Справа №: 297/94/14-п

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 лютого 2014 року м. Берегово

Суддя Берегівського районного суду Закарпатської області Драб В. І., розглянувши матеріали, що надійшли від Берегівської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління міндоходів у Закарпатській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, мешканки ІНФОРМАЦІЯ_2, заміжньої, головного бухгалтера ДП «Берегівське лісове господарство», громадянки України, зі слів раніше не судимої,

за ч. 1 ст. 163-1 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

Як вбачається з витягу з акту № 68-22/7 від 31.10.2013 р. про результати позапланової виїзної перевірки ДП «Берегівське ЛГ», Берегівською ОДПІ ГУ Міндоходів у Закарпатській області, при проведенні перевірки субєкта господарювання ДП «Берегівське ЛГ» встановлено порушення підпункту 139.1.5. пункту 139.1 статті 139, пункту 142.1 статті 142, пункту 144.1. статті 144, пункту 146.12. статті 146, пункту 149.1. статтті 149, пункту 151.1. статті 151, пунку 152.1. статті 152 ПК України. У звязку з виявленими порушеннями, начальником відділу податкового аудиту Берегівської ОДПІ ОСОБА_2 складено протокол № 1512240 від 31.10.2013 р. про вчинення ОСОБА_1 адмінправопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 163-1 КУпАП.

Статтею 245 КУпАП встановлено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Суд, вивчивши матеріали справи (витяг з акту перевірки від 31.10.2013 р. та протокол про адміністративне правопорушення № 1512240 від 31.10.2013 р.), заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, приходить до наступних висновків.

Відповідно до пункту 146.12 статті 146 Податкового кодексу України, сума витрат, що пов'язана з ремонтом та поліпшенням об'єктів основних засобів, у розмірі, що не перевищує 10 відсотків сукупної балансової вартості всіх груп основних засобів на початок звітного року, відноситься до витрат того звітного податкового періоду, в якому такі ремонт та поліпшення були здійснені.

Як встановлено актом перевірки від 31.10.2013 р. та підтверджено в судовому засіданні особою, що притягається до адміністративної відповідальності, у періоді з 01.01.2011 р. по 31.12.2011 р. державне підприємство здійснювало роботи по капітальному будівництву та покращенню основних засобів, для використання у своїй підприємницькій діяльності на суму 250 255 грн., з яких 199 100 грн. вартість будівельних матеріалів та запасних частин та 51 155 грн. заробітна плата та нараховані внески на соціальні заходи. Вказані витрати у бухгалтерському обліку відображені в собівартості реалізованих робіт і послуг, на бухгалтерському рахунку 903 «Собівартість реалізованих товарів, робіт та послуг» з наступним відображенням в результатах операційної діяльності на бухгалтерському рахунку 791 «Результат операційної діяльності».

Враховуючи той факт, що балансова вартість всіх груп основних засобів ДП «Берегівське ЛГ», що підлягають амортизації на початок 2011 року, склала 1 587 000 грн., підприємство за період з 01.01.2011 р. по 31.12.2011 р. до складу витрат мало право віднести суму 158 700 грн. (10 % балансової вартості всіх груп основних засобів що підлягають амортизації на початок 2011 року).

На підставі вищезазначеного, контролюючий орган прийшов до вірного висновку про завищення підприємством суми собівартості придбаних (виготовлених) та реалізованих товарів (робіт, послуг) на суму 73 055 грн., (з врахуванням самостійного віднесення підприємством частини будівельних матеріалів та запасних частин в сумі 18 500 грн. до складу капітальних покращень (199100+51155)-(158100+18500) за період з 01.01.2011 р. по 31.12.2011 р. Факт наявность допущених порушень у веденні бухгалтерського обліку особою, що притягається до адміністративної відповідальності, не заперечувався.

Як встановлено актом перевірки від 31.10.2013 р. та підтверджено в судовому засіданні особою, що притягається до адміністративної відповідальності, у періоді з 01.01.2012 р. по 31.12.2012 р. державне підприємство здійснювало роботи по капітальному будівництву та покращенню основних засобів, для використання у своїй підприємницькій діяльності на суму 305 518 грн., з яких 289 500 грн. вартість будівельних матеріалів та запасних частин, та 16 018 грн. заробітна плата та нараховані внески на соціальні заходи. Вказані витрати у бухгалтерському обліку відображені в собівартості реалізованих робіт і послуг, на бухгалтерському рахунку 903 «Собівартість реалізованих товарів, робіт та послуг» з наступним відображенням в результатах операційної діяльності на бухгалтерському рахунку 791 «Результат операційної діяльності».

Враховуючи той факт, що балансова вартість всіх груп основних засобів ДП «Берегівське ЛГ», що підлягають амортизації на початок 2012 року, склала 1 609 000 грн., підприємство за період з 01.01.2012 р. по 31.12.2012 р. до складу витрат мало право віднести суму 160 900 грн. (10 % балансової вартості всіх груп основних засобів що підлягають амортизації на початок 2012 року).

На підставі вищезазначеного, контролюючий орган прийшов до вірного висновку про завищення підприємством суми собівартості придбаних (виготовлених) та реалізованих товарів (робіт, послуг) на суму 66 318 грн., (з врахуванням самостійного віднесення підприємством частини будівельних матеріалів та запасних частин в сумі 78300 грн. до складу капітальних покращень (289 500+16 018)-(160 900+78 300) за період з 01.01.2012 р. по 31.12.2012 р. Факт наявность допущених порушень у веденні бухгалтерського обліку особою, що притягається до адміністративної відповідальності не заперечувався.

Також в ході аналізу акту перевірки від 31.10.2013 р. та заслухавши відповідні пояснення головного бухгалтера ДП «Берегівське ЛГ» ОСОБА_1, суд встановив порушення останньою також вимог пункту 142.1 статті 142 ПК України. Так, як встановлено вказаним пунктом, до складу витрат платника податку включаються витрати на оплату праці фізичних осіб, що перебувають у трудових відносинах з таким платником податку (далі - працівники), які включають нараховані витрати на оплату основної і додаткової заробітної плати та інших видів заохочень і виплат виходячи з тарифних ставок, у вигляді премій, заохочень, відшкодувань вартості товарів, робіт, послуг, витрати на оплату авторської винагороди та за виконання робіт, послуг згідно з договорами цивільно-правового характеру, будь-яка інша оплата у грошовій або натуральній формі, встановлена за домовленістю сторін, (крім сум матеріальної допомоги, які звільняються від оподаткування згідно з нормами розділу IV цього Кодексу).

Як вірно встановлено податковим органом в ході перевірки, Хустською обєднаною державною фінансовою інспекцією в Закарпатській області при проведенні ревізії фінансово-господарської діяльності ДП «Берегівське ЛГ» з окремих питань за період з 01.10.2011 р. по 01.01.2013 р. встановлено завищення державним підприємством витрат по нарахуванню заробітної плати та внесків на соціальне страхування, що є наслідком помилкового нарахування заробітної плати із застосуванням завищеного коефіціента 1,8, не передбаченого колективним договором № 536 від 06.07.2011 р. Наявність вказаних порушень зафіксована фінансовою інспекцією в акті ревізії № 15-17/І4 від 01.04.2013 р.

У звязку з допущенням вказаної помилки, підприємством в порушення пункту 142.1 статті 142 ПК України, завищено собівартість придбаних (виготовлених) та реалізованих товарів (робіт, послуг) на загальну суму 171 833 грн., в тому числі за 4 квартал 2011 року на суму 94 118 грн., за 3 квартал 2012р. на суму 66 871 грн., за 4 квартал 2012 року на суму 10 844 грн. Факт наявності вказаних порушень ведення податкового обліку особою, що притягається до адміністративної відповідальності, не заперечується.

Що стосується встановлених актом перевірки від 31.10.2013 р. порушень порядку ведення податкового обліку (пункт 144.1 статті 144, підпункт 139.1.5. пункту 139.1 статті 139 ПК України), які полягають в неправильному обліку витрат по заготівлі насіння, закладки розсадників, вирощуванню посадкового матеріалу, висадці та доглядом за молодими насадженнями лісових культур, суд, дослідивши акт перевірки та заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, приходить до висновку про відсутність в діях особи ознак складу адміністративного правопорушення з огляду на наступне.

ДП «Берегівське ЛГ» в періоді, який перевірявся, здійснювалася діяльність по заготівлі насіння, закладки розсадників, висадці та догляду за молодими насадженнями лісових культур. Витрати, понесені підприємством у звязку із вказаною діяльністю у загальній сумі 448 902,00 грн. (в тому числі: 2 квартал 2011 р. 74 688,00 грн., 3 квартал 2011 р. 27 956,00 грн., 4 квартал 2011 р. 23 790,00 грн., 1 квартал 2012 р. 29 131,00 грн., 2-й квартал 2012 р. 156 072,00 грн., 3 квартал 2012 р. 24 537,00 грн., 4 квартал 2012 р. 112 728,00 грн.), були включені до складу собівартості придбаних (виготовлених) та реалізованих товарів (робіт, послуг) витрати в сумі 448 902,00 грн. Однак, контролюючий орган, посилаючись на норми чинного Податкового кодексу України та Положення (стандарт) бухгалтерського обліку 30 «Біологічні активи», затверджений наказом Міністерства фінансів України № 790 від 18 листопада 2005 р. (надалі П(С)БО 30 «Біологічні активи»), констатує неправильність формування лісгоспом валових витрат. Проте з такою позицією інспекції суд не погоджується.

Визначення поняття біологічний актив міститься в пункті 4 П(С)БО 30 «Біологічні активи». Так, біологічним активом є тварина або рослина, яка в процесі біологічних перетворень здатна давати сільськогосподарську продукцію та/або додаткові біологічні активи, а також приносити в інший спосіб економічні вигоди. Порядок визнання та оцінки біологічних активів визначений пунктом 5 П(С)БО 30 «Біологічні активи». Так, біологічний актив та/або сільськогосподарська продукція визнаються активом, якщо існує імовірність отримання підприємством у майбутньому економічних вигод, пов'язаних з їх використанням, та їх вартість може бути достовірно визначена. Виходячи з вищезазначеного, обовязковою, нормативно встановленою умовою, за наявності якої певні групи рослин чи тварин є біологічними активами, є отримання підприємством у майбутньому економічних вигод, пов'язаних з їх використанням та можливість достовірного визначення їх вартості.

Відповідно до статті 1 Законі України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» від 16.07.1999 № 996-XIV якого економічна вигода це потенційна можливість отримання підприємством грошових коштів від використання активів.

Однак метою заготівлі насіння, закладки розсадників, висадки та догляду за молодими насадженнями лісових культур не є отримання лісгоспом зараз або в майбутньому будь-яких економічних вигод. Вказана діяльність спрямована на виключно на виконання обовязків лісгоспу як постійного лісокористувача, визначених Лісовим кодексом України, Правилами відтворення лісів, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 01 березня 2007 р. № 303, статутом ДП «Берегівське ЛГ», затвердженого Наказом Державного комітету лісового господарства України від 19 жовтня 2007 р. № 613, Державною Програмою «Ліси України».

Також про відсутність в діях особи, що притягається до адміністративної відповідальності ознак складу адміністративного правопорушення, є той факт, що відповідно до пункту 6 статті 6 ЗУ «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» міністерства, інші центральні органи виконавчої влади, у межах своєї компетенції, відповідно до галузевих особливостей, розробляють на базі національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку методичні рекомендації щодо їх застосування.

В цілях забезпечення єдиного підходу при формуванні собівартості продукції (робіт, послуг) лісового господарства на підприємствах та організаціях лісового господарства України, Міністерством лісового господарства України було видано наказ № 72 від 17 липня 1996 р., зареєстрований в Міністерстві юстиції України 16 серпня 1996 р. за № 459/484 «Про затвердження інструкції по плануванню, обліку і калькулюванню собівартості продукції (робіт, послуг) на підприємствах лісового господарства України» (чинний в період, за який проводилася перевірки). Окрім того у періоді, за який була проведена перевірка (з 01.01.2011 р. по 31.12.2012 р.) діяли методичні рекомендації з формування собівартості продукції (робіт, послуг) на підприємствах лісового господарства України, затверджені наказом Державного комітету лісового господарства України від 08.11.2002 р. № 146. Відповідно до пункту 10 Інструкції та пункту 10 Методичних рекомендацій, штучне лісовідновлення, до якого входять роботи із садіння та догляду за лісом, доповнення лісових культур, обробіток ґрунту під лісові культури, створення і вирощування плантацій та інші витрати з лісовідновлення відносяться до основного виробництва підприємств лісового господарства України. Відповідно до пункту 11 Інструкції, усі витрати по лісовідновленню, понесені підприємством, включаються до собівартості окремих видів продукції, обєктів, робіт, послуг чи окремих виробів, виготовлених за індивідуальним замовленням.

Враховуючи вищевикладене, дії головного бухгалтера ОСОБА_1 по включенню до складу собівартості придбаних (виготовлених) та реалізованих товарів (робіт, послуг) витрат в сумі 448 902,00 грн., понесених підприємством у звязку із заготівлею насіння, закладкою розсадників, висадкою та доглядом за молодими насадженнями лісових культур, не є порушенням порядку ведення податкового обліку.

Таким чином дослідивши та вивчивши матеріали справи, суд вважає, що в діях ОСОБА_1, головного бухгалтера ДП «Берегівське ЛГ» вбачаються ознаки правопорушення, передбачені частиною 1 ст. 163-1 КУпАП, які полягають в порушенні порядку ведення податкового обліку, а саме в порушенні пункту 146.12 статті 146 та пункту 142.1 статті 142 ПК України.

Враховуючи, що з моменту вчинення правопорушення пройшло більше трьох місяців, згідно ст. 38 КУпАП строк накладення стягнення закінчився, тому відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 247 п. 7 КУпАП, провадження по справі слід закрити.

Керуючись ст.ст. 38, 163-1 ч. 1, 247 ч. 1 п. 7, 283, 284 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративне провадження по справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 163-1 КУпАП закрити у звязку зі спливом строку накладення адміністративного стягнення.

Постанова може бути оскаржена особою, щодо якої винесена або на неї прокурором може бути внесено подання протягом десяти днів з дня її винесення до апеляційного суду Закарпатської області через цей районний суд.

Суддя Драб В. І.