АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ

ПОСТАНОВА

Іменем України

24 грудня 2012 року суддя апеляційного суду Дніпропетровської області Деркач Н.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпропетровську, апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Тернівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 20 листопада 2012 року у справі про адміністративне правопорушення, якою

ОСОБА_1, непрацюючого, який зареєстрований та проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2 74,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП, з накладенням адміністративного стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами на строк 2 роки, -

в с т а н о в и в :

Постановою Тернівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 20 листопада 2012року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП і накладено на нього адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами на строк 2 роки без оплатного вилучення транспортного засобу.

При обставинах, зазначених в постанові суду першої інстанції, ОСОБА_1, будучи особою, яка протягом року притягувалась до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, керував автомобілем з явними ознаками алкогольного спяніння і на вимогу працівника ДАІ в присутності двох свідків відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку медичного огляду на стан алкогольного спяніння, чим порушив вимоги п. 2.5. Правил дорожнього руху України.

______________________________________________________________________

Справа № 33/490/1087/12 Головуючий у першій інстанції: ОСОБА_2

Категорія: ч. 2 ст. 130 КУпАП Головуючий у другій інстанції: ОСОБА_3

Не погоджуючись з вищевказаною постановою ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову районного судута закрити провадження у справі.

В обґрунтування апеляційної скарги ОСОБА_1 зазначив, що постанова місцевого суду є незаконною та необґрунтованою, винесеною з порушенням матеріального та процесуального права, а викладені в постанові висновки суду, не відповідають фактичним обставинам справи. За твердженням апелянта, в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП, а докази протилежного в матеріалах справи відсутні. Факт керування ОСОБА_1 автомобілем в тверезому стані підтверджується висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проведеного в ОКЗ Психоневрологічний диспансер м. Кривий Ріг, який районним судом безпідставно не був прийнятий як належний доказ у справі. При цьому, суд прийшов до необґрунтованих висновків про те, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення підтверджується поясненнями свідків ОСОБА_4, ОСОБА_5 та ОСОБА_6

В судове засідання апелянт ОСОБА_1 не зявився, про поважні причини своєї неявки суду не повідомив, а оскільки останній належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, апеляційний суд у відповідності до ч. 6 ст. 294 КУпАП, вважає можливим розглянути справу без участі особи, яка подала апеляційну скаргу.

Суд апеляційної інстанції, вивчивши матеріали справи, дослідивши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах апеляційної скарги, дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги, виходячи з наступного.

Доводи апеляційної скарги стосовно незаконності та необґрунтованості постанови місцевого суду є неспроможними.

Висновок суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченогоч. 2 ст. 130 КУпАП, відповідає фактичним обставинам справи, є законним та обґрунтованим.

Даний висновок суду підтверджується доказами, що містяться в матеріалах справи, в їх сукупності, зокрема: протоколом про адміністративне правопорушення, складеним уповноваженою особою з дотриманням вимог, передбаченихст. ст. 254 256 КУпАП; письмовими поясненнями правопорушника ОСОБА_1 тасвідка ОСОБА_6; поясненнями свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5, наданих в судовому засіданні районного суду; рапортом працівника ДАІ; копією постанови Тернівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 10 жовтня 2012 року, згідно якої протягом року ОСОБА_1 притягувався до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Так, в своїх письмових поясненнях ОСОБА_1 зазначив, що напередодні ввечері вживав алкогольні напої, а зранку 13 жовтня 2012 року керував автомобілем і був зупинений працівниками ДАІ на вул. І. Сірка в м. Кривий Ріг, які запропонували проїхати до лікарні для проведення медичного освідчення, на що ОСОБА_1 відмовився. При цьому, правопорушник вказав в поясненнях, що автомобіль поставлений в гараж і він ним зобовязується не керувати, а до працівників ДАІ не має претензій.

Таким чином, вищевказаними поясненнями ОСОБА_1 підтверджується як факт відмови останнього на вимогу працівників ДАІ пройти відповідно до встановленого порядку медичний огляд на стан алкогольного спяніння, так і факт його відсторонення від керування автомобілем, що свідчить про виконання працівниками ДАІ вимог ст. 266 КУпАП.

З письмових пояснень свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_5 вбачається, що в їх присутності водій ОСОБА_1 відмовився на вимогу працівників ДАІ пройти медичне освідчення.

В поясненнях, наданих при розгляді справи в суді першої інстанції, свідок ОСОБА_5 підтвердив зміст своїх письмових пояснень.

Допитаний в судовому засіданні районного суду в якості свідка інспектор ДАІ ОСОБА_4 також підтвердив обставини події, за яких при виявленні у водія ОСОБА_1 ознак алкогольного спяніння, останній відмовився в присутності двох свідків проїхати до лікарні для встановлення стану спяніння, що інспектором ДАІ було відображено в рапорті, який знаходиться в матеріалах справи.

Апеляційним переглядом встановлено, що відсутні підстави ставити під сумнів пояснення свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_5, які є послідовними та повністю узгоджуються між собою та поясненнями інспектора ДАІ ОСОБА_4, а також з іншими доказами у справі.

Даючи оцінку вищевказаним доказам, апеляційний суд приходить до висновку про правильність встановлення місцевим судом фактичних обставин вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП, зафіксованих в протоколі про адміністративне правопорушення, складеному відносно ОСОБА_1 уповноваженою особою Державтоінспекції МВС, котре полягає в відмові особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного спяніння.

При цьому, на переконання суду апеляційної інстанції, районним судом були вжиті всі необхідні заходи для повного, всебічного і обєктивного розгляду справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1

Судом першої інстанції обґрунтовано не прийнято за належний доказ у справі висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції № 4348, відповідно до якого при проведенні огляду ОСОБА_1, котрий було здійснено 13 жовтня 2012 року о 10 годині 18 хвилин за його особистою заявою, у нього не було виявлено ознак спяніння.

Так, судом правильно встановлено, що медичний огляд ОСОБА_1 було проведено після спливу двох годин з моменту його зупинки, яка мала місце о 07 годині 20 хвилин, в той час як у відповідності до вимог ч. 4 ст. 266 КУпАП огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров'я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення.

При розгляді справи районним судом порушень ст. ст. 279, 280 КУпАП не допущено, докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність відповідно до ст. 252 КУпАП, а всі обставини, що мають значення для вирішення справи, суд з наведенням відповідних мотивів встановив та правильно кваліфікував вчинене правопорушення.

Неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які б були підставою для скасування постанови суду, апеляційним переглядом не встановлено.

Таким чином, суд апеляційної інстанції вважає необхідним апеляційну скаргу залишити без задоволення, а постанову районного суду без змін.

На підставі викладеного та керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

п о с т а н о в и в :

апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Тернівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 20 листопада 2012 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП, з накладенням адміністративного стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами на строк 2 роки, без змін.

Постанова набирає законної сили негайно, остаточна і оскарженню не підлягає.

Суддя

апеляційного суду

Дніпропетровської області /підпис/ ОСОБА_3

Копія постанови згідно з оригіналом.

Суддя

апеляційного суду

Дніпропетровської області ОСОБА_3