АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Головуючий у І інстанції Галичанський О.І.; ЄУ № 33/794/89/14; провадження № 725/3248/14-п.
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 липня 2014 року м. Чернівці

Апеляційний суд Чернівецької області у складі:

Головуючого, судді:Колотило О.О.,

за участю:
прокурораПерча Ю.М.,
особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ,
захисникаБоднарєва Ю.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне корупційне правопорушення за ст. 172-7 КУпАП щодо громадянина,-
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Ленінград Російської Федерації, громадянина України, мешканця АДРЕСА_1 , військового комісара Чернівецького обласного військового комісаріату,-

ВСТАНОВИВ:
Постановою Першотравневого районного суду м. Чернівці від 27 червня 2014 року справа про адміністративне корупційне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ст.172-7 КУпАП закрита за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.
Органи СБУ В Чернівецькій області склали щодо ОСОБА_1 протокол про адміністративне корупційне правопорушення відповідальність за яке передбачена ст.172-7 КУпАП посилаючись на те, що він будучи 03.09.2013 року призначеним наказом Міністра оборони України за №289 на посаду військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_2 в порушення вимог ч.1 ст.9 Закону України Про засади запобігання і протидії корупції як особа, яка претендує на зайняття посади не повідомив керівництво органу (західне оперативне командування, а після перепідпорядкування оперативне командування ІНФОРМАЦІЯ_3 ) про працюючу в обласному військовому комісаріаті з 19 вересня 2012 року на посаді провідного спеціаліста відділу фінансового та соціального забезпечення близьку йому особу - дочку ОСОБА_2 .
Крім того, з вересня 2013 року по квітень 2014 року в порушення п.l-2 ч. 1 ст. 14, вищевказаного Закону, ОСОБА_1 , будучи керівником ІНФОРМАЦІЯ_2 , тобто військовою посадовою особою Збройних Сил України, яка наділена організаційно-розпорядчими та адміністративно-господарськими обов`язками, використовуючи свої службові повноваження, приймав ряд рішень щодо встановлення премій, надбавок, матеріальної допомоги, а також виносив накази щодо відрядження та відпустки своєї дочки. При цьому особисто підписував ряд відповідних документів, а саме: - Відомість на виплату грошей за січень 2014 року; - Відомість на виплату грошей за лютий 2014 року; - Відомість на виплату грошей за березень 2014 року; - Відомість на виплату грошей за квітень 2014 року; - Нарахувальна відомість N205 на виплату заробітної плати державним службовцям і робітникам ІНФОРМАЦІЯ_4 за вересень 2013 року; - Нарахувальна відомість N241 на виплату заробітної плати державним службовцям і робітникам ІНФОРМАЦІЯ_4 за жовтень 2013 року; - Нарахувальна відомість N273 на виплату заробітної плати державним службовцям і робітникам ІНФОРМАЦІЯ_4 за листопад 2013 року; - Нарахувальна відомість N308 на виплату заробітної плати державним службовцям і робітникам ІНФОРМАЦІЯ_4 за грудень 2013 року; - Нарахувальна відомість б/н на виплату заробітної плати державним службовцям і робітникам ІНФОРМАЦІЯ_4 за січень 2014 року; - Нарахувальна відомість N55 на виплату заробітної плати державним службовцям і робітникам ІНФОРМАЦІЯ_4 за лютий 2014 року; - Накази військового комісара Чернівецького ОВК NN 168 від 30.09.2013 року, 169 від 30.09.2013 року, 219 від 20.12.2013 року, 180 від 28.10.2013 року, 185 від 31.10.2013 року, 186 від 31.10.2013 року, 29.11.2013 року, 204 від 29.11.2013 року, 212 від 12.12.2013 року, 218 від 20.12.2013року; - Накази військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_4 по стройовій частині N 27 від 26.02.2014 року, N 45 від 25.03.2014 року, N 12 27.01.2014 року та інші. Вказані дії призвели до виникнення суперечності між особистими інтересами ОСОБА_1 та його службовими повноваженнями, які впливали на об`єктивність та неупередженість прийняття ним управлінських рішень.
Незважаючи на наявний конфлікт інтересів у зв`язку із прийняттям рішень відносно дочки, достовірно знаючи положення ст. 14 «Урегулювання конфлікту інтересів» Закону та необхідність невідкладного письмового повідомлення безпосереднього керівництва про наявність конфлікту інтересів, не вжив передбачених заходів.
В апеляційній скарзі старший прокурор відділу нагляду за додержанням законів у сфері протидії корупції та процесуального керівництва у кримінальних провадженнях про корупційні правопорушення прокуратури Чернівецької області Перч Ю.М. просить постанову суду скасувати і прийняти нову постанову, якою накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення за ст.172-7 КУпАП.
В апеляційній скарзі прокурора, зокрема, зазначено що ОСОБА_1 будучи призначеним на посаду військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_2 , достовірно знаючи, що його дочка з 19 вересня 2012 року працює на посаді провідного спеціаліста відділу фінансового та соціального забезпечення цього військомату, що є конфліктом інтересів і могло вплинути на об`єктивність та неупередженість прийнятих ним рішень не повідомив про це керівництво органу на посаду в якому він претендував, тому висновок суду першої інстанції про відсутність в його діях події і складу адміністративного корупційного правопорушення передбаченого ст.172-7 КУпАП не ґрунтується на чинному законодавстві.
Розглянувши справу, заслухавши доводи прокурора, який підтримав апеляційну скаргу, пояснення ОСОБА_1 та його захисника Бондарєва Ю.М. про залишення постанови суду без змін, вивчивши матеріали справи про адміністративне корупційне правопорушення та перевіривши доводи апеляційної скарги апеляційний суд вважає, що вона не підлягає задоволенню.
У відповідності до з ч.1 ст. 1 Закону України «Про засади запобігання та протидії корупції», корупційне правопорушення це умисне діяння, що містить ознаки корупції, вчинене особою, зазначеною у частині першій статті 4 цього Закону, за яке законом установлено кримінальну, адміністративну, цивільно-правову та дисциплінарну відповідальність, а корупція це використання особою, зазначеною в частині першій статті 4 цього Закону, наданих їй службових повноважень та пов`язаних із цим можливостей з метою одержання неправомірної вигоди або прийняття обіцянки/пропозиції такої вигоди для себе чи інших осіб або відповідно обіцянка/пропозиція чи надання неправомірної вигоди особі, зазначеній в частині першій статті 4 цього Закону, або на її вимогу іншим фізичним чи юридичним особам з метою схилити цю особу до протиправного використання наданих їй службових повноважень та пов`язаних із цим можливостей.
Зазначене визначення корупції повністю узгоджується із ратифікованими Україною Цивільною Конвенцією про боротьбу з корупцією 1989 року, Кримінальною конвенцією про боротьбу з корупцією1993 року, Конвенцією ООН 2003 року та п. 3.22. Рішення Конституційного суду України № 21-рп/2010 від 6 жовтня 2010 року в яких зазначено, що термін «корупція» означає «використання особою наданих їй службових повноважень та пов`язаних з цим можливостей з метою одержання неправомірної вигоди або прийняття обіцянки/пропозиції такої вигоди для себе чи інших осіб», а корупційна діяльність безпосередньо пов`язується з корисливими діями (бездіяльністю) посадової особи при виконанні покладених на неї службових обов`язків. Зазначене може прирівнюватись до давання чи отримання хабара, зловживання службовим становищем чи впливом, сприяння відмиванню отриманих від корупційних злочинів доходів, їх приховування, розкрадання чи нецільового використання майна, перешкоджання здійсненню правосуддя, а також незаконного збагачення як значного збільшення доходів, яке перевищує законні доходи особи яке вона не може раціонально обґрунтувати, тощо.
Згідно з ч.1 ст.9 Конституції України чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.
Таким чином, за змістом національного законодавства та міжнародних договорів згоду на обов`язковість яких надала Верховна Рада України, обов`язковими ознаками за якими будь-яка неправомірна чи неетична поведінка осіб, уповноважених на виконання функцій держави може визнаватись корупційною, а так само й процедура віднесення тих чи інших діянь названих суб`єктів до категорії корупційних та їх кваліфікації за відповідними нормами глави 13-А КУпАП в тому числі і за ст.172-7 цього Кодексу є умисна форма вини, використання свого службового становища та мета одержання неправомірної вигоди.
Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення (а.с.№№ 2-3) органи, які ведуть боротьбу з корупцією не навели у ньому даних, що ОСОБА_1 не повідомив керівництво органу в якому претендував на посаду про працюючу в обласному військовому комісаріаті дочку з метою одержання ним та дочкою неправомірної вигоди поняття якої дано у ст.1 Закону України Про засади запобігання і протидії корупції
Також вказуючи в протоколі про адміністративне корупційне правопорушення, що ОСОБА_1 підписував відомості на заробітну плату та інші виплати призначені дочці, органи, які ведуть боротьбу з корупцією не надали доказів, що вони були неправомірними.
З матеріалів справи (а.с.№№ 59-65) видно, що всі виплати ОСОБА_2 , зокрема, заробітна плата та інші здійснювались у відповідності до грошового забезпечення займаної нею посади нарівні з іншими працівниками ІНФОРМАЦІЯ_2 і не відносяться до грошових коштів або іншого майна, переваг,пільг, послуг, нематеріальних активів,які обіцяють, пропонують, надають або одержують без законних на те підстав.
Крім цього, згідно з ст.1 Закону України Про засади запобігання і протидії корупції конфлікт інтересів це суперечність між особистими майновими, немайновими інтересами особи чи близьких їй осіб та її службовими повноваженнями, наявність якої може вплинути на об`єктивність або неупередженість прийнятих рішень, а також на вчинення чи невчинення дій під час виконання наданих їй службових повноважень.
Разом з тим, у справі про адміністративне корупційне правопорушення відсутні докази, що перебування дочки ОСОБА_1 на посаді провідного спеціаліста відділу фінансового та соціального забезпечення ІНФОРМАЦІЯ_2 вплинуло на об`єктивність та неупередженість прийнятих ним рішень.
За таких обставин, висновок суду першої інстанції про відсутність в діях ОСОБА_1 адміністративного корупційного правопорушення відповідальність за яке передбачена ст.172-7 КУпАП є обґрунтованим.
На підставі наведеного, керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд, -

ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу старшого прокурора відділу нагляду за додержанням законів у сфері протидії корупції та процесуального керівництва у кримінальних провадженнях про корупційні правопорушення прокуратури Чернівецької області Перча Ю.М. залишити без задоволення, а постанову Першотравневого районного суду м. Чернівці від 27 червня 2014 року щодо ОСОБА_1 без змін.

Суддя апеляційного суду
Чернівецької області О.О. Колотило