Провадження № 3/537/51/2014
Справа № 537/23/14-п
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04.02.2014 року суддя Крюківського районного суду міста Кременчука Полтавської області ОСОБА_1, розглянувши адміністративний матеріал, який надійшов з територіальної державної інспекції з питань праці у Полтавській області про притягнення до адміністративної відповідальності фізичної особи, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2 краю, громадянина України, фізичної особи-підприємця, зареєстрованого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3,

за частиною 1 статті 41 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

До Крюківського районного суду міста Кременчука Полтавської області надійшов протокол про адміністративне правопорушення від 19 грудня 2013 року відносно ОСОБА_3 про вчинення ним правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 41 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Згідно зазначеного протоколу, при перевірці головним державним інспектором праці територіальної державної інспекції з питань праці у Полтавській області ОСОБА_4 встановлено, що ОСОБА_2 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене частиною 1 ст. 41 Кодексу України про адміністративні правопорушення в частині порушень вимог законодавства про працю, за адресою місцезнаходження підприємства: Полтавська область, м. Кременчук, вулиця Халаменюка, будинок 1, а саме порушив вимоги статті 75 Кодексу законів про працю України, якою визначено, що основна щорічна відпустка надається працівникам тривалістю не менше як 24 каленжарних дні за відпрацьований робочий рік, який відлічується з дня укладення трудового договору. На підприємстві не надається працівникам щорічна основна відпустка тривалістю не менше як 24 календарних днів за відпрацьований робочий рік, який відлічується з дня укладення трудового договору. Так, пивовар ОСОБА_5 працює на підприємстві з 08.02.2012 року (наказ про прийом на роботу № 12-К від 08.02.2012 р.), прийому згідно особової картки працівника (Типова форма № П-2), працівнику не надавалася щорічна основна відпустка за відпрацьований робочий рік.

Правопорушник ОСОБА_2 порушив вимоги статті 96 КЗпП України та частина третьої статті 6 Закону України «Про оплату праці», якими визначено, що тарифна система оплати праці використовується для розподілу робіт залежно від їх складності, а працівників залежно від їх кваліфікації та розрядами тарифної сітки. Вона є основою формування та диференціації розмірів заробітної плати. Так, відповідно до діючого штатного розпису підприємства, введеного в дію з 01.01.2013 року, розмір посадових окладів працівників становить: бухгалтера 1585 грн., старшого охоронця 1320 грн., пивовара 1700 грн. при встановленні окладів і нарахування заробітної плати не враховані міжпосадові (міжкваліфікаційні) співвідношення.

Правопорушник ОСОБА_2 порушив вимоги частини 1 та 2 статті 115 КЗпП України та частини 1 статті 24 Закону України «Про оплату праці», якими визначено, що заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором, але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата. Не проводиться виплата заробітної плати не менше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує 16 календарних днів та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата. Заробітна плата за вересень-листопад 2013 року виплачувалася 1 раз на місяць, крім цього, виплата заробітної плати за вересень жовтень 2013 року була проведена із порушенням термінів виплати.

Правопорушник ОСОБА_2 порушив частини 1 статті 116 КЗпП України, якою визначено, що при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Так наказом № 81-К від 31.10.2013 року звільнено з роботи бухгалтера ОСОБА_6 з 31.10.2013 року ща згодою сторін по п.1 ст. 36 КЗпП України, при цьому, виплату належних працівнику сум при звільнені проведено лише 02.12.2013 року.

Правопорушник ОСОБА_2 в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи належним чином повідомлений, про причини неявки суд не повідомив.

Окрім того, вина ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 41 Кодексу України про адміністративні правопорушення підтверджується також наявними письмовими матеріалами справи, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення №16-03-38/302 від 19 грудня 2013 року, актом перевірки №16-03-38/259;, наявними в протоколі про адміністративне правопорушення, складеного відносно неї, а також іншими документами, наявними в матеріалах справи, в їх сукупності.

Отже, оцінюючи наявні письмові докази справи про адміністративне правопорушення в їх сукупності, події та характер адміністративного правопорушення, беручи до уваги письмові пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, дослідивши всебічно і повно всі обставини справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, суд приходить до висновку про доведеність вини ОСОБА_2 у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 41 Кодексу України про адміністративні правопорушення і вважає за можливе накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в межах санкції статті Кодексу України про адміністративні правопорушення, за якою її притягнуто до адміністративної відповідальності.

Обираючи вид стягнення правопорушникові, суддя обставин, що помякшують чи обтяжують покарання, не вбачає.

Законом України «Про судовий збір» передбачено справляння судового збору у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, у звязку із чим суд вважає за необхідне стягнути з ОСОБА_2 суму судового збору в розмірі 36 грн. 54 коп. в дохід держави.

Керуючись статтями 24, 284, частиною 1 статті 41 Кодексу України про адміністративні правопорушення, Законом України «Про судовий збір», суддя -

ПОСТАНОВИВ:

Визнати винним ОСОБА_2 у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 41 Кодексу України про адміністративні правопорушення і накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 510 грн. в прибуток держави.

Стягнути з ОСОБА_2 судовий збір в розмірі 36 грн. 54 коп. в дохід держави.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена або на неї може бути внесено протест прокурора до апеляційного суду Полтавської області через Крюківський районний суд міста Кременчука Полтавської області протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя: Д.О. Зоріна