Справа 573/1523/14-п
Номер провадження 3/573/550/14
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 серпня 2014 року м. Білопілля

Білопільський районний суд Сумської області в складі:

судді : Кліщ О.В.

при секретарі : Краснянської Ю.С.

за участю представника : ОСОБА_1

педагога: ОСОБА_2

розглянувши справу, яка надійшла від відділу ДАЇ з обслуговування Білопільського району, підпорядкованого УМВС України в Сумській області, про притягнення до адміністративної відповідальності,-

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, українця, громадянина України, уродженця та мешканця ІНФОРМАЦІЯ_2,ІНФОРМАЦІЯ_3, приватного підприємця, -

-за ст.124 КУпАП,-

ВСТАНОВИВ :

Інспектором ВДАЇ Білопільського району лейтенантом міліції ОСОБА_4 складено протокол серії АВ2 № 700237 від 24.07.2014 року відносно гр. ОСОБА_3 про притягнення його до адміністративної відповідальності за адміністративне правопорушення, передбачене ст.124 КУпАП, яке проявилось у тому, що ОСОБА_3 01 червня 2014 року, о 16годині 40 хвилин, в м.Білопілля на вул. Леніна керував автомобілем марки NISSAN PRIMERA, номерний знак НОМЕР_1 та при русі заднім ходом не впевнився, що це буде безпечним та скоїв зіткнення з велосипедистом гр.ОСОБА_5, який керував велосипедом, внаслідок чого автомобілю та велосипеду завдано механічні пошкодження.

ОСОБА_3 порушив вимоги п.10.9 Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за ст.124 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_3 своєї вини в скоєнні правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП не визнав і пояснив, що він не допускав порушень правил дорожнього руху, тому відмовився від пояснення при складанні протоколу про адміністративне правопорушення, але підписав зазначений протокол.

В запереченні на протокол про адміністративне правопорушення ОСОБА_3 вказав, що вважає складання протоколу відносно нього майже через 2 місяці після пригоди безпідставним та незаконним, не погоджується з протоколом про адміністративне правопорушення № 700237 від 24.07.2014 року, так як порушення п.10.9 ПДР України стосується виключно однієї умови - руху автомобіля, а в його випадку автомобіль не рухався, а стояв на прилеглій до приміщення типорафії території. По тротуару вздовж прилеглої території рухався велосипедист, котрий вїхав в його автомобіль (задню ліву частину), розбивши при цьому фару та зламавши раму на велосипеді. До того ж, згідно ПДР п.6.6 в: велосипедистам забороняється: рухатися по тротуарах і пішохідних доріжках (крім дітей до 7 років на дитячих велосипедах під наглядом дорослих). Тому вважає винним у порушення ПДР велосипедиста.

Вважає порушенням вимог ч.2 ст. 19 Конституції України та п.6.1 Інструкції з оформлення працівниками Державтоінспекції МВС матеріалів про адміністративнв правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України 26.02.2009року № 77 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 24 квітня 2009 року за № 374/16390), у відповідності до якої у разі порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна, на місці ДТП складається протокол про адміністративне правопорушення стосовно цих осіб, до якого додаються : схема місця ДТП, що підписується особами, які брали участь в огляді, та працівником Державтоінспекції МВС; пояснення учасників пригоди та свідків ( у разі їх наявності); показання технічних приладів та засобів фото- і відеоспостереження; інші матеріали, які необхідні для прийняття рішення в справі.

Просив ухвалити рішення, яким закрити провадження у справі в звязку з відсутністю адмінправопорушення.

Свідок ОСОБА_4 в судовому засіданні пояснив, що він працює інспектором відділу ДАЇ Білопільського району та складав протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_3, та вважає, що водій ОСОБА_3 допустив ряд порушень Правил дорожнього руху, а саме: 1) не викликав відразу після ДТП співробітників ДАЇ; 2) не відвіз в медичний заклад малолітнього постраждалого; 3) якщо спірна ситуація- не знайшов двох свідків, щоб вони підтвердили фактичні обставини пригоди. Тобто жодного з вищезазначених пунктів не виконав ОСОБА_3

А що стосується складання протоколу майже через два місяці після пригоди, то ніяких порушень у цьому свідок не вбачає, він керувався постановою слідчого про закриття кримінального провадження від 16.07.2014 року.

Також свідок ОСОБА_4 пояснив, що місце, де зі слів правопорушника стояв автомобіль,- являється проїжджою частиною, так як вїзд на прилеглу територію являється проїжджою частиною, призначений для руху транспорту, там стоянки немає. До того ж на тому місці, де начеб-то стояв автомобіль ОСОБА_3, і яке є дорогою для транспортних засобів - автомобілю стояти не можна, так як він перекриває вїзд пожежному транспорту, швидкій допомозі, тощо.

Свідок ОСОБА_6 суду пояснив, що проводив досудове розслідування за заявою батька неповнолітнього велосипедиста ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_4,- ОСОБА_7, за фактом скоєння водієм ОСОБА_3 наїзду на його неповнолітнього сина автомобілем NISSAN, внаслідок чого син отримав тілесні ушкодження. Ним складалась схема ДТП з участю неповнолітнього ОСОБА_5В.з виходом на місце ДТП.

А що стосується участі ОСОБА_3, то останній на час проведення слідчих дій знаходився за кордоном, що не заперечував в судовому засідання ОСОБА_3, пояснивши, що в період з 9 по 17 липня 2014 року він знаходився за кордоном.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_8 пояснив, що «честно говоря» нічого не бачив, так як перебував у дворі типографії, метрах за 20 від місця знаходження автомобіля і не підходив 01.06.2014 року до місця події, не чув змісту розмови між ОСОБА_3 та велосипедистом. Але підтвердив, що місце вїзду до типографії є людним місцем, там весь час ходять люди.

Малолітній ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_4, допитаний в судовому засіданні в присутності батька та педагога, пояснив, що 01.06.2014 року,о 16-40, він їхав на власному велосипеді від місця роботи свого батька, по вул.Леніна в м.Білопілля, до себе додому мимо типографії і побачив, як з двору типографії здає заднім ходом прямо на дорожку, де ходять пішоходи та де їхав він,- автомобіль під керуванням ОСОБА_3 Він бачив як світилися на задніх фарах автомобіля білі вогні, видно було, що машина рухалася. А так як оглядовість з-за кута будівлі типографії відсутня- він не міг бачити автомобіля, аж поки не підїхав до кута типографії, де з двору типографії заднім ходом виїхав автомобіль NISSAN під керуванням ОСОБА_3, тому він пригальмувати не встиг і вдарився велосипедом в лівий задній бік автомобіля, внаслідок чого травмував руку, отримав гематому на правому бедрі, синці на ногах, тобто отримав тілесні ушкодження легкого ступеню тяжкості.

Згідно протоколу допиту малолітнього (неповнолітнього)свідка від 11 липня 2014 року вбачається, що ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_5, учень Білопільської ЗОШ №2, в присутності батька, ОСОБА_7, показав, що 01 червня 2014 року, близько 16-40 год. він рухався на власному велосипеді по вулиці Леніна в м.Білопілля. Коли він проїжджав поблизу Білопільської типографії, то з двору типографії заднім ходом виїхав автомобіль NISSAN та вдарив його заднім бампером, а саме лівою частиною у переднє колесо велосипеда. Внаслідок цього удару він отримав тілесні ушкодження у вигляді синців та подряпин. Від удару постраждав його велосипед,а саме рама лопнула по шву. З машини вийшов ОСОБА_3 та спитав у нього що будемо робити, на що він відповів що не знає. ОСОБА_3 спитав що болить, на що він відповів, що болить права нога, за яку тримався. Потім ОСОБА_3 сказав йому йти додому та поїдуть до його батьків. Прийшовши додому, хвилин через 15 приїхав ОСОБА_3 та вони разом поїхали до батька на роботу, де разом з батьком вони розмовляли про дану ситуацію. Батько сказав, що зараз поїдуть додому, а завтра будуть вирішувати що робити. Потім ОСОБА_3 поїхав.( а.с.7-8).

Згідно картки прийнття заяви про вчинення кримінального правопорушення, яка надійшла по телефону, Білопільським РВ УМВС України в Сумській області 02.06.2014 року було здійснено запис ЖЕО № 1600 від 02.06.2014 року о 19год.40хв. на підставі повідомлення фельдшера Білопільської ЦРЛ про те, що за медичною допомогою звернувся гр.ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_4, з діагнозом ушиб лівого колінного суглобу і ушиб шейного відділу позвонка. Зі слів 01.06.2014 року на пішоходному переході в м.Білопілля (центрі, збив автомобіль.(а.с.9).

Згідно поясненню ОСОБА_3 від 06 червня 2014 року на імя начальника Білопільського РВ УМВС України в Сумській області, він вказав, що приблизно 01.06.2014 року , близько 16.00 год. або 17.00 год., він залишив свій автомобіль на вїзді до типографії, частина (задня) автомобіля приблизно на пів метра виступала на тротуар у звязку з тим, що із-за бревна, яке лежало поблизу входу до типографії, він не зміг повністю заїхати. Приблизно через 15 хвилин, коли він сів у свій автомобіль, він відчув удар в задню ліву частину автомобіля. Коли він вийшов з нього подивитися що сталося, то побачив, що біля автомобіля стоїть раніше знайомий йому хлопець з велосипедом, він підійшов до нього та почав з ним розмовляти.Цей хлопець сказав йому, що він на швидкості їхав по тротуару та врізався у його автомобіль. Він запитав у хлопця чи нічого не болить, на що той відповів, що вдарився ногою. Від удару в його машині була розбита задня фара та утворилася вмятина на крилі. На велосипеді хлопця лопнула рама по шву. Він сказав хлопцю, щоб той повідомив батьків про дану ситуацію, запропонував йому зїздити до лікарні, але хлопець відмовився, сказав, що біль вже стихає, турбувався, що його будуть ругати за велосипед. На місця пригоди вони з хлопцем знаходились приблизно 15 хвилин, після чого він сказав хлопцю, щоб той йшов додому, а він до них підїде. Потім він поїхав додому до хлопця, а так як його батьків вдома не було, він разом з хлопцем поїхали до батька хлопця на роботу, де він розповів батьку хлопця як все було. Обговоривши цю ситуацію вони ні до якого конкретного рішення не дійшли, після чого розійшлися. Наступного ранку до нього на роботу прийшов батько хлопчика, та сказав, що він винен в даній ситуації та повинен купити хлопцю новий велосипед. Він намагався пояснити, що не винен в цій ситуації, але згоди вони не дійшли.(а.с.5-6).

Згідно постанови про закриття кримінальної справи від 16 липня 2014 року кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за № 0000284 від 12.06.2014 року закрите, в звязку з відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення. Згідно зазначеної постанови встановлено, що під час досудового розслідування було встановлено, що ОСОБА_5 отримав тілесні ушкодження у вигляді забою обох ліктєвих колінних суглобів, забою лівого ліктевого суглобу, забою шийного відділу хребта внаслідок наїзду на нього автомобіля «Ніссан» під керуванням ОСОБА_3, коли останній виїздив заднім ходом з двору типографії. Також встановлено, що у ОСОБА_3 не було прямого умислу на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_5, а наїзд автомобілем на ОСОБА_5 стався внаслідок обмеженої оглядовості напрямку руху при виїзді з двору типографії, що і призвело до наїзду.( а.с.4).

Згідно п.2.10 Правил дорожнього руху, водій повинен невідкладно зупинити транспортний засіб та залишатися на місці пригоди, повідомити органи міліції про ДТП, записати прізвища та адреса свідків, чекати прибуття працівників міліції, не переміщати транспортний засіб та не залишати це місце до приїзду працівників міліції, застосувати заходи для надання медичної допомоги постраждалим. Застосувати усі можливі заходи для збереження слідів пригоди. Але водій ОСОБА_3 в порушення ПДР не повідомив про ДТП.

Згідно постанови Білопільського районного суду Сумської області від 04 серпня 2014 року, ОСОБА_3 визнано винним у скоєнні правопорушення, передбаченого ст. 122-4 КУпАП- залишенні місця ДТП і на нього накладено штраф в сумі 255грн. До того ж в тексті постанови чітко зазначено, що: «У судовому засіданні ОСОБА_3 пояснив, що 01.06.2014 року, виїжджаючи заднім ходом з двору типографії, подаючи при цьому попереджувальний сигнал, він здійснив наїзд на ОСОБА_5В.». Тобто покази ОСОБА_3 щодо обставин події 01.06.2014 року в судовому засіданні від 04 серпня 2014 року були викладені як наїзд на ОСОБА_5, а в судовому засіданні від 08.08.2014 року- Пономаренко В.В. пояснив, що його автомобіль не рухався, а стояв на прилеглій до приміщення типографії території, по тротуару вздовж якої рухався велосипедист, котрий вїхав в його автомобіль.

Суд, вивчивши адміністративний матеріал, вислухавши особу, що притягається до адміністративної відповідальності, свідків, прийшов до висновку, що не зважаючи на невизнання вини, вина ОСОБА_3 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення, схемою, яку складено зі слів велосипедиста, показами свідків в судовому засіданні, постановою Білопільського районного суду від 04.08.2014 року, згідно якої ОСОБА_3 визнав вину в наїзді на велосипедиста, іншими матеріалами кримінального провадження, яке було закрите, згідно постанови про закриття кримінального провадження від 16.07.2014 року.

Жодного з документів- ні постанови Білопільського РВ від 16.07.2014 року, ні постанови суду від 04.08.2014 року ОСОБА_3 не оскаржив.

Тому заперечення водія ОСОБА_3 суд прийняти не може, оскільки вони є необгрунтованими.

Відповідно до п.10.9 ПДР України під час руху транспортного засобу заднім ходом водій не повинен створювати небезпеку чи перешкоди іншим учасникам руху. Для забезпечення безпеки руху він при необхідності повинен звернутися за допомогою до інших осіб.

Вимога цього пункту правил означає, що перед початком руху заднім ходом водій повинен впевнитися, що позаду немає пішоходів або яких-небудь перешкод. В умовах обмеженої чи недостатньої видимості необхідно проявляти особливу зосередженість, а при необхідності, і скористатися допомогою другої особи.

Таким чином в діях водія ОСОБА_3 в наявності склад адміністративного правопорушення, передбачений ст.124 КУпАП.

Згідно ст.40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Керуючись ст.ст.24,33, 40-1, 124,268,279,280 КУпАП,суд, -

П О С Т А Н О В И В :

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП та піддати його адміністративному стягненню у вигляді штрафу на користь держави у розмірі двадцяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 340 (триста сорок) грн.

На підставі ч.2 ст.308 КУпАП у разі несплати штрафу протягом 15 днів з дня вручення постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження або внесення на неї подання прокурора такої постанови- не пізніш як через пятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги або подання без задоволення, з метою примусового виконання цієї постанови органами державної виконавчої служби стягнути з правопорушника подвійний розмір штрафу у розмірі 680 (шістсот вісімдесят) грн.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави судовий збір у сумі 36 (тридцять шість) грн. 54 коп.

Постанова суду у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена до Апеляційного суду Сумськоі області через Білопільський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги, протесту прокурора протягом 10 днів з дня її проголошення.

Термін предявлення постанови до виконання 3 місяці.

Суддя