Справа №3-1/14
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 лютого 2014 року суддя Солом'янського районного суду м. Києва Зінченко С.В., розглянувши матеріали адміністративної справи, що надійшли з ВДАІ Солом'янського РУГУ МВС України в м. Києві, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця республіки Молдова, гр. України, адреса проживання: АДРЕСА_1, ІПН судом не встановлено, не працюючого,

за ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

в с т а н о в и в :

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення, 27.02.2013 року приблизно о 16 год. 50 хв. ОСОБА_1, в м. Києві, по проспекту Комарова, 9, керуючи автомобілем НОМЕР_1, під час перестроювання (зміни напрямку руху), не переконався, що це буде безпечним, не пропустив автомобіль НОМЕР_2, який рухався по смузі на яку він мав намір перестроїтись, чим порушив вимоги 10.1, 10.3 ПДР України, внаслідок чого сталось зіткнення з вказаним автомобілем і призвело до пошкодження транспортних засобів.

Таким чином ОСОБА_1 вчинив правопорушення передбачене ст. 124 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 та його захисник вину у вчиненні даного правопорушення не визнали. Пояснили, що зіткнення сталося з вини водія автомобіля «Кіа», яка не вибрала безпечної швидкості руху та не дотрималась безпечної дистанції, не була уважною, внаслідок чого не встигла відповідним чином відреагувати на зміну ОСОБА_1 смуги руху і здійснила з ним зіткнення.

Інший учасник дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_2 (ОСОБА_3.), водій автомобіля НОМЕР_2, в судовому засіданні пояснила, що не мала технічної можливості уникнути зіткнення, оскільки ОСОБА_1 здійснив маневр неочікувано та різко, в той час як сам водій автомобіля НОМЕР_1 ОСОБА_1 міг запобігти настанню дорожньо-транспортної пригоди, якби його дії відповідали вимогам правил дорожнього руху, а саме п. 10.1, 10.3.

В ході судового розгляду, в якості свідків, були допитані ОСОБА_4 та ОСОБА_5, які показали, що безпосередньо керували іншими автомобілями та також здійснили ДТП, внаслідок чого зупинилися в середній та крайній правій смузі, і відразу після чого почули звук зіткнення і в подальшому з'ясували, що це зіткнулись автомобілі «Хюндай» та «Кіа».

Захисник ОСОБА_1 в судовому засіданні наполягав, що покази свідків мають спростовувати обставини щодо вини ОСОБА_1 в настанні ДТП, проте суд критично ставиться до значення таких показів, оскільки безпосередньо момент та причини ДТП свідки не бачили, а показали, що автомобіль «Хюндай» намагався перестроїтись в крайню ліву смугу внаслідок чого сталося зіткнення з автомобілем «Кіа», що рухався позаду.

В свою чергу, в матеріалах справи наявний висновок експертного дослідження від 24.10.2013 року № 13/ат, відповідно до якого водій автомобіля НОМЕР_2 ОСОБА_3 не мала технічної можливості уникнути зіткнення шляхом застосування екстреного гальмування, в той час як водій автомобіля марки «Хюндай» д/н/ НОМЕР_1 ОСОБА_1 мав технічну можливість уникнути зіткнення, шляхом виконання вимог пунктів 10.1, 10.3 Правил дорожнього руху України.

Під час проведення дослідження, експертом встановлено, що в діях водія автомобіля НОМЕР_1 ОСОБА_1 вбачаються невідповідності вимогам пунктів 10.1, 10.3 ПДР України, та те що водій автомобіля НОМЕР_2 ОСОБА_3, правил дорожнього руху, які б могли привести до настання дорожньо-транспортної пригоди, не порушувала.

В судовому засіданні захисник ОСОБА_1 не погодився з вказаним висновком, просив допитати експерта в судовому в засіданні, проте не навів жодного обґрунтування на підтвердження своїх сумнівів у достовірності та правильності такого висновку.

Виходячи з викладеного, заслухавши пояснення ОСОБА_1, його захисника, захисника потерпілої, та дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, підтверджується як поясненнями учасників ДТП, так і дослідженими в судовому засіданні письмовими доказами, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії АГ 2 № 173742 від. 27.02.2013 року, схемою ДТП, показами свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_5, висновком експертного дослідження від 24.10.2013 року № 13/ат, а отже ОСОБА_1 слід визнати винним у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення.

В той же час згідно п. 7 ч. 1 ст. 247 КпАП України провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю в разі закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу.

Згідно ч. 2 ст. 38 КУпАП якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через три місяці з дня його виявлення, крім справ про адміністративні правопорушення, зазначені у частині третій цієї статті.

Таким чином провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 124 КпАП України слід закрити.

Керуючись ст. 124 КУпАП, на підставі ст.ст. 33, 38, 247, 283, 284 КУпАП, -

п о с т а н о в и в :

ОСОБА_1 - визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення та провадження по справі про притягнення його до адміністративної відповідальності закрити на підставі п. 7 ч. 1 ст. 247 КпАП України.

Постанова може бути оскаржена до Апеляційного суду м. Києва через Солом'янський районний суд м. Києва протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя С.В. Зінченко