Справа № 465/1271/14-п Головуючий у 1 інстанції: Дзеньдзюра С.М .
Провадження № 33/783/325/14 Доповідач: Данко В. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 липня 2014 року Апеляційний суд Львівської області в складі:

судді судової палати у кримінальних справах ОСОБА_1,

апелянта ОСОБА_2,

захисника ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові справу за апеляцією ОСОБА_2 на постанову судді Франківського районного суду м. Львова від 23 травня 2014 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП,

в с т а н о в и в:

Постановою судді Франківського районного суду м. Львова від 23 травня 2014 року

ОСОБА_2,

ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця і мешканця ІНФОРМАЦІЯ_2 громадянина України, українця, ІНФОРМАЦІЯ_3, працюючого директором департаменту економічної безпеки ТОВ «Прімоколект-Капітал», раніше не судимого

визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами строком на два роки.

На вказане рішення судді Белоусов І.Б. подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову Франківського районного суду м. Львова від 23.05.2014 р. скасувати, а провадження у справі закрити у звязку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення. Свої вимоги він мотивує тим, що 26.02.2014 р. не керував транспортним засобом в стані алкогольного спяніння та не відмовлявся проходити медичний огляд на стан спяніння з дотриманням вимог, передбачених ст.266 КУпАП, а тому вважає, що в даному випадку відсутній склад адміністративного правопорушення, передбачений ч.1 ст. 130 КУпАП, і це провадження підлягає закриттю з підстав відсутності події і складу адміністративного правопорушення, як це передбачено ч.1 ст.247 КУпАП. Зокрема, судом першої інстанції не було дотримано вимог ст.ст.7, 245 КУпАП, у відповідності до яких, суд при прийнятті рішення моє суворо додержуватися законності, всебічно, повно та обєктивно зясовувати обставини кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Апелянт зазначає, що судом не було враховано та не дано оцінку його показанням та показанням свідків, понятих, в частині відмови від проходження медичного огляду, зокрема, працівник ДАІ під час складання протоколу та, зазначаючи в ньому про відмову від проходження медичного обстеження у медичному закладі, не запропонував йому пройти таке обстеження за допомогою спеціальних технічних засобів, як це передбачено ч.2 ст.266 КУпАП.

Крім того, в обґрунтування своєї апеляційної скарги, апелянт звертає увагу суду на те, що суд першої інстанції в оскаржуваному рішенні безпідставно прийшов до висновку про те, що він 26.02.2014 р. перебував у стані алкогольного спяніння, оскільки усі свідки та працівник ДАІ зазначили в судовому засіданні, що не можуть чітко підтвердити, чи був він пяний, тільки зазначали про такі ознаки, як почервоніння очей та нечітка мова. Саме з такими проявами хвороби він був госпіталізований у лікарню, де пролежав наступних 2-ва тижні. Також ні працівник ДАІ, ні суд першої інстанції, не досліджували та не встановлювали мотивів зазначеної відмови від проходження ним медичного огляду у медичному закладі, які полягали у раптовому поганому самопочутті, головокружінні та важкому диханні, що і було причиною його самостійної зупинки за адресою: м. Львів, вул. Широка,64 за 40 хвилин до моменту складання протоколу. Не менш важливим фактом, який не був врахований судом першої інстанції, є те, що складання протоколу 26.02.2014 р., о 02 год. 10 хв., мало місце на прибудинковій стоянці, де ОСОБА_2 самостійно припаркував автомобіль, його ніхто не зупиняв, а його зупинка була зумовлена поганим самопочуттям внаслідок підвищення артеріального тиску, у звязку із чим він прийняв лікарський препарат «Енап», та не мав фізичної можливості продовжувати рух, що було підтверджено у медичних документах.

Крім того апелянт вважає, що додатковою підставою для скасування оскаржуваної постанови є те, що згідно зі ст.33 КУпАП України, при накладенні адміністративного стягнення, суд повинен був врахувати цілий ряд обставин, а саме характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що помякшують і обтяжують відповідальність, а при наявності у санкції конкретного правопорушення альтернативних видів стягнень, суд повинен мотивувати своє рішення про те, чому саме він обирає до правопорушника найбільш тяжкий вид стягнення. Проте, позбавляючи його права керування транспортними засобами, суддя не навів підстав, з урахуванням яких він прийшов до висновку про призначення такого суворого покарання.

Апелянт звертає увагу на те, що суд першої інстанції не дав оцінки його показанням, наданим у судовому засіданні, а саме, що він не притягувався до адміністративної відповідальності за порушення правил дорожнього руху протягом декількох років, обставин, що у разі позбавлення водійського посвідчення він не матиме засобів проживання, оскільки його робота прямо повязана із відрядженнями на власному автомобілі, про що є довідка з місця роботи в матеріалах справи.

Заслухавши виступ захисника на підтримку апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, апеляційний суд вважає, що постанову судді скасувати, а справу направити на новий судовий розгляд в суд першої інстанції з таких підстав.

За змістом ч.2 ст.283 КУпАП постанова судді повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлений при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення.

Як вбачається з оскаржуваної постанови судді, в ній міститься опис руху справи та констатація змісту протоколу про адміністративне правопорушення, а саме: «В Франківський районний суд м.Львова надійшов протокол серії АБ2 № 325827 від 26.02.2014р. складений на ОСОБА_4 про вчинення ним адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Вчинення даного адміністративного правопорушення полягало в тому, що ОСОБА_4 26.02.2014 року о 01 год. 30 хв. в м. Львів вул. Широка,64 керував автомобілем із ознаками алкогольного сп'яніння (різкий запах алкоголю із порожнини рота, почервоніння очей, нестійка хода), від проходження медичного огляду у відповідному порядку в присутності двох понятих відмовився.»

Таким чином, суддею, в порушення вимог ч.2 ст.283 КУпАП не зазначено опису обставин, установлених при розгляді справи, а саме; не зазначено дати вчинення правопорушення, не розкрито об»єктивної сторони вчиненого правопорушення.

З огляду на викладене апеляційний суд приходить до висновку про необхідність скасування постанова судді та направлення справи про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_4 на новий судовий розгляд в суд першої інстанції.

Під час нового судового розгляду суду необхідно повно, всебічно та об»єктивно дослідити всі обставини справи та прийняти законне й обґрунтоване рішення.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 задовольнити частково.

Постанову судді Франківського районного суду м.Львова від 23 травня 2014 року щодо ОСОБА_2 за ч.1 ст.130 КУпАП скасувати, а справу направити на новий судовий розгляд.

Суддя В.В. Данко