Справа № 214/4754/14-п
3/214/778/14
П О С Т А Н О В А

Іменем України

28 травня 2014 року суддя Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області ОСОБА_1, розглянувши матеріали справи, які надійшли від Територіальної державної інспекції праці у Дніпропетровській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, працює: ТОВ «Геомер» - директором, мешкає за адресою: м. Кривий Ріг, мкр. 5-й Зарічний, 61-61

по ст. 41 ч. 1 КпАП України, -

В С Т А Н О В И В:

15.05.2014 року в ході проведення позапланової перевірки ТОВ «Геомер», яка здійснена на підставі звернення ОСОБА_3 до ТДІзПП у Дніпропетровській області з питань документального оформлення звільнення, виплати розрахункових коштів, видачі трудової книжці, тощо. Перевіркою встановлено наступне: при перевірці наданих бухгалтерських документів встановлено, що на ТОВ «Геомер» виплата заробітної плати за другу половину лютого 2014 року була проведена 08 квітня 2014 року, за березень2014 року була проведена одноразово 08 квітня 2014 року, чим порушені вимоги ч.1,2 ст. 115 КЗпПУ та ст. 24 ЗУ «Про оплату праці».

В ході проведення перевірки встановлено, що ОСОБА_3 був звільнений 15.04.2014 року згідно наказу №6 вк від 15.04.2014 року за ст. 38 КЗпПУ. З 01.04.2014 року по 15.04.2014 рік. Так як ОСОБА_3 перебував у відпустці без збереження заробітної плати починаючи з 01 квітня по 15 квітня 2014 року, наказ №4-вк від 01.04.2014 року, особиста заява на відпустку від 31.03.2014 року заробітна плата за квітень 2014 р. не нараховувалась, але грошова компенсація за всі не використані ОСОБА_3 дні щорічної відпустки не нарахована та не виплачена, чим порушені вимоги ч.1 ст. 116 КЗпПУ.

Перевіркою встановлено, що ОСОБА_3 працював у ТОВ «Геомер» з 20.11.2012 року, наказ №4 від 20.11.2012 року. Згідно даних особової картки ф.П-2 ОСОБА_3 у щорічній відпустці жодного разу не перебував. 15.04.2014 року ОСОБА_3 звільнився, згідно наказу №6-вк від 15.04.2014 року за ст. 38 КЗпПУ. Відомості нарахування грошової компенсації за всі невикористанні ним дні щорічної відпустки не надані, що дає підстави вважати про їх відсутність. Відомості про виплату заробітної плати ОСОБА_3 у квітні 2014 року також не надані, що дає підстави вважати що компенсація не була виплачена. Таким чином в наявності порушення вимог ст. 3 КЗпПУ та ч.1 ст. 24 ЗУ «Про відпустки». Таким чином в ході перевірки виявлені порушення чинного трудового законодавства: ч.ч.1,2 ст. 115 КЗпПУ та ст.24 «Про оплату праці»; ст. 83 КУпПУ та ч.1 ст. 24 ЗУ «Про відпустку».

ОСОБА_2 до суду зявився, вину в скоєному визнав в повному обсязі, просив суворо його не карати.

Суд дослідивши письмові матеріали справи, приходить до висновку, що в діях правопорушника ОСОБА_2 міститься склад правопорушення, передбаченого ст. 41 ч. 1 КпАП України.

Керуючись ст.ст. 41 ч.1,251,268, 283, 284 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

Притягнути ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ст. 41 ч.1 КУпАП на накласти покарання у вигляді штрафу 510 гривень на користь держави.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір 36 грн. 54 копійки.

Постанову може бути оскаржено в апеляційний суд Дніпропетровської області через Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу терміном 10 днів з дня винесення постанови.

Суддя С.С. Мхітарян