справа №482/1663/14-п П О С Т А Н О В А
Іменем України
16 жовтня 2014 року м. Нова Одеса
Суддя Новоодеського районного суду Миколаївської області Гажа О.П., з участю ОСОБА_1, розглянувши матеріали, що надійшли від начальника ВДАІ Новоодеського РВ УМВС України в Миколаївській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН НОМЕР_1, громадянина України, не працюючого, проживаючого в ІНФОРМАЦІЯ_2 в скоєні правопорушення, передбаченого ст. 130 ч.1 КУпАП, -
В С Т А Н О В И В :
Згідно з протоколом АБ2 №561471 від 04.09.2014 року, ОСОБА_1 обвинувачується в тому, що 04 вересня 2014 року, близько 21 години 35 хвилин, в м. Миколаєві по вул. Адміральській керував автомобілем «Деу Ланос», державний реєстраційний номер НОМЕР_2, з ознаками наркотичного спяніння і в присутності двох свідків відмовився від проходження медичного огляду в медичному закладі на перевірку стану наркотичного спяніння та від підпису протоколу, чим порушив п.2.5 ПДР України, за що передбачена відповідальність за ст.130ч.1 КУпАП.
ОСОБА_1 в суді не визнав своєї вини у скоєнні вказаного правопорушення. В заперечення висунутих йому обвинувачень, ОСОБА_1 пояснив і визнав, що 04.09.2014 року близько 21 години 35 хвилин, його дійсно зупинили працівники автоінспекції та попросили предявити документи для перевірки. Зазначив, що коли він у них запитав, в чому полягає причина його зупинки та що він порушив, тоді працівник ДАІ заявив, що він перетнув суцільну смугу, що викликало його обурення від почутої такої заяви, в звязку з чим він почав сперечатися, висловлюючи свою незгоду з таким порушенням. Пояснив, що після цього працівник ДАІ висунув йому підозру в тому, що він перебуває в стані наркотичного спяніння, що ще більше викликало його обурення, але не дивлячись на його заперечення, все ж таки на нього було складено протокол. Заявив, що не відмовлявся від проходження медичного огляду, але був проти, щоб працівники ДАІ вночі його відвозили до диспансеру, так як він був незгодний з неправомірними діями працівників ДАІ.
Також зазначив, що копію протоколу йому не вручали і, що він отримав копію протоколу тільки 08.09.2014 року, коли особисто звернувся до міліції.
З досліджених в судовому засіданні обставин вбачається, що ОСОБА_1 обвинувачується у відмові в проходженні медогляду на стан спяніння під час керування ним автомобілем, але правопорушник в суді заперечує свою вину у скоєнні цього правопорушення.
Статтею 130 ч.1 КупАП передбачена адміністративна відповідальність водіїв за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп'яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Склад правопорушення, передбаченого ст.130 ч.1 КУпАП, у скоєні якого обвинувачується ОСОБА_1 передбачає обовязкову наявність умислу обєктивної сторони складу цього правопорушення, доказів наявності якого суду не надано.
Вислухавши в суді пояснення ОСОБА_1, пояснення свідка ОСОБА_2, дослідивши інші обставини справи, а саме, записи розмов водія і працівників автоінспекції, документи справи, суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП не доведена, а тому справа підлягає закриттю за відсутністю в його діях складу цього адміністративного правопорушення.
Так, з досліджених в судовому засіданні обставин, однозначно не вбачається і не доведено належними доказами, що ОСОБА_1 керував автомобілем в стані наркотичного спяніння і саме під час такого керування транспортним засобом був виявлений працівниками міліції.
ОСОБА_1 заперечує факт вживання ним наркотичних засобів, заперечує факт керування ним автомобілем у стані такого наркотичного спяніння, заперечує факт категоричної ним відмови від проходження медичного огляду, заявляючи про неправомірність дій працівників державної автомобільної інспекції, які проявили по відношенню до нього упередженість, обвинувачуючи у скоєні правопорушення, якого він не вчиняв.
Свідок цього правопорушення ОСОБА_2, який зазначений в протоколі правопорушення, в суді категорично не підтвердив факт відмови водія ОСОБА_1 від проходження медичного огляду на стан спяніння на вимогу працівників ДАІ, зазначивши, що водій був емоційний обурювався діями працівників міліції, на їх пропозицію пройти медогляд. Свідок в суді заявив, що підписав протокол і письмові пояснення на вимогу працівників ДАІ, так як не хотіли сперечатись з працівниками міліції.
Пояснення свідка узгоджуються з поясненнями обвинуваченого.
Так, згідно з «Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування від впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду», затверджених постановою КМУ від 17.12.2008 р. №1103, передбачено, що такий огляд водія ТЗ повинен проводитися на місці зупинки. У випадку, коли водій на місці зупинки відмовився від проведення огляду або висловив свою незгоду з результатами цього огляду, тільки тоді він направляється уповноваженою особою Державтоінспекцією для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоровя. Огляд на місці зупинки може проводитися в спеціально обладнаних пересувних пунктах (автомобілях), що належать закладам охорони здоровя і відповідають установленим вимогам МОЗ.
Також цієї інструкцією була розроблена та передбачена додатком №1 форма направлення водія на проведення медичного огляду.
Як же вбачається з досліджених обставин цієї справи та наявних документів, цей передбачений чинним законодавством порядок проведення працівниками державтоінспекції огляду водія ОСОБА_1 на стан спяніння та оформлення відмови від його проходження дотриманий ними не був, поскільки, як свідчать досліджені в суді докази, працівники автоінспекції не пропонували цьому водію пройти такий огляд на місці зупинки, не доведено факт відмови водія на місці зупинки від проходження від медичного огляду на стан спяніння, а також документи справи не містять даних про те, що працівниками автоінспекції виписувалось направлення водію на проходження медичного огляду в закладі МОЗ і, що водій відмовився від отримання цього направлення і від проходження такого огляду в закладі МОЗ.
Суд зазначає, що працівником ДАІ, який складав протокол у відношенні ОСОБА_1 по ст.130ч.1 КУпАП, не було зібрано доказів того, що останній саме керував автомобілем у стані наркотичного спяніння та що водій відмовився від проходження медогляду у визначеному законом порядку.
Також вбачається, що зазначені в протоколі свідки цих подій, не підтвердили факт категоричної відмови ОСОБА_1 від проходження медичного огляду.
Наявність одного лише протоколу про адміністративне правопорушення, де зазначено порушення ПДР України, при заперечені своєї вини водієм, за відсутності інших належних та допустимих доказів, не може бути доказом скоєного ОСОБА_1 порушення ПДР.
Законодавство України про адміністративні правопорушення має каральну направленість (тяготіє до кримінального), а тому з урахуванням принципів і загальних засад КУпАП, практики Європейського Суду по правах людини, передбачається принцип презумпції невинності особи, поки її винуватість не буде доведена у встановленому законом порядку.
Усі сумніви щодо доведеності вини ОСОБА_1 суд трактує на користь обвинуваченого.
Доведення вини особи у скоєнні правопорушення та доведення всіх інших обставин події цього правопорушення, що мали місце, покладено на працівників органів ДАІ, на яких в даному випадку лежить обовязок по виявленню правопорушень в сфері забезпечення безпеки дорожнього руху.
З досліджених матеріалів справи вбачається, що такої вини ОСОБА_1 у скоєні ним правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП не доведено і в судовому засіданні не встановлено доказів такої вини в порушені ним ПДР України.
Крім того, суд зазначає, що працівниками ДАІ було порушено вимоги ст.266 КУпАП та п. 6 «Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння, або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду», який затверджений Постановою Кабінету Міністрів від 17.12.2008 року за №1103, згідно якого огляд на стан спяніння в медичних закладах проводиться у разі відмови правопорушника від проходження огляду на стан спяніння на місці зупинки транспортного засобу або у випадку незгоди з його результатами.
В матеріалах справи відсутні докази того, що ОСОБА_1 дійсно перебував за кермом автомобіля та дійсно керував своїм транспортним засобом у стані наркотичного спяніння, та відсутні докази того, що водію перед тим, як пропонувати пройти медичне обстеження в найближчому закладі охорони здоровя, було запропоновано пройти медичний огляд на місці зупинки його транспортного засобу за допомогою технічних засобів, що є прямим порушенням вимог ст. 266 КупАП, а відповідно до ч.5 зазначеної статті, огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.
Враховуючи, що було порушено порядок проведення медогляду, а факти, досліджені в суді та викладені в протоколі, достовірно не підтверджують вини ОСОБА_1 саме у керуванні ним транспортним засобом в стані наркотичного спяніння та у відмові від проходження медичного огляду на стан спяніння в передбаченому законом порядку, тобто у порушенні ним п. 2.5 Правил Дорожнього Руху України, тому суд всі ці сумніви щодо вини ОСОБА_1 тлумачить на його користь і приходить до висновку, що в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч. 1 КУпАП.
Тому, за таких обставин, при відсутності доказів вини правопорушника, не вбачаючи в діянні ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, справу у відношенні нього слід закрити на підставі ст.247п.1 КУпаП.
Керуючись ст.ст.221, 247 п.1, 248-249, 252, 276, 280, 283-284 КУпАП, -
П О С Т А Н О В И В :
Закрити справу про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, за відсутністю в його діях складу правопорушення передбаченого ст.130 ч.1 КУпАП.
Постанова судді набирає чинності після закінчення строку подання апеляційної скарги чи протесту прокурора на цю постанову, якщо таку скаргу або протест не було подано.
Постанова судді може бути оскаржена або опротестована прокурором протягом 10 днів з дня її винесення до апеляційного суду Миколаївської області через Новоодеський районний суд Миколаївської області.
Суддя: підпис
Суддя: