Справа № 127/2581/14-п
Провадження № 33/772/82/2014
Головуючий у суді 1-ї інстанції ОСОБА_1
Доповідач Слободян К.Б.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"20" березня 2014 р. м. Вінниця

Суддя судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Вінницької області Слободян К.Б. розглянув у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на постанову Вінницького міського суду від 24 лютого 2014 року, якою

ОСОБА_2,

ІНФОРМАЦІЯ_1, не працюючого,

мешканця ІНФОРМАЦІЯ_2,

визнано винним у скоєнні адмінправопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та піддано адміністративному стягненню у вигляді позбавлення права керування усіма видами транспортних засобів, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_2 визнано винним у тому, що 05.02.2014 року о 17год. 20хв. у м. Вінниці по вул.. Баженова він керував автомобілем Фольксваген Кадді, д.н.з. НОМЕР_1, перебуваючи в стані алкогольного спяніння.

Не погодившись з судовим рішенням, ОСОБА_2 оскаржив його, зазначивши в апеляційній скарзі, що суд в першої інстанції не врахував в якості помякшуючих обставин визнання ним своєї вини та вчинення адміністративного правопорушення вперше, а тому призначив надто суворе стягнення, яке він просить змінити на штраф.

В судове засідання скаржник не зявився, хоча належним чином повідомлений про день слухання справи.

Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення та доводи апеляційної скарги, підстав для її задоволення не вбачаю.

Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_2 у скоєнні правопорушення за обставин, зазначених у протоколі, ґрунтується на доказах, що повно і всебічно перевірені в судовому засіданні..

З протоколу про адміністративне правопорушення видно, що водій ОСОБА_2, керуючи автомобілем, перебував у нетверезому стані, що підтверджено алкотестером «Драгер» та свідками. /а.с. 3, 4, 5, 6/.

Сам ОСОБА_2 фактичних обставин події, викладених у постанові суду, та доведеності своєї вини не заперечував.

Санкція ч. 1 ст. 130 КУпАП як найсуворіший вид стягнення за керування автомобілем у нетверезому стані передбачає позбавлення права керування транспортними засобами на строк два роки.

Тому доводи апеляційної скарги ОСОБА_2 про те, що суд обрав йому найсуворіше стягнення, без врахування помякшуючих обставин та даних про його особу, є необгрунтованими, оскільки судом враховано, що матеріальної шкоди правопорушенням не завдано, а така помякшуюча обставина як вчинення правопорушення вперше, на чому наголошує скаржник, і не могла бути врахована судом, так як з картки обліку адміністративних правопорушень вбачається протилежне /а.с. 7/.

Безпідставними є і твердження апеляційної скарги про невмотивованість судового рішення, оскільки судом враховано суспільно-небезпечний характер вчиненого порушення, особу правопорушника, який наражав на небезпеку інших учасників дорожнього руху, а тому суд обрав стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами, визначивши його у мінімальних розмірах, вважаючи, що застосування більш мякого стягнення не досягне мети, визначеної ст. 23 КУпАП.

Таке рішення суду вважаю виваженим і достатньо вмотивованим, а тому підстав для його зміни не вбачаю.

Керуючись ст. 294 КУпАП, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а постанову Вінницького міського суду від 24 лютого 2014 року щодо нього без змін.

Суддя Апеляційного суду

Вінницької області ОСОБА_3