П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 листопада 2014 року м. Фастів

Суддя Фастівського міськрайонного суду Київської області Бончев І.В., за участю особи, яка притягається до відповідальності ОСОБА_1, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, матеріали якої надійшли від ВДАІ Фастівського МВ УМВС України в Київській області, стосовно,

ОСОБА_1, який народився 16 січня 1987 року в місті Фастові Київської області, громадянина України, працюючого на посаді комірника в ТОВ «Інвест Комфорт», проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1,

звинуваченого у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 123 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

18.09.2014 року о 14 год. 04 хв., ОСОБА_1, керуючи технічно справним транспортним засобом легковим автомобілем НОМЕР_1 по вулиці Червоний Шлях у місті Фастові Київської області, в порушення п. 20.5 п.п. «в» Правил дорожнього руху, здійснив рух через переїзд в той час, коли було увімкнено заборонений сигнал світлофора чи звукови сигнал незалежно від наявності та положення шлагбаума.

ОСОБА_1 свою вину у вчиненні вказаного правопорушення не визнав і показав, що за наведених вище обставин, світлофор увімкнувся саме тоді, коли він, перетнувши смугу з ним, уже виїхав на переїзд, а тому, враховуючи це, він не мав наміру будь яким чином порушувати правила його переїхду.

Як видно зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення, в своїх письмових поясненнях працівникам міліції, які його складали, ОСОБА_1 валасноручно наполягав на тому, що рухаючись за мікроавтобусом, він не помітив світлофор, тому що шлагбаум був відчинений.

Не зважаючи на різні захисні позиції ОСОБА_1, його вина у вчиненому правопорушенні за наведених вище обставин підтверджується сукупністю інших досліджених судом доказів, які не викликають сумнівів у своїй достовірності і допустимості, зокрема даними, що містить протокол про адмінправопорушення серії АВ 2 № 023268 від 18.09.2014 року.

Свідок ОСОБА_2 інспектор ДАІ, підтвердивши в свою чергу обєктивність складеного ним вищезазначеного документу, також наполягав на тому, що при зазначених обставинах вина водія автомобіля ОСОБА_1 була очевидною, а тому він кваліфікував допущені тим порушення ПДР за ч. 2 ст. 123 Кодексу України про адміністративні правопорушення, вважаючи таку кваліфікацію правильною. До свого пояснення додав запис з портативної цифрової відеокамери SAMSUNG HMX F 90, за допомогою якої фіксував зазначене правопорушення.

Як очевидно вбачається з дослідженого відеозапису, автомобіль НОМЕР_1 виїхав на переїзд вже після того, коли увімкнувся заборонений сигнал світлофора і водій мікроавтобуса, який перетнув переїзд раніше за декілька секунд, не заважав ОСОБА_1 вчасно і належним чином побачити заборонений сигнал світлофора.

Враховуючи викладене, суд визнає щирими показання свідка ОСОБА_2, які повністю узгоджуються з іншими дослідженими доказами, а тому критично оцінює всі показання ОСОБА_1, як спробу уникнути відповідальності.

Намагання ОСОБА_1 переконати суд і у тому, що працівник міліції діяв не у законний спосіб, спростовуються до того ж положеннями п. 12 ст. 11 Закоону України «Про міліцію», які надають працівникам міліції право проводити кінофіксацію, як допоміжний засіб попередження протиправних дій та розкриття правопорушень.

Згідно з вимогами п. 20.5 п.п. «в» Правил дорожнього руху, рух через переїзд забороняється, якщо: - увімкнено заборонений сигнал світлофора чи звукови сигнал незалежно від наявності та положення шлагбаума.

Отже суд вважає доведеним те, що ОСОБА_1, керуючи транспортним засобом легковим автомобілем НОМЕР_1, здійснив вїзд на переїзд у випадку, коли рух через переїзд заборонений, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 123 КУпАП.

При накладенні на ОСОБА_1 стягнення суд згідно з вимогами ст. 33 КУпАП враховує характер правопорушення, дані про його особу, а саме те, що до адмінвідповідальності притягується вперше. Обставин, що пом'якшують або обтяжують його відповідальність, не встановлено.

Враховуючи викладене, а також приймаючи до уваги матеріальний стан ОСОБА_1, суд вважає необхідним і достатнім призначити йому адміністративне стягнення у виді штрафу в його середньому розмірі та, без оплатного вилучення транспотного засобу у його власника.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення, а тому з правопорушника слід стягнути 36 грн. 54 коп. судового збору.

Керуючись ст.ст. 40-1, 123, 221, 283, 284, 321-1 Кодексу України про Адміністративні Правопорушення, ст. 4 Закону України «Про судовий збір», суддя,

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 123 КУпАП, за якою накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1020 (одна тисяча двадцять) грн. без оплатного вилучення транспотного засобу у його власника.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави 36 (тридцять шість) грн. 54 коп. судового збору.

Постанова може бути оскаржена або на неї може бути внесено протест прокурора до апеляційного суду Київської області через Фастівський міськрайонний суд Київської області протягом десяти днів з дня винесення постанови.

СУДДЯ: І.В.Бончев