Справа № 138/3051/14-п
Провадження № 33/772/412/2014
Головуючий у суді 1-ї інстанції ОСОБА_1
Доповідач: Слободян К. Б.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 листопада 2014 р. м. Вінниця

Суддя Апеляційного суду Вінницької області Слободян К.Б.

розглянув у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за клопотанням ОСОБА_2 про поновлення строку на апеляційне оскарження та її апеляційною скаргою на постанову Могилів-Подільського міськрайонного суду від 09 жовтня 2014 року, якою

ОСОБА_2,

ІНФОРМАЦІЯ_1,

громадянку ОСОБА_3 Молдова,

мешканку с. Борків Літинського району

Вінницької області, не працюючу

визнано винною у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.204-1 КУпАП та піддано адміністративному стягненню у вигляді штрафу в розмірі 1700 грн.,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_2 визнано винною у тому, що 06.10.2014 р. о 13 год. 50 хв. в міжнародному пункті пропуску для автомобільного сполучення «Могилів-Подільський Отач», при проведенні прикордонного контролю осіб, які слідують через державний кордон, вона намагалася незаконно перетнути державний кордон з України в ОСОБА_3 Молдова без документів, що посвідчують особу, а саме дія закордонного паспорта даної особи закінчилась 14.02.2010 року.

Не погодившись із зазначеним судовим рішенням, ОСОБА_2 оскаржила його, зазначивши в апеляційній скарзі, що правопорушення, передбачене статтею 204-1 КУпАП за суб'єктивною стороною характеризується наявністю прямого умислу, проте вона вчинила його через власну неуважність та необережність. Крім того, ОСОБА_2 зазначила в апеляційній скарзі, що вона не викликалась в судове засідання, тому не мала змоги пояснити суду свої заперечення. Тому ОСОБА_2 просить скасувати постанову суду та закрити провадження у справі за відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

Також до скарги ОСОБА_2 додала клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, пропущений нею з поважних причин.

В судове засідання апеляційної інстанції ОСОБА_2 не з'явилась, хоча належним чином була повідомлена про день і час слухання справи.

Перевіривши матеріали справи та доводи клопотання та апеляційної скарги (підпис в якій відрізняється від підписів ОСОБА_2 на протоколі, поясненні та розписках а.с.4, 5, 7, 8) вважаю, що клопотання про поновлення строку на оскарження підлягає задоволенню, а підстави для задоволення апеляційної скарги відсутні.

Як убачається з матеріалів справи, копія постанови суду була направлена ОСОБА_2 за адресою вул. Термітова, 24 с. Бірків Літинського району Вінницької області (а.с.10).

В той же час, в протоколі про адмінправопорушення зазначено адресу вул. Терешкова, 24 у тому ж селі. (а.с. 5)

Саме таку адресу вул. Терешкова, 24 як вірну зазначила у своєму клопотанні і ОСОБА_2 (а.с.13).

Проте, обидві ці адреси є неточними, оскільки в селі Бірків (Борків) Літинського району є вулиця ОСОБА_4, а не вул. Термітова чи вул. ОСОБА_4.

Але оскільки ОСОБА_2 внаслідок невірного зазначення адреси судом отримала копію постанови лише 27.10.2014 року, а апеляційну скаргу вона подала 28.10.2014 року, тобто наступного дня, слід вважати, що строк на апеляційне оскарження вона не пропустила.

З матеріалів справи видно, що ОСОБА_2 була повідомлена про необхідність явки до Могилів-Подільського суду 07.10.2014 року, про що вона подала розписку, в якій зазначила, що у випадку її неявки вона просить розглянути справу без неї (а.с.8).

Оскільки неявка ОСОБА_2 до суду не перешкоджала розгляду справи по суті, тим більше за наявності її прохання про розгляд справи у її відсутність, судом рішення прийнято без участі в судовому засіданні правопорушника.

За таких обставин, вважаю, що права особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, передбачені ст.268 КУпАП, порушені не були, а тому доводи апеляційної скарги ОСОБА_2 в цій частині є необґрунтованими.

Диспозиція ч.1 ст.204-1 КУпАП передбачає відповідальність за перетинання або спробу перетинання державного кордону України будь-яким способом поза пунктами пропуску через державний кордон України або в пунктах пропуску через державний кордон України без відповідних документів або за документами, що містять недостовірні відомості про особу, чи без дозволу відповідних органів влади.

Згідно протоколу про правопорушення, складеного інспектором прикордонної служби, ОСОБА_2 на пункті пропуску для автотранспорту надала закордонний паспорт, дія якого закінчилась 14 лютого 2010 року.

Такий документ, дія якого закінчилась, є недійсним, а, отже, ОСОБА_2, як вірно зазначено у протоколі про адмінправопорушення ПдРУ №019913 та у постанові суду, намагалась перетнути державний кордон України без відповідних документів, що посвідчують особу.

Тривалість строку недійсності паспорта, а це понад чотири з половиною роки, не свідчить про неуважність чи необережність ОСОБА_2, як то зазначає вона у своїй апеляційній скарзі, а навпаки свідчить про свідоме порушення встановлених правил як проживання в Україні іноземців так і перетину державного кордону, тобто про наявність прямого умислу.

Визначене судом адміністративне стягнення накладено в межах санкції ч.1 ст.204-1 КУпАП, не є максимальним, а тому підстав для його пом'якшення не вбачаю.

Керуючись ст. с294 КУпАП, -

п о с т а н о в и в :

Клопотання ОСОБА_2 про поновлення строку на апеляційне оскарження задовольнити.

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а постанову Могилів-Подільського міськрайонного суду 09 жовтня 2014 року щодо неї без змін.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя:

З оригіналом згідно: