печерський районний суд міста києва
Справа № 757/787/14-п
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 січня 2014 року суддя Печерського районного суду м. Києва Кицюк В.П., при секретарі Скрибка А.В., за участю захисника ОСОБА_1, особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_2, розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Києві справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 за ст. 122-2 КУпАП,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2 29 грудня 2013 року, приблизно об 11 годині 40 хвилин, керуючи автомобілем Тойота д.н.з. НОМЕР_1 по вул. Надніпровське шосе в м. Києві, всупереч п. 2.4 Правил дорожнього руху України, не виконав законну вимогу працівника ДАІ про зупинку, подану за допомогою жезла та свистка.

В судовому засіданні ОСОБА_2 не визнав свою вину у вчиненні інкримінованого правопорушення, не заперечував факту проїзду належного йому автомобілю Тойота д.н.з. НОМЕР_1 по вул. Надніпровське шосе в м. Києві у вищезазначений час, проте в обґрунтування процесуальної позиції захисту посилався на те, що на зазначеній ділянці дороги автомобілем керував народний депутат України ОСОБА_3, а по-друге, в колоні автопробігу не можливо було ідентифікувати, що співробітник ДАІ вчиняв дії, направлені на зупинку саме його автомобілю.

Відповідно до ст. 129 Конституції України розгляд і вирішення справ в судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведеності перед судом їх переконливості.

Пунктом 2.4 Правил дорожнього руху України передбачено, що на вимогу працівника міліції водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил, а також пред'явити для перевірки документи, зазначені в пункті 2.1 Правил.

Заслухавши пояснення ОСОБА_2, допитавши свідків ОСОБА_4, ОСОБА_5, свідка захисту ОСОБА_6, вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, приходжу до наступного висновку.

Вина ОСОБА_2 у вчиненні правопорушення за встановлених судом обставин підтверджуються фактичними даними протоколу про адміністративне правопорушення, який складений компетентною особою та зміст якого відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, показаннями свідків ОСОБА_4, ОСОБА_5 Так, свідок ОСОБА_5 в суді дав показання про обставини зупинки ним автомобілю Тойота д.н.з. НОМЕР_1 по вул. Надніпровське шосе в м. Києві 29.12.2013 та про порядок ідентифікації даного автомобілю і його власника ОСОБА_2, а свідок ОСОБА_4 розповів про обставини складання протоколу про адміністративне правопорушення. Будь-яких підстав для висновку, що свідки ОСОБА_4 та ОСОБА_5, які є діючими працівниками міліції та були попереджені судом про кримінальну відповідальність за ст. 384 КК України, зацікавлені в штучному створенні доказів та дачі неправдивих показань, при розгляді справи не встановлено.

Як зазначено судом вище, ОСОБА_2 в судовому засіданні не заперечував, що належний йому автомобіль Тойота д.н.з. НОМЕР_1 29 грудня 2013 року рухався по вул. Надніпровське шосе в м. Києві, а відтак твердження сторони захисту, що інспектор ДПС об'єктивно не міг ідентифікувати зазначений автомобіль безпідставне.

Не приймаються судом до уваги і доводи ОСОБА_2 в тій частині, що він не бачив дій працівника ДАІ, направлених на зупинку саме автомобілю Тойота д.н.з. НОМЕР_1, оскільки на підставі показань ОСОБА_2 та свідків судом встановлено, що автомобіль Тойота здебільшого рухався попереду колони, до того ж, як зазначив в судовому засіданні ОСОБА_2, працівники автоінспекції стояли кожні сто метрів та безпідставно зупиняли автомобілі.

Що стосується твердження ОСОБА_2 та показань свідка ОСОБА_6 про те, що останній керував автомобілем Тойота на ділянці дороги по вул. Надніпровське шосе в м. Києві, то суд оцінює їх критично, оскільки вважає їх направленими на уникнення ОСОБА_2 адміністративної відповідальності. При цьому, по суті цих доводів суд вважає достатнім зазначити, що передача управління автомобілем іншій особі (в даному випадку ОСОБА_6.), за обставин, як на них посилається ОСОБА_2, не була викликана об'єктивною необхідністю, на стадії дізнання ОСОБА_2 не заявляв про те, що його автомобілем керувала третя особа, а показання в судовому засіданні ОСОБА_6 та ОСОБА_2 з приводу цих обставин мають взаємовиключні протиріччя.

З урахуванням фактичних обставин справи суд кваліфікує дії ОСОБА_2 за ст. 122-2 КУпАП, як невиконання водієм вимог про зупинку.

При накладенні адміністративного стягнення суд, у відповідності до положень ст. 33 КУпАП, враховує характер вчиненого правопорушення, яке характеризується навмисною формою вини та носить суспільно небезпечний характер, оскільки посягає на встановлений порядок управління, дані про особу правопорушника, відсутність обставин, що пом'якшують відповідальність, і вважає необхідним у виховних цілях накласти на ОСОБА_2 стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 245, 247, 280, 283, 284 КУпАП, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-2 КУпАП, та піддати його стягненню у виді позбавлення права керування транспортними засобами строком на 6 (шість) місяців.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в розмірі 36,54 грн.

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником або на неї може бути внесено подання прокурора протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга, подання прокурора подаються до Апеляційного суду м. Києва через Печерський районний суд м. Києва.

Строк пред'явлення постанови до виконання - 3 місяці.

СуддяВ.П. Кицюк