П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 лютого 2014 р. Справа №607/539/14-п

Суддя Тернопільського міськрайонного суду Герчаківська О.Я., розглянувши матеріали, які надійшли від Територіальної державної інспекції з питань праці у Тернопільській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, українця, громадянина України, працюючого директором ПП «ШВЕЙНА ФАБРИКА «МАКИ», проживаючого в ІНФОРМАЦІЯ_3,

за ч.1 ст.41 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

Територіальною державною інспекцією з питань праці у Тернопільській області направлено в суд матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ознаками ч.1 ст.41 КУпАП.

Із матеріалів справи вбачається, що при проведенні перевірки дотримання вимог законодавства про працю встановлено, що ОСОБА_1 за місцем роботи у ПП «ШВЕЙНА ФАБРИКА «МАКИ» вчинив адміністративне правопорушення за ознаками ч.1 ст.41 КУпАП, а саме: на підприємстві відсутні правила внутрішнього трудового розпорядку, у звязку з чим працівники з ними не ознайомлені, що є порушенням вимог ст.29 КЗпП України; книга обліку руху трудових книжок і вкладишів до них у приватному підприємстві не ведеться, що є порушенням вимог абзацу 3 пункту 7.1 глави 7 Наказу Міністерства праці України «Інструкція про порядок ведення трудових книжок працівників»; умови оплати праці не визначені, питання оплати праці не погоджені з уповноваженим на представництво трудовим колективом органом, що є порушенням вимог ч.2 ст.97 КЗпП України, ч.1 ст.15 ЗУ «Про оплату праці»; заробітна плата на підприємстві виплачується нерегулярно, без виплати авансу, у проміжок часу, що перевищує 16 календарних днів, так, у березні-червні 2013 року заробітна плата виплачена без виплати авансу, що є порушенням вимог ч.ч.1 та 2 ст.115 КЗпП України та ч.1 ст.24 ЗУ «Про оплату праці»; заробітна плата працівникам за час щорічної відпустки (відпускні) не виплачується за три дні до її початку, так, швеї ОСОБА_2, наказом від 04.11.2013 р. №15-к надано щорічну відпустку тривалістю 24 календарних дні, з 05.11 по 28.11.2013 року, а виплату відпускних проведено лише 04.11.2013 року, аналогічні порушення мали місце і при оплаті відпустки іншим працівникам, що є порушенням вимог ч.4 ст.115 КЗпП України та ст.21 ЗУ «Про відпустки»; при звільненні працівників виплата всіх сум, що їм належать від підприємства, не проводиться в день звільнення, зокрема, швею ОСОБА_3 звільнено з роботи 01.08.2013 року наказом від 01.08.2013 року за №13-к, а виплата сум, належних йому при звільненні проведено лише 21.08.2013 року, аналогічні правопорушення мають місце і щодо інших працівників, що є порушенням ч.1 ст.116 та ч.1 ст.47 КЗпП України; усупереч вимогам ч.1 ст.117 КЗпП України, звільненій швеї ОСОБА_3 не нарахований та не виплачений середній заробіток за весь час затримки виплати по день фактичного розрахунку.

У судове засідання особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 не зявився з невідомої на те суду причини, хоча про день та час судового засідання повідомлялася належним чином.

У силу ч.2 ст.268 КУпАП вважаю за можливе розглянути справу у відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого правопорушення доводиться матеріалами справи, дослідженими в судовому засіданні, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення №19-01-024/0529 від 17 грудня 2013 року, витягом з акту перевірки додержання субєктами господарювання законодавства про працю та загальнообовязкове державне соціальне страхування №19-01-024/0969 від 17 грудня 2013 року, довідками про проведення остаточного розрахунку при звільненні працівників ПП «ШВЕЙНА ФАБРИКА «МАКИ», довідкою про стан виплати заробітної плати на ПП «ШВЕЙНА ФАБРИКА «МАКИ» від 17 грудня 2013 року.

За таких обставин, вважаю, що в діях ОСОБА_1 міститься склад адміністративного правопорушення, передбачений ч.1 ст.41 КУпАП, тобто порушення вимог законодавства про працю, а тому його слід притягнути до адміністративної відповідальності.

Обираючи вид адміністративного стягнення, приймаю до уваги характер вчиненого правопорушення, особу винного, відсутність обставин, що обтяжують або помякшують відповідальність за вчинене правопорушення, та приходжу до переконання, що на нього слід накласти стягнення у виді штрафу.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст.33, 34, ч.1 ст.41, ст.ст.280, 283, 284 КУпАП, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.41 КУпАП, і накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян в сумі 510 (пятсот десять) грн. зі стягненням в дохід держави.

Стягнути з ОСОБА_1 в користь держави судовий збір в розмірі 36 (тридцять шість) грн. 54 (пятдесят чотири) коп.

Постанова судді набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова судді може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником або прокурором протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Апеляційна скарга подається до апеляційного суду Тернопільської області через Тернопільський міськрайонний суд.

Суддя О. Герчаківська