АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 545/2356/14-п
Номер провадження 33/786/188/14
Категорія ст.130 ч.1 КпАП України
Головуючий у 1-й інстанції Цибізова С. А.
Доповідач ап. інст. ОСОБА_1
ПОСТАНОВА ПО СПРАВІ ПРО АДМІНПРАВОПОРУШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 липня 2014 року м. Полтава

Суддя Судової палати у кримінальних справах

апеляційного суду Полтавської області ОСОБА_1 розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві 23 липня 2014 року адміністративну справу за апеляцією ОСОБА_2 на постанову судді Полтавского районного суду від 03 липня 2014 року.

Цією постановою

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, гр. України, мешкає у с.Розсошенці, вул.Західна,16
визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 3 400 грн. із стягненням судового збору у розмірі 36,54 грн.

Як установив суд, 10.05.2014 року, близько 21 год. 50 хвилин ОСОБА_2 керував автомобілем ВАЗ -211400 з державним номером ВІ 3650 АН на 429 км. автодороги Харків-Довжанський з явними ознаками алкогольного спяніння, від проходження медичного огляду на стан спяніння відмовився, чим порушив п. п.2.5,2.9 Правил дорожнього руху України.

В апеляції ОСОБА_2 ставиться питання про скасування постанови та справу закрити за відсутністю у його діях складу правопорушення за ч.1 ст. 130 КУпАП.

Вважає, що постанова винесена з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Далі апелянт зазначає, що на його вимогу працівник міліції відмовився надати документи реєстрації алкотестера » Драгер» в МОЗ України та Держспоживстандартом і тому він не пройшов перевірку на стан алкогольного спяніння на алкотестері. Після його (апелянта)відмови пройти перевірку на алкотестері працівник міліції повинен був надати йому можливість пройти огляд в медичному закладі, але цих вимог «Інструкції про виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» не виконав.

В апеляційну інстанцію гр. ОСОБА_2 не зявився, в той час коли заздалегідь був повідомлений про день, час і місце розгляду його апеляційною скарги.

Вивчивши наявні матеріали справи та проаналізувавши доводи поданої апеляції, не знаходжу підстав до її задоволення, виходячи з наступного.

Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення, згідно ст.280 КУпАП, зобовязаний зясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що помякшують і обтяжують відповідальність, а також зясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до приписів ст.252 КУпАП орган ( посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному дослідженню всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Матеріали справи про адміністративне правопорушення та прийняте по ній судове рішення свідчать, що її розгляд проведений у відповідності до вимог чинного законодавства, тобто всебічно, повно і обєктивно, а висновки суду ґрунтуються на ретельно перевірених в судовому засіданні доказах та належним чином вмотивована.

Із змісту протоколу серія АВ 2 № 702617 від 10.05.2014 року вбачається, що гр. ОСОБА_3 близько 21 год.50 хв. керував транспортним засобом в стані алкогольного спяніння, на пропозицію пройти медобстеження відмовився, що засвідчив власноручним записом (а.с.1).

Наведені в протоколі обставини підтвердили свідки ОСОБА_4 та ОСОБА_5П.(а.с.2,3), що стверджується їх письмовими поясненнями від 10.05.2014 року.

Одночасно в зазначеному протоколі працівником ДАІ гр. ОСОБА_2 було повідомлено про розгляд справи про адміністративне правопорушення стосовно нього в суді за місцем його проживання та факт оголошення йому таких даних він також засвідчив

власноручним підписом ( а.с.1 ).

Не заслуговує на увагу твердження ОСОБА_2 про відсутність у протоколі про адміністративне правопорушення статті 130 ч.1 КУпАП складу адміністративного правопорушення, оскільки це спростовується змістом мотивувальної і резолютивної частини оскаржуваної ним постанови.

При розгляді судом справи відносно гр. ОСОБА_2 судом належним чином перевірені докази, які стверджують його вину у вчиненні адміністративного правопорушення, адміністративне стягнення накладено на правопорушника в мінімальному розмірі, передбаченому діючою на той час санкцією ч.1 ст. 130 КУ пАП та зазначене судове рішення належним чином вмотивоване.

За таких умов, твердження ОСОБА_2 про незаконність оскаржуваної ним постанови суду є безпідставними, як і необхідність закриття провадження по справі на підставі ч.2 ст.38 КУпАП.

Виходячи з викладеного та керуючись ст.ст.289, 294 КУпАП,-

П о с т а н о в и л а :

Апеляційну скаргу громадянина ОСОБА_2 залишити без задоволення, постанову Полтавського районного суду від 03 липня 2014 року відносно нього без змін.

Постанова є остаточно і оскарженню не підлягає.

Суддя апеляційного суду Довгаль С.А.

Полтавської області