Справа760/4004/14
Провадження № 3-1565/14
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 квітня 2014 року м. Київ

Суддя Солом'янського районного суду м. Києва Агафонов С.А.,

при секретарі Наконечній Т.В.

за участю:

захисника ОСОБА_1

особи, що притягається до

адміністративної відповідальності ОСОБА_2

розглянувши адміністративну справу, що надійшла з ВДАІ Солом'янського району у місті Києві про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродження м. Києва, не працюючого, проживаючого за адресою АДРЕСА_1,-

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії АБ2 № 391143 від 09.02.2014 року, ОСОБА_2 09.02.2014 р. о 19 год. 20 хв. в м. Києві по вулиці М. Малиновського 8, керував автомобілем НОМЕР_1, з явними ознаками наркотичного сп'яніння (не адекватна поведінка, порушена координація рухів, не розбірлива мова). Від проходження медичного огляду на стан наркотичного сп'яніння відмовився в присутності двох свідків, чим порушив вимоги п.2.5 ПДР, тобто вчинив правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

ОСОБА_2 в суді своєї вини не визнав, суду показав, що 9 лютого 2014 року він їхав за кермом автомобіля Шевроле Лачеті, номерний знак НОМЕР_2, виконав правий поворот, після того його було зупинено співробітниками ДАІ. Один із співробітників ДАІ звинуватив його в тому що, він повернув на додаткову секцію світлофора, яка забороняла рух праворуч. На це ОСОБА_2 попросив надати докази того що, він порушив. В інспектора ДАІ він запитав, чи є докази, того що, він порушив правила дорожнього руху. Інспектор відповів ОСОБА_2, що доказів немає і попросив його надати водійське посвідчення. Він відмовився надати посвідчення водія, оскільки інспектори ДАІ не могли надати йому доказів того, що він порушив ПДР.

Як стверджував в суді ОСОБА_2, в розмові інспектор казав, що відвезе його до райвідділу, а також на медичний огляд. Його розмова, була схожа більше на залякування, чим на пропозицію. В подальшому приїхала патрульна машина, ОСОБА_2 попросили надати документи, що посвідчують особу, він надав студентський квиток та паспорт.

Далі з пояснень ОСОБА_2 випливає, що він продовжував перебувати в автомобілі, коли інспектор ДАІ зупинив інший автомобіль. До його автомобіля підійшли інспектор ДАІ та водій автомобіля (понятий). Працівник ДАІ повідомив, понятому, що ОСОБА_2 перебуває у стані наркотичного сп'яніння, і те що він відмовляється їхати до лікаря на медичний огляд. У відповідь він повідомив, що не відмовляється їхати на освідування.

Під час події з ним в автомобілі перебував власник автомобіля «Шевроле Лачеті» д.н.з. НОМЕР_1 ОСОБА_3.

Незважаючи на те, що ОСОБА_2 в суді свою вину не визнав, вона підтверджується зібраними в справі доказами.

Так, допитаний в якості свідка інспектор ДПС Оболонського РУ ГУМВС України в м. Києві ОСОБА_4 судді повідомив, що 09 лютого 2014 року він заступив на службу по охороні громадського порядку та нагляду за додержанням правил дорожнього руху. Згідно дислокації він перебував на перехресті вулиць Малиновського та просп. Оболонський. Разом із колегою вони зупинили автомобіль марки «Шевроле», за кермом якого, знаходився громадянин ОСОБА_2

Інспектор ОСОБА_4 підійшов до автомобіля та чітко представився громадянину ОСОБА_2, роз'яснив причини зупинки, а саме, що він порушив ПДР, тобто під час проїзду перехрестя на додаткову секцію сигналу світлофора - поворот заборонений.

Реакція водія була такою: він опустив віконце, з автомобіля відмовився виходити. На пасажирському сидінні знаходився власник автомобіля, який включив камеру на мобільному телефоні та попросив інспектора ще раз переставитись. На його прохання інспектор повторно, представився та пояснив, що на водія буде складений адміністративний протокол за порушення правил дорожнього руху передбаченого ч.2 ст. 122 КУпАП. Однак водій його не слухав, а слухав свого пасажира, який потім представився його адвокатом.

ОСОБА_2 виконував рекомендації власника автомобіля, а саме відмовився пред'явити інспектору посвідчення водія та технічний паспорт, на що ОСОБА_4 задав питання ОСОБА_2 щодо правових підстав знаходження його в даному автомобілі, і хто власник даного автомобіля? Від пасажира інспектор почув відповідь, що це його автомобіль. Отриману інформацію ОСОБА_4 звірив із базою даних та впевнився що даний автомобіль належить ОСОБА_3

В подальшому в присутності понятих, інспектор ОСОБА_4 ще раз попросив водія, щоб він надав посвідчення водія, на що він відмовився. В протоколі зазначена поведінка водія. У водія була неадекватна поведінка, тому він запропонував поїхали в лікарню для встановлення його стану здоров'я.

На питання суду, інспектор ОСОБА_4 пояснив, що в нього виникла підозра того, що водій знаходиться в стані наркологічного сп'яніння, оскільки він уникав розмови з ним та його лихоманило. Тоді інспектор зупинив двох сторонніх осіб (водіїв), що проїжджали мимо. В присутності цих двох понятих попрохав ОСОБА_2 проїхати з ним до лікаря-нарколога на освідування та надати посвідчення водія та попередив про відповідальність за невиконання законних вимог працівника ДАІ. На що водій ОСОБА_2 йому відмовив. В той час, йшов піший наряд патрульної служби, і інспектор попросив, щоб вони підійшли до них. Вони підійшли і попросили водія пред'явити документи, які посвідчують особу. Водій надав паспорт та студентський квиток.

Після того, у присутності водія було складено протокол. Після складання протоколу водій сів на пасажирське сидіння автомобіля, а власник автомобіля сів за кермо і вони поїхали.

Разом з тим, свідок ОСОБА_3, що є власником автомобіля, за кермом якого знаходився ОСОБА_2 зазначив, що водій ОСОБА_2 після зупинки автомобіля працівниками ДАІ, документів інспектору не надав, вимагаючи доказів порушення ним ПДР. Після того, як інспектори сказали, що в такому разі вони будуть доставлені до райвідділу міліції, ОСОБА_2 показав паспорт і студентський квиток. Пропозиції до ОСОБА_2 від інспекторів про проходження ним медичного огляду не було.

Вина ОСОБА_2 підтверджується також протоколом про адміністративне правопорушення серії АБ2 № 391143 від 09.02.2014 року згідно якого ОСОБА_2 09.02.2014 р. о 19 год. 20 хв. в м. Києві по вулиці М. Малиновського 8, керував автомобілем НОМЕР_1, з явними ознаками наркотичного сп'яніння (не адекватна поведінка, порушена координація рухів, не розбірлива мова). Від проходження медичного огляду на стан наркотичного сп'яніння відмовився в присутності двох свідків, чим порушив вимоги п.2.5 ПДР, тобто вчинив правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

Вина ОСОБА_2 підтверджується письмовими поясненнями свідків.

Відповідно до пояснень свідка ОСОБА_5, що викладені ним власноручно на місці складання протоколу: "09.02.2014 року о 20.25 на вулиці Малиновського, 12 водій автомобіля "Шевроле" д.н.з. НОМЕР_1 на прохання працівників ДАІ відмовився пред'явити документи на авто та право керування, з його слів оскільки він не бачить на це підстав, до лікаря нарколога їхати відмовився" (а.с.3).

Відповідно до пояснень свідка, що викладені ним власноручно на місці складання протоколу: "09.02.2014 року на вулиці Малиновського, 12 водій автомобіля "Шевроле" д.н.з. НОМЕР_1 на неодноразові прохання працівників ДАІ не пред'явив посвідчення водія та реєстраційні документи та проїхати до лікаря-нарколога відмовився, посвідчення водія не надав" (а.с.4).

Вислухавши покази свідків та дослідивши зібрані по справі докази у їх сукупності, суд скептично ставиться до показів ОСОБА_2 про те, що він не відмовлявся їхати на медичний огляд до лікаря-нарколога.

Так, відповідно до п. 6 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого Постановою КМУ від 17 грудня 2008 р. N 1103, водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється уповноваженою особою Державтоінспекції для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров'я.

Як встановлено в судовому засіданні ОСОБА_2 дану законну вимогу працівника ДАІ не виконав, мотивуючи це надуманими підставами щодо необхідності надання доказів його порушення.

Відповідно п. 7 зазначеного Порядку уповноважена особа Державтоінспекції забезпечує проведення огляду водія транспортного засобу в закладі охорони здоров'я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення відповідних підстав.

Виходячи із зазначеної норми, законодавство дає повноваження інспектору ДАІ забезпечити проведення огляду водія в закладі охорони здоров'я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення відповідних підстав.

Крім того, на думку судді, затягування проведення такого огляду призвело б до порушення встановленого строку у дві години, що б потягло за собою недійсність висновку такого огляду згідно ч. 5 ст. 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Виходячи із зазначеного, суддя вважає, що інспектор ДАІ діяв в чіткій відповідності до вимог Закону та в межах своїх повноважень, а доводи водія ОСОБА_2 є надуманими та поданими з метою уникнути відповідальності за вчинене адміністративне правопорушення.

Крім того, суддя скептично ставиться до показів свідка ОСОБА_3 стосовно відсутності вимог працівників ДАІ щодо проходження водієм медичного огляду, оскільки вони не узгоджуються з іншими зібраними в справі доказами та є такими, що надані суду з метою допомоги ОСОБА_2 уникнути відповідальності за вчинене правопорушення.

Таким чином, суддя вважає, що дії водія ОСОБА_2 правильно кваліфіковані за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а його вина повністю встановлена під час судового розгляду, оскільки він відмовився від проходження медичного огляду на стан наркотичного сп'яніння

При призначенні виду і міри адміністративного стягнення суддя врахував відсутність обставин, що пом'якшують чи обтяжують відповідальність за адміністративне правопорушення; характер правопорушення, що є небезпечним для інших учасників дорожнього руху; особу порушника та його ставлення до вчиненого а саме його намагання приховати факт вчиненого правопорушення та таким чином уникнути від відповідальності, а також те, що він злісно ухилявся від виконання законних вимог працівників ДАІ та не передав їм для тимчасового вилучення, всупереч вимогам Закону, посвідчення водія; ступінь його вини, що була повністю встановлена в судовому засіданні; майновий стан, що не залежить від наявності права керувати транспортними засобами, а тому вважає, що ОСОБА_2 слід призначити покарання у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами, що є необхіднім та достатнім для виправлення та запобігання новим правопорушенням в сфері дорожнього руху.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Приймаючи до уваги наведене, керуючись ст. ст. 40-1, 221, 283, 284 КУпАП та на підставі 130 КУпАП, суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Визнати ОСОБА_2 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення та застосувати до нього адміністративне стягнення - позбавлення права керувати транспортними засобами строком на один рік та три місяці.

Початком строку відбування адміністративного стягнення вважати момент фактичного вилучення посвідчення водія у ОСОБА_2

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в розмірі 36,54 грн., які підлягають сплаті на наступні реквізити: УДК СУ Солом'янського району м. Києва, код отримувача /код за ЄДРПОУ/: 38050812, рахунок отримувача: 312 122 067 000 10, банк отримувача: ГУ ДКУ у м. Києві, код банку отримувача /МФО/: 820019, код класифікації доходів бюджету: 220300 01.

Постанова може бути оскаржена до Апеляційного суду м. Києва через Солом'янський районний суд м. Києва протягом десяти днів з дня її винесення.

Строк пред'явлення до виконання 3(три) місяці.

Суддя Агафонов С.А.