Справа № 307/2250/14-п Провадження №3/307/500/14
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 липня 2014 року м. Тячів

Суддя Тячівського районного суду Закарпатської області Гримут В.І., розглянувши справу про адміністративне правопорушення вчинене

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, мешканцем с. Терново, вул. Партизанська 66, громадянином України, працює начальником сектору Державної служби боротьби з економічною злочинністю ОСОБА_2 УМВС України в Закарпатській області, передбачене п.6 ч. 1 ст. 212-2 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

Із протоколу про адміністративне правопорушення убачається, що ОСОБА_1, будучи начальником сектору Державної служби боротьби з економічною злочинністю, на якого покладено обовязок здійснення контролю за станом охорони державної таємниці та забезпечення режиму секретності в даному секторі, що знаходиться в м. Тячів, вул. Жовтнева 1, протягом тривалого часу було допущено численні порушення під час створення, засекречування і обліку матеріальних носіїв секретної інформації, а саме, комісією УСБУ виявлено, що вхідні двері кабінетів №№ 41 та 42 (режимні приміщення СДСБЕЗ ОСОБА_2 УМВСУ, де зберігаються секретні матеріали) при відсутності працівників міліції не опечатані особистими номерними печатками, що створює реальні загрози збереженню секретних документів у вказаному підрозділі, оскільки в коридорах райвідділу знаходиться велика кількість відвідувачів без відповідного супроводу працівників міліції на протязі робочого дня, допущено численні порушення чинного законодавства про державну таємницю під час створення, засекречування та обліку матеріальних носіїв секретної інформації, так як в справі контрольно-спостережного провадження № 4300714 жоден із секретних документів (близько 50 документів), створених протягом 2012-2014 рр., на які ним поставлено резолюцію, не містять реквізити нормативних актів у сфері охорони державної таємниці, що унеможливлює юридично визначити секретність створених матеріальних носіїв інформації, визначає їх як незасекреченими і створює реальні передумови до розголошення відомостей, які становлять державну таємницю, чим порушено п.п. 3, 217, 283 Порядку № 939, ст.ст. 15, 28, 39 Закону України «Про державну таємницю», п.6 ч. 1 ст. 212-2 КУпАП.

Під час розгляду справи ОСОБА_1 свою вину не визнав. Пояснив, що «Порядком організації та забезпечення режиму секретності в державних органах, органах місцевого самоврядування, на підприємствах, в установах і організаціях» не передбачено опечатування службових кабінетів у робочий час. За засекречення носіїв секретної інформації відповідальними згідно функціональних обовязків закріплено безпосередньо кожного працівника, а він, як начальник СДСБЕЗ, несе відповідальність за стан агентурної роботи. Під час засекречування матеріальних носіїв секретної інформації ним особисто резолюції ніколи не накладалися. Документ складається безпосередньо оперативним працівником особисто. В подальшому на нього накладається резолюція керівництва ОСОБА_2 Після цього реєструється в РСЧ.

Вважаю, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 п. 6, ст. 212-2 КУпАП України виходячи з наступного. Вказаною статтею передбачена відповідальність за порушення законодавства про державну таємницю, а саме невжиття заходів щодо забезпечення охорони державної таємниці та незабезпечення контролю за охороною державної таємниці.

Складаючи протокол про адміністративне правопорушення вчинене ОСОБА_1 спеціаліст СОДТ управління СБУ посилався на п. 217 «Порядку організації та забезпечення режиму секретності в державних органах, органах місцевого самоврядування, на підприємствах, в установах і організаціях». Згідно абзацу 4 цього пункту, мастика, сургуч або інший матеріал для опечатування накладаються на пристрої для опечатування вхідних дверей режимних приміщень (зон, територій), пеналів (пакеті) таким чином, щоб унеможливити зняття печатки без пошкодження її відбитка. При цьому сейфи чи металеві шафи та вхідні двері режимних приміщень, де вони розташовуються, опечатуються номерною металевою печаткою відповідальної особи.

З акту перевірки убачається, що вона проводилася в робочий час. Із пункту 217 згаданого Порядку не видно, що двері кабінетів повинні бути опечатані в робочий час при відсутності у них відповідальних працівників. Пунктом 219 визначено, що після закінчення робочого дня сховища матеріальних носіїв секретної інформації, режимні приміщення (зони, території) замикаються і опечатуються. Режимні приміщення з опечатаними вхідними дверима і робочі екземпляри ключів від них у пеналах, опечатаних особистою номерною металевою печаткою відповідальної особи, здаються під охорону черговому підприємства, установи, організації чи охороні за підписом у журналі за формою згідно з додатком 33.

На підставі цього пункту приходжу до висновку, що Порядком № 939 не передбачено опечатувати службові кабінети у робочий час.

Крім того, пунктом 153 «Порядку організації та забезпечення режиму секретності в державних органах, органах місцевого самоврядування, на підприємствах, в установах і організаціях» передбачено, що засекречування матеріальних носіїв інформації здійснюється шляхом надання їм на підставі ЗВДТ грифа секретності посадовою особою, яка готує, створює, підписує чи затверджує такий матеріальний носій інформації. Відповідно до п. 283 цього ж Порядку гриф секретності, номер примірника та у разі потреби позначка «особисто», «літер «М», зазначається на першому аркуші вгорі праворуч кожного його примірника. На кожному примірнику надрукованого проекту секретного документа на зворотному боці останнього аркуша внизу ліворуч зазначається: кількість примірників; список адресатів, стаття ЗВДТ, на підставі якої засекречено документ, найменування посади, підпис та прізвище виконавця, який надав гриф секретності, та номер його телефону.

У протоколі про адмінправопорушення вказано, що на документах №№ 120т від 24.03.2014 р,. 119т від 24.03.2014 р., 85т від 08.02.2014 р., 84т від 08.02.2014 р., 1661т від 24.12.2013 р., 1657т від 24.12.2013 р. не вказано реквізити визначені нормативними актами у сфері охорони державної таємниці.

При цьому, ні у протоколі про адмінправопорушення, ні в акті перевірки не вказано, що на документі відсутній гриф про його таємність.

Тому приходжу до висновку, що відсутність на документі вказівки про статтю ЗВДТ на підставі якої було засекречено документ, не може привести до його розсекречування, так як на ньому, у відповідності до згаданого пункту 283 Порядку № 939, вже повинен стояти гриф секретності, про відсутність якого у акті перевірки не вказано, що розцінюється, як його наявність.

Тому, керуючись п.п. 153, 217, 219, 283 «Порядку організації та забезпечення режиму секретності в державних органах, органах місцевого самоврядування, на підприємствах, в установах і організаціях», ст. 247, 283 КУпАП,

П О С Т А Н О В Л Я Ю:

Провадження в справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст.212-2 ч.1 п.6 КУпАП закрити за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до апеляційного суду Закарпатської області через Тячівський районний суд на протязі 10 днів з дня її винесення.

Суддя Тячівського

районного суду: ОСОБА_3