П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03.12.2014 року суддя Дніпровського районного суду м. Києва Бірса О.В., розглянувши матеріали, що надійшли з Дніпровського ВДАІ МВС України в м. Києві про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянина України, ФОП «Мойсеєв», проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3

за ст. 124 Кодексу України про адміністративне правопорушення, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 (далі - особа, що притягається до адміністративної відповідальності), 17.10.2014 року о 19 годині 10 хвилин, виїзджаючи автомобілем НОМЕР_1, на пр.-т Броварський з вул. Луначарського в м. Києві, не врахував дорожню обстановку, не впевнився в безпеці дорожнього руху, не дотримався безпечного бокового інтервалу при зміні напрямку руху, внаслідок чого сталося зіткнення з автомобілем НОМЕР_2, водій ОСОБА_2, що призвело до пошкодження транспортних засобів, завдання матеріальних збитків, та порушення вимог п.п. 10.1, 13.1, 13.3 ПДР України.

У судовому засіданні особа, що притягається до адміністративної відповідальності, пояснила суду, що складений протокол вважає таким, що не відповідає вимогам КУпАП, враховуючи відсутность доказів, які в контексті положень ст. 251 КУпАП, яка регламентує відомості, що можуть бути належними доказами в ході підтвердження тих чи інших обставин, у звязку з чим вина ґрунтується на припущеннях, що прямо суперечить ст. 62 Конституції України, а тому справа підлягає закриттю на підставі ст. 247 КУпАП.

У судовому засіданні інший учасник дорожньо-транспортної пригоди (потерпілий) ОСОБА_2 повідомив суду, що 17.10.2014 року о 19 годині 10 хвилин, керуючи автомобілем НОМЕР_2, на виїзді з вул. Луначарського на пр.-т Броварськийв м. Києві, рухався в одній із смуг руху, однак раптово з ліва віднього виїхав транспортний засіб «Volkswagen Transporter», д.н.з. НОМЕР_3, став змінювати напрямок руху, однак не врахував дорожню обстановку, не впевнився в безпеці дорожнього руху, не дотримався безпечного бокового інтервалу при зміні напрямку руху, внаслідок чого між ними сталося зіткнення.

При цьому, ОСОБА_2 додав суду, що під час руху дотримувся у повній мірі правил ПДР України, враховував інтенсивність руху, стан проїзної частини, та обстановку, що склалася на дорозі, тобто вчинив усі можливі дії, а би переконатися, що рух буде безпечним і не створить перешкод та небезпеки іншим його учасникам.

Суд, заслухавши доводи особи, що притягається до адміністративної відповідальності, іншого учасника дорожньо-транспортної пригоди (потерпілого) дослідивши даний адміністративний матеріал, приходить до наступного.

Згідно вимог ст. 245 КУпАП, серед ряду завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є: всебічне, повне і обєктивне зясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

У відповідності з положеннями ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобовязаний зясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що помякшують і обтяжують відповідальність, а також зясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 252 КУпАП висновок про наявність чи відсутність в діях особи адміністративного правопорушення має бути зроблений на підставі всебічного, повного і обєктивного дослідження всіх обставин справи в їх сукупності.

Згідно ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Також ст. 62 Конституції України зазначає, що вина особи, яка притягується до відповідальності, має бути доведена належним чином, а не ґрунтуватися на припущеннях.

У судовому засіданні, іншим учасником дорожньо-транспортної пригоди (потерпілим) було надано послідовні та логічні покази з приводу обставин ДТП, які суд, виходячи з положень ст. 251 КУпАП, визнає належними доказами.

З протоколу про адміністративне правопорушення, який складений у відповідності з вимогами ст. 256 КУпАП слідує, що особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, 17.10.2014 року о 19 годині 10 хвилин, виїзджаючи автомобілем НОМЕР_1, на пр.-т Броварський з вул. Луначарського в м. Києві, не врахував дорожню обстановку, не впевнився в безпеці дорожнього руху, не дотримався безпечного бокового інтервалу при зміні напрямку руху, внаслідок чого сталося зіткнення з автомобілем НОМЕР_2, водій ОСОБА_2, що призвело до пошкодження транспортних засобів, завдання матеріальних збитків, та порушення вимог п.п. 10.1, 13.1, 13.3 ПДР України.

Крім того, з схеми місця ДТП, що складеної за місцем пригоди та яка містить графічно зображені та зафіксовані об'єкти про обставини дорожньої пригоди (ділянка дороги, де сталася дорожньо-транспортна пригода, сталі орієнтири, до яких на схемі здійснена прив'язка об'єктів, транспортні засоби, причетні до ДТП, координати їх розміщення відносно елементів проїзної частини та інше), таблицю дорожніх умов, в якій зазначені назви об'єктів, зображених на схемі, на зворотному боці схеми зазначено характеризуючі дані транспортних засобів та відомості про їх пошкодження. При цьому, зазначена інформація підтверджена підписами водіїв транспортних засобів, у звязку з чим з неї вбачається , що особа, яка притягається до адміністративної відповідальності дійсно порушив зазначені положення ПДР.

Виходячи з того, що протокол про адміністративне правопорушення, який складений у відповідності з вимогами ст. 256 КУпАП, та схема дорожньо-транспортної пригоди згідно положення Інструкції з оформлення працівниками Державтоінспекції МВС матеріалів про адміністративні порушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 24 квітня 2009 року за № 374/16390), затверджену наказом Міністерства внутрішніх справ України № 77 від 26.02.2009 року, суд вважає дані докази належними та допустимими, у розумінні ст. 251 КУпАП.

При цьому, порушень положень Інструкції з питань діяльності підрозділів дорожньо-патрульної служби Державтоінспекції МВС (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 26 червня 2009 року за N 576/16592) судом встановлено не було.

Суд вважає висловлені у судовому засіданні доводи особи, що притягається до адміністративної відповідальності про відсутність у його діях складу адміністративного правопорушення, такими, що являються сумнівними, оскільки не підтверджені жодним доказом, у розумінні ст. 251 КУпАП, який би свідчи про відсутність в його діях складу адмінітсративного правопорушення за ст. 124 КУпАП, тобто не узгоджуються із стандартом доказування поза розумним сумнівом (рішення від 18 січня 1978 року у справі Ірландія проти Сполученого Королівства (Ireland v. the United Kingdom), п. 161, Series A заява № 25), який застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту та за своєю суттю спрямовані на уникнення адміністративної відповідальності за вчинене адміністративне правопорушення.

Будь-яких інших доказів, у розумінні ст. 251 КУпАП, які підтверджували висловлену ним позицію у судовому засіданні, особою, що притягається до адміністративної відповідальності суду надано не було.

За таких обставин, враховуючи вище викладене, суд, у відповідності до положень ст. 251 та ст. 252 КУпАП, вважає, що у діях особи, що притягається до адміністративної відповідальності наявний склад адміністративного правопорушення передбачений ст. 124 КУпАП.

При накладені адміністративного стягнення, на особу, що притягається до адміністративної відповідальності, суд враховує обставини визначені ст. 33 КУпАП, та не убачає, в розумінні ст. ст. 34, 35 КУпАП, обставин, які помякшують чи обтяжують відповідальність останнього і вважає за необхідне накласти адміністративне стягнення у межах санкції статті 124 КУпАП, яке за своїм видом і розміром буде справедливим, відповідатиме характеру вчиненого правопорушення, особі порушника та ступеню його вини, необхідним і достатнім для його виховання та запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так й іншими особами.

Судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення підлягає стягнення відповідно до положень ст. 40-1 КУпАП.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 33-35, 124, 251, 252, 283-285 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

п о с т а н о в и в :

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави в розмірі двадцяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що на день розгляду справи становить 340 (триста сорок) гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 0,03 мінімальної заробітної плати, що становить 36 гривень 54 копійки.

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником або прокурором протягом десяти днів з дня її винесення.

Апеляційна скарга подається до Апеляційного суду м. Києва через Дніпровський районний суд м. Києва.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Строк предявлення до виконання три місяці.

Відсутність у постанові в справі про адміністративні правопорушення, як виконавчому документі, у розумінні ст. 17 Закону України Про виконавче провадження ідентифікаційного номеру боржника, згідно постанови Верховного Суду Україниу від 25 червня 2014 року у справі № 6-62цс14, не являється підставою для відмови державного виконавця у відкритті виконавчого провадження.

С у д д я: ОСОБА_3