Справа № 755/9446/14-п
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"13" червня 2014 р.суддя Дніпровського районного суду міста Києва Федосєєв С.В., розглянувши матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянина України, українця, не працюючого, проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3

В с т а н о в и в:

30.03.2014 року о 22:20 год. ОСОБА_1 керував автомобілем НОМЕР_1 в м. Києві, по вул.. Челябінській, з явними ознаками алкогольного спяніння (різкий запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода). Від проходження медичного огляду на стан спяніння відмовився у встановленому законом порядку у присутності двох свідків.

Своїми діями ОСОБА_1 порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 пояснив, що 30.03.2014 року керував своїм автомобілем, з ним були пасажири. Його зупинили на посту ДАІ, з метою, щоб він був свідком при проходженні перевірки на стан спяніння іншого водія, на що він відмовився та запропонував цьому водію поїхати до спеціалізованого закладу і там пройти спеціальну перевірку. Але в його забрали права і технічний паспорт. Працівники ДАЇ коли відїжджали то викинули його технічний паспортна автомобіль у вікно.

В судовому засіданні був допитаний свідок ОСОБА_2, який пояснив, що він являється інспектором ДАІ, так, 30.03.2014 року він перебував на чергуванні, зупинив автомобіль ОСОБА_1, як свідка, але після зупинення автомобіля виявилось що ОСОБА_1 перебуває у стані алкогольного спяніння, а тому запросити його як світка неможливо. ОСОБА_1 було запропоновано пройти тест на стан алкогольного спяніння, на що останній відмовився, потім ОСОБА_1 ходив по дорозі та пив пиво. В цей час був зупинений патруль ППС, бо знайомий ОСОБА_1, який перебував з ним у машині на момент зупинення даного автомобіля, почав зупиняти їх службовий автомобіль та хапатись за ручку дверцят, таким чином не давав їм проїхати та казав, що прийде правий сектор та буде розбиратись.

В судовому засідання був допитаний свідок ОСОБА_3, який пояснив, що він разом зі своїм знайомим ОСОБА_1 їхав у машині, це було 30.03.2014 року, їх зупинили працівники ДАІ як свідків, вони просили засвідчити що за кермом іншого автомобіля водій перебував у стані алкогольного спяніння для цього попросили їхні документи, на що ОСОБА_3 та ОСОБА_1 відмовились. Потім працівники ДАІ почали їх звинувачувати у тому що ОСОБА_1 перебуває у стані алкогольного спяніння за кермом автомобіля. Медичний огляд ОСОБА_1 не проходив, тому що працівники ДАІ втекли з місця події при цьому викинули технічний паспорт автомобіля ОСОБА_1 у вікно.

В судовому засіданні був допитаний свідок ОСОБА_4, який пояснив, що особа, яка притягується до адміністративної відповідальності йому знайома, це водій автомобіля «Деу Ланос», який був зупинений працівниками ДАІ за орієнтиром предявити посвідчення водія, але відмовився. Предявив документи тільки при свідках, одним з яких і був ОСОБА_5. При предявлені документів виникла підозра, що водій перебуває у стані алкогольного спяніння. Проходити тест на стан алкогольного спяніння водій відмовився, про що було засвідчено свідками. ОСОБА_1 ще був з пяним пасажиром. Після складання протоколу водій ОСОБА_1В пішов.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адмінправопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адмінправопорушення, поясненнями особи, яка притягується до відповідальності, свідків, а також іншими документами.

Факт вчинення адміністративного правопорушення ОСОБА_1 підтверджується протоколом серії АВ2 № 754020 від 30.03.2014 року, письмовими поясненнями свідків, рапортами, показами свідків які надали пояснення в судовому засіданні.

За встановлених фактичних обставин справи вищезазначені факти його вини є переконливими, достатніми, в повному обсязі відповідають фактичним обставинам справи та знайшли своє підтвердження в доказах, які містяться в матеріалах справи.

При накладенні стягнення суд, відповідно до ст. 33 КУпАП, враховує характер вчиненого правопорушення, особу ОСОБА_1

Відповідно до ст. 10 КпАП України, адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх, або свідомо допускала настання цих наслідків.

Відповідно до ч.1 ст. 30 КпАП України, позбавлення спеціального права, наданого даному громадянинові (права керування транспортними засобами) застосовується за грубе, або систематичне порушення порядку користування цим правом.

Відповідно до ч.2 ст. 33 КпАП України, при накладенні стягнення враховується характер вчиненого правопорушення, особа правопорушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що помякшують і обтяжують відповідальність.

Дослідивши матеріали адміністративної справи, суд вважає, що правопорушення було вчинено ОСОБА_1 умисно, так як сідаючи за кермо автомобіля після вживання алкоголю, він міг і повинен був передбачити наслідки своєї протиправної поведінки. Суд також вважає дане правопорушення грубим.

Суспільна небезпека вчиненого ОСОБА_1 правопорушення, на думку суду полягає у піддані ризику небезпеки життя та здоровя інших учасників дорожнього руху.

Обставин які помякшують відповідальність ОСОБА_1 суд не вбачає і приходить до висновку про необхідність накладення на ОСОБА_1 більш тяжкого виду стягнення, передбаченого санкцією ч. 1 ст. 130 КУпАП, у виді позбавлення права керування транспортними засобами.

Керуючись ст.ст. 10, ч.1 ст. 30, ч.2 ст. 33, п.5 ст. 24, ст.ст. 124, 284 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 визнати винним в скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накласти на нього адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами на 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 0,03 мінімальної заробітної плати, що становить 36 грн. 54 коп. в дохід держави.

Постанова може бути оскаржена до Апеляційного суду м. Києва протягом 10 днів з моменту її винесення.

Строк предявлення до виконання три місяці.

Суддя: