П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 вересня 2014 року суддя Дніпровського районного суду м. Києва Курило А.В., розглянувши матеріали адміністративної справи, які надійшли з Дніпровського ВДАІ ГУ МВС України в м. Києві про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, непрацюючого, проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3,

у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КпАП України,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1, 29 липня 2014 року о 16 годині 10 хвилин, керував транспортним засобом «Yamaha Jog» рама TF 2163561 без державного номеру, по Дніпровському шосе, в місті Києві, з ознаками наркотичного спяніння, а саме: зіниці очей, що не реагують на світло, поведінка, що не відповідає обстановці. Від медичного огляду, для встановлення стану спяніння в установленому законом порядку відмовився, в присутності двох свідків.

Своїми діями ОСОБА_1 порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху України.

В судове засідання ОСОБА_1 двічі не зявився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини не явки суд не повідомив. За таких обставин суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Згідно абз. 2 п. 27 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» від 23 грудня 2005 року № 14, якщо водій ухиляється від огляду, це є підставою для притягнення порушника до адміністративної відповідальності.

Згідно абз. 4 п. 27 постанови Пленуму Верховного Суду розяснено, що для притягнення до відповідальності за ст. 130 КпАП не має значення, протягом якого часу особа, яка перебуває у стані спяніння чи під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, керувала транспортним засобом. Правопорушення вважається закінченим з того моменту, коли він почав рухатись.

Згідно з абз. 3 п. 28 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» від 23 грудня 2005 року № 14, позбавлення права керувати транспортними засобами можна застосовувати тільки як основне адміністративне стягнення.

Статтею 30 КпАП України, передбачена можливість позбавлення особи права керування транспортними засобами за грубе або повторне порушення порядку користування цим правом.

З письмових пояснень особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, які містяться в протоколі про адміністративне правопорушення вбачається, що він відмовився від проходження медичного огляду у лікаря-нарколога /а.с. 1/.

Суд, дослідивши матеріали справи, а саме: протокол про адміністративне правопорушення, пояснення, рапорт, приходить до висновку, що в діях водія ОСОБА_1 вбачається склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КпАП України.

За таких обставин, відповідно до ст. 33 КпАП України, враховуючи характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що помякшують і обтяжують відповідальність, суд вважає, що на нього слід накласти адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування всіма видами транспортних засобів.

Крім того, згідно ст. 40? КпАП України, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення підлягає стягненню з особи, на яку його накладено у розмірі визначеному ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» від 08 липня 2011 року (зі змінами і доповненнями).

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 33, 40?, 130 ч.1, 252, 283-285, 289, 291, 294 КпАП України, суд, -

п о с т а н о в и в:

Визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КпАП України, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування всіма видами транспортних засобів строком на 2 /два/ роки.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 0,03 мінімальної заробітної плати, що на день винесення постанови становить 36 гривень 54 копійки.

Постанова може бути оскаржена до Апеляційного суду м. Києва протягом десяти днів з дня її винесення через Дніпровський районний суд м. Києва.

Строк предявлення постанови до виконання три місяці з дня набрання постановою законної сили.

Суддя: