Провадження № 3/537/365/2014
Справа № 537/2451/14-п
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12.06.2014 року суддя Крюківського районного суду міста Кременчука Полтавської області ОСОБА_1, розглянувши адміністративний матеріал, який надійшов з територіальної державної інспекції з питань праці у Полтавській області про притягнення до адміністративної відповідальності фізичної особи, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, українця, громадянина України, працюючого: ТОВ «МЖК Митлобуд» - директор, проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3

за частиною 1 статті 41 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

в с т а н о в и в:

До Крюківського районного суду міста Кременчука Полтавської області надійшов протокол від 23 квітня 2014 року про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 про вчинення ним правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 41 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Згідно зазначеного протоколу, при перевірці головним державним інспектором праці територіальної державної інспекції з питань праці у Полтавській області ОСОБА_3 виявлено порушення, саме:

- статті 96 КЗпП України частини З статті 6 Закону України "Про оплату праці" в частині формування тарифної сітки (схеми посадових окладів) з урахуванням міжкваліфікаційних (міжпосадових) співвідношень розмірів тарифних ставок (посадових окладів). Так, відповідно до штатного розпису на 2013 р., затвердженого директором підприємства посадовий оклад юриста становить 1360,00 грн. (розділ 2 - професіонали), водія автотранспортного засобу - 1470,00 грн. (розділ 8 - оператори та складальники 5 устаткування і машин) та обліковця з реєстрації бухгалтерських даних - 1830,00 грн. (розділ 4 - технічні службовці). Кваліфікаційні вимоги (міжпосадові співвідношення) при встановлені посадових окладів не враховані;

- частини другої статті 97 КЗпП України, частини першої статті 15 Закону України "Про оплату праці", умови оплати праці не визначені у колективному договорі (колективний договір не укладався); питання оплати праці не погоджені з виборним органом первинної профспілкової організації ( профспілковим представником), що представляє інтереси більшості працівників, а й разі його відсутності з іншими повноважним на представництво трудовим колективом органом ( положення про оплату праці при перевірці не надано);

- частини 1, 2 статті 115 КЗпІІУ та частини 1 статті 24 Закону України "Про оплату праці" якою визначено, що виплата заробітної плати не проводиться не менше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує 16 календарних днів, не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата, Так, виплату заробітної плати працівникам підприємства за січень, лютий березень проведено на загальну суму 86,9 тис. грн. 18.04.2014 р. згідно видаткових касових ордерів;

- частини З статті 115 КЗпП України та частини З статті 24 Закону України "Про оплату праці", не проводиться нарахування та виплата заробітної плати за першу половину місяця, що повинна становити не менше оплати ніж за фактично відпрацьований час з розрахунку посадового окладу працівника. Підтвердження про нарахування та виплату заробітної плати за першу половину січня, лютого, березня та квітня 2014 р. при перевірці не надано (відсутнє).

- частини 4 статті 115 КЗпПУ та статті 21 Закону України "Про відпустки" в частині якої визначено, що виплата заробітної плати за весь час щорічної відпустки проводиться не пізніше ніж за три дні до початку відпустки. Відповідно до наказу № М/К - 000005 від 02.01.14 р. муляру ОСОБА_4 надано щорічну основну відпустку терміном 24 календарних дні в період з 03 січня 2014 року по 27 січня 2014 року. Підтвердження про виплату заробітної плати за час щорічної відпустки не менше ніж за три дні до її початку при перевірці не надано (відсутнє). Дане порушення також має місце по відношенню до працівників: ОСОБА_5, ОСОБА_6 та інших.

- статті 34 Закону України "Про оплату праці", а саме не проводиться нарахування компенсації втрати частини заробітної плати у зв'язку з порушенням строків її виплати відповідно до індексу зростання цін на споживчі товари і тарифів на послуги у порядку, встановленому чинним законодавством. Так, відповідно до видаткових касових ордерів від 15 січня 2014 року працівникам проведено виплату заробітної плати за листопад 2013 року. На загальну суму 90444,35 грн. Нарахування компенсації втрати частини заробітної плати не проведено, що підтверджується розрахунковими відомостями за вищевказаний період, при цьому приріст індексу споживчих цін за період невиплати грошового доходу становить 0,5%,. Дане порушення також має місце і в квітні місяці по відношенню до всіх працівників підприємства.

- частини 5 статті 97 КЗпПУ та частини З статті 15 Закону України "Про оплату праці" щодо оплати праці працівникам підприємства в першочерговому порядку. Всі інші платежі повинні здійснюються підприємством після виконання зобов'язань щодо оплати праці. Так, в лютому - березні 2014 року при надходженні грошових коштів на рахунок та в касу підприємства у розмірі 176,6 тис. грн.., були використані: на сплату податків - 52,6 тис. грн., інші потреби (оплата за ГСМ, електроенергію, буд. Матеріали та оплата підрядникам) - 51.8 тис. грн., на виплату заробітної плати - кошти не використовувались. Станом на 01.04.14 р. заборгованість по заробітній платі становить 209,7 тис. грн.. (невиплачені частини заробітної плати за грудень 2013 р. -січень - березень 2014 р.), а станом на 18 квітня 2014 року 113,8 тис. грн. (не виплачена заробітна плата за грудень 2014р.). В період перевірки проведено виплату заборгованої заробітної плати за січень - березень 2014 року згідно видаткових касових ордерів від 18 квітня 2014 року на загальну суму 89,6 тис. грн

- частини 1 статті 116 КЗпП України, а саме не проводиться в день звільнення працівника, виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації. Так, наказом від 18 грудня 2013 року за № 151 звільнено начальника комерційного відділу ОСОБА_7 Виплату належних працівнику сум не проведено (підтвердження при перевірці не надано). Станом на 18 квітня 2014 року не проведено розрахунки з 5 звільненими працівниками на загальну суму 13,7 тис. грн.

- частини 1 статті 117 КЗпП України не проводиться нарахування та виплата середнього заробітну за весь час затримки по день фактичного розрахунку звільненим працівникам, у разі невиплати в день звільнення всіх коштів належних працівникові. Так, наказом № 15 від 17лютого 2014 року звільнено вулканізаторника ОСОБА_8 з 17 лютого 2014 року по пункту 1 статті 36 КЗпП України за угодою сторін, виплату в день звільнення належних сум при звільненні не проведено (згідно відомості на видачу заробітної плати за лютий 2014 року проведено нарахування у сумі 1975,27 грн., де за фактично відпрацьований час - 551,65 грн., доплата за шкідливі умови праці - 44,13 грн., компенсація за невикористану відпустку - 1379,49 грн.). Виплату остаточного розрахунку при звільнені проведено лише 28 лютого 2014 р. за видатковим касовим ордером № 14 від 28 лютого 2014 року до відомості на виплату грошей № 5 за лютий 2014 року де за порядковим номером 16 значиться прізвище ОСОБА_8, сума 1618,54 грн., та підпис. Середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку ОСОБА_8, не нараховувався та не виплачувався.

- пункту 10 розділу IV постанови Кабінету міністрів України "Порядок обчислення середньої заробітної плати", а саме при обчисленні середньої заробітної плати для нарахування виплат за час щорічної відпустки не проводиться коригування на коефіцієнт підвищення тарифних ставок (посадових окладів) на підприємстві, що проводяться у розрахунковому періоді, так і в періоді, протягом якого за працівником зберігається середній заробіток, заробітна плата, включаючи премії та інші виплати, що враховуються при обчисленні середньої заробітної плати, за проміжок часу до підвищення. Так, при обчисленні середньої заробітної плати для нарахування виплат за час щорічної відпустки ОСОБА_9 (наказ від 31 січня 2014 року за № М/К - 000003) не проведено коригування в зв'язку з підвищенням в розрахунковому періоді посадового окладу, (посадовий оклад з 01 листопада 2013 року. - 2460,00 грн.).

- пункту 7 розділу IV постанови Кабінету міністрів України "Порядок обчислення середньої заробітної плати", а саме святкові та неробочі дні (стаття 73 Кодексу законів про працю України), які припадають на період відпустки, не виключаються з розрахункового періоду. Так, наказом від 31 січня 2014 року за № М/К - 000003) надано щорічну відпустку ОСОБА_9 При розрахунку середньої заробітної плати з розрахункового періоду не виключені світкові і неробочі дні. Порушення на момент перевірки не усунено (підтвердження відсутнє).

ОСОБА_2 порушив статтю 96, частину 2, 5 статті 97, частину 1, 2, З, 4 статті 115, частину 1 статті 116, частину 1 статті 117 КЗпПУ, частину З статті 6, частину 1, 3 статті 15, частину 1, 3 статті 24, статтю 34 Закону України "Про оплату праці", статтю 21 ЗУ Про відпустки, п. 10, п. 7 ПКМУ № 100., чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене частиною 1 статті 41 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

В судове засідання ОСОБА_2 не зявився, про дату, час та місце розгляду справи належним чином повідомлений, про причини неявки суд не повідомив.

Окрім того, вина ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 41 Кодексу України про адміністративні правопорушення підтверджується також наявними письмовими матеріалами справи, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення №16-03-25/72 від 23 квітня 2014 року, актом перевірки №16-03-25/60 та іншими матеріалами справи в їх сукупності.

Отже, оцінюючи наявні письмові докази справи про адміністративне правопорушення в їх сукупності, події та характер адміністративного правопорушення, дослідивши всебічно і повно всі обставини справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, суд приходить до висновку про доведеність вини ОСОБА_2 у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 41 Кодексу України про адміністративні правопорушення і вважає за можливе накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в межах санкції статті Кодексу України про адміністративні правопорушення, за якою його притягнуто до адміністративної відповідальності.

Обираючи вид стягнення правопорушникові, суддя обставин, що помякшують чи обтяжують покарання, не вбачає.

Законом України «Про судовий збір» передбачено справляння судового збору у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, у звязку із чим суд вважає за необхідне стягнути з ОСОБА_2 суму судового збору в розмірі 36 грн. 54 коп. в дохід держави.

Керуючись статтями 24, 284, частиною 1 статті 41 Кодексу України про адміністративні правопорушення, Законом України «Про судовий збір», суддя -

п о с т а н о в и в:

ОСОБА_2 визнати винним у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 41 Кодексу України про адміністративні правопорушення і накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 510 грн. в прибуток держави.

Стягнути з ОСОБА_2 судовий збір в розмірі 36 грн. 54 коп. в дохід держави.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена або на неї може бути внесено протест прокурора до апеляційного суду Полтавської області через Крюківський районний суд міста Кременчука Полтавської області протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя: Д.О. Зоріна