення правопорушення. Отже, твердження ОСОБА_1, до того ж підтверджене поясненнями свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5, про те, що 29 грудня 2013 року вона не перебувала за кермом автомобілі КІА д.н.з. НОМЕР_1, а автомобіль 28 та 29 грудня 2013 року знаходився у Ставищенському районі Київської області, не спростовано.

За таких обставин, суд, виходячи з конституційного принципу презумпції невинуватості, згідно якого всі сумніви тлумачаться на користь обвинуваченого, вважає необхідним провадження у справі закрити за відсутності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-2 КУпАП.

Закриваючи провадження у справі з реабілітуючи підстав, суд не вбачає підстав для застосування до ОСОБА_1 Закону України «Про недопущення переслідування та покарання осіб з приводу подій, які мали місце під час проведення мирних зібрань, та визнання такими, що втратили чинність, деяких законів України», а відтак відмовляє у задоволенні відповідного клопотання прокурора.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 245, 283, 284 КУпАП, суд,-

ПОСТАНОВИВ :

Провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 закрити за відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-2 КУпАП.

В задоволенні клопотання заступника прокурора Печерського району м. Києва про звільнення ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності за дане правопорушення на підставі Закону України «Про недопущення переслідування та покарання осіб з приводу подій, які мали місце під час проведення мирних зібрань, та визнання такими, що втратили чинність, деяких законів України» - відмовити.

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником або на неї може бути внесено подання прокурора протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга, подання прокурора подаються до Апеляційного суду м. Києва через Печерський районний суд м. Києва.

Суддя В.П. Кицюк