АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

Іменем України

28 серпня 2012 року суддя апеляційного суду Дніпропетровської області Деркач Н.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпропетровську, апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 01 серпня 2012 року у справі про адміністративне правопорушення, якою

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, непрацюючого, зареєстрованого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, а проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, з накладенням адміністративного стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами на строк 1 рік, -

в с т а н о в и в :

Постановою Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 01 серпня 2012 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП і накладено на нього адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

При цьому, районним судом встановлено, що 07 червня 2012 року, о 04 годині 10 хвилин, водій ОСОБА_1, керувававтомобілемШкода, державний номер НОМЕР_1, на вул. Електрозаводській в м. Кривий Ріг з явними ______________________________________________________________________

Справа № 33/490/764/12 Головуючий у першій інстанції: ОСОБА_2

Категорія: ч. 1 ст. 130 КУпАП Головуючий у другій інстанції: ОСОБА_3

ознаками наркотичного спяніння (сухість в роті, почервоніння очей) і на вимогу працівника міліції та лікаря нарколога в кабінеті КНД, в порушення вимог п. 2.5. Правил дорожнього руху України, відмовився від проходження в установленому порядку медичного огляду для визначення стану наркотичного спяніння.

Не погоджуючись з вищевказаною постановою, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції та закрити провадження у справі.

В обґрунтування апеляційної скарги ОСОБА_1 зазначив, що постанова місцевого суду є незаконною та необґрунтованою, винесеною з порушенням норм процесуального та матеріальногоправа. Так, справа про притягнення апелянта до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП була розглянута з порушенням правил підсудності, оскільки він зареєстрований та проживає в м. Кривий Ріг.При цьому, суд не звернув увагу на те, що складений відносно ОСОБА_1 протокол про адміністративне правопорушення не відповідає вимогам закону, а в порушення вимог ст. 266 КУпАП апелянт не був відсторонений від керування автомобілем.

В судове засідання ОСОБА_1 не зявився, про поважні причини своєї неявки суду не повідомив, а оскільки останній належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, апеляційний суд у відповідності до ч. 6 ст. 294 КУпАП, вважає можливим розглянути справу без участі особи, яка подала апеляційну скаргу.

Суд апеляційної інстанції,вивчивши матеріали справи,дослідивши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах апеляційної скарги, дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги, виходячи з наступного.

Висновок суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, відповідає фактичним обставинам справи, є законним та обґрунтованим.

Даний висновок суду підтверджується доказами, що містяться в матеріалах справи, в їх сукупності, зокрема: протоколом про адміністративне правопорушення, складеним уповноваженою особою з дотриманням вимог, передбачених ст. ст. 254 256 КУпАП; рапортом працівника ДАІ; висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції № 2438 від 07 червня 2012 року, підписаним ОСОБА_1, відповідно якого останній відмовився від повного медичного освідчення.

Доводи апеляційної скарги щодо порушень працівниками ДАІ вимог ст. 266 КУпАП, апеляційний суд вважає неспроможними, оскільки з рапорту працівника ДАІ вбачається, що після відмови ОСОБА_1 від проходження медичного освідчення в кабінеті лікаря та складання відносно нього протоколу про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, його автомобіль було передано громадянину ОСОБА_4 для доставки автомобіля до місця стоянки. При цьому, громадянин ОСОБА_4 в своїх письмових поясненнях (л.с. 5) зазначає, що має водійське посвідчення і зобовязується доставити автомобіль марки Шкода, державний номер НОМЕР_1, до місця стоянки.

Також, безпідставними є доводи апеляційної скарги щодо порушення судом першої інстанції правил підсудності при розгляді справи про притягнення ОСОБА_1до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, враховуючи що відповідно до ст. 276 КУпАП справи про адміністративні правопорушення, передбачені, зокрема, ч. 1 ст. 130 КУпАП, можуть розглядатися за місцем проживання порушника, а як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення, складеного відносно ОСОБА_1, особистим підписом якого засвідчено правильність внесенихданих стосовно себе, а також факт отримання копії протоколу, місцем проживання правопорушника є будинок № 8 по вул. Широка в с. Старі Кодаки Дніпропетровського району Дніпропетровської області.

В апеляційній скарзі не наведено будь-яких доводів, які б давали суду апеляційної інстанції підстави ставити під сумнів достовірність підписів ОСОБА_1 в протоколі про адміністративне правопорушення та у вищезазначеному медичному висновку.

При цьому, апеляційний суд звертає увагу на те, що як в апеляційній скарзі, так при оформленні матеріалів за фактом вчиненого правопорушення, ОСОБА_1 жодним чином не зазначив про свою незгоду з висновком працівника ДАІ стосовно його знаходження за кермом автомобіля в стані наркотичного спяніння, а лише вказав в протоколі про адміністративне правопорушення, що вчора покурив кальян і не знав, що в ньому було, а сьогодні керував автомобілем.

При розгляді справи районним судом порушень ст. ст. 279, 280 КУпАП не допущено, докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність відповідно до ст. 252 КУпАП, а всі обставини, що мають значення для вирішення справи, суд з наведенням відповідних мотивів встановив та правильно кваліфікував вчинене правопорушення.

Неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які б були підставою для скасування постанови суду, апеляційним переглядом не встановлено.

Таким чином, суд апеляційної інстанції вважає необхідним апеляційну скаргу залишити без задоволення, а постанову районного суду без змін.

На підставі викладеного та керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

п о с т а н о в и в :

апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 01 серпня 2012 року, якою ОСОБА_1 Івановичавизнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, з накладенням адміністративного стягнення у

виді позбавлення права керування транспортними засобами на строк 1 рік, без змін.

Постанова набирає законної сили негайно, остаточна і оскарженню не підлягає.

Суддя

апеляційного суду

Дніпропетровської області /підпис/ ОСОБА_3

Копія постанови згідно з оригіналом.

Суддя

апеляційного суду

Дніпропетровської області ОСОБА_3