Справа № 404/3088/14-п
Номер провадження 3/404/869/14
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 травня 2014 року м. Кіровограда

Суддя Кіровського районного суду м. Кіровограда Загреба І.В., розглянувши матеріали справи, що надійшли з територіальної державної інспекції праці у Кіровоградській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний код НОМЕР_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, українця, гр.України, працюючого комерційним директором ПП «Сімекс Кіровоград - Центр», проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3,

- за ч.1 ст.41 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 будучи комерційним директором ПП «Сімекс Кіровоград - Центр» допустив порушення вимог вимог ст. 83 КЗпП України та ст. 24 Закону України „Про відпустки", якими передбачено, що при звільненні працівника йому виплачується грошова компенсація за всі не використані ним дні щорічної відпустки, а також додаткової відпустки працівникам, які мають дітей. Так, компенсація за дні невикористаної щорічної відпустки, звільненій на підставі наказу від 11.08.2013 №4-К, продавцю-консультанту ОСОБА_2 за період роботи з 01.08.2011 по 12.08.2013 не нарахована та відповідно не виплачена. Станом на день перевірки порушення не усунене та відповідно триває.

Також, допустив порушення вимог ч.2 ст. 30 Закону України «Про оплату праці» щодо обов'язку роботодавця забезпечити достовірний облік виконуваної працівником роботи. В ході перевірки ПП „Сімекс Кіровоград-Центр" встановлено, що згідно табелю обліку робочого часу за серпень 2013 року, день звільнення продавця-консультанта ОСОБА_2 (наказ від 11.08.2013 №4-к) - 12 серпня 2013 року не рахується робочим, в той час як відповідно до вимог п. 2.26. Інструкції про порядок ведення трудових книжок, затвердженої наказом Міністерства праці, Міністерства юстиції та Міністерства соціального захисту населення №58 від 29.07.1993, день звільнення вважається останнім робочим днем. При цьому, відповідно до пояснень наданих керівником підприємства, ОСОБА_2 12 серпня 2013 року фактично не працювала, тому заробітна плата їй не нараховувалась та не виплачувалась. Вищезазначене свідчить про порушення вищезазначеної статті.

В ході проведення перевірки встановлено, що працівники підприємства протягом 2011-2013 років не перебували у щорічних відпустках повної тривалості, що є порушенням вимог ст. 80 КЗпП України та ст. 11 Закону України „Про відпустки", вимоги яких забороняють ненадання щорічних відпусток повної тривалості протягом двох років підряд, а також ненадання їх протягом робочого року особам віком до вісімнадцяти років та працівникам, які мають право на щорічні додаткові відпустки за роботу із шкідливими і важкими умовами чи з особливим характером праці.

Вказаними діями ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.41 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

У судовому засіданні ОСОБА_1 вину визнав та пояснив, що дійсно за обставин та часу вказаних у протоколі вчинив адміністративне правопорушення.

У той же час, вина ОСОБА_1 у вчиненні даного адміністративного правопорушення підтверджується також наданими та дослідженими доказами: протоколом про адміністративне правопорушення №11-01-078/0320 від 24.03.2014 року, який підтверджує обставини встановлені судом (а.с.2-4); актом перевірки № 11-01-078/0365 від 21.03.2014 року, згідно з яким при перевірці додержання законодавства про працю встановлені порушення трудового законодавства (а.с.5-10); копією наказу №2 від 14.05.2014 року, згідно якого ОСОБА_1 прийнято на посаду комерційного директора ПП «Сімекс Кіровоград - Центр» (а.с.11), витягом із статуту та змінами до статуту ПП «Сімекс Кіровоград - Центр» (а.с.12-14); копією наказу №4-к від 11.08.2013 року, про звільнення з роботи ОСОБА_2 (а.с.16), копією табелю обліку використання робочого часу за серпень 2013 року та розрахуково платіжною відомістю (а.с.17-18).

Дослідивши матеріали справи у їх сукупності, вважаю доведеною вину ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, а його дії такими, що підпадають під ознаки правопорушення, передбаченого ст.41 ч.1 КУпАП, оскільки він, будучи посадовою особою підприємства, який безпосередньо відповідає за терміни виплати заробітної плати, строки та обсяг її виплати, вчинив порушення вимог законодавства про працю.

При накладенні стягнення згідно з вимогами ст.33 КУпАП враховую характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують та обтяжують відповідальність.

Із врахуванням особи винного, який раніше до адміністративної відповідальності не притягувалася, вину у вчиненому визнав, працює, вважаю за можливе накласти стягнення у межах закону, який ним порушено у виді штрафу, яке за своїм видом та мірою є справедливим, необхідним та достатнім для виховання ОСОБА_1 в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобіганню вчинення нею нових правопорушень.

Відповідно до ст.40-1 КУпАП стягнути з ОСОБА_1 судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення, як з особи, на яку накладено стягнення.

Керуючись ст.ст.33, 40-1, 41 ч.1, 283 - 285 КУпАП, суддя,

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.41 КУпАП, та накласти на нього стягнення у виді штрафу в розмірі 510 гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави 36 грн. 54 коп. судового збору.

Постанова може бути оскаржена або на неї може бути внесено подання прокурора до апеляційного суду Кіровоградської області протягом 10 діб з дня винесення через Кіровський районний суд м. Кіровограда.

Суддя Кіровського районного суду

м. Кіровограда ОСОБА_3