Апеляційний суд Тернопільської області
Постанова

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2 жовтня 2014 року м. Тернопіль

Суддя апеляційного суду Тернопільської області Коструба Г.І., розглянувши адміністративну справу відносно ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, що проживає в ІНФОРМАЦІЯ_2,

ВСТАНОВИв:

Постановами суддів Тернопільського міськрайонного суду від 25 та 29 липня 2014 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.1, ч.4 ст.130, ст.ст. 124, 122-4 КУпАП і накладено на нього адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами на строк 2 роки.

Як вбачається із змісту даних постанов, ОСОБА_1, 04 липня 2014 року о 23 год. 50 хв. в м. Тернополі на ділянці дороги, яка має дві смуги руху в кожному напрямку керуючи транспортним засобом марки Субару Форестер, д.н.з. НОМЕР_1 порушив ПДР, що призвело до пошкодження транспортного засобу, а саме: допустив виїзд на смугу зустрічного руху, де зіткнувся з транспортним засобом марки Фольксваген, д.н.з. НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_2 та залишив місце події будучи причетним до ДТП. Після вчинення дорожньо транспортної пригоди ОСОБА_1 вживав алкоголь. На вимогу уповноваженої особи Державтоінспекції МВС від проходження медичного огляду для визначення стану алкогольного спяніння він категорично відмовився, чим порушив вимоги п.п. 1.4, 1.5, 2.3 б, 10.1, 11.4, 2.10 а, 2.10 є Правил дорожнього руху України, за що відповідальність передбачена ч.4 ст.130, ст.ст.124, 122-4 КУпАП.

Окрім цього керуючи автомобілем НОМЕР_3 05 липня 2014 року о 00 год. 40 хв. на ділянці дороги, що має дві смуги для руху в кожному напрямку порушив правила дорожнього руху, що призвело до пошкодження транспортних засобів, а саме допустив виїзд на смугу зустрічного руху, де зіткнувся з транспортним засобом марки Хюндай, д.н.з. НОМЕР_4, під керуванням водія ОСОБА_3 та залишив місце події будучи причетним до ДТП. Від продуття апарату Драгер на місці та проходження медичного огляду для визначення стану алкогольного спяніння останній відмовився в присутності свідків. Своїми діями ОСОБА_1 порушив п.п.1.4, 1.5, 2.3 (б), 2.5 2.10 (а), 10.1, 11.4 Правил дорожнього руху України, за що відповідальність передбачена ч.1 ст.130, ст.ст. 122-4, 124 КУпАП.

В апеляційних скаргах та усних змінах до них, зазначених в судовому засіданні апеляційного суду на вказані рішення, ОСОБА_1 просить поновити строк на апеляційне оскарження обох постанов суду, оскільки за вчинені в короткий проміжок часу дорожньо-транспортні пригоди всупереч вимогам ст. 36 КУпАП він був двічі притягнутий до адміністративної відповідальності, при цьому на оголошенні останнього рішення суду не був, оскільки його не дочекався, і про позбавлення його права керування транспортними засобами взнав вже після спливу строку на оскарження даної постанови, та скасувати з цих підстав постанову Тернопільського міськрайонного суду від 25 липня 2014 р. і змінити постанову Тернопільського міськрайонного суду від 29 липня 2014 року, звільнивши його від адміністративної відповідальності за ч.4 ст.130 КУпАП за відсутністю в його діях складу цього адміністративного правопорушення, призначивши адміністративне стягнення у вигляді штрафу за всіма складеними на нього протоколами за ч.1 ст.130, ст.ст.122-4, 124 працівниками ДАІ.

Свої доводи пояснює тим, що спиртного під час керування транспортом не вживав, в тому числі і після першого ДТП на шиномонтажі, як це вказано в протоколі інспектора ДАІ №145944 від 05 липня 2014 року.

Заслухавши матеріали справи, ознайомившись з доводами апеляційних скарг ОСОБА_1 та заслухавши його пояснення, приходжу до висновку, що апеляційні скарги апелянта слід обєднати в одне провадження та слухати в одному судовому засіданні, оскільки протоколи про вчинення ним адміністративних порушень, вчинених в короткий проміжок часу - протягом 50 хвилин, складені працівниками ДАЇ на одну особу і є однорідними за своєю природою, відповідно строк на апеляційне оскарження постанов Тернопільського міськрайсуду від 25 та 29 липня 2014 р. щодо нього із зазначених апелянтом підстав підлягає поновленню як пропущений з поважних причин відповідно до ч.2 ст.294 КУпАП. Апеляційні скарги ОСОБА_1 підлягають до задоволення, а постанови Тернопільського міськрайсуду від 25 та 29 липня 2014 р. - до скасування із слідуючих підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1, визнавши вчинення ним правопорушень за ч.1 ст.130, ст. 124, 122-4 КУпАП, разом з тим заперечує вчинення ним правопорушення за ч.4 ст.130 КУпАП.

На підтвердження своїх доводів зазначає, що всупереч написаного ним пояснення, яке міститься в протоколі про адмінправопорушення АА2 №145944 від 05 липня 2014 року щодо вживання спиртного на шиномонтажі після вчинення ним першого ДТП 04 липня 2014 року о 23 год. 50 хв. по вул. Протасевича м. Тернополя, фактично спиртного він не вживав і ці пояснення не відповідають дійсності. Наголошує, що всі шість протоколів по двох адміністративних справах були складені на нього після затримання його 05 липня 2014 року міліцією приблизно о 02 год. на шиномонтажі в присутності двох оперативних груп працівників ДАІ та кількох свідків. Таким чином, в нього обєктивно не було можливості вживати спиртне в їх присутності.

Вважаю, що ці пояснення апелянта заслуговують на увагу, оскільки у вищезазначеному протоколі про адмінправопорушення АА2 №145944 від 05 липня 2014 року не вказано, де саме, коли, на якому шиномонтажі і чи взагалі ОСОБА_1 вживав спиртні напої, враховуючи, що в районі вул. Протасевича вул. Будного м. Тернополя їх знаходиться як мінімум три, а пояснення ОСОБА_1 про неможливість вживання алкогольних напоїв в присутності працівників міліції суд приймає як достовірні і такі, що відповідають обєктивній реальності.

Інших доказів крім пояснень ОСОБА_1 щодо вживання спиртного на шиномонтажі ні в протоколі про адмінправопорушення АА2 №145944, ні в інших матеріалах справи немає.

Відповідно, вважаю вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст.130 КУпАП щодо вживання водієм транспортного засобу після ДТП за його участю алкоголю, не доведеною, а тому в його діях відсутній склад правопорушення, передбаченого ч.4 ст.130 КУпАП.

Враховуючи, що ОСОБА_1 вчинив правопорушення, а саме: відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції; порушив правила дорожнього руху, що спричинило пошкодження траспортних засобі, а також залишив місце ДТП його дії слід кваліфікувати відповідно за ч.1 ст.130, ст.122-4, 124 КУпАП, в звязку з чим постанови Тернопільського міськрайсуду від 25 та 29 липня 2014 року щодо ОСОБА_1 підлягають до скасування з постановленням нового рішення із призначенням адміністративного стягнення за кожне правопорушення окремо з урахуванням вимог ст. 36 КУпАП.

Крім того, з матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 сплатив штраф за постановою міськрайсуду від 29 липня 2014 р., який, як він вважав, йому призначений за ч.4 ст.130 КУпАП.

Даний штраф підлягає поверненню в звязку з закриттям справи за ч.4 ст.130 КУпАП.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 36, 294 КУпАП, -

ПОСТАНОВИв:

Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанов Тернопільського міськрайсуду від 25 та 29 липня 2014 р.

Апеляційні скарги ОСОБА_1 задовольнити.

Скасувати постанови Тернопільського міськрайсуду від 25 та 29 липня 2014 р.

Винести нову постанову, якою визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП і накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в сумі 5 100 грн ;ст.124 КУпАП і накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в сумі 425 грн; ст.122-4 КУпАП і накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в сумі 306 грн.

Враховуючи, що найбільш серйозним правопорушенням з числа вчинених є правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП, основним стягненням слід рахувати призначений за цією статтею штраф в сумі 5 100 грн., який підлягає стягненню.

За ч.4 ст.130 КУпАП справу закрити за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу зазначеного адміністративного правопорушення.

Повернути ОСОБА_1 зайво сплачений ним штраф в сумі 5 900 /пять тисяч девятсот/ грн за квитанцією № ПН218 від 1 серпня 2014 р. / ідентифікаційний код /.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

З оригіналом згідно:

Суддя апеляційного суду

Тернопільської області ОСОБА_4