справа № 176/826/14-п
провадження №3/176/127/14
П О С Т А Н О В А

17 квітня 2014 року Суддя Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області ЗАВІЗІОН Т.В., розглянувши матеріали справи, яка надійшла від т.в.о. начальника Управління Служби безпеки України у Дніпропетровській області ОСОБА_1, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, не працюючого, проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3,

за ст. 195-5 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

ВСТАНОВИЛА:

16.04.2014 року до Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від т.в.о. начальника Управління Служби безпеки України у Дніпропетровській області ОСОБА_1 надійшла справа про вчинення ОСОБА_2 адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 195-5 КУпАП незаконне зберігання спеціальних технічних засобів негласного отримання інформації.

Адміністративне правопорушення виявлено посадовою особою Жовтоводського МВ УСБ України у Дніпропетровській області, якою і було складено відповідний протокол.

Ознайомившись із зазначеними матеріалами справи, вважаю, що складений уповноваженою особою протокол про адміністративне правопорушення не відповідає вимогам Закону.

Так, ст. 10 Конституції України встановила, що державною мовою в Україні є українська мова.

Законом України «Про засади державної мовної політики» від 03.07.2012 року № 5029- VI, у свою чергу, визначені засади державної мовної політики в Україні.

Так, цей Закон визначає, що державна мова це закріплена законодавством мова, вживання якої обов'язкове в органах державного управління та діловодства, установах та організаціях, на підприємствах, у державних закладах освіти, науки, культури, у сферах зв'язку та інформатики тощо.

Стаття 6 цього Закону регламентує, що державною мовою України є українська мова.

Українська мова як державна мова обов'язково застосовується на всій території України при здійсненні повноважень органами законодавчої, виконавчої та судової влади, у міжнародних договорах, у навчальному процесі в навчальних закладах в межах і порядку, що визначаються цим Законом.

Стаття 14 цього Закону закріпила, що судочинство в Україні у цивільних, господарських, адміністративних і кримінальних справах здійснюється державною мовою. Сторони, які беруть участь у справі, подають до суду письмові процесуальні документи і докази, викладені державною мовою. У межах території, на якій поширена регіональна мова (мови), що відповідає умовам частини третьої статті 8 цього Закону, допускається подача до суду письмових процесуальних документів і доказів, викладених цією регіональною мовою (мовами), з перекладом, у разі необхідності, на державну мову без додаткових витрат для сторін процесу. Слідчі і судові документи складаються державною мовою. Слідчі і судові документи відповідно до встановленого процесуальним законодавством порядку вручаються особам, які беруть участь у справі, державною мовою, або в перекладі їх рідною мовою або іншою мовою, якою вони володіють.

Як вбачається з протоколу перелічені вимоги Закону його автором не виконані.

Всупереч вимогам вище вказаного Закону, протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 складений двома мовами: вступна частина протоколу складена російською мовою (анкетні відомості особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, її пояснення), а мотивувальна частина (суть адміністративного правопорушення тощо) - українською мовою, що є неприпустимим.

Протокол про адміністративне правопорушення це процесуальний документ, з якого починається розгляд справи про вчинення фізичною особою адміністративного правопорушення, і кінцевим результатом якого є прийняття судом судового рішення від імені держави на підставі всебічного, повного і обєктивного зясування обставин справи, вирішення її в точній відповідності з законом та забезпечення виконання винесеної постанови.

Згідно із ч.1, ч.2 ст.254 КУпАП про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженою на те посадовою особою. При цьому, протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається у двох екземплярах, один з яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.

У відповідності до ч.1 ст.256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються, окрім іншого, відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення, інші відомості необхідні для вирішення справи.

Згідно загальних правил українського діловодства будь-який документ повинен бути оформлений належним чином та містити в собі ті реквізити, що ставляться до вимог його складання. Текст документу повинен бути складений охайно та грамотно.

З протоколу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 вбачається, що він складений двома особами, оскільки містить дописки в графах різними почерками, що є неприпустимим. В протоколі, в анкетних відомостях про ОСОБА_2, його «по-батькові» зазначено з помилкою, що позбавляє суд ідентифікувати особу, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Окрім того, в порушення вказаних вимог Закону, примірник протоколу особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, не отримала, відомостей про відмову в отриманні примірника протоколу в матеріалах не має.

Із аналізу зазначених норм необхідно зробити висновок, що у разі, якщо уповноважений субєкт владних повноважень вважає, що громадянин вчинив адміністративне правопорушення, він повинен розяснити йому процесуальні права та чітко викласти у протоколі обєктивну та субєктивну сторони цього правопорушення.

Комплекс цих процесуальних дій гарантують та створюють особі, що притягається до адміністративної відповідальності, правові передумови для захисту своїх прав та інтересів при розгляді справи про адміністративне правопорушення, у тому числі, і право на захист від предявленого звинувачення.

В порушення вимог ст. 256 КУпАП, в протоколі не зазначено дату скоєння ОСОБА_2 адміністративного правопорушення. Фактично не зазначена суть вчиненого ОСОБА_2 адміністративного правопорушення, а саме: які винні дії вчинив ОСОБА_2, результатом яких стало виявлення у нього співробітниками СБУ спеціальних технічних засобів негласного отримання інформації.

Адже диспозиція статті 195-5 КУпАП визначає, що обєктивною стороною даного адміністративного правопорушення є незаконне зберігання спеціальних технічних засобів негласного отримання інформації, а не виявлення правоохоронними органами у громадянина таких засобів. Сам по собі факт виявлення заборонених засобів це наслідок вчинення особою складу адміністративного правопорушення з усіма його ознаками /субєкт, субєктивна сторона, обєкт, обєктивна сторона/.

Фабула вчиненого ОСОБА_2 адміністративного правопорушення не містить відомостей про незаконне зберігання ним спеціальних технічних засобів негласного отримання інформації.

Відповідно до ч. 2 ст. 278 КУпАП, орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує, в тому числі, чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення.

При складанні протоколу про адміністративне правопорушення, уповноважена на це посадова особа повинна неухильно дотримуватися вимог закону.

Враховуючи відсутність в матеріалах справи зазначених вище відомостей, приходжу до висновку про невиконання посадовою особою, що склала протокол про адміністративне правопорушення, вимог ст. 256 КУпАП, що унеможливлює призначення справи до розгляду.

Керуючись ст. ст. 254, 256, 278 КУпАП, суддя, -

ПОСТАНОВИЛА:

Справу про вчинення ОСОБА_2 адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 195-5 КУпАП - повернути органу, що його склав, без розгляду для доопрацювання.

Постанова апеляційному оскарженню не підлягає.

СУДДЯ