Справа №591/6684/14-к Головуючий у суді у 1 інстанції - Грищенко
Номер провадження 33/788/256/14 Суддя-доповідач - ОСОБА_1
Категорія - Керування транспортними засобами або суднами особами, які перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 грудня 2014 року м. Суми

Суддя Апеляційного суду Сумської області Макаровець А. М. , з участю скаржника ОСОБА_2, інспектора ВДПС ВДАІ м. Суми ОСОБА_3, розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на постанову судді Зарічного районного суду м. Суми від 07 жовтня 2014 року, за якою

ОСОБА_2, 23 березня 1978 р. н., громадянина України, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_1, який проживає за адресою: вул. Тиха, б. 10 в м. Суми

визнано винним у скоєнні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 3500 грн.

В С Т А Н О В И В:

Постановою судді Зарічного районного суду м. Суми від 07 жовтня 2014 року за ч.1 ст.130 КУпАП на ОСОБА_2 накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 3500 грн. за те, що 03 вересня 2014 року близько 03 год. 00 хв. в м. Суми по вул. Реміснича, він керував автомобілем ОСОБА_4 6, державний номер НОМЕР_1, з ознаками алкогольного спяніння, від продуття алкотесту «Драгер» та проходження медичного огляду в СОНД відмовився в присутності двох свідків, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В поданій апеляційній скарзі ОСОБА_2 вважає постанову суду такою, що прийнята з порушенням норм матеріального та процесуального права, просить її скасувати та закрити провадження по справі за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Свої вимоги мотивує тим, що:

- до Зарічного районного суду міста Суми ним було подано клопотання про відкладення розгляду справи, призначеної на 07 жовтня 2014 року, в звязку з тим, що він подав скаргу на дії старшого сержанта міліції ОСОБА_3, який складав відносно нього протокол про адміністративне правопорушення та заперечення на вказаний протокол, розгляд яких було призначено на 09 жовтня 2014 року, проте, суд проігнорував вказане клопотання і розглянув адміністративну справу за його відсутності, що позбавило його надати обґрунтовані пояснення по суті;

- суд, приймаючи рішення та притягуючи його до адміністративної відповідальності, керувався виключно припущеннями свідків та інспектора міліції щодо його стану, оскільки жодними належними доказами факт спяніння не підтверджувався, зокрема був відсутній висновок медичного закладу та результати продуття алкотестеру «Драгер»;

- вказує, що 03. вересня 2014 року він, перебуваючи у автомобілі ОСОБА_4 6, не був водієм, оскільки автомобіль не рухався, а лише стояв із увімкненими фарами на стоянці по вул. Реміснича, доказів керування ним транспортним засобом суду надано не було;

- при складанні протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, розяснюються її права і обовязки, передбачені статтею 268 КУпАП, про що робиться відмітка у протоколі, проте, в порушення вказаної норми, йому не було надано жодного розяснення щодо його прав.

Заслухавши пояснення скаржника ОСОБА_2, який просив апеляційну скаргу задовольнити, перевіривши матеріали справи вважаю, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, справу про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП, було розглянуто у відсутність ОСОБА_2, оскільки в судове засідання він не зявився.

Згідно положень ч.1 ст.268 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, що притягується до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Розгляд адміністративної справи відносно ОСОБА_2 було призначено до розгляду в Зарічному районному суді м. Суми на 07 жовтня 2014 року.

В матеріалах справи є клопотання ОСОБА_2, датоване 03 жовтня 2014 року, про відкладення розгляду справи в звязку з тим, що ним подано скаргу на дії старшого сержанта міліції ОСОБА_3, який склав відносно нього протокол про адміністративне правопорушення за керування автомобілем ОСОБА_4 6 (д.н.ВМ 5588АК) без посвідчення водія на керування транспортним засобом та заперечення на вказаний протокол (а.с.12). Розгляд вказаних заперечень призначено на 09 жовтня 2014 року (а.с.13).

За наявності вказаного клопотання, суд першої інстанції, в порушення вимог ч.1 ст. 268 КУпАП, розглянув справу у відсутність ОСОБА_2, чим порушив права останнього, передбачені ст. 268 КУпАП.

За таких обставин, судове рішення про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності не можна вважати законним, а тому воно підлягає скасуванню з прийняттям нової постанови, на підставі ч.7, п.3 ч.8 ст.294 КУпАП.

Згідно до вимог ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

ОСОБА_2 під час розгляду справи в суді апеляційної інстанції пояснив, що 03.09.2014 року в нічний час перебував у належному йому магазині, оскільки необхідно було підготувати котел до опалювального сезону. При цьому випив трохи пива, у звязку з цим викликав таксі при цьому вирішив підвезти свою знайому. Таксі він викликав два рази, перший раз до приїзду працівників ДАІ, другий раз вже в їх присутності. Таксі вони чекали в належному йому автомобілі, а щоб не змерзнути включив обігрів. Після цього до них підїхали працівники ДАЇ. Автомобілем він не керував, тому і відмовився продути в трубку. Його знайома, яку він підвозив, ОСОБА_5 не може зявитись до суду в якості свідка, оскільки вона є матірю одиначкою і самостійно виховує двох дітей.

Інспектор ДПС ВДАІ м. Суми ОСОБА_3 та інспектор ПС ОСОБА_6, під час розгляду справи в суді апеляційної інстанції дали показання про те, що 03.09.2014 під час несення служби, проїжджаючи про вул. Ремісничій побачили як з «карману» виїжджає автомобіль. Вони зупинили автомобіль, у ньому були чоловік та жінка, які перебували у стані спяніння. Чоловік на їх пропозицію надати документи, показав посвідчення депутата, та запропонував 100 грн.. Проходити освідування на стан спяніння відмовився, посилаючись на те, що він не керував автомобілем. Поводив себе зухвало, казав що він всі питання закриє. В їх присутності він визвав таксі.

З урахуванням практики Європейського Суду з прав людини, а саме рішення від 21 липня 2011 року по справі «Коробов проти України» в якому Європейський суд з прав людини вказав, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумцій факту.

Під час розгляду справи в суді, ОСОБА_2, на підтвердження своїх доводів не надав доказів про те, що 03 вересня 2014 року близько 03 год. 00 хв. він перебував в м. Суми по вул. Реміснича у звязку з необхідністю ремонту котла у належному йому приміщенні (яке розташоване неподалік місця, де відносно нього було складено протокол) та те, що він викликав таксі, ще до приїзду працівників ДАІ.

В той же час відсутні підстави не довіряти показанням інспекторів Понирко В.В. та Гриценко Ю.В. про те, що:

- ОСОБА_2 керував автомобілем в стані спяніння, був зупинений ними та відмовився від проходження огляду на стан спяніння, а для вирішення питання пропонував їм 100 грн., про що надано звукозапис;

- таксі ОСОБА_2 викликав вже у їх присутності.

Вказані обставини не спростовуються самим ОСОБА_2

При цьому, не логічним є пояснення самого ОСОБА_2, який:

- вважаючи себе таким, що не вчиняв правопорушення пропонував зазначену винагороду;

- на підтвердження того, що він не керував автомобілем не забезпечив явку свідка ОСОБА_5 (яка перебувала з ним в автомобілі) лише з тих підстав, що вона одна виховує двох дітей, при наявності того, що ці обставини не стали перешкодою для її перебування близько 3.00 год. по вул. Ремісничій в м. Суми.

Про те, що ОСОБА_2 випив пива, підтверджено ним під час розгляду справи в суді апеляційної інстанції. Про те, що йому було розяснено його права передбачені ст.63 Конституції України та ст. 268 КУпАП вбачається з протоколу, показань інспекторів, пояснень свідків (а.с. 6,7) та не спростовується самим ОСОБА_2, у звязку з чим доводи його апеляційної скарги в цій частині є необгрунтованими.

Крім цього, вина ОСОБА_2 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії АВ2№700931 (а.с.2), який відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, з якого вбачається, що ОСОБА_2 відмовився від продуття алкотесту «Драгер» в присутності свідків ОСОБА_7 та ОСОБА_4, а також поясненнями вказаних свідків (а.с.6-7). Крім того, з вищевказаного протоколу та пояснень свідків вбачається, що ОСОБА_2 від підписання даного протоколу та надання пояснень відмовився згідно ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП України, що свідчить про те, що йому було розяснено зміст вказаних норм Закону.

За таких обставин, є обґрунтовані підстави для висновку про те, що 03 вересня 2014 року близько 03 год. 00 хв. в м. Суми по вул. Реміснича, ОСОБА_2 керував автомобілем ОСОБА_4 6, державний номер НОМЕР_1, з явними ознаками алкогольного спяніння та в присутності двох свідків відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного спяніння, а саме від продуття алкотесту «Драгер» та проходження медичного огляду в СОНД, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

При вирішенні питання про застосування стягнення і його виду, суд враховує характер вчиненого правопорушення, ступінь небезпеки для суспільства даного виду правопорушення, а також те, що це правопорушення є умисним, так як ОСОБА_2 керуючи транспортним засобом в стані алкогольного спяніння і, відмовляючись від продуття алкотесту «Драгер», усвідомлював, що це заборонено законом, але умисно ігнорував цю заборону, вчинив умисне правопорушення, в якому не розкаявся. Обставин, що помякшують та обтяжують покарання, судом не встановлено.

Тому, за відсутності помякшуючих обставин у справі, з урахуванням положень ст. 33 КУпАП, суд прийшов до висновку про те, що є обґрунтованим і достатнім для виправлення останнього призначення покарання у виді штрафу в розмірі 3500 грн.

Керуючись ст. ст. 33, 40-1, 130, 251,252, 294 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Постанову судді Зарічного районного суду м. Суми від 07 жовтня 2014 року у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_2 скасувати та прийняти нову постанову.

ОСОБА_2 визнати винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП і накласти на нього стягнення у виді 3500 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 судовий збір в розмірі 36 грн. 54 коп. на користь держави:

Код бюджетної класифікації доходів бюджету 22030001

Рахунок 0002

Одержувач УДКС у м. Суми (м. Суми), 22030001

Банк одержувача ГУДКСУ у Сумській області

МФО 837013

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду Сумської областіОСОБА_1