П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 грудня 2014 року суддя Фастівського міськрайонного суду Бончев І.В., за участю особи, яка притягається до відповідальності ОСОБА_1, розглянувши адміністративний матеріал, який надійшов від Фастівського МВ ГУ МВС України в Київській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, зареєстрованого та проживаючого ІНФОРМАЦІЯ_3, не працюючого, ідентифікаційний код НОМЕР_1,

За ч. 2 ст. 187 КУпАП, -

в с т а н о в и в:

25.09.2014 року гр. ОСОБА_1 повторно протягом року порушив правила адміністративного нагляду, будучи особою, щодо якої встановлено такий нагляд, а саме: здійснив виїзд за межі місця проживання без дозволу органів внутрішніх справ.

ОСОБА_1 свою вину у вчиненні вказаного правопорушення визнав у повному обсязі, щиро покаявся.

Крім власних показань ОСОБА_1 його вина у вчиненому правопорушенні за наведених вище обставин підтверджується також і сукупністю інших досліджених суддею доказів, які не викликають сумнівів у своїй достовірності і допустимості, зокрема письмовими поясненнями, даними, які містять протокол про адміністративне правопорушення.

Як вбачається з ухвали Ірпінського міського суду Київської області від 26.06.2014 року, щодо гр. ОСОБА_1 була встановлена система адміністративного нагляду, що містила також заборону виїзду за межі місця проживання без дозволу ОВС.

Відповідно до п. «в» ч. 1 ст. 10 Закону України «Про адміністративний нагляд за особами, звільненими з місць позбавлення волі» до осіб, щодо яких встановлено адміністративний нагляд, за постановою суду може бути застосовано частково або у повному обсязі таке обмеження: в) заборона виїзду чи обмеження часу виїзду в особистих справах за межі району (міста).

При накладенні адміністративного стягнення суддя згідно з вимогами ст. 33 КУпАП враховує характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан.

При цьому, обставиною, що помякшує його відповідальність є щире розкаяння, а обставин, що обтяжують його відповідальність не виявлено. Також з метою його виховання та запобігання вчиненню нових правопорушень, враховуючи матеріальний стан правопорушника, суддя вважає, що відносно нього необхідно застосувати стягнення у виді штрафу передбаченого санкцією статті у мінімальній межі.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення, а тому з правопорушника слід стягнути 36 грн. 54 коп. судового збору.

Керуючись ст.ст. 40-1, 187 ч. 2, 221, 283, 284, 321-1 Кодексу України про Адміністративні Правопорушення, ст. 4 Закону України «Про судовий збір», суддя,

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 187 КУпАП, за якою накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 170 (ста семидесяти) грн.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави 36 (тридцять шість) грн. 54 коп. судового збору.

Постанова може бути оскаржена або на неї може бути внесено протест прокурора до апеляційного суду Київської області через Фастівський міськрайонний суд Київської області протягом десяти днів з дня винесення постанови.

СУДДЯ: І.В.Бончев