П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22.08.2014 року суддя Дніпровського районного суду м. Києва Бірса О.В., розглянувши матеріали, що надійшли з головного управління охорони водних біоресурсів у м. Києві про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянина України, пенсіонера, проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3

за ч. 4 ст. 85 Кодексу України про адміністративне правопорушення, -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 (далі - особа, що притягається до адміністративної відповідальності), грубо порушив правила рибальства, а саме 25.07.2014 року о 07 гожині 00 хвилин, на озері «Райдужне» в м. Києві, проводив вилов риби забороненими знаряддями лову власною сіткою з жилками у кількості одна штука, внаслідок чого здійснив вилов цінних видів риб: карась 10 штук, загальною вагою 3 кілограми, чим порушив п. 3.15 Правил любительського та спортивного рибальства», ст. 63 Закону України «Про тваринний світ» та завдав збитків рибному господарству України в розмірі 170 гривень 00 копійок.

У судовому засіданні, особа, що притягається до адміністративної відповідальності, свою вину у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення визнав в повному обсязі, надав покази в частині обставин його вчинення, які викладені в установчій частині постанови, щиро розкаявся.

Суд, дослідивши матеріали адміністративної справи, у відповідності до положень ст. 252 КУпАП, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, приходить до наступного.

Статтями 251, 280 КУпАП, визначено фактичні дані, обставини на основі яких, у визначеному законом порядку, орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення.

Як вбачається з матеріалів адміністративної справи, вина особи, що притягається до адміністративної відповідальності у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 85 КУпАП повністю доведена, у розумінні ст. 251 КУпАП, належними та допустими доказами, а саме:

- протоколом про адміністративне правопорушення, який складений у відповідності з вимогами ст. 256 КУпАП та з якого слідує, що особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, грубо порушив правила рибальства, а саме 25.07.2014 року о 07 гожині 00 хвилин, на озері «Райдужне» в м. Києві, проводив вилов риби забороненими знаряддями лову власною сіткою з жилками у кількості одна штука, внаслідок чого здійснив вилов цінних видів риб: карась 10 штук, загальною вагою 3 кілограми, чим порушив п. 3.15 Правил любительського та спортивного рибальства», ст. 63 Закону України «Про тваринний світ» та завдав збитків рибному господарству України в розмірі 170 гривень 00 копійок;

- відомостями, що містяться у довідці описі-оцінці рибальського майна, транспортних засобів, підвісних двигунів, водних біоресів вилучених у особи, що притягається до адміністративної відповідальності. При цьому, зазначена інформація підтверджена підписом особи, що пртягається до адміністративної відповідальності;

- данними, що містяться у розписці про передачу на відповідальне зберігання рибальського майна, транспортних засобів, підвісних двигунів та водних біоресурсів від 25.07.2014 року;

- відомостями, що містяться акті вилучення та вилучення від 25.07.2014 року;

- схемою місця скоєння правопорушення, що складена за місцем пригоди та містить графічно зображені та зафіксовані об'єкти про його обставини (ділянка території, де сталося правопорушення, сталі орієнтири, до яких на схемі здійснена прив'язка об'єктів, координати їх розміщення відносно сталих елементів та інше). При цьому, зазначена інформація підтверджена підписом особи, що притягається до адміністративної відповідальності.

- данними, що містяться у приймальному акті № 79 від 28.07.2014 року.

При накладені адміністративного стягнення, на особу, що притягається до адміністративної відповідальності, суд враховує обставини визначені ст. 33 КУпАП, та не убачає, в розумінні ст. ст. 34, 35 КУпАП, обставин, які помякшують чи обтяжують відповідальність останнього і вважає за необхідне накласти адміністративне стягнення у межах санкції статті 85 КУпАП з конфіскацією знарядь і засобів вчинення правопорушення, які є приватною власністю порушника, однак без конфіскації незаконно добутих водних живих ресурсів.

У порядку ст. 40 КУпАП, суд не вбачає підстав для стягнення з особи, що притягається до адміністратвиної відповідальності 170 гривень 00 копійок завданої адміністративним правопорушенням шкоди на користь рибного господарства України, оскільки вважає, що дане питання підлягає вирішенню, при його необхідності, у порядку цивільного судочинства.

Судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення підягає стягнення відповідно до положень ст. 40-1 КУпАП.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 33-35, 188-28, 251, 252, 283-285 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

п о с т а н о в и в :

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 85 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави в розмірі 20-ти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що на день розгляду справи становить 340 (триста сорок) гривень на користь держави з конфіскацією знарядь і засобів вчинення правопорушення, які є приватною власністю порушника (приймальний акт № 79).

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 0,03 мінімальної заробітної плати, що становить 36 гривень 54 копійки.

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником або прокурором протягом десяти днів з дня її винесення.

Апеляційна скарга подається до Апеляційного суду м. Києва через Дніпровський районний суд м. Києва.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Строк предявлення до виконання три місяці.

Відсутність у постанові в справі про адміністративні правопорушення, як виконавчому документі, у розумінні ст. 17 Закону України Про виконавче провадження ідентифікаційного номеру боржника, згідно постанови Верховного Суду Україниу від 25 червня 2014 року у справі № 6-62цс14, не являється підставою для відмови державного виконавця у відкритті виконавчого провадження.

С у д д я: ОСОБА_2