Провадження № 3/487/2415/14
ПОСТАНОВА

Іменем України

24.12.2014 року. Суддя Заводського районного суду м. Миколаєва Біцюк А.В., розглянувши в судовому засіданні в приміщенні суду в місті Миколаєві матеріали адміністративної справи про адміністративне правопорушення, що надійшли з відділення ДАІ Миколаївського МУ УМВС України в Миколаївській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1, який народився 30.05.1990 у місті Миколаєві, громадянин України, не працює, зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В :

27.11.2014 інспектором ДПС роти ДПС ДАІ ММУ УМВС України в Миколаївській області ОСОБА_2 було складено протокол про адміністративне правопорушення, суть якого полягає в тому, що о 08:00 год. 27.11.2014 водій ОСОБА_1, керував автомобілем марки ВАЗ 2106 із номером державної реєстрації Е 6641 КД, рухався по вулиці Сидорчука в районі перехрестя з вулицею Дмитрієва у місті Миколаєві, із явними ознаками наркотичного спяніння (неприродна блідість обличчя, зіниці очей розширені не реагують на світло), від проходження медичного огляду у встановленому законом порядку відмовився в присутності двох свідків, чим порушив вимоги пункт 2.5 Правил дорожнього руху України.

Дії ОСОБА_1 кваліфіковані працівниками ДАІ за частиною 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, оскільки він як особа, яка керувала транспортним засобом, відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан спяніння.

В судовому засіданні ОСОБА_1, не погоджуючись зі складеним у відношенні нього протоколом, пояснив, що відмовився від проходження медичного огляду на пропозицію працівника ДАІ, оскільки запізнювался на зустріч по роботі. Факт вживання наркотичних засобів заперечив, пояснюючи тим, що виключає можливість вживання ним тих чи інших засобів, які б могли викликати стан наркотичного спяніння, жодного доказу на підтвердження чого не надав. Факт наявності в нього ознак сп'яніння, зазначених в протоколі, не оспорював.

Між тим, провина ОСОБА_1 в скоєні адміністративного праопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення підтверджуються наступними доказами.

Відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України № 1103 від 17.12.2008 Про затвердження Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, а також проведення такого огляду, медичному огляду підлягають водії транспортних засобів, стосовно яких в уповноваженої особи Державтоінспекції МВС України є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або під впливом лікарських препаратів, які збільшують час реакції, знижуючи увагу та швидкість реакції водія.

Згідно пункту 2.5 Правил дорожнього руху України, що затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2012 № 1306, водій повинен на вимогу працівника міліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного спяніння впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Не виконання вказаних правил утворюють склад правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Факт вчинення ОСОБА_1 зазначеного правопорушення підтверджується поясненнями останнього, а також матеріалами справи, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії АА2 № 518255 від 27.11.2014, письмовими поясненнями свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4, відповідно до яких ОСОБА_1 в їх присутності на вимогу працівників Державтоінспекції пройти огляд у медичному закладі з метою виявлення стану спяніння, відмовився.

Пояснення ОСОБА_1 стосовно того, що він робив відповідні записи в протоколі під диктовку працівників ДАІ до уваги не приймаються, оскільки не спростовують факту вчинення ним адмыныстративного правопорушення.

При вирішенні питання про міру адміністративного стягнення, відповідно до ст.ст. 33-35 КУпАП, суд приймає до уваги характер скоєного правопорушення, відомості про особу порушника, який раныше адмыныстративному стягнення не пыддавався, його відношення до вчиненого проступку та обставини за яких його було вчинено, майновий стан, відсутність обставин, що обтяжують та помякшують відповідальність, і вважає необхідним накласти мінімальне стягнення у виді штрафу.

Згідно положень пункту 5 частини 2 статті 4 Закону України Про судовий збір з ОСОБА_1 підлягає стягненню судовий збір у розмірі 36,54 гривень.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 33, 221, 268, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

П О С Т А Н О В И В :

Накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення за скоєне правопорушення, передбачене частиною 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення у вигляді штрафу в розмірі двохсот неоподаткованих мінімумів доходів громадян в сумі 3400,00 гривень (МФО 826013 р/р 0001 код платежу 21081300 Банк одержувач - ГУДКСУ в Миколаївській області Отримувач Державний бюджет).

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 36,54 гривень (отримувач коштів: Державний бюджет 22030001; Код отримувача ; Банк отримувача ГУ ДКУ у Миколаївській області; Код банку отримувача МФО 826013; р/р 0003; Призначення платежу Судовий збір).

Постанова може бути оскаржена до апеляційного суду Миколаївської області через Заводський районний суд м. Миколаєва особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником або на неї може бути винесено протест прокурора протягом десяти днів з дня її винесення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги чи протесту прокурора.

Строк предявлення постанови до виконання 3 (три) місяці.

Суддя А.В. Біцюк