АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

Іменем України

27 листопада 2013 року суддя Апеляційного суду Дніпропетровської області Деркач Н.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпропетровську, за участю ОСОБА_1 та його захисника ОСОБА_2, апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 16 жовтня 2013 року у справі про адміністративне правопорушення, якою

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, пенсіонера, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, з накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу в сумі 119 гривень, -

в с т а н о в и в :

Постановою Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 16 жовтня 2013 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП і накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в сумі 119 грн.

При обставинах, викладених в постанові суду першої інстанції, ОСОБА_1, будучи особою, яка протягом року піддавалась адміністративному стягненню за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, повторно вчинив насильство в сім'ї по відношенню до своєї колишньої дружини ОСОБА_3

Не погоджуючись з вищевказаною постановою ОСОБА_1 08 листопада 2013 року подав апеляційну скаргу, тобто після закінчення, встановленого ч. 2 ст. 294 КУпАП, десятиденного строку на апеляційне оскарження постанови суду. В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати постанову суду першої інстанції та закрити провадження в справі за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП. Крім того, в апеляційній скарзі ОСОБА_1 заявив клопотання про поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження постанови суду.

Провадження № 33/774/981/13 Головуючий у першій інстанції: Маштак К.С.

Категорія: ч. 2 ст. 173-2 КУпАП Головуючий у другій інстанції: Деркач Н.М.

В клопотанні про поновлення пропущеного процесуального строку ОСОБА_1 посилається на те, що строк на апеляційне оскарження постанови суду ним пропущений з поважної причини, а саме, у зв'язку з тим, що про існування оскаржуваної постанови суду йому стало відомо лише 01 листопада 2013 року, після отримання листа з суду першої інстанції.

В обґрунтування апеляційної скарги ОСОБА_1 зазначив, що постанова районного суду є незаконною та необґрунтованою, винесеною з порушенням норм процесуального права. За твердженням апелянта, в матеріалах справи відсутні достатні докази його вини у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, що залишилося без належної оцінки з боку місцевого суду.

ОСОБА_1 та його захисник ОСОБА_2 в судовому засіданні апеляційного суду підтримали в повному обсязі подані ОСОБА_1 клопотання про поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження постанови суду та апеляційну скаргу, підтвердили викладені в них доводи і просили поновити пропущений апелянтом процесуальний строк та задовольнити в повному обсязі апеляційну скаргу.

Суд апеляційної інстанції, вислухавши учасників судового розгляду, вивчивши матеріали справи, дослідивши доводи апеляційної скарги та заявленого клопотання про поновлення пропущеного процесуального строку, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах апеляційної скарги, а також причини пропуску строку на апеляційне оскарження постанови суду, дійшов висновку про те, що клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження підлягає задоволенню, при цьому у задоволенні апеляційної скарги необхідно відмовити, виходячи з наступного.

Відповідно ст. 268 КУпАП, справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце та час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Дані вимоги закону при розгляді справи судом першої інстанції не дотримані, оскільки в матеріалах справи відсутні докази як направлення правопорушнику ОСОБА_1, так і отримання ним судового виклику. Разом з тим, районний суд справу розглянув у відсутність ОСОБА_1, чим порушив його права, передбачені ст. 268 КУпАП. В матеріалах справи знаходиться копія супровідного листа про направлення на адресу правопорушника копії постанови суду відносно нього, однак, з порушенням трьохденного строку, передбаченого ст. 285 КУпАП, зокрема, як вбачається з поштового конверту, доданого до апеляційної скарги, 31 жовтня 2013 року.

Враховуючи викладене, апеляційний суд, керуючись ст. 289 КУпАП, вважає необхідним задовольнити клопотання ОСОБА_1 про поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження постанови суду і розглянути подану апеляційну скаргу по суті.

Як встановлено апеляційним переглядом, доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 про незаконність та необґрунтованість постанови суду першої інстанції є безпідставними.

Висновок районного суду про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, відповідає фактичним обставинам справи, є законним та обґрунтованим.

Даний висновок суду підтверджується доказами, що містяться в матеріалах справи в їх сукупності, зокрема: рапортом чергового Самарського РВ ДМУ ГУМВС України в Дніпропетровській області Кусякіна А.М.; протоколом прийняття від потерпілої ОСОБА_3 заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 08 жовтня 2013 року; письмовими поясненнями потерпілої ОСОБА_3, з яких вбачається, що 08 жовтня 2013 року, приблизно о 20 годині 00 хвилин, вона знаходилась за місцем свого постійного проживання, в цей час додому прийшов її колишній чоловік ОСОБА_1, з яким вони проживають в одній квартирі, і який, перебуваючи в стані алкогольного сп'яніння, вчинив конфлікт, в ході якого почав хапати ОСОБА_3 за волосся, висловлювався в її адресу нецензурною лайкою та погрожував фізичною розправою; висновком ДІМ Самарського РВ ДМУ ГУМВС України в Дніпропетровській області Котенко Д.В., зробленого за результатами розгляду заяви ОСОБА_3, в ході якого працівником міліції були встановлені обставини вчинення ОСОБА_1 насильства в сім'ї по відношенню до колишньої дружини ОСОБА_3, які в подальшому були викладені в протоколі про адміністративне правопорушення, складеному відносно апелянта; довідкою з органів внутрішніх справ, відповідно якої ОСОБА_1 02 липня 2013 був притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, з накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу.

Відповідно ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку суд встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, які встановлюються, в тому числі, протоколом про адміністративне правопорушення.

Таким чином, в контексті коментованої норми закону, протокол про адміністративне правопорушення є доказом у справі, а тому, дослідивши складений відносно ОСОБА_1 уповноваженою особою МВС протокол про адміністративне правопорушення від 08 жовтня 2013 року, який відповідає вимогам ст. ст. 254 - 256 КУпАП, апеляційний суд приходить до висновку про те, що даний протокол також є доказом вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП.

Крім того, в сукупності з вищезазначеними доказами, вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення підтверджується письмовими поясненнями свідків ОСОБА_8 та ОСОБА_9, в присутності яких ОСОБА_1, знаходячись в неадекватному стані, викликаному алкогольним сп'янінням, відмовився підписувати протокол про адміністративне правопорушення і які вказали на те, що при їх зустрічі з ОСОБА_3, остання плакала і була налякана, що, зі слів ОСОБА_3, було обумовлено сваркою з ОСОБА_1, в ході якої він їй погрожував фізичною розправою.

Отже, даючи оцінку вищевказаним доказам, апеляційний суд приходить до висновку про правильність встановлення місцевим судом фактичних обставин вчинення ОСОБА_1 насильства в сім'ї по відношенню до своєї колишньої дружини ОСОБА_3, з якою він проживає в одній квартирі, зафіксованих в протоколі про адміністративне правопорушення, складеному відносно ОСОБА_1

При розгляді справи районним судом порушень ст. ст. 279, 280 КУпАП не допущено, докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність відповідно до ст. 252 КУпАП, а всі обставини, що мають значення для вирішення справи, суд з наведенням відповідних мотивів встановив та правильно кваліфікував дії ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП.

Таким чином, суд апеляційної інстанції вважає необхідним апеляційну скаргу залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції - без змін.

На підставі викладеного та керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

п о с т а н о в и в :

клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови у справі про адміністративне правопорушення задовольнити.

Поновити ОСОБА_1 пропущений строк на апеляційне оскарження постанови Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 16 жовтня 2013 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 16 жовтня 2013 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, з накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу в сумі 119 гривень, - без змін.

Постанова набирає законної сили негайно, остаточна і оскарженню не підлягає.

Суддя

Апеляційного суду

Дніпропетровської області /підпис/ Н.М. Деркач

Копія постанови згідно з оригіналом.

Суддя

Апеляційного суду

Дніпропетровської області Н.М. Деркач