Провадження № 33/772/15/2014
Головуючий у суді 1-ї інстанції ОСОБА_1
Доповідач Слободян К.Б.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"15" січня 2014 р. м. Вінниця

Суддя Апеляційного суду Вінницької області Слободян К.Б. за участі правопорушника ОСОБА_2 розглянув у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на постанову Вінницького міського суду від 25 грудня 2013 року, якою

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1,

не працюючого, що проживає в м. Вінниці,

АДРЕСА_1,

визнано винним у скоєнні адмінправопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та піддано адміністративному стягненню у виді позбавлення права керування усіма видами транспортних засобів строком на 6 місяців,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_2 визнано винним у тому, що 09.12.2013 року о 19 год. 30 хв. в м. Вінниці на вул. ОСОБА_3, керуючи автомобілем "Фольксваген" д.н.з. НОМЕР_1, в порушення вимог п. 10.9 ПДР України, рухаючись заднім ходом не звернувся за допомогою до інших осіб, внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем НОМЕР_2 під керуваням ОСОБА_4, пошкодивши транспортні засоби.

Не погодившись з судовим рішенням ОСОБА_2 оскаржив його, зазначивши в апеляційній скарзі, що суд не дослідив належним чином фактичних обставин справи, внаслідок чого обрав надто суворе адміністративне стягнення, яке він просить змінити на штраф.

Заслухавши пояснення правопорушника ОСОБА_2, який підтримав апеляційну скаргу, перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення та доводи апеляційної скарги, підстав для її задоволення не вбачаю.

Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_2 у скоєнні адміністративного правопорушення за обставин, зазначених у постанові, грунтується на матеріалах справи, що всебічно і повно перевірено судом.

Доведеність вини ОСОБА_2 не оскаржується.

Санкція ст. 124 КУпАП передбачає накладення штрафу від двадцяти до двадцяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення права керування транспортними засобами на строк від шести місяців до одного року.

Обираючи вид і розмір адміністративного стягнення, суд врахував, що ОСОБА_2 свою вину у вчиненні ДТП визнав частково та вважав, що водій автомобіля ВАЗ, який стояв міг вжити заходів щодо недопущення ДТП; те, що ОСОБА_2 не працює, що правопорушенням заподіяно майнової шкоди, а тому прийшов до висновку, що ОСОБА_2 вчинив суспільно-небезпечне правопорушення, внаслідок якого могли настати тяжкі наслідки, своїми неправомірними діями наражав на небезпеку інших учасників дорожнього руху і тому слід застосувати адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування усіма видами транспортних засобів з метою його виховання та недопущення нових порушень у майбутньому, оскільки застосування більш м`якого стягнення не досягне мети, визначеної ст. 23 КУпАП.

При цьому суд позбавив ОСОБА_2 права керування траспортними засобами на мінімальний термін, визначений санкцією статті 124 КУпАП, врахувавши пом`якшуючі відповідальність правопорушника обставини.

Таке рішення суду є виваженим та достатньо вмотивованим, тому доводи апеляційної скарги про неповне з`ясування судом обставин справи та невідповідність його висновків вважаю необгрунтованим.

Що стосується доводів апеляційної скарги про те, що судом не враховано, що ОСОБА_2 працює водієм легкового автомобіля в ТОВ "Вінавтотранс-зв`язок" і керування автомобілем є єдиним джерелом його заробітку, то як убачається з матеріалів справи суд і не мав змоги врахувати цю обставину, яка ОСОБА_2 була прихована.

Так, при складанні протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_2 повідомив працівникам ДАІ, що ніде не працює, що і було зафіксовано /а.с.1/.

У поясненні, доданому до протоколу на окремому аркуші, ОСОБА_2 власноручно зазначив, що є непрацюючим /а.с.4/.

В судовому засіданні суду першої інстанції ОСОБА_2 також повідомив, що ніде не працює і це було відображено у постанові суду.

Така поведінка правопорушника, якщо він дійсно працює професійним водієм, свідчить про його неусвідомлення суспільної небезпечності скоєного правопорушення і підтверджує правильність висновку суду першої інстанції про необхідність застосування саме такого виду адміністративного стягнення як позбавлення права керування транспортними засобами з метою виховання ОСОБА_2 та недопущення ним нових порушень у майбутньому.

Підстав для пом`якшення накладеного стягнення не вбачаю, оскільки вважаю, що застосування щодо ОСОБА_2 більш м`якого стягнення не досягне мети, визначеної у ст. 23 КУпАП.

Керуючись ст. 294 КУпАП,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а постанову Вінницького міського суду від 25 грудня 2013 року щодо нього - без змін.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя К.Б. Слободян

Згідно з оригіналом: