Провадження № 33/772/19/2014
Головуючий у суді 1-ї інстанції ОСОБА_1
Доповідач : Пікановський
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"12" лютого 2014 р.

12 лютого 2014 р. м. Вінниця

Суддя Апеляційного суду Вінницької області Пікановський Б.В., за участі особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_2, розглянувши матеріали адміністративної справи щодо ОСОБА_2 за ч. 1 ст. 130 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В:

Постановою судді Вінницького міського суду Вінницької області від 25 грудня 2013 р. визнано винним

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця та мешканця ІНФОРМАЦІЯ_2, зареєстрованого в ІНФОРМАЦІЯ_3, працюючого начальником сектору Укрбюро Інтерполу УМВС України у Вінницькій області, середньомісячний дохід складає 4554,5 грн., раніше до адміністративної відповідальності не притягувався,

за ч. 1 ст. 130 КУпАП та піддано стягненню у виді штрафу в розмірі 3000 грн.

Як зазначено в постанові, 04.10.2013 р. о 01 г. 20 хв. в м. Вінниці на вул. Зодчих водій ОСОБА_2 в порушення п. 2.9 Правил дорожнього руху України керував автомобілем НОМЕР_1 в стані алкогольного спяніння, що підтверджується медичним висновком № 2153 від 04.10.2013 р., огляд на стан спяніння проводився в КЗ «Вінницький обласний наркологічний диспансер «Соціотерапія»».

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить постанову скасувати, а справу закрити за відсутності складу правопорушення. Основними доводами апеляції є те, що: за кермом автомобіля перебував не він, а ОСОБА_3; автомобіль протиправно був зупинений інспектором ДПС без будь-яких підстав; первинний огляд на стан спяніння не проводився, інспектори ДАІ протиправно, без його згоди примусили пройти медичний огляд; протокол складений у його відсутність без розяснення прав та обовязків; при складанні протоколу були відсутні поняті ОСОБА_4 та ОСОБА_5; не взяті до уваги пояснення свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_3; незаконно проводилась відеозйомка працівником ДАІ, результати якої незаконно враховані судом як доказ.

В судовому засіданні ОСОБА_2 апеляцію підтримав, пославшись на наведені доводи, додатково пояснив, що за кермом автомобіля під час зупинки працівниками ДПС перебував його брат ОСОБА_3, а він знаходився на пасажирському сидінні, автомобілем не керував. На водійське сидіння пересів для того, щоб автомобіль не забрали працівники міліції, в наркодиспансері лікар його не оглядав, протокол при ньому не складали та підписати не пропонували.

Свідок ОСОБА_7, який працює інспектором ДПС ВДАІ ВМВ УМВС України у Вінницькій області пояснив, що під час виконання своїх службових обовязків по нагляду за дорожнім рухом в м. Вінниці 04.10.2013 р. з чергової частини надійшло повідомлення про те, що автомобілем «Ауді А6» керує водій в стані спяніння. Дана інформація в чергову надійшла по телефону від невідомого громадянина. Він побачив, як зазначений автомобіль рухався по вул. Зодчих. По руху автомобіля було видно, що водій керує невпевнено. На вимогу інспектора автомобіль зупинився, за кермом перебував ОСОБА_2, з ротової порожнини якого відчувався сильний запах алкоголю. Брата водія - ОСОБА_3 в автомобілі не було. Про дану подію він повідомив відповідального по ВДАІ м. Вінниці ОСОБА_8, який протягом 15-20 хв. прибув на місце зупинки автомобіля та почав фіксувати те, що відбувалось на відеокамеру, яка знаходиться на балансі ВДАІ м. Вінниці. Дана відеокамера не потребує метрологічної повірки, так як не використовується для вимірювання швидкості руху автомобілів. За згодою ОСОБА_2, останній на службовому автомобілі був доставлений в наркодиспансер та обстежений черговим лікарем. Після отримання висновку лікаря про перебування ОСОБА_2 в стані алкогольного спяніння, він склав протокол про адміністративне правопорушення, розяснив ОСОБА_2 його права. Скориставшись своїм правом ОСОБА_2 від дачі пояснень та підпису протоколу відмовився в присутності двох свідків. В протоколі про адміністративне правопорушення він помилково зазначив час складання 1 г. 30 хв. Оскільки медичне обстеження ОСОБА_2 проводилось в 2 години, в протоколі він мав зазначити час складання після другої години. Через деякий час до нього приходив ОСОБА_2 із своїм братом ОСОБА_3 та переконував, що за кермом перебував ОСОБА_3. Вважаючи, що міг помилитись, склав протокол на ОСОБА_3. Проте, під час службового розслідування після перегляду відеозапису зясувалось, що автомобілем керував саме ОСОБА_2, а не його брат ОСОБА_3, у звязку із чим протокол стосовно ОСОБА_3 був скасований. З цього приводу він писав пояснювальну записку головному лікарю наркодиспансеру.

Свідок ОСОБА_9, який працює лікарем-наркологом 30 років, пояснив, що обставини обстеження ОСОБА_2 на стан спяніння не памятає, проте, після перегляду відеозапису підтвердив, що проводив такий огляд. Дані про особу, яка проходила обстеження, він отримує з направлення інспектора ДАІ та документу, який посвідчує особу. Стосовно листа головного лікаря про те, що ОСОБА_2 04.10.13 р. не проходив медогляд, свідок пояснив, що це помилка, так як згідно із висновком від 04.10.2013 р.та переглянутим відеозаписом він обстежував ОСОБА_2

Заслухавши пояснення ОСОБА_2, свідків ОСОБА_7 та ОСОБА_9, перевіривши матеріали справи, приходжу до висновку про залишення апеляції без задоволення з таких підстав.

Розглядаючи справу, суддя дотримався положень ст. 280 КУпАП та зясував всі обставини, які мають значення для правильного її вирішення, дійшовши обґрунтованого висновку про доведеність вини ОСОБА_2 у вчинені правопорушення.

Доводи апеляції ОСОБА_2 про те, що автомобілем керував його брат ОСОБА_3, а він був в автомобілі в якості пасажира та медичне обстеження проходив під примусом, а протокол складений з порушенням норм закону, спростовуються протоколом про адміністративне правопорушення серії АБ2 № 602030 від 04.10.2013 р. А. с. 1), висновком щодо результатів медичного огляду № 2153 від 04.10.2013 р. (а. с. 4), матеріалами службового розслідування, до яких долучено диск із відеозаписом (а. с. 13-19), вищезазначеними поясненнями свідків ОСОБА_7, ОСОБА_9, поясненнями свідків ОСОБА_10, ОСОБА_8, які опитані суддею місцевого суду, а також переглядом в судовому засіданні долученого до матеріалів справи відеозапису.

Диск із відеозаписом події надійшов до суду разом з матеріалами службового розслідування та зазначений у препровідному документі (а. с. 13). Результати відеозапису є доказом в справі відповідно до положень ст. 251 КУпАП, згідно якої доказом є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, в тому числі доказами є показання технічних засобів, що мають функції фото-відеозйомки.

Протокол про адміністративне правопорушення складений з дотриманням норм КУпАП. Невірно зазначений час складання протоколу не є підставою для скасування судового рішення та визнання протоколу недійсним. Відповідно до переглянутого відеозапису ОСОБА_2 в присутності свідків відмовився від ознайомлення з протоколом та від його підпису. Ця ж обставина підтверджується відповідною відміткою в самому протоколі, завіреному підписами двох свідків. З врахуванням вищенаведених доказів, суддя обґрунтовано не взяв до уваги показання свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_3 про перебування останнього за кермом автомобіля.

Лист головного лікаря КЗ «Вінницький обласний наркодиспансер «Соціотерапія» ОСОБА_11 від 24.12.2013 р. про те, що ОСОБА_2 04.10.2013 р. медогляд на стан спяніння не проходив, до уваги не приймається, оскільки суперечить доданим до нього копіям документів пояснювальної записки інспектора ДПС ОСОБА_7 та акту медичного огляду № 2 від 04.10.2013 р., відповідно до яких, медичний огляд на стан спяніння проходив саме ОСОБА_2, що також підтверджується вищенаведеними поясненнями свідків ОСОБА_7 та ОСОБА_9

За таких обставин, висновок про доведеність вини ОСОБА_2 у вчинені адміністративного правопорушення є законним та обґрунтованим. Підстав для скасування постанови судді за наведеними в апеляційній скарзі мотивами немає.

Разом з тим, враховуючи відсутність обставин, що обтяжують відповідальність, позитивну характеристику ОСОБА_2 за місцем проживання, його майновий та сімейний стан, перебування його дружини на медичному обліку по вагітності, приходжу до висновку про зменшення розміру штрафу в межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП на час вчинення правопорушення.

Керуючись ст.ст. 33, 294 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Постанову судді Вінницького міського суду Вінницької області від 25 грудня 2013 р. у справі стосовно ОСОБА_2 в частині розміру адміністративного стягнення змінити. Вважати ОСОБА_2 підданим стягненню за ч. 1 ст. 130 КУпАП у виді штрафу в розмірі 2550 (дві тисячі пятсот пятдесят) гривень.

В решті постанову залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Вінницької області

(підпис) ОСОБА_12

Вірно: