АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

Іменем України

14 лютого 2014 рокусуддя Апеляційного суду Дніпропетровської області Деркач Н.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпропетровську, за участю ОСОБА_2, його апеляційну скаргу на постанову Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 16 січня 2014 року у справі про адміністративне правопорушення, якою

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, непрацюючого, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1, а проживає за адресою: АДРЕСА_2

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, з накладенням адміністративного стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами на строк 1 рік, -

в с т а н о в и в :

Постановою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 16 січня 2014 року ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 13 0КУпАП і накладено на нього адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

При обставинах, викладених в постанові суду першої інстанції, ОСОБА_2 керував автомобілем з явними ознаками алкогольного сп'янінняі на вимогу працівника ДАІ в присутності двох свідків відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп'яніння, чим порушив вимоги п. 2.5. Правил дорожнього руху України.

______________________________________________________________________

Провадження № 33/774/124/14 Головуючий у першій інстанції: Шелестов К.О.

Категорія: ч. 1 ст. 130 КУпАП Головуючий у другій інстанції: Деркач Н.М.

Не погоджуючись з вищевказаною постановою ОСОБА_2 03 лютого 2014 року подав апеляційну скаргу, тобто після закінчення, встановленого ч. 2 ст. 294 КУпАП, десятиденного строку на апеляційне оскарження постанови суду. В поданій апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить змінити постанову суду першої інстанції в частині накладеного адміністративного стягнення, з позбавлення права керування транспортними засобам на штраф. Крім того, в апеляційній скарзі ОСОБА_2 заявив клопотання про поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження постанови суду.

В обґрунтування клопотання про поновлення пропущеного процесуального строку ОСОБА_2 посилається на те, що строк на апеляційне оскарження постанови суду ним пропущений з поважної причини, а саме, у зв'язку з тим, що він не був присутній при розгляді справи в районному суді, оскільки не отримував будь-якого повідомлення про дату, місце та час розгляду справи відносно нього.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2, не оспорюючи своєї вини у вчиненні адміністративного правопорушення, вказує на необґрунтованість накладеного на нього адміністративного стягнення, яке не відповідає вимогам законодавства, матеріалам та обставинам справи. Правопорушник просить апеляційний суд врахувати те, що його робота пов'язана з керуванням транспортними засобами і є єдиним джерелом доходу.

В судовому засіданні апеляційного суду ОСОБА_2 підтримав в повному обсязі подані ним клопотання про поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження постанови суду та апеляційну скаргу, підтвердив викладені в них доводи і просив поновити пропущений ним процесуальний строк та задовольнити в повному обсязі апеляційну скаргу.

Суд апеляційної інстанції, вислухавши ОСОБА_2, вивчивши матеріали справи, дослідивши доводи апеляційної скарги та заявленого клопотання про поновлення пропущеного процесуального строку, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах апеляційної скарги, а також причини пропуску строку на апеляційне оскарження постанови суду, дійшов висновку, що клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження підлягає задоволенню, при цьому апеляційну скаргу необхідно задовольнити частково, виходячи з наступного.

Відповідно до вимог ст. 268 КУпАП, справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце та час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Дані вимоги закону при розгляді справи судом першої інстанції не дотримані, оскільки в матеріалах справи відсутні докази отримання ОСОБА_2 судового виклику. Разом з тим, місцевий суд справу розглянув у відсутність ОСОБА_2, чим порушив його права, передбачені ст. 268 КУпАП. Докази направлення ОСОБА_2 копії постанови суду відносно нього в триденний строк, передбачений ст. 285 КУпАП, в матеріалах справи також відсутні.

Враховуючи викладене, апеляційний суд, керуючись ст. 289 КУпАП, вважає необхідним задовольнити клопотання ОСОБА_2 про поновлення пропущеного ним строку на апеляційне оскарження постанови суду і розглянути подану апеляційну скаргу по суті.

Висновок суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, відповідає фактичним обставинам справи, є законним та обґрунтованим, повністю узгодженим із наявними в матеріалах справи доказами, в їх сукупності і правопорушником не оспорюється.

Як встановлено апеляційним переглядом, доводи апеляційної скарги ОСОБА_2 про необґрунтованість постанови місцевого суду в частині накладеного адміністративного стягнення є безпідставними.

Так, відповідно до ст. 33 КУпАП, при накладенні адміністративного стягнення враховується характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують та обтяжують відповідальність.

Накладене адміністративне стягнення в кожному конкретному випадку має бути необхідним і достатнім для виправлення правопорушника та попередження вчинення ним нових правопорушень.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що адміністративне стягнення направопорушника ОСОБА_2районним судом накладено з дотриманням вимогст. ст. 30, 33 КУпАП та в межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП, при цьому, у відповідності до прийнятого судом рішення, апелянта позбавлено права керування транспортними засобами на мінімальний строк, передбачений санкцією ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Враховуючи характер вчиненого ОСОБА_2 адміністративного правопорушення, котре стосується безпеки дорожнього руху та полягає в грубому порушенні порядку користування правом керування транспортними засобами, районний суд прийшов до об'єктивного та правильного висновку про необхідність накладення на правопорушника адміністративного стягнення саме у виді позбавлення права керування транспортними засобами.

Разом з тим, проаналізувавши зміст апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про те, що в апеляційній скарзі не наведено будь-яких переконливих доводів, які б давали апеляційному суду законні підстави для зміни накладеного на ОСОБА_2 адміністративного стягнення.

На переконання апеляційного суду, застосовані до ОСОБА_2 вид та строк адміністративного стягнення є обґрунтованими та в повній мірі будуть сприяти вихованню апелянта в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобіганню вчинення ним нових правопорушень, в той час як інші, більшм'які адміністративні стягнення, не забезпечать досягнення мети адміністративного стягнення.

Таким чином, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про необхідність залишення апеляційної скарги без задоволення, а постанови суду першої інстанції - без змін.

На підставі викладеного та керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

п о с т а н о в и в :

задовольнити клопотання ОСОБА_2 про поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження постанови Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 16 січня 2014 року.

Поновити ОСОБА_2 пропущений строк на апеляційне оскарження постанови Жовтневого районного судум. Дніпропетровська від 16 січня 2014 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а постанову Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 16 січня 2014 року, якою ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, з накладенням адміністративного стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами на строк 1 рік, - без змін.

Постанова набирає законної сили негайно, остаточна і оскарженню не підлягає.

Суддя

Апеляційного суду

Дніпропетровської області /підпис/ Н.М. Деркач

Копія постанови згідно з оригіналом.

Суддя

Апеляційного суду

Дніпропетровської області Н.М. Деркач