печерський районний суд міста києва
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"29" липня 2014 р. cуддя Печерського районного суду м. Києва Тарасюк К.Е., розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Києві справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянки України, яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1, за ч. 1 ст. 163-1 КУпАП,-

В С Т А Н О В И В :

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1, обіймаючи посаду головного бухгалтера ТОВ «Сателлит», що розташоване за адресою: м. Київ, вул. Щорса, 32б, офіс 1019 (податковий номер 13501985), допустила порушення ведення податкового обліку з порушенням встановленого законом порядку, а саме п. 198.1, п. 198.2, п. 198.3, п. 198.6 ст. 198, п. 201.6 ст. 201 Податкового кодексу України, що призвело до завищення податкового кредиту за період з серпня 2012 року по грудень 2013 року на загальну суму 3 074 936 грн., а також порушення вимог п. 200.1 п. 200.4 ст. 200 Податкового кодексу України, внаслідок чого безпідставно було задекларовано суму податку на додану вартість, заявлену до бюджетного відшкодування за вересень 2012 року, жовтень 2012 року, грудень 2013 року на загальну суму 1 744 670 гривень.

Правопорушення виявлено 02 липня 2014 року.

В судовому засіданні представник ОСОБА_1 за довіреністю ОСОБА_2 вину своєї довірительки у вчиненні правопорушення за викладених в протоколі обставин, посилаючись на те, що ТОВ «Сателлит» оскаржило видані на підставі акту перевірки рішення - повідомлення № та № від 17.07.2014 до Окружного адміністративного суду м. Києва, а відтак відповідно до абз. 4 п. 56.18 ст. 56 Податкового кодексу України зазначені в акті перевірки податкові зобов'язання ТОВ «Сателлит» на теперішній час є неузгодженими і стверджувати про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 163-1 КУпАП, не надається можливим.

В обґрунтування процесуальної позиції захисту представник ОСОБА_1 окремо акцентувала увагу також на тому, що форма та зміст протоколу про адміністративне правопорушення не відповідають вимогам ст. 256 КУпАП, а саме об'єктивна сторона правопорушення викладена в протоколі неконкретно, норми Податкового Кодексу України, порушення яких їй інкримінується, носять загальний характер і не містять в собі імперативних положень щодо ведення податкового обліку, невірно вказано місце складання протоколу про адміністративне правопорушення та відсутні дані про роз'яснення ОСОБА_1 процесуальних прав, передбачених ст. 268 КУпАП. Зазначені обставини, за переконанням представника ОСОБА_1, свідчать про те, що протокол про адміністративне правопорушення, як підстава для притягнення останньої до адміністративної відповідальності та засіб доказування не відповідає вимогам ст. ст. 251, 256 КУпАП.

Заслухавши пояснення представника ОСОБА_1 та вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст. 129 Конституції України розгляд і вирішення справ в судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведеності перед судом їх переконливості.

Виходячи зі змісту ст.ст. 7, 254, 279 КУпАП розгляд справи про адміністративне правопорушення здійснюється щодо правопорушника та в межах протоколу про адміністративне правопорушення, який є єдиною підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Стаття 163-1 КУпАП, що інкримінується ОСОБА_1, встановлює адміністративну відповідальність за порушення порядку ведення податкового обліку. Об'єктивні ознаки даного правопорушення, виходячи з кваліфікуючих його ознак згідно протоколу про адміністративне правопорушення, полягають в умисному завищенні податкового кредиту та безпідставному завищені податкового зобов'язання, що підлягало відшкодуванню з державного бюджету. В даному випадку для притягнення особи до відповідальності сума податного зобов'язання має бути узгоджена у встановленому законом порядку.

Судовим розглядом встановлено, що підставою для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 163-1 КУпАП слугували висновки акту перевірки ДПІ у Печерському районі ГУ Міндоходів у м. Києві № 20/26-55-15-02/13501985 «Про результати документальної позапланової перевірки правомірності нарахування ТОВ «Сателлит» суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість на розрахунковий рахунок платника за вересень 2012 року, жовтень 2012 року, травень 2013 року та грудень 2013 року», згідно яких при перевірці ТОВ «Сателлит»встановлено ведення податкового обліку з порушенням встановленого законом порядку, а саме п. 198.1, п. 198.2, п. 198.3, п. 198.6 ст. 198, п. 201.6 ст. 201 Податкового кодексу України, що призвело до завищення податкового кредиту за період з серпня 2012 року по грудень 2013 року на загальну суму 3 074 936 грн., а також порушення вимог п. 200.1 п. 200.4 ст. 200 Податкового кодексу України, внаслідок чого безпідставно було задекларовано суму податку на додану вартість, заявлену до бюджетного відшкодування за вересень 2012 року, жовтень 2012 року, грудень 2013 року на загальну суму 1 744 670 гривень.

Між тим, 22 липня 2014 року TOB «Сателлит» було отримано податкове повідомлення-рішення № від 17.07.2014р. на суму 3 074 906,00 грн. та податкове повідомлення-рішення № від 17.07.2014р. на суму 1 751 677,00 грн., які були винесені на підставі вищевказаного акту перевірки.

29 липня 2014 року ТОВ «Сателлит» звернулось до Окружного адміністративного суду м. Києва з позовною заявою про скасування податкових повідомлень-рішень від 17.07.2014р. № та №.

Відповідно до положень ст. 56 Податкового кодексу України, позовна заява на податкові повідомлення-рішення зупиняє виконання платником податків грошових зобов'язань, визначених у ньому, до набрання судовим рішенням законної сили, у зв'язку з чим до зазначеного строку податкові вимоги з податку, що оскаржується, не надсилаються, а сума грошового зобов'язання, що оскаржується, вважається неузгодженою.

Відповідно до абз. 4 п. 56.18 ст. 56 Податкового кодексу України, при зверненні платника податків до суду з позовом щодо визнання недійсним рішення контролюючого органу грошове зобов'язання вважається неузгодженим до дня набрання судовим рішенням законної сили.

Оскільки, на час розгляду даної справи триває процедура оскарження ТОВ «Сателлит» податкових рішень-повідомлень в судовому порядку, суми податкових зобов'язань є неузгодженими.

Отже, викладений в акті перевірки висновок не може бути належним підтвердженням даних протоколу про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 163-1 КУпАП, а будь-яких інших фактичних даних на підтвердження цього висновку суду не представлено.

За таких обставин, а також враховуючи, що КУпАП не передбачена можливість зупинення провадження у справі про адміністративне правопорушення до вирішення іншої справи, а право на справедливий судовий розгляд, передбачене статтею 6 Європейської Конвенції з прав людини, передбачає повагу до принципу верховенства права, одним із основних аспектів якого є вчинення процесуальних дій та вирішення справи у розумний строк і суд не вправі одночасно виконувати функції обвинувачення, захисту, правосуддя та займатися збиранням додаткових доказів, суд приходить до висновку про необхідність закриття провадження у справі за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 163-1 КУпАП.

Що стосується доводів представника ОСОБА_1 відносно того, що зміст протоколу про адміністративне правопорушення не відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, порушення процесуальних прав ОСОБА_1 на стадії складання протоколу шляхом невиконання вимог ст. 268 КУпАП, то вони хоча і знайшли своє підтвердження в ході судового розгляду справи, проте не вплинули на висновки суду про необхідність закриття провадження у справі за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу інкримінованого правопорушення.

Керуючись ст.ст. 245, 247, 280, 283 - 285 КпАП України, суд -

ПОСТАНОВИВ :

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 163-1 КУпАП закрити за відсутністю в її діях складу даного адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови шляхом подачі апеляційної скарги або подання прокурора до апеляційного суду м. Києва через суд першої інстанції.

Суддя К.Е. Тарасюк