АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

Іменем України

30 липня 2014 року суддя Апеляційного суду Дніпропетровської області Деркач Н.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпропетровську, за участю ОСОБА_1 та його захисника ОСОБА_2, апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 27 червня 2014 року у справі про адміністративне правопорушення, якою

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, не працюючого, який зареєстрований та проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2 59,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, з накладенням адміністративного стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами на строк 1 рік, -

в с т а н о в и в :

Постановою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 27 червня 2014 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП і накладено на нього адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

При обставинах, викладених в постанові суду першої інстанції, ОСОБА_1 керував автомобілем з явними ознаками алкогольного спяніння і на вимогу працівника ДАІ в присутності двох свідків відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного спяніння, чим порушив вимоги п. 2.5. Правил дорожнього руху України.

Не погоджуючись з вищевказаною постановою, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати оскаржувану постанову та закрити провадження в справі за відсутністю в його складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Провадження № 33/774/580/14 Головуючий у першій інстанції: ОСОБА_3

Категорія: ч. 1 ст. 130 КУпАП Головуючий у другій інстанції: ОСОБА_4

В судовому засіданні апеляційного суду ОСОБА_1 надав суду письмову заяву, згідно якої уточнив вимоги своєї апеляційної скарги і просив змінити постанову районного суду в частині накладеного адміністративного стягнення, з позбавлення права керування транспортними засобами на штраф. При цьому, апелянт пояснив суду, що дійсно в день та час, вказаних в постанові місцевого суду, заходився за кермом автомобіля в стані алкогольного спяніння, однак, вимушений був сісти за кермо виключно з метою доставити автомобіль на станцію технічного обслуговування з метою ремонту колеса, проїхавши при цьому від місця проживання лише 800 метрів, в чому щиро кається.

Захисник правопорушника просив суд апеляційної інстанції при розгляді уточненої ОСОБА_1 апеляційної скарги врахувати те, що останньому вкрай необхідна наявність права керування транспортними засобами, оскільки автомобіль є для нього єдиним джерелом доходу.

Суд апеляційної інстанції, вислухавши учасників судового розгляду, вивчивши матеріали справи, дослідивши доводи уточненої апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах уточненої апеляційної скарги, дійшов висновку про те, що уточнена апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Викладений в постанові районного суду висновок про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, яке виразилося у відмові від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного спяніння, відповідає фактичним обставинам справи, є законним і обґрунтованим, повністю узгодженим із наявними в матеріалах справи доказами та самим апелянтом не оспорюється.

Відповідно до ст. 33 КУпАП, при накладенні адміністративного стягнення враховується характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що помякшують та обтяжують відповідальність.

Накладене адміністративне стягнення в кожному конкретному випадку має бути необхідним і достатнім для виправлення правопорушника та попередження вчинення ним нових правопорушень.

Однак, як встановлено апеляційним судом, при накладенні на ОСОБА_1 адміністративного стягнення судом першої інстанції вказані вимоги закону не були дотримані в повному обсязі, що призвело до необґрунтованого накладення на апелянта адміністративного стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами.

Як встановлено апеляційним переглядом, місцевий суд взагалі не мотивував своє рішення щодо накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення та не зазначив на підставі яких даних він прийшов до висновку про необхідність накладення правопорушника адміністративного стягнення саме у виді позбавлення права керування транспортними засобами, при тому, що санкцією ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачені інші, альтернативні види адміністративних стягнень.

В ході апеляційного розгляду встановлено відсутність обставин, що у відповідності до ст. 35 КУпАП, обтяжували б відповідальність ОСОБА_1 за адміністративне правопорушення, в той час, як визнання правопорушником своєї вини у вчиненні адміністративного правопорушення та його щире каяття у вчиненому, суд апеляційної інстанції враховує як обставину, яка відповідно до ст. 34 КУпАП помякшує відповідальність за адміністративне правопорушення.

Разом з тим, апеляційним судом враховуються обставини за яких ОСОБА_5 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, які полягають в тому, що він сів за кермо автомобіля в стані алкогольного спяніння виключно з метою доставити транспортний засіб на станцію технічного обслуговування задля ремонту раніше пошкодженого колеса.

З огляду на викладене, конкретні обставини справи, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про можливість помякшення ОСОБА_1 адміністративного стягнення та накладення його у виді штрафу в розмірі, передбаченому санкцією ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, оскільки, на переконання апеляційного суду, таке адміністративне стягнення в повній мірі буде сприяти вихованню ОСОБА_1 в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобіганню вчинення ним нових правопорушень.

Таким чином, уточнена апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає задоволенню, а постанова суду першої інстанції зміні в частині накладеного адміністративного стягнення.

На підставі викладеного та керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

п о с т а н о в и в :

апеляційну скаргу ОСОБА_1, уточнену в судовому засіданні апеляційного суду, задовольнити.

Постанову Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 27 червня 2014 року відносно ОСОБА_1 змінити в частині накладеного адміністративного стягнення.

Накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 3400 гривень.

Постанова набирає законної сили негайно, остаточна і оскарженню не підлягає.

Суддя

Апеляційного суду

Дніпропетровської області ОСОБА_4