П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26.11.2014 року суддя Дніпровського районного суду м. Києва Бірса О.В., розглянувши матеріали, що надійшли з Дніпровського ВДАІ МВС України в м. Києві про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця Грузії, не працюючого, громадянина України, проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, за вчинення правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

в с т а н о в и в :

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 (далі - особа, що притягається до адміністративної відповідальності) 22.10.2014 року о 00 годині 10 хвилин керував автомобілем НОМЕР_1, по вул. малишка в м. Києві,з ознаками наркотичного спяніння, а саме: зіниці не реагують на світло, тремтіння кінцівок пальців рук. Від проходження медичного огляду у встановленому законом порядку відмовився у присутності двох свідків, у звязку з чим своїми діями порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху.

У судове засідання, особа, що притягається до адміністративної відповідальності, будучи повідомленою про день, час та місце розгляду справи, згідно положень ст. ст. 268, 277-2 КУпАП, не зявилася, про причини неявки не повідомила, суд, виходячи з вище зазначених правових норм, беручи до уваги практику Європейськго суду з прав людини, відповідно до якої сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов'язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правам та неухильно виконувати процесуальні обов'язки, вважає за можливе провести розгляд справи у її відсутність.

Суд, дослідивши матеріали адміністративної справи, у відповідності до положень ст. 252 КУпАП, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, приходить до наступного.

Статтями 251, 280 КУпАП, визначено фактичні дані, обставини на основі яких, у визначеному законом порядку, орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення.

Як вбачається з матеріалів адміністративної справи, вина особи, що притягається до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП ,яке мало місце 22.10.2014 року.

При цьому, відповідно до ч. 3 ст. 130 КУпАП, за дії, передбачені частиною першою цієї статті, вчинені особою, яка двічі протягом року піддавалась адміністративному стягненню за керування транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, за відмову від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, - тягнуть за собою на водіїв позбавлення права керування транспортними засобами на строк до десяти років з оплатним вилученням транспортного засобу і на інших осіб - адміністративний арешт на строк від десяти до пятнадцяти діб з оплатним вилученням транспортного засобу.

З бази автоматизованого документообігу «Д-3» випливає, що постановою судді Дніпровського районного суду м. Києва від 06.12.2013 року, особу, що притягається до адміністративної відповідальності було позбавлено права керування транспортними засобами строком на 2 роки за ч. 1 ст. 130 КУпАП за порушення, що мало місце 03.11.2013 року (судове провадження № 755/29108/13-п); постановою судді Дніпровського районного суду м. Києва від 30.09.2014 року, особу, що притягається до адміністративної відповідальності було позбавлено права керування транспортними засобами строком на 10 років з оплатним вилученням транспортного засобу за ч. 3 ст. 130 КУпАП за порушення, що мало місце 29.03.2014 року (судове провадження № 755/24262/14-п); постановою судді Дніпровського районного суду м. Києва від 26.11.2014 року, особу, що притягається до адміністративної відповідальності визнано винною увчиненні адміністративного правопорушення за ч. 3 ст. 130 КУпАП, яке мало місце 18.10.2014 року та накладено адміністративне стягнення у вигляді 10 діб адміністративного арешту (судове провадження № 755/29682/14-п).

Таким чином кваліфікація дій особи, що притягається до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст.130 КУпАП, за імовірне порушення, що мало місце 22.10.2014 року є сумнівною, враховуючи, що постановою суду від 26.11.2014 року порушника визнано винним увчинення адміністравтиного правопорушення за ч. 3 ст. 130 КУпАП, за порушення, яке відбулося 18.10.2014 року.

Стаття 62 Конституції України зазначає, що вина особи, яка притягується до відповідальності, має бути доведена належним чином, а не ґрунтуватися на припущеннях.

З урахуванням викладеного, суд позбавлений можливості надати оцінку в частині доведеності чи недоведеності обставин, відображених у протоколі про адміністративне правопорушення, у зв'язку із чим, приходить до висновку про необхідність повернення справи для дооформлення, під час якого необхідно всебічно, повно, і об'єктивно з'ясувати всі обставини, що мають значення для прийняття правильного рішення, після чого, за наявності до того законних підстав, направити до суду.

Підстав для закриття провадження по справі, на даний час, суд, виходячи з норм ст.ст. 38, 247 КУпАП та ст. 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 р. № 475/97-ВР, не вбачає, оскільки дана процесуальна дія не дасть змоги забезпечити виконання норм ст. ст. 1, 6, 7, 23 КУпАП.

Керуючись ст. 62 Конституції України, ст.ст. 1, 6, 7, 23, 38, 130, 221, 245, 247, 252, 256, 277, 278, 283 КУпАП, суд, -

п о с т ан о в и в :

Адміністративний матеріал відносно ОСОБА_1 про вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 130 Кодексу України про адміністративне правопорушення, - повернути до Дніпровського ВДАІ МВС України в м. Києві для усунення вищевиявлених судом недоліків та виконання вимог Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Постанова оскарженню не підлягає. Заперечення проти неї можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення (постанову), передбачене частиною першої статті 284 Кодексу України про адміністративне правопорушення.

С у д д я : ОСОБА_2