П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29.10.2014 року суддя Дніпровського районного суду м. Києва Бірса О.В., розглянувши матеріали адміністративної справи, які надійшли від Дніпровського ВДАІ МВС України в м. Києві про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянка України, уродженки ІНФОРМАЦІЯ_2, проживає: ІНФОРМАЦІЯ_3, за ст. 124 Кодексу України про адміністративне правопорушення,

в с т а н о в и в:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 12.12.2013 року о 15 год. 20 хв., керуючи автомобілем НОМЕР_1 по вул. Дніпровська Набережна в м. Києві, здійснила розворот на регульованому пішохідному переході, при зміні напрямку руху, розвороті, не переконалась в безпеці маневру, в результаті чого здійснила зіткнення з автомобілем НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_2, що призвело до пошкодження транспортних засобів та завдання матеріальних збитків та порушила п.п. 10.1, 10.7«ґ», 11.4 ПДР України.

У судовому засіданні особа, що притягається до адміністративної відповідальності, пояснила суду, що складений протокол вважає таким, що не відповідає вимогам КУпАП, враховуючи відсутность доказів, які в контексті положень ст. 251 КУпАП, яка регламентує відомості, що можуть бути належними доказами в ході підтвердження тих чи інших обставин, у звязку з чим вина ґрунтується на припущеннях, що прямо суперечить ст. 62 Конституції України, а тому справа підлягає закриттю на підставі ст. 247 КУпАП.

При цьому, вона зазначила, що 12.12.2013 року о 15 год. 20 хв., керуючи автомобілем НОМЕР_1 по вул. Дніпровська Набережна в м. Києві, здійснила розворот на регульованому пішохідному переході, а саме з крайньої лівої смуги в крайню ліву, при зміні напрямку руху, коли розпочинала маневр, автомобіль НОМЕР_3 не бачила, а помітила лише коли розверталася і перетнула смугу, відстань між ними була 150 метрів. Швидкість руху - 20 км/год.

Будучи допитаним у судовому засіданні інший учасник ДТП ОСОБА_2 пояснив суду, що 12.12.2013 року о 15 год. 20 хв., керуючи автомобілем НОМЕР_3 по вул. Дніпровська Набережна в м. Києві рухався в своїй лівій полосі зі швидкістю 50-60 км/год, автомобіль НОМЕР_1 помітив уже при розвороті, коли він фактично знаходився блище до лінії середньої смуги руху, при цьому початку маневру водія не бачив, самого його виїзду також не помітив. Безпосередньо побачив транспортний засіб, коли відстань між ними була десь 10-20 метрів.

Представник ОСОБА_2 ОСОБА_3 у судовому засіданні висловив позицію про те, що вина особи, яка притягається до адміністративної відповідальності доведена у повному обсязі низкою доказів у розумінні ст. 251 КУпАП, а тому просив суд вважати позицію останньої висловлену у судовому засіданні, як необгунтовану та спрямовану на уникнення адміністративної відповідальності.

Суд, заслухавши доводи особи, що притягається до адміністративної відповідальності, іншого учасника дорожньо-транспортної пригоди (потерпілого) дослідивши даний адміністративний матеріал, приходить до наступного.

Статтею 124 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Відповідно до загальних положень ПДР, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 р. N 1306, правила відповідно до Закону України "Про дорожній рух" встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Учасники дорожнього руху зобов'язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими. Кожний учасник дорожнього руху має право розраховувати на те, що й інші учасники виконують ці Правила. Дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров'ю громадян, завдавати матеріальних збитків. Особа, яка створила такі умови, зобов'язана негайно вжити заходів до забезпечення безпеки дорожнього руху на цій ділянці дороги та вжити всіх можливих заходів до усунення перешкод, а якщо це неможливо, попередити про них інших учасників дорожнього руху.

Згідно вимог ст. 245 КУпАП, серед ряду завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є: всебічне, повне і обєктивне зясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

У відповідності з положеннями ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобовязаний зясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що помякшують і обтяжують відповідальність, а також зясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 252 КУпАП висновок про наявність чи відсутність в діях особи адміністративного правопорушення має бути зроблений на підставі всебічного, повного і обєктивного дослідження всіх обставин справи в їх сукупності.

Згідно ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Також ст. 62 Конституції України зазначає, що вина особи, яка притягується до відповідальності, має бути доведена належним чином, а не ґрунтуватися на припущеннях.

З протоколу про адміністративне правопорушення, який складений у відповідності з вимогами ст. 256 КУпАП слідує, що особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, 12.12.2013 року о 15 год. 20 хв., керуючи автомобілем НОМЕР_1 по вул. Дніпровська Набережна в м. Києві, здійснила розворот на регульованому пішохідному переході, при зміні напрямку руху, розвороті, не переконалась в безпеці маневру, в результаті чого здійснила зіткнення з автомобілем НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_2, що призвело до пошкодження транспортних засобів та завдання матеріальних збитків та порушила п.п. 10.1, 10.7«ґ», 11.4 ПДР України.

Крім того, зі схеми місця ДТП, складеної за місцем пригоди та яка містить графічно зображені та зафіксовані об'єкти про обставини дорожньої пригоди (ділянка дороги, де сталася дорожньо-транспортна пригода, сталі орієнтири, до яких на схемі здійснена прив'язка об'єктів, транспортні засоби, причетні до ДТП, координати їх розміщення відносно елементів проїзної частини та інше), таблицю дорожніх умов, в якій зазначені назви об'єктів, зображених на схемі, на зворотному боці схеми зазначено характеризуючі дані транспортних засобів та відомості про їх пошкодження. При цьому, зазначена інформація підтверджена підписами водіїв транспортних засобів, у звязку з чим з неї вбачається , що особа, яка притягається до адміністративної відповідальності дійсно порушив зазначені положення ПДР.

Виходячи з того, що протокол про адміністративне правопорушення, який складений у відповідності з вимогами ст. 256 КУпАП, та схема дорожньо-транспортної пригоди згідно положення Інструкції з оформлення працівниками Державтоінспекції МВС матеріалів про адміністративні порушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 24 квітня 2009 року за № 374/16390), затверджену наказом Міністерства внутрішніх справ України № 77 від 26.02.2009 року, суд вважає дані докази належними та допустимими, у розумінні ст. 251 КУпАП.

При цьому, порушень положень Інструкції з питань діяльності підрозділів дорожньо-патрульної служби Державтоінспекції МВС (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 26 червня 2009 року за N 576/16592) судом встановлено не було.

За таких умов, вказані докази, суд виходячи з положень ст.. 251 КУпАП, визнає належними та допустимими.

В свою чергу, з висновку експерта ОСОБА_4 № 32/ат від 29.01.2014 року слідує, що в діях водія автомобіля НОМЕР_1 ОСОБА_1 з технічної точки зору вбачається невідповідність вимогам пунктів 10 «ґ» та розділу 34 горизонтальна дорожня розмітка 1.3 ПДР України.

Також даним висновком встановлено, що в діях водія автомобіля НОМЕР_2 ОСОБА_2 з технічної точки зору вбачається невідповідність вимогам пунктів 12.3 та 12.4 ПДР України.

З висновку експертів № 2963/2964/14-52 від 07.10.2014 року слідує, що водій ОСОБА_2 з заданого маневру виникнення у нього небезпеки для руху мав технічну можливість застосування екстреного гальмування керованого тим ТЗ попередити зіткнення з іншим ТЗ.

Таким чином, суд вважає досліджені у судовому засіданні висновки експертів - докладні описи проведених експертами досліджень та зроблених за їх результатами висновків, у розмінні ст.251 КУпАП, належними та допустимими доказами.

За таких обставин, суд приходить до висновку про наявність у діях особи, що приягається до адміністративної відповідальності складу адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП, який виразився у порушенні п. 10.7 «г» ПДР України.

Однак, суд вважає не доведеним факт порушення ОСОБА_1 п.п. 11.4, 10.1 ПДР України, тобто у даній частині предялвене їй порушення ґрунтується на припущенням, що прямо суперечить ст. 62 Конституції України.

Суд вважає висловлені у судовому засіданні доводи особи, що притягається до адміністративної відповідальності про відсутність у його діях складу адміністративного правопорушення, такими, що являються сумнівними, оскільки не підтверджені жодним доказом, у розумінні ст. 251 КУпАП, який би свідчи про відсутність в його діях складу адмінітсративного правопорушення за ст. 124 КУпАП, тобто не узгоджуються із стандартом доказування поза розумним сумнівом (рішення від 18 січня 1978 року у справі Ірландія проти Сполученого Королівства (Ireland v. the United Kingdom), п. 161, Series A заява № 25), який застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту та за своєю суттю спрямовані на уникнення адміністративної відповідальності за вчинене адміністративне правопорушення.

Будь-яких інших доказів, у розумінні ст. 251 КУпАП, які підтверджували висловлену ним позицію у судовому засіданні, особою, що притягається до адміністративної відповідальності суду надано не було.

За таких обставин, суд приходить до висновку про наявність у діях особи, що приягається до адміністративної відповідальності складу адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП, який виразився у порушенні п. 10.7 «г» ПДР України.

Однак, суд вважає не доведеним факт порушення ОСОБА_1 п.п. 11.4, 10.1 ПДР України, тобто у даній частині предявлене їй порушення ґрунтується на припущенням, що прямо суперечить ст. 62 Конституції України, а тому провадження в даній частині підлягає закриттю на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

При вирішенні питання про накладення адміністративного стягнення, на особу, що притягається до адміністративної відповідальності, за порушення вимог ПДР України регламентованих п. 10.7 «ґ», суд враховує таке.

Статтею 1 КУпАП регламентовано, що завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов'язків, відповідальності перед суспільством.

Згідно положень ч. 2 ст. 38 КУпАП, якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через три місяці з дня його виявлення, крім справ про адміністративні правопорушення, зазначені у частині третій цієї статті.

Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження у справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю у разі закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу.

За таких обставин, суд враховуючи той факт, що на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення, строки, передбачені ст. 38 КУпАП, минули, вважає за необхідне провадження у справі в даній частині закрити.

В свою чергу, суд враховує, що п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» від 08 липня 2011 року (зі змінами та доповненнями) та ст. 40-1 КУпАП визначено, що судовий збір стягується лише у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, а тому виходячи з норм ч. 2 ст. 284 та ст. 247 КУпАП, не вбачає пістав для звернення судового збору.

При цьому, для забезпечення дотримання імперативних завдань КУпАП, суд вважає за необхідне копію матеріалів, що містяться в даній справі про адміністративне правопорушення і стосуються водія ОСОБА_2 та імовірного порушенням ним пунктів 12.3 та 12.4 ПДР України направити до Дніпровського ВДАІ МВС України в м. Києві для їх аналізу та вивчення з метою охорони прав і свобод громадян, власності, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов'язків, відповідальності перед суспільством.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 1, 33-35, 124, 251, 252, 283-285 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

п о с т а н о в и в :

ОСОБА_1 визнати винною у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП, шляхом порушення п. 10.7 «ґ» Правил дорожнього руху України, та закрити провадження у справі в даній частині на підставі п. 7 ч. 1 ст. 247 Кодексу України про адміністративне правопорушення.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1, у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП, в частині порушення п. 10.1 та п. 11.4 Правил дорожнього руху України, - закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 Кодексу України про адміністративне правопорушення.

Копію даної постанови та копії аркушів справи про адміністративне правопорушення 1-4, 17-26, 57-67, які стосуються водія ОСОБА_2, направити до Дніпровського ВДАІ МВС України в м. Києві для виконання вимог Кодексу України про адміністративне правопорушення.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення.

Апеляційна скарга подається до Апеляційного суду м. Києва через Дніпровський районний суд м. Києва.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

С у д д я: ОСОБА_5