Провадження № 3/537/1/2014
Справа № 537/3288/13-п
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01.07.2014 суддя Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області ОСОБА_1, розглянувши матеріали, які надійшли з 2-го Міжрайонного відділення ДАІ підпорядкованого УМВС України в Полтавській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянки України, проживаючої за адресою : ІНФОРМАЦІЯ_2, не працюючу,

за ст.124 Кодексу України про адміністративне правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

До Крюківського районного суду м. Кременчука надійшла справа про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 за ст.124 Кодексу України про адміністративні правопорушення від 05.06.2013 року після закриття кримінального провадження по факту ДТП, яка сталася 01.12.2012 року на 207 км +600 м автодороги Бориспіль-Дніпропетровськ-Запоріжжя, за участю автомобілів НОМЕР_1, під керуванням водія ОСОБА_3 та « Форд Скорпіо» д..н.з. 08341 ММ під керуванням водія ОСОБА_2.

За даним фактом 03.12.2012 року СВ Глобинського РВ УМВС України в Полтавській області було розпочато досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000034 за повідомленням ОСОБА_3, яке надійшло до СВ Глобинського РВ 01.12.2012 року за фактом даної дорожньо-транспортної пригоди, в результаті якої ОСОБА_3 та ОСОБА_2 отримали легкі тілесні ушкодження за ч.1 ст.286 КК України.

06.04.2013 року після проведення досудового розслідування ст. слідчим СВ Глобинського РВ УМВС України в Полтавській області ОСОБА_4 винесена постанова про закриття кримінального провадження за даним фактом згідно п.1 ч.1 ст.284 КПК України за відсутності в діянні складу кримінального правопорушення.

Підставою для закриття кримінального провадження слугувало наступне:

- згідно висновку судово-медичної експертизи № 166 від 10.12.2012 року ОСОБА_2 отримала тілесні ушкодження у вигляді різаної рани рото-глотки, гематома, садна лівого гомілково-ступеневого суглобу, синців м»яких тканин нижніх кінцівок, які відносяться до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад злоров»я;

- згідно висновку судово-медичної експертизи № 170 від 11.12.2012 року ОСОБА_3 отримав тілесні ушкодження у вигляді синців м»яких тканин голови, лівої кисті, садна м»яких тканин правого колінного суглобу, які відносяться до легких тілесних ушкоджень;

- згідно висновку судово-медичної експертизи № 171 від 11.12.2012 року ОСОБА_5 отримала тілесні ушкодження у вигляді садна м»яких тканин правої кисті, лівої гомілки, які відносяться до легких тілесних ушкоджень.

На підставі викладеного, 05.06.2013 року інспектором ДПС взводу № 2 ОСОБА_6 було складено на ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 протокол про адміністративне правопорушення серія АГ2 № 555223, згідно якого остання, 01.12.2012 року на 207 км +600 м автодороги Бориспіль-Дніпропетровськ-Запоріжжя, керуючи автомобілем «Форд Скорпіо» д..н.з. 08341 ММ, не переконавшись в безпечному розвороті не надала перевагу в русі автомобілю НОМЕР_2, під керуванням водія ОСОБА_3, який рухався в зустрічному напрямку, що призвело до дорожньо-транспортної пригоди, чим порушила вимоги п.10.1, 10.4 ПДР України, за що передбачена відповідальність за ст.124 КУпАП.

04.03.2014 року адміністративний матеріал прийнятий до свого провадження.

В судовому засіданні представник ОСОБА_2 - адвокат за угодою ОСОБА_7 заявив клопотання про призначення по справі додаткової авто-технічної експертизи, на вирішення якої поставити питання: чи відповідали дії водія ОСОБА_3 в даній дорожній ситуації вимогам Правил дорожнього руху України?; чи мав водій ОСОБА_3, в даній дорожній ситуації уникнути зіткнення?; чи маються в діях водія ОСОБА_3 невідповідності вимогам Правил дорожнього руху України, які б знаходилися, з технічної точки зору, в причинному звязку з даним ДТП? ; чи маються в даній дорожній ситуації в діях водія ОСОБА_2 невідповідності вимогам Правил дорожнього руху України, які б знаходилися, з технічної точки зору, в причинному звязку з виникненням даної ДТП, за умови, що видимість автомобіля під керуванням водія ОСОБА_3 складала більше чим 300 метрів?

Підставою для необхідності призначення додаткової експертизи вказав на те, що попередня судова експертиза з невідомих йому причин не відповіла чи є в діях ОСОБА_3 будь-які порушення правил дорожнього руху. Також вказав, що ОСОБА_2 визнає вину у даному правопорушенні частково, а саме те, що вона своїми діями створила перешкоду для іншого учасника дорожнього руху - ОСОБА_3, однак вважає, що ОСОБА_3 в даній дорожній обстановці мав можливість запобігти даній ДТП.

ОСОБА_2 - в судове засідання не зявилася, хоча про час та місце розгляду справи належним чином повідомлялася, однак завчасно направила до суду заяву про розгляд справи без її участі.

В судовому засіданні потерпілий - ОСОБА_3, при вирішенні клопотання поклався на розсуд суду, при цьому вказав, що немає необхідності для призначення додаткової експертизи, так, як всі необхідні відомості маються в матеріалах справи, та є достатніми для розгляду по суті даної справи про адміністративне правопорушення.

Потерпіла - ОСОБА_5 підтримала думку потерпілого ОСОБА_3 відносно заявленого клопотання.

Постановою суду від 15 квітня 2014 року була призначена додаткова авто-технічна експертиза, проведення експертизи було доручено експертам Харківського науково-дослідного інституту судових експертиз ім. засл. проф.. ОСОБА_8, що знаходиться за адресою: місто м. Харків, вулиця Золочівська, будинок 8 «а».

12.06.2014 року на адресу суду надійшло клопотання № 5190 про надання додаткових вихідних даних та повернутий адміністративний матеріал, згідно якого експертна установа прохає надати додаткові вихідні дані відносно видимості елементів проїзної частини в світлі фар автомобіля «КІА Соренто» при режимі світла (ближнє дальнє); видимості нерухомого неосвітленого та освітленого автомобіля «Форд Скорпіо».

В судовому засіданні 01.07.2014 року потерпілий ОСОБА_3 заперечував проти проведення додаткового огляду місця пригоди з метою встановлення та надання необхідних даних, вказуючи, що всі необхідні дані встановлені при огляді місця пригоди, проведенні досудового розслідування, тощо і немає необхідності затягувати розгляд адміністративної справи і потрібно приймати рішення по наявним даним.

Потерпіла ОСОБА_5 підтримала думку ОСОБА_3

Представник ОСОБА_2 ОСОБА_7 не заперечував проти проведення відтворення, вважаючи, що встановлені нові вихідні дані можуть вказати не невинуватість ОСОБА_2 в скоєнні ДТП.

Враховуючи думку учасників судового розгляду, суд ухвалив не проводити додаткового огляду з метою встановлення додаткових вихідних даних, згідно клопотання, виходячи з наступного:

- ДТП сталася 01.12.2012 року близько 21 години, що враховуючи пору року та супутні йому погодні умови, неможливо відтворити на даний час;

- потерпілі ОСОБА_3 та ОСОБА_5 в своїх поясненнях та показаннях при проведенні досудового розслідування чітко вказували, що їх автомобіль рухався зі швидкістю близько 80 км/год. при ввімкненому ближньому світлі фар, видимість дороги була близько 25 метрів, при тумані, автомобіль ОСОБА_2 знаходився на дорозі, на його смузі дороги без будь-якого освітлення, тощо;

- ОСОБА_2 та інші свідки, які перебували в автомобілі «Форд Скорпіо» в своїх поясненнях та показаннях при допиті в якості свідків стверджували, що видимість дороги була нормальна, туману не було, при початку проведення маневру на дорозі автомобіль потерпілих знаходився за 300 метрів , автомобіль рухався зі швидкістю більше 100 км/год. при ввімкненому дальньому світлі фар, при русі не вчиняв дій по попередженню зіткненню, тощо.

Тобто, встановлення нових вихідних даних, з урахуванням наявних в матеріалах встановлених обставин та даних, пояснень та показань, суд вважає недоцільним і при прийнятті рішення по адміністративному матеріалу необхідно дати оцінку всім наявним доказам в їх сукупності.

Потерпілий ОСОБА_3 в судовому засіданні пояснив, що 01.12.2012 року на 207 км +600 м автодороги Бориспіль-Дніпропетровськ-Запоріжжя, він керував автомобілем НОМЕР_2, в автомобілі на передньому пасажирському сидінні перебувала його дружина ОСОБА_5 Він рухався зі швидкістю не більше 85 км/год., покриття дороги було сухе, але на дорозі стояв туман. Так як потік автомобілів зі сторони м. Кременчука в сторону м. Київ був значний, він рухався з ввімкненим ближнім світлом фар. Проїхавши деякий час він побачив на фоні ближнього світла фар легковий автомобіль, як потім з»ясувалося «Форд Скорпіо» д.н.з. НОМЕР_3 , який стояв на його смузі руху перпендикулярно дорозі без будь-якого освітлення. Коли він його помітив, він не встиг загальмувати, але зміг повернути вправо, при цьому правою стороною з»їхав на узбіччя дороги, зіткнення відбулося передньою лівою стороною його автомобіля і правою стороною автомобіля «Форд Скорпіо». Внаслідок ДТП його автомобіль злетів у кювет і перекинувшись став на дах, інший автомобіль розвернуло на 180 градусів. Їм допомогли вибратися з автомобіля, потім власник автомобіля, який представився ОСОБА_9 і його знайомі перетягли свій автомобіль у праве узбіччя дороги по ходу руху на Кременчук та викликали міліцію. В результаті пригоди він і дружина отримали тілесні ушкодження. Вважає, що вина ОСОБА_2 повністю підтверджена матеріалами розслідування, протоколом про адміністративне правопорушення та її власноручними поясненнями, згідно яких вона визнає вину, але частково. Неявку ОСОБА_2 в судове засідання розцінює, як небажання дати правдиві пояснення про обставини пригоди та того, що вона не перебувала за кермом автомобіля. Звертає увагу суду на те, що не треба брати до уваги пояснення свідків, які знаходились в автомобілі «Форд Скорпіо» з тієї причини, що їх пояснення записані «під копірку» і вони є «собутильніками».

Потерпіла ОСОБА_5 в судовому засіданні пояснила, що підтверджує пояснення ОСОБА_3

Представника ОСОБА_10 адвоката за угодою ОСОБА_7 в судовому засіданні пояснив, що ОСОБА_11 повністю підтверджує свої пояснення та показання в якості свідка, які вона давала в ході досудового розслідуванні, а саме, що вона разом з ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_9 близько 21.30 год. їхали по а/д Бориспіль-Запоріжжя в сторону Бориспіля в автомобілі «Форд Скорпіо». Вона була за кермом, так як ОСОБА_9 вживав алкоголь, ОСОБА_12 сидів на задньому сидінні з лівої сторони, на передньому пасажирському ОСОБА_9, поряд з ним ОСОБА_14, зправа нього - ОСОБА_13. Проїхавши поворот на Пронозівку, їй сказали, щоб вона зупинилась і розвернулась. Вона зупинилась на правому узбіччі, по ходу руху, дороги, пропустила декілька автомобілів і так, як більше автомобілів не було, а тільки вдалині було видно світло фар зустрічного автомобіля на відстані близько 1 км., почала розвертатись. Коли вони виїхали на зустрічну смугу руху, їх автомобіль зупинився, так як з невідомої причини заглох двигун. В подальшому відбулося зіткнення з автомобілем , який рухався в їхньому напрямку своєю передньою частиною в праву передню частину їх автомобіля, який від удару розвернуло, інший автомобіль вилетів в правий кювет по ходу руху. Вони здійснювали розворот через переривчасту лінію розмітки, дорога була сухою, без туману. Вони здійснювали маневр близько 10-20 секунд, з включений світлом фар, зустрічний автомобіль також рухався із включеним дальнім світлом фар зі швидкістю більше 100 км/год. Звернув увагу, що ніщо не заважає ОСОБА_11, при тому, що власник автомобіля «Форд Скорпіо» на час розгляду матеріалу помер внаслідок ДТП, підтвердити даний факт, з метою уникнення притягнення до адміністративної відповідальності, однак, остання наполягає на тому, що саме вона перебувала за кермом автомобіля при пригоді. З висновками авто-технічної експертизи не згоден, так як остання однобічно відповідала за поставлені судом питання, встановивши з технічної точки зору невідповідність в діях ОСОБА_2 правил ПДР України, взявши до уваги пояснення сторони потерпілого, при цьому не взявши до уваги пояснення Овечкної. Н.Є. та інших свідків, які перебували з нею в автомобілі. Вважає, що ОСОБА_2 не винна в тому , що сталася ДТП, так як остання сталася по збігу обставин та порушенню вимог ПДР України з боку ОСОБА_3 в частині вибраної швидкості, яка не відповідала дорожнім умовам.

Заслухавши пояснення потерпілих ОСОБА_3, ОСОБА_5, представника ОСОБА_10 адвоката за угодою ОСОБА_7, вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, оцінивши докази в їх сукупності, судом вставлено наступне.

01.12.2012 року близько 21 години на 207 км +600 м автодороги Бориспіль-Дніпропетровськ-Запоріжжя, за участю автомобілів НОМЕР_2, під керуванням водія ОСОБА_3 та «Форд Скорпіо» д.н.з. НОМЕР_3 під керуванням водія ОСОБА_2, сталася дорожньо-транспортна пригода в результаті якої транспортні засоби отримали механічні пошкодження, а водій автомобіля « КІА Соренто» ОСОБА_3 та пасажир ОСОБА_5 отримали легкі тілесні ушкодження; водій автомобіля « Форд Скорпіо» ОСОБА_15 легкі тілесні ушкодження, що спричинили короткочасний розлад здоров»я.

Протоколом огляду місця ДТП від 01.12.2012 року встановлено, що пригода сталася на автодорозі з асфальтно-бетонним покриттям, стан покриття сухий, дорожнє покриття для двох напрямків, шириною - 7,88 м., ширина смуги - 3, 41 м., на проїжджій частині позначені лінії краю проїжджої частини, для розділення зустрічних потоків транспорту переривчаста, праворуч, ліворуч дороги розміщений кювет, сліди шин відсутні, тобто водії не гальмували. Дані про загальний стан видимості дороги , елементів проїжджої частини, видимість конкретної перешкоди та інші дані не вказані. Протокол огляду підписаний водіями, понятими та слідчим. ( а.с.2-7).

Суд звертає увагу, що будь яких зауважень до протоколу учасниками огляду не заявлялось, тобто не вказувались, що був туман, тощо, тому суд, у вирішенні цього питання виходить з наявних показань учасників пригоди та свідків.

Таким чином, судом встановлено, що водій ОСОБА_2 при наявності переривчатої лінії розмітки не мала заборони здійснювати даний маневр за умови дотримання вимог ПДР України.

До протоколу додана схема огляду місця пригоди, протокол огляду транспортних засобів, які також підписані всіма учасниками пригоди та понятими ( а.с.8 ; 9-12).

Згідно схеми місце зіткнення знаходиться на відстані 1,45 м від правого краю дороги на смузі руху автомобіля «КІА Соренто», автомобіль «Форд Скорпіо» знаходиться на узбіччі дороги по цій смузі на відстані 3, 64 м від роздільної розмітки; автомобіль «КІА Соренто» в кюветі на відстані 7,15 м від краю дороги та на відстані 39,40 м від місця зіткнення.

Згідно протоколу огляду автомобіля «КІА Соренто» - деформований весь кузов, стан освітлювальних сигнальних приладів пошкоджені (а.с.11-12); автомобіля «Форд Скорпіо» - відірване переднє праве колесо, деформоване переднє праве крило, передні праві двері, лобове скло, правий поріг, тощо. Пошкоджена передні фари, задні габаритні фонарі та стопи в робочому стані ( а.с.9-10).

Згідно пояснень ОСОБА_2 вона разом з ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_9 близько 21 , 30 год. їхали по а/д Бориспіль-Запоріжжя в сторону Борисполя в автомобілі «Форд Скорпіо». Вона була за кермом, так як ОСОБА_9 вживав алкоголь, ОСОБА_12 сидів на задньому сидінні з лівої сторони, на передньому пасажирському ОСОБА_9, поряд з ним ОСОБА_14, з права нього - ОСОБА_13. Проїхавши поворот на Пронозівку, їй сказали, щоб вона зупинилась і розвернулась. Вона зупинилась на правому узбіччі, по ходу руху, дороги, пропустила декілька автомобілів і так як більше автомобілів не було, а тільки вдалині було видно світло фар зустрічного автомобіля на відстані близько 1 км., почала розвертатись. Коли вони виїхали на зустрічну смугу руху, їх автомобіль зупинився. В подальшому відбулося зіткнення з автомобілем, який рухався в їхньому напрямку своєю передньою частиною в праву передню частину їх автомобіля , який від удару розвернуло, інший автомобіль вилетів в правий кювет по ходу руху. Вони здійснювали розворот через переривчасту лінію розмітки, дорога була сухою, без туману, Вони здійснювали маневр близько 10-20 секунд, з включений світлом фар, зустрічний автомобіль також рухався із включеним дальнім світлом фар зі швидкістю більше 100 км/год. Як потім йому повідомила ОСОБА_2 автомобіль зупинився так як з невідомої причини загхох двигун ( а.с.19.).

Такі ж саме показання надала ОСОБА_2 при допиті в якості свідка в ході досудового розслідування( а.с. 54-55).

Згідно пояснень гр. ОСОБА_12, він разом з ОСОБА_2, ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_9 близько 21 , 30 год. їхали по а/д Бориспіль Запоріжжя в сторону Борисполя в автомобілі «Форд Скорпіо». За кермом була ОСОБА_2, він сидів на задньому сидінні з лівої сторони, на передньому пасажирському ОСОБА_9, поряд з ним ОСОБА_14, з права нього - ОСОБА_13. Проїхавши поворот на Пронозівку, сказали ОСОБА_2, щоб вона зупинилась і розвернулась. Остання зупинилась на правому узбіччі, по ходу руху, дороги, пропустила декілька автомобілів і так як більше автомобілів не було, а тільки вдалині було видно світло фар зустрічного автомобіля на відстані близько 1 км, ОСОБА_2 почала розвертатись. Коли вони виїхали на зустрічну смугу руху, їх автомобіль зупинився. В подальшому відбулося зіткнення з автомобілем, який рухався в їхньому напрямку своєю передньою частиною в праву передню частину їх автомобіля, який від удару розвернуло на 180 градусів, а інший автомобіль вилетів в правий кювет по ходу руху. Вони здійснювали розворот через переривчасту лінію розмітки, дорога була сухою, без туману, Вони здійснювали маневр близько 10-20 секунд, з включеним світлом фар, зустрічний автомобіль також рухався із включеним дальнім світлом фар зі швидкістю більше 100 км/год. Як потім йому повідомила ОСОБА_2 автомобіль зупинився так як з невідомої причини заглохнув двигун ( а.с.10.).

Такі ж саме показання надав ОСОБА_12 при допиті в якості свідка в ході досудового розслідування( а.с. 56-57).

Аналогічні пояснення та показання в якості свідка надав ОСОБА_13В.( а.с.11; 52-53), ОСОБА_9 ( а.с. 15; 58-59).

Таким чином, встановлено, що показання свідків, які перебували в автомобілі «Форд Скорпіо» ідентичні і не мають розбіжностей в частині того, що при здійсненні маневру їх автомобіля, зустрічних автомобілів, яким би перешкоджав маневр не було, автомобіль потерпілого знаходився на великій відстані, при маневрі в їх автомобілі було ввімкнений ближнє світло фар, при зупинці їх автомобіля до автомобіля потерпілого була відстань близько 300 метрів, який рухався зі швидкістю більше 100 км/год. з ввімкненим дальнім світлом фар.

Суд критично відноситься по пояснень ОСОБА_3 не брати до уваги пояснення свідків, які знаходились в автомобілі «Форд Скорпіо» з тієї причини, що їх пояснення записані «під копірку» і вони є «собутильніками», як безпідставні, так як вказані особи спочатку були опитані, а потім допитані в якості свідків, попереджалися про кримінальну відповідальність за відмову від дачі показань і за дачу завідомо неправдивих показань за ст.ст.384, 385 КК України, їх показання не відрізняються від своїх пояснень і є послідовними і стабільними.

Суд не може взяти до уваги пояснення ОСОБА_3 стосовно того, що він дійсно не гальмував тому, що побачив перешкоду «як стіну», так як на автомобілі «Форд Скорпіо» освітлення не було і відсутність гальмівного шляху може пояснити тільки тим, що намагався при уникненні перешкоди об»їхати стоячий автомобіль. Це опосередковано підтверджується і поясненнями самого потерпілого про те, що при виникненні раптової перешкоди він зрозумів, що гальмування не буде ефективним і зіткнення уникнути не вдасться.

Вказана обставина підтверджує той факт, що швидкість, яка була обрана потерплим ОСОБА_3 не відповідала вимогам п.12.2 ПДР України, а саме: у темну пору доби та в умовах недостатньої видимості швидкість руху повинна бути такою, щоб водій мав змогу зупинити транспортний засіб у межах видимості дороги.

Тобто, враховуючи видимість дороги, зі слів потерпілого 20-25 м, він повинен був обрати швидкість руху , значно меншу за 85 км/год.

Суд звертає увагу, що згідно пояснень потерпілої ОСОБА_5 ( а.с.16), остання пояснила, що швидкість руху їх автомобіля була близько 80 км/год. і водій ОСОБА_3 після того, як розминулися з зустрічним автомобілем ввімкнув ближнє світло фар. Також, вона пояснювала, що після ДТП власник автомобіля ОСОБА_9 сказав, що водій була дівчина і вона має невеликий стаж, що суперечить поясненням ОСОБА_3 стосовно того, хто був за кермом «Форд Скорпіо».

Також, потерпіла ОСОБА_5 пояснила, що дорога була суха і був невеликий туман, що підтвердив і ОСОБА_3, що відповідає поясненням інших свідків про сухе покриття дороги, при розбіжностях в наявності туману.

Однак, в показаннях в судовому засіданні свідка ОСОБА_16 ( а.с.98) , слідчого СВ Глобинського РВ, який проводив огляд місця пригоди, останній стверджував, що при огляді місця ДТП «опадів не було, туману також не було», що дає суду підставу вважати показання свідків, які перебували в автомобілі «Форд Скорпіо» правдивими стосовно видимості на дорозі і відсутності туману.

Також, даний свідок стверджував, що ОСОБА_3 казав, що не ОСОБА_2 була за кермом, що протирічить як поясненням інших свідків, так і поясненням ОСОБА_3 в судовому засіданні та відсутності даної обставини у власних поясненнях ( а.с.17). Суд звертає увагу, що за поясненнями ОСОБА_5, ОСОБА_9, власник автомобіля повідомив, що у водія автомобіля , яким виявилися дівчина невеликий стаж водіння, що протирічить даним поясненням та показанням свідка ОСОБА_9 ( а.с.58-59) .

Суд критично відносить до пояснень ОСОБА_3 стосовно того, що лобове скло розбите частково зі сторони пасажира поряд з водієм , що підтверджує , що ОСОБА_2 не була за кермом , так як у неї в роті було розбите скло, оскільки це цілком можливо і при перебуванні останньої за кермом.

При цьому , суд бере до уваги, що ніщо не заважає ОСОБА_2, при тому, що власник автомобіля «Форд Скорпіо» на час розгляду матеріалу помер внаслідок ДТП, що не заперечувалось сторонами, підтвердити даний факт, з метою уникнення притягнення до адміністративної відповідальності. Однак, остання наполягає на тому , що саме вона перебувала за кермом автомобіля при пригоді.

Судом встановлено, що згідно протоколу проведення слідчого експерименту ( а.с.60-63) при стоячому на проїжджій частині автомобілі при ввімкнених габаритах видимість не обмежена понад 300 м. В судовому засіданні ОСОБА_3 вважає даний протокол таким, що не відповідає дійсності, так як замість автомобіля «Форд Скорпіо» був автомобіль іншого кольору та розміру, тощо, однак суд бере до уваги той факт, що ОСОБА_2 стверджувала, що крім габаритних вогнів на автомобілі було ввімкнено світло фар, що не оскаржувалось ОСОБА_3 в протоколі. Тобто, ОСОБА_3 опосередковано підтвердив дану обставину.

Суд звертає увагу, що при проведенні досудового розслідування ОСОБА_3 не заявляв, що протокол огляду місця пригоди, протоколи огляду транспортних засобів, схема пригоди мають неточності та невідповідності в частині відсутності даних про стан дорожнього покриття, погодних умов, стану рульової та гальмівної систем, стану освітлювальних та сигнальних приладів, розташування а/м після ДТП, тощо. Аналогічним чином , після винесення постанови про закриття кримінального провадження 06.04.2013 року ОСОБА_3 не оскаржував дану постанову через поверхове проведення розслідування та не встановлення точних та об»єктивних даних, що в подальшому слугувало встановленню істини по справі та унеможливило їх різні тлумачення.

Враховуючи це, суд критично оцінює висновок судової авто-технічної експертизи № 9589 від 31.12.2013 року стосовно того, що дії водія ОСОБА_2 не відповідали вимогам п.п.1.5, 9.1»г», 9.9»а», 10.1, 10.4 та 19.4 в частині відсутності аварійної світлової сигналізації, габаритних або стоянкових ліхтарів, твердження про те, що ОСОБА_2 при здійсненні маневру розвороту обрала такі прийоми керування, які призвели до раптової зупинки автомобіля на зустрічній смузі руху, тощо.

Вказані обставини в ході досудового розслідування не були достовірно встановлені і підтверджувались потерпілими, але заперечувались, як ОСОБА_2 так і іншими свідками, тобто, при наданні таких висновків, судовий експерт повинен був надати і висновки стосовно відповідності вимогам ПДР України і діям потерпілого при обставинах, які вказували в своїх показаннях ОСОБА_11 та інші свідки, які перебували в автомобілі «Форд Скорпіо».

Також, експерт стверджує, як про доведений факт про те, що ОСОБА_2 при здійсненні маневру розвороту обрала такі прийоми керування, які призвели до раптової зупинки автомобіля на зустрічній смузі руху, що не підтверджується жодними доказами та протирічить показанням ОСОБА_2 що автомобіль зупинився так як з невідомої причини загхох двигун ( а.с.10.), що аналогічним чином не було спростовано жодним доказом та прямо вказано у самому висновку про неможливість це встановити ( а.с.58).

Суд враховує, що при наявних вихідних даних та пояснень ОСОБА_2 та свідків з одного боку та протилежних пояснень ОСОБА_3, ОСОБА_5 з іншого, експертиза встановила невідповідність з технічної точки зору, вимогам ПДР України дій ОСОБА_2, при цьому не встановила, чи відповідали вимогам ПДР України з технічної точки зору дії ОСОБА_3

Враховуючи викладене, водій ОСОБА_3 повинен був діяти згідно вимог п.п.12.2, 12.3, тобто в конкретній дорожній обстановці, а саме: у темну пору доби та в умовах недостатньої видимості швидкість руху повинна бути такою, щоб водій мав змогу зупинити транспортний засіб у межах видимості дороги, що не було дотримано ОСОБА_3, так як при наявності туману і виникненню перешкоди за 20-25 метрів, за його поясненнями, вибрана ним швидкість руху автомобіля- не більше 85 км/год., що унеможливило дотримання і виконання вимог п.12.3 ПДР України, а саме: у разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об»єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для других учасників руху об»їзду перешкоди і в подальшому призвело до дорожньо-транспортної пригоди. При цьому, водій ОСОБА_3, як встановлено судом взагалі не гальмував.

Приймаючи таке рішення суд виходив з того. що в даній обстановці можливе перебування на шляху руху автомобіля потерпілого будь якої перешкоди , як то поваленого дерева, гужового транспорту , дикої тварини, зупиненого на узбіччі транспортного засобу , транспортного засобу при аварійній зупинці за станом здоров»я водія, тощо, враховуючи пояснення інших учасників про те, що при здійсненні маневру будь яких інших транспортних засобів на автодорозі в обох напрямках в зоні видимості не було.

Суд також повинен брати до уваги і пояснення та показання ОСОБА_2 та свідків стосовно того, що автомобіль ОСОБА_3 рухався з ввімкненим дальнім світлом фар зі швидкістю більше 100 км/год, так як ці показання в ході судового розгляду не були беззаперечно спростовані. При цьому , суд критично оцінює пояснення ОСОБА_3 про неможливість рухатись з ввімкненим дальнім світлом фар через « загруженість» дороги транспортними засобами , які рухалися зі сторони Кременчука на Київ, що також не було доведено .

Суд звертає увагу на взаємо розташування транспортних засобів в момент зіткнення, згідно протоколів огляду транспортних засобів та наявних механічних пошкоджень.

Відповідно до ч.2 ст.38 КУпАП України адміністративне стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні три місяці з дня його виявлення.

Згідно Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 4 від 01 березня 2013 року «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки», постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов»язкова для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено … постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. У зв»язку з цим у разі прийняття судом постанови про закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення, наприклад, через закінчення строків накладання адміністративного стягнення, суд повинен звернути увагу на те, чи містить така постанова суду відповіді на питання про те, чи мала місце дорожньо-транспортна пригода та чи сталася вона з вини відповідача та яка ступінь її вини.

Приймаючи рішення по адміністративному матеріалу, суд виходить з того, що необхідні для його всебічного, повного та об»єктивного розгляду вихідні дані достеменно в ході досудового розслідування не встановлені і на час судового розгляду їх встановити не можливо, тому суд приймає рішення на підставі наявних матеріалів досудового розслідування.

При цьому, суд бере до уваги, що в матеріалах адміністративної справи фактично відсутні пояснення ОСОБА_2 стосовно складеного відносно неї протоколу про адміністративне правопорушення від 05.06.2013 року , мається тільки запис стосовно часткового визнання вини та відмітка про наявність пояснень на окремому аркуші. Однак, самих пояснень до протоколу не надано, тому суд, враховує як пояснення ОСОБА_2 , які надавала остання при проведенні досудового розслідування так і протокол допиту в якості свідка, як доказ.

Отже, оцінюючи наявні докази адміністративної справи в їх сукупності, обстановку події та характер адміністративного правопорушення, беручи до уваги письмові пояснення та показання правопорушника, свідків, пояснення потерпілих, відомості про особу правопорушника, дослідивши всебічно і повно всі обставини справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, суд приходить до висновку про доведеність вини ОСОБА_2 та ОСОБА_17 у вчинені адміністративного правопорушення передбаченого ст.124 КУпАП,

Обставини, які б помякшували або обтяжували відповідальність за вчинення адміністративного правопорушення, судом не встановлені.

Враховуючи закінчення строку накладення адміністративного стягнення, суд вважає за необхідне провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 за ст.124 КУпАП закрити у зв»язку зі сплином стоків накладення адміністративного стягнення.

Керуючись ст.ст.24, 33, 38, 124, 268-271, 276-285 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В :

Визнати винною ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП.

Визнати винним ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП.

Закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, передбаченого статтею 124 КУпАП за закінченням строків накладення адміністративного стягнення.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Апеляційного суду Полтавської області протягом 10 днів з моменту оголошення.

Суддя: В.І. Хіневич