Справа № 202/8787/14-п
П О С Т А Н О В А

Іменем України

05 вересня 2014 року суддя Індустріального районного суду м. Дніпропетровська Шофаренко Ю.Ф., розглянувши адміністративний матеріал про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, директор ТОВ НВП «ПРОМТЕХСІНТЕЗ»

за вчинення правопорушення, передбаченого ст. 163-1 ч. 1 КУпАП,

В с т а н о в и в:

Відповідно до протоколу при перевірці ТОВ НВП «ПРОМТЕХСІНТЕЗ» встановлено нереальність здійснення господарських відносин ТОВ НВП «ПРОМТЕХСІНТЕЗ», а саме, встановлено відсутність обєктів оподаткування та неможливість реального здійснення ТОВ НВП «ПРОМТЕХСІНТЕЗ» операцій по ланцюгу з постачальником ТОВ «АСТ-КОНСАЛТІНГ» за період: серпень 2013 року у сумі 99018, 50 грн, в результаті чого занижено податок на додану вартість до сплати в бюджет по декларації з податку на додану вартість за серпень 2013 року на суму 99018, 50 грн. .

За змістом ст.ст. 254, 256 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення є важливим процесуальним документом, яким фіксується факт адміністративного правопорушення і який є підставою для подальшого провадження у справі. До складання протоколу та його змісту пред'являють спеціальні вимоги. Протокол про адміністративне правопорушення повинен містити у собі, зокрема, дані про час, місце вчинення і суть адміністративного правопорушення.

Цих вимог закону при складані протоколу про адміністративне правопорушення у повній мірі виконано не було.

Працівниками ОДПІ при складані протоколу про адміністративне правопорушення, щодо ОСОБА_1, не була викладена об'єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 163-1 КУпАП. Натомість працівники ДПІ при складані протоколу обмежились перерахуванням положень Податкового кодексу, які нібито порушив ОСОБА_1, без розкриття сутності цих порушень, відомостей про час, місце вчинення правопорушення.

За таких умов, протокол про адміністративне правопорушення серії АХ № 275952 від 30 липня 2014 року складений щодо ОСОБА_1 не можливо визнавати таким процесуальним документом, який засвідчує факт вчиненого адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 163-1 КУпАП.

Відповідно до п. 56.22 ст. 56 Податкового кодексу України, якщо платник податків оскаржує рішення податкового органу в адміністративному порядку до контролюючих органів та/або до суду, обвинувачення особи в ухиленні від сплати податків не може ґрунтуватися на такому рішенні контролюючого органу до закінчення процедури адміністративного оскарження або до остаточного вирішення справи судом.

Оскільки матеріали справи містять докази про те, що на час розгляду справи судом першої інстанції, правопорушником у передбаченому законом порядку оскаржені податкові повідомлення-рішення, на підставі яких встановлено його вину у вчиненні вказаних правопорушень, і процедуру оскарження не закінчено, суд вважає, що вони не можуть бути підставою для встановлення вини у вчиненні адміністративного правопорушення.

Зазначені вище обставини вказують на неналежне оформлення протоколу про адміністративне правопорушення, а тому він підлягає поверненню до Лівобережної ОДПІ м. Дніпропетровська ГУ Міндоходів у Дніпропетровській області органу для належного оформлення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 163-1 ч.1, ст. 278 КУпАП,-

П о с т а н о в и в|постановляв|:

Протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1, 23.02.1973 за ст. 163-1 ч.1 КУпАП та додані до нього матеріали повернути до Лівобережної ОДПІ м. Дніпропетровська ГУ Міндоходів у Дніпропетровській області для належного оформлення.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя: Ю.Ф.Шофаренко