Справа № 485/76/14-п 28.02.2014 28.02.2014 28.02.2014
Номер провадження: 33/784/57/14
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 лютого 2014 року м. Миколаїв

Суддя апеляційного суду Миколаївської області Рудяк А.В.,

при секретарі - Лі І.К.,

переглянув справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Снігурівського районного суду Миколаївської області від 31.01.2014 року, якою

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрований: АДРЕСА_1, фактично проживає в АДРЕСА_2,

- притягнутий до адміністративної відповідальності за ст.130 ч.2 КУпАП і підданий адміністративному стягненню у виді адміністративного арешту на строк 10 діб, а також стягнутий судовий збір у розмірі 36,54 грн.

Згідно постанови суду, 04.12.2013 року близько 01 години ОСОБА_1 в порушення п.2.9 «а» ПДР України керував т/з «ВАЗ-2108» д/н НОМЕР_1 по вул. Чигрина в м. Миколаєві з явними ознаками алкогольного сп'яніння. Огляд на стан сп'яніння, проведений в присутності двох свідків з використанням газоаналізатора марки «Дрегер Алкотест» 6810 №0959 ARBL (тест №1415) дав результат 0,45% алкоголю в крові і підтверджений висновком медичного огляду на стан сп'яніння за №4076 від 04 грудня 2013 року.

В апеляції ОСОБА_1, не оскаржуючи доведеність вини, обставин справи та кваліфікацію своїх дій, просить змінити постанову і пом'якшити адміністративне стягнення, призначивши замість адміністративного арешту штраф.

Вважає, що суд не в достатній мірі врахував визнання вини, позитивну характеристику з місця проживання та обставини справи.

Вказує, що застосоване адміністративне стягнення поставить його та його сім'ю у скрутне матеріальне становище, оскільки це призведе до звільнення з місця роботи, де він офіційно працевлаштований.

Водночас, стверджує про вчинення правопорушення в стані крайньої необхідності, через наявність виключних обставин (транспортування знайомої з м. Миколаєва до пологового будинку м. Снігурівка Миколаївської області).

Провадження №33/784/57/14 Головуючий суду 1 інстанції: Лисенко М.Є.

Категорія: ст.130 ч.2 КУпАП Головуючий апеляційної інстанції: Рудяк А.В.

ОСОБА_1, будучи повідомленим належним чином про дату і місце розгляду справи, в судове засідання апеляційного суду 28 лютого 2014 року не прибув, клопотання про відкладення розгляду справи не подав в зв'язку з чим суд вважає за можливе переглянути справу за наявних матеріалів.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, вважаю, що апеляційна скарга ОСОБА_1 не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів провадження суд першої інстанції дав належну оцінку дослідженим доказам та обґрунтовано дійшов до висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.130 ч.2 КУпАП.

Є безпідставним твердження апелянта про вчинення правопорушення в стані крайньої необхідності через наявність виключних обставин, оскільки не довів саме наявність таких обставин, а також не довів неможливість усунення небезпеки цим обставинам іншими засобами.

Що стосується накладення адміністративного стягнення, то воно накладено відповідно до вимог ст.33 КУпАП, з врахуванням характеру вчиненого адміністративного правопорушення, яке відноситься до грубих порушень ПДР України і безпосередньо впливає на безпеку дорожнього руху та його учасників, особи порушника, який не працює, ступеню його вини, майнового стану, обставин, що пом'якшують відповідальність - повного визнання вини і щирого каяття.

Таким чином, враховані всі ті обставини, на які посилається апелянт.

Водночас, суд безпідставно врахував як обтяжуючу відповідальність обставину вчинення ОСОБА_1 правопорушення вдруге протягом року, оскільки зазначена обставина є кваліфікуючою ознакою правопорушення передбаченого ч.2 ст.130 КУпАП.

Твердження апелянта про те, що зазначене стягнення поставить його сім'ю в скрутне матеріальне становище з посиланням на те, що він офіційно працевлаштований - не ґрунтується на матеріалах провадження. Не надав апелянт даних про наявність в нього родини та працевлаштування і апеляційному суду.

Крім того, не міститься в матеріалах провадження і позитивної характеристики ОСОБА_1, на яку посилається апелянт.

Крім того, Закон не встановлює такого виду адміністративного стягнення, як штраф за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.130 КУпАП, про накладення якого просить апелянт.

За такого є безпідставним твердження апелянта в цій частині.

Обране судом адміністративне стягнення, відповідає меті виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, а також запобіганню вчинення нових правопорушень, а тому суд обґрунтовано піддав ОСОБА_1 адміністративному арешту і призначив його в мінімальному розмірі санкції ч.2 ст.130 КУпАП.

Підстав для зміни постанову суд та пом'якшення адміністративного стягнення, судом не встановлено.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Снігурівського районного суду Миколаївської області від 31.01.2014 року, відносно ОСОБА_1 - без зміни.

Постанова є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя апеляційного суду

Миколаївської області А.В. Рудяк