Справа № 305/257/14-п
Провадження по справі № 3/305/70/14
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13.02.2014 року. м. Рахів

Суддя Рахівського районного суду Закарпатської області Ємчук В.Е., розглянувши матеріали, які надійшли від Територіальної державної інспекції з питань праці у Закарпатській області, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1, 14.05. ІНФОРМАЦІЯ_1,

громадянина України, мешканця ІНФОРМАЦІЯ_2

Закарпатської області, директора ТОВ "Аудит", голову ліквідаційної

комісії ВАТ "Закарпатський арматурний завод"

за ст. 41 ч.1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

В С Т А Н О В И В:

З матеріалів справи про адміністративне правопорушення вбачається, що громадянин ОСОБА_1, будучи головою ліквідаційної комісії ВАТ "Закарпатський арматурний завод" допустив порушення вимог трудового законодавства, а саме: працівникам, звільненим з підприємства, виплату всіх сум, що належать їм від підприємства, у день звільнення не провів. Так наказом № 10 від 03.11. 2012 року, з ВАТ "Закарпатський арматурний завод" звільнено трьох сторожів: ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4, у зв'язку з ліквідацією підприємства. Належну виплату заробітної плати вищевказаним працівникам було проведено через 20 днів, тобто 23.11. 2012 року. Оскільки належна виплата середнього заробітку була проведена через 20 днів з моменту звільнення, то у порушення вимог ст. 117 КЗпП України, виплата середнього заробітку за весь час затримки виплати такої не була здійснена.

В судовому засіданні, ОСОБА_1, вину у вчиненні вищевказаного адміністративного правопорушення не визнав, оскільки він, на момент вчинення вказаного правопорушення не був та на сьогоднішній день не є відповідальною особою підприємства за проведення розрахунків з працівниками, звільненими з роботи. Тому, з цих підстав, просив його виправдати.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1, дослідивши матеріали справи приходжу до наступного висновку.

У відповідності до ст.ст. 116, 117 КЗпП України, при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. У разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.

Частина ст. 41 ч. 1 КУпАП передбачає відповідальність, зокрема, за порушення строків розрахунків з працівниками, звільненими з підприємтсва (установи, організації).

Наказом № 10 від 03.11. 2012 року, виданим розпорядчим директором ВАТ "Закарпатський арматурний завод" - ОСОБА_5 було звільнено з роботи сторожів - ОСОБА_2, ОСОБА_3 та начальника охорони - ОСОБА_4, у зв'язку з ліквідацією підприємства - ВАТ "Закарпатський арматурний завод". У порушення вимог ст. 117 КЗпП України, розрахунок із звільненими працівниками - ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4, не було здійснено в день звільнення, який вважається останнім днем роботи, а через 20 днів після звільнення, а саме - 23 листопада 2012 року. У цей день працівникові має бути повністю виданий розрахунок із заробітної плати: має бути видана заробітна плата, включаючи оплату праці за останній день роботи, компенсація за невикористані дні відпустки.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП про розгляді справи суд зобов'язаний з'ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Адміністративним правопорушенням (ст.9 КУпАП) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність особи, яка посягає на державний або громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Склад адміністративного правопорушення включає в себе ознаки, які характеризують зовнішній прояв поведінки особи, його спрямованість та наслідки; ознаки, що характеризують правопорушника і його психічне ставлення до скоєного. Відповідно ознаки складу адміністративного правопорушення об'єднаються у чотири групи (елементи): об'єкт адміністративного правопорушення, об'єктивна сторона адміністративного правопорушення, суб'єкт адміністративні правопорушення та суб'єктивна сторона адміністративного правопорушення. Всі зазначені елементи складу адміністративного правопорушення є обов'язковими. Суб'єктом адміністративного правопорушення - це особа, яка його вчинила та яка підлягає адміністративній відповідальності за вчинення такого.

З аналізу складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 41 ч. 1 КУпАП вбачається, що відповідальною особою за несвоєчасний розрахунок із звільненими працівниками є керівник підприємства, установи, організації.

Таким чином, особою, яка підлягала б відповідальності за вчинення вищевказаного адміністративного правопорушення є розпорядчий директор ВАТ "Закарпатський арматурний завод" - ОСОБА_5, як керівник підприємства на момент скоєння адміністративного правопорушення, тому голова ліквідаційної комісії - ОСОБА_1, не є суб'єктом вчинення інкримінованого йому адміністративного правопорушення, тому не є особою, яка підлягає адміністративній відповідальності за вчинення даного правопорушення.

Між тим, відповідно до ч. 2 ст. 38 КУпАП, якщо справа про адміністративне правопорушення підвідомча суду, стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні не пізніш як через три місяці з дня його виявлення.

Даних, які б свідчили про те, що правопорушення є триваючим і, як наслідок, строк притягнення особи до адміністративної відповідальності слід рахувати з дня його виявлення, в матеріалах справи немає.

При розгляді справ, які віднесені до компетенції суду, моментом відліку строку давності притягнення до адміністративної відповідальності є день вчинення правопорушення.

Як встановлено судом, вищевказане адміністративне правопорушення мало місце 03 листопада 2012 року, а отже на момент розгляду справи судом строки накладення адміністративного стягнення сплинули.

Згідно з вимогами п. п. 1, 7 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі, зокрема відсутності складу адміністративного правопорушення та у разі спливу строків накладення адміністративного стягнення, передбачених ст. 38 КУпАП.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 38,247,279,283,284 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В:

Провадження по справі відносно ОСОБА_1 за ст. 41 ч. 1 КУпАП, на підставі п. п. 1, 7 ст. 247 КУпАП - закрити у зв"язку із відсутністю події і складу адміністративного правопорушення та у зв"язку із закінченням на момент розгляду справи строків, передбачених ст. 38 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, або на неї може бути внесено подання прокурора протягом десяти днів з дня винесення постанови шляхом подачі апеляційної скарги до апеляційного суду Закарпатської області через Рахівський районний суд Закарпатської області.

Суддя Рахівського районного суду: Ємчук В.Е.