АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

Іменем України

19 серпня 2014 року суддя Апеляційного суду Дніпропетровської області Деркач Н.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпропетровську, за участю ОСОБА_1, потерпілого ОСОБА_2 його представника ОСОБА_3, апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 11 червня 2014 року у справі про адміністративне правопорушення, якою відносно

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянки України, працюючої ПТДЮ Ленінського районну м. Дніпропетровська, яка зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1

закрито провадження в справі про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП, за відсутністю складу адміністративного правопорушення, -

в с т а н о в и в :

Постановою Ленінського районного судум. Дніпропетровська від 11 червня 2014 року відносно ОСОБА_1 закрито провадження в справі про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП, на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, за відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

До такого висновку суд першої інстанції прийшов, встановивши, що водій ОСОБА_1 в момент зіткнення вже знаходилась на проїзній частині та продовжувала свій рух по головній дорозі, в зв'язку з чим в діях ОСОБА_1 не вбачається порушення вимог п. 16.11 Правил дорожнього руху України.

Не погоджуючись з вищевказаною постановою суду потерпілий ОСОБА_2, 29 липня 2014 року подав апеляційну скаргу, тобто після закінчення, встановленого ч. 2 ст. 294 КУпАП, десятиденного строку на апеляційне оскарження

______________________________________________________________________

Провадження № 33/774/611/14 Головуючий у першій інстанції: Таус М.М.

Категорія: ст. 124 КУпАП Головуючий у другій інстанції: Деркач Н.М.

постанови суду. В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати постанову суду першої інстанції та визнати винною ОСОБА_1 у вчинені адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП. Крім того, в апеляційній скарзі ОСОБА_2 заявив клопотання про поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження постанови суду.

В обґрунтування заявленого клопотання про поновлення пропущеного процесуального строку ОСОБА_2 зазначив, що строк на апеляційне оскарження постанови суду ним пропущений з поважної причини, а саме, у зв'язку з тим, що він, будучи потерпілою стороною у справі, не отримував повідомлення про місце, дату та час розгляду справи про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП, і про прийняте рішення дізнався лише 15 липня 2014 року під час ознайомлення з матеріалами адміністративної справи відносно ОСОБА_1

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 посилається на те, що постанова районного суду є незаконною та необґрунтованою, винесеною з порушеннями норм матеріального та процесуального права. За твердженням ОСОБА_2, вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, в повному обсязі підтверджується доказами, що містяться в матеріалах справи, яким місцевий суд не дав належної оцінки, розглянувши справу необ'єктивно.

В судовому засіданні апеляційного суду ОСОБА_2 та його представник ОСОБА_3 підтримали в повному обсязі подані ним клопотання про поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження постанови суду та апеляційну скаргу, підтвердили викладені в них доводи і просили поновити пропущений процесуальний строк та задовольнити в повному обсязі подану апеляційну скаргу.

ОСОБА_1 в суді апеляційної інстанції заперечувала проти задоволення апеляційної скарги ОСОБА_2 оскільки вважає постанову районного суду законною і обґрунтованою, а доводи апеляційної скарги безпідставними. На думку ОСОБА_1 всі докази, котрі знаходяться в матеріалах справи, свідчать про те, що винним у вчиненні ДТП є саме водій ОСОБА_2 Крім того, ОСОБА_1 зазначила, що виїжджаючи з перехрестя зупинилась перед знаком «СТОП» та повернувши на головну дорогу, відчула удар, внаслідок чого ліва сторона її автомобіля отримала механічні пошкодження.

Суд апеляційної інстанції, вислухавши учасників судового розгляду, вивчивши матеріали справи, дослідивши доводи апеляційної скарги та заявленого клопотання про поновлення пропущеного процесуального строку, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах апеляційної скарги, а також причини пропуску строку на апеляційне оскарження постанови суду, дійшов висновку, що клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження та апеляційна скарга підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно ч. 1 ст. 269 КУпАП, потерпілим є особа, якій адміністративним правопорушенням заподіяно моральну, фізичну або майнову шкоду.

Як встановлено апеляційним судом, в контексті коментованої норми закону, згідно протоколу про адміністративне правопорушення, передбаченого ст. 124КУпАП, складеному відносно ОСОБА_1, потерпілим є ОСОБА_2

У відповідності до вимог ст. 277-2 КУпАП, повістка потерпілому повинна бути вручена не пізніш як за три доби до дня розгляду в суді справи про адміністративне правопорушення.

Однак, вказані вимоги закону судом першої інстанції не були дотримані, оскільки в матеріалах справи відсутні докази як направлення на адресу потерпілого ОСОБА_2 так і отримання ним судової повістки. Також, не вбачається і з постанови суду того, що ОСОБА_2 був присутнійв місцевому суді під час розгляду справи про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП.

Разом з тим, матеріалами справи встановлено, що потерпілий ОСОБА_2 дізнався про прийняте рішення лише 15 липня 2014 року під час ознайомлення з матеріалами справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1

Враховуючи викладене, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про те, що строк на апеляційне оскарження постанови суду у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 потерпілим ОСОБА_2 пропущений з поважних причин і підлягає поновленню, а його апеляційна скарга - розгляду по суті.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП, суд зобов'язаний повно, всебічно та об'єктивно з'ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти законне, обґрунтоване, мотивоване рішення.

Однак, апеляційним переглядом встановлено, що суд першої інстанції, в порушення вище зазначених вимог закону, належним чином не з'ясував обставини щодо вчинення ОСОБА_1 інкримінованого їй адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Так, закриваючи провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП у зв'язку з відсутністю в її діях складу даного адміністративного правопорушення, суд першої інстанції обґрунтував своє рішення тим, що водій ОСОБА_1 в момент зіткнення вже знаходилась на проїзній частині та продовжувала свій рух по головній дорозі, в зв'язку з чим в діях ОСОБА_1 не вбачається порушення вимог п. 16.11 Правил дорожнього руху України, а відтак дії водія ОСОБА_1 не знаходяться в причинному зв'язку з ДТП, яка сталася.

Такий висновок суду першої інстанції апеляційний суд вважає необґрунтованим та такими, що взагалі не відповідають фактичним обставинам справи, оскільки вказаний висновок суду суперечить доказами, що містяться в матеріалах справи.

Так, районним судом не було надано належної оцінки наявним в матеріалах справи доказам, які підтверджують вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП.

Зокрема, факт порушення водієм ОСОБА_1 вимог п. 16.11 Правил дорожнього руху України, в повному обсязі підтверджується доказами, що містяться в матеріалах справи, в їх сукупності, зокрема: протоколом про адміністративне правопорушення; схемою місця ДТП, підписаною уповноваженою особою та учасниками ДТП без будь-яких зауважень, в якій зафіксовано положення транспортних засобів після їх зіткнення, пошкодження, які отримали автомобілі в результаті ДТП.

Крім того, письмовими поясненнями водія ОСОБА_2, в яких він зазначає, що рухаючись по головній дорозі на автомобілі «Шкода Фабія» по вулиці Леніна в с. Кіровське м. Дніпропетровськапо головній дорозі, проїжджаючи поворот біле центру с. Кіровське, з другорядної дороги не зупинившись на знак «СТОП» та не надавши дороги рухався автомобіль «Хюндай Акцент», внаслідок чого ОСОБА_2 почав різко гальмувати, щоб запобігти зіткнення з автомобілем «Хюндай Акцент», водій якого навіть не намагався запобігти зіткненню.

Вищезазначені пояснення потерпілого ОСОБА_2 є логічними, послідовними, детально відображають обставини ДТП і в повному обсязі узгоджуються з даними які випливають з документів, які наявні в матеріалах справи.

До того ж, суд апеляційної інстанції звертає увагу на те, що водій ОСОБА_1 в своїх поясненнях, наданих в судовому засіданні апеляційного суду, підтвердила, що саме ліва сторона її автомобіля отримала механічні пошкодження в наслідок ДТП, тому суд апеляційної інстанції приходить до висновку про те, що на момент зіткнення автомобіль під куруванням водія ОСОБА_6 не рухався по головній дорозі, а виїжджавз другорядної дороги не надавши дороги автомобілю під керуванням водіяОСОБА_2, який рухався по головній дорозі а, не навпаки, як стверджує ОСОБА_6

Даючи оцінку вищевказаним доказам, апеляційний суд приходить до висновку про правильність встановлення уповноваженою особою Державтоінспекції МВС факту порушення водієм ОСОБА_1 вимог п. 16.11 Правил дорожнього руху України, що спричинило пошкодження транспортних засобів, а висновок суду першої інстанції стосовно того, що ОСОБА_1 в момент зіткнення вже знаходилась на проїзній частині та продовжувала свій рух по головній дорозі є безумовно надуманим та таким, що не відповідає фактичним обставинам ДТП.

Таким чином, апеляційним переглядом встановлено, що 06 травня 2014 року, о 12 годині 10 хвилин, водій ОСОБА_1, керуючи автомобілем марки «Хюндай Акцент», державний номер НОМЕР_1, по вулиці Леніна в с. Кіровське м. Дніпропетровська, виїжджаючи з другорядної дороги на головну не надала дороги автомобілю «Шкода Фабія» державний номер НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_2, внаслідок ДТП автомобілі отримали механічні ушкодження. Своїми діями ОСОБА_1 порушила вимоги п. 16.11 Правил дорожнього руху України.

З огляду на викладене, апеляційний суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення повністю доведена, а її дії слід кваліфікувати за ст. 124 КУпАП, як порушення Правил дорожнього руху України, що спричинило пошкодження транспортних засобів, а відтак, постанова районного суду підлягає скасуванню, з прийняттям нової постанови, якою ОСОБА_1 визнати винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, яке виразилось в порушенні Правил дорожнього руху України, що спричинило пошкодження транспортних засобів.

Вирішуючи питання щодо накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення, суд апеляційної інстанції, відповідно до вимог ч. 2 ст. 38 КУпАП, враховуючи, що з дня вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення пройшло більше трьох місяців, вважає необхідним закрити провадження в справі на підставі п. 7 ст. 247 КУпАП.

На підставі викладеного та керуючись п. 7 ст. 247, ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

п о с т а н о в и в :

клопотання ОСОБА_2 про поновлення строку на апеляційне оскарження задовольнити.

Поновити ОСОБА_2 пропущений строк на апеляційне оскарження постанови Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 11 червня 2014 року відносно ОСОБА_1

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Скасувати постанову Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 11 червня 2014 року, якою відносно ОСОБА_1 закрито провадження в справі про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП, на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП за відсутності складу адміністративного правопорушення.

Прийняти нову постанову, якою ОСОБА_1 визнати винноюу вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, а провадження в справі закрити, на підставі п. 7 ст. 247 КУпАП, за закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків накладення адміністративного стягнення, передбачених ч. 2 ст. 38 КУпАП.

Постанова набирає законної сили негайно, остаточна і оскарженню не підлягає.

Суддя

Апеляційного суду

Дніпропетровської області /підпис/ Н.М. Деркач

Копія постанови згідно з оригіналом

Суддя

Апеляційного суду

Дніпропетровської області Н.М. Деркач