Дата документу Справа №
Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 33/778/45/14 Головуючий в 1-й інстанції Задорожко Д.А.
Категорія - ст.130 ч.2 КУпАП Доповідач в 2-й інстанції ОСОБА_1
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 лютого 2014 року м. Запоріжжя

Суддя Апеляційного суду Запорізької області Гріпас Ю.О., за участю апелянта ОСОБА_2 та його захисника адвоката ОСОБА_3, діючого на підставі свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю № 581 від 10.11.2006 р. та договору на надання юридичних послуг адвоката від 11.02.2014 р., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 (з урахуванням доповнення до неї) на постанову судді Василівського районного суду Запорізької області від 13 січня 2014 року,

в с т а н о в и в:

постановою судді Василівського районного суду Запорізької області від 13 січня 2014 року до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 130 КУпАП, притягнутий ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженець ІНФОРМАЦІЯ_2, не працюючий, який проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3, із застосуванням стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами строком на 2 роки без оплатного вилучення транспортного засобу.

Також цією постановою зі ОСОБА_2 постановлено стягнуто судовий збір в розмірі 36,54 грн.

Як зазначено в постанові, 07 листопада 2013 року о 10 годині 12 хвилин по вул. Першотравневій в с. Малі Щербаки Василівського району Запорізької області, ОСОБА_2, керував автомобілем НОМЕР_1 в стані наркотичного спяніння. Огляд проводився у Василівській ЦРЛ.

В апеляційній скарзі (з урахуванням доповнення до неї) ОСОБА_2 зазначає, що суд не надав належної уваги даним, які свідчили про незаконність дій працівників ДАІ і працівників медичного закладу, а таким чином, фальсифікації відносно нього матеріалів справи, через що за його заявою було порушено кримінальне провадження. Не опитав в судовому засіданні свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5, зазначених в протоколі про адміністративне правопорушення, надавши перевагу у доказах упередженим свідченням працівників ДАІ та ЦРЛ, а тому прийняв незаконне та необґрунтоване рішення у справі. Внаслідок цього просить постанову скасувати, а провадження у справі закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Заслухавши в засіданні апеляційної інстанції апелянта ОСОБА_2 та його захисника ОСОБА_3, які підтримали апеляційну скаргу і просили її задовольнити, постанову скасувати, а провадження у справі закрити за відсутністю в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.130 КУпАП, перевіривши матеріали справи, вважаю, що апеляційна скарга ОСОБА_2 (з урахуванням доповнення до неї), підлягає задоволенню, з огляду на наступне.

Згідно до вимог ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і обєктивне зясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобовязаний зясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Розглядаючи справу суддя хоча і вживав заходи щодо всебічного та обєктивного зясування всіх обставин справи, шляхом опиту свідків в судовому засіданні, витребування даних, що стосуються обставин проходження ОСОБА_2 огляду на стан наркотичного спяніння, але не в повному обсязі перевірив викладені у протоколі про адміністративне правопорушення фактичні обставини події правопорушення, у вчиненні якого визнав винним ОСОБА_2, а також доводи та надані останнім дані щодо не перебуванні у стані наркотичного спяніння під час керування транспортним засобом.

Так, згідно до протоколу про адміністративне правопорушення від 07.11.2013 р. серія АА2 № 861483 07.11.2013 р. о 10 год. 12 хв. ОСОБА_2 був зупинений в с. Малі Щербаки Василівського району Запорізької області під час керування транспортним засобом у стані наркотичного спяніння. Огляд проводився в Василівський ЦРЛ (а.с.1).

Відповідно до висновку № 38 від 07.11.2013 р. о 10 год. 20 хв. щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції у ОСОБА_2 виявлено наркотичне спяніння (а.с.2).

В судовому засіданні суду апеляційної інстанції по обставинам події правопорушення був опитаний в якості свідка ОСОБА_6, уповноважена особа, що складала протокол про адміністративне правопорушення, який підтвердив свої пояснення надані в судовому засіданні.

При цьому, учасниками процесу в судовому засіданні зазначено, що проїзд з с. Малі Щербаки, де був зупинений ОСОБА_2 до Василівської ЦРЛ, розташованої в м. Василівка складає приблизно 10-15 хв., тобто враховуючи час зупинення ОСОБА_2 о 10 год. 12 хв., час проїзду 10-15 хв., проходження останнім в лікарні медичного огляду на стан спяніння о 10 год. 20 хв., є досить сумнівним.

Крім того, під час апеляційного перегляду справи було досліджено шляхом огляду в судовому засіданні відеозапис, на який йдеться посилання у протоколі про адміністративне правопорушення, в ході якого встановлено, що фактично протокол про адміністративне правопорушення складений о 12 год. 20 хв. 07.11.2013 р., після чого ОСОБА_2 надав пояснення, а не об 11 год. 20 хв., як зазначено в наведеному протоколі (а.с.1).

Під час розгляду справи в суді першої інстанції ОСОБА_2 посилаючись на свою невинуватість у вчиненні адміністративного правопорушення надав висновки № 12616 від 07.11.2013 р. та № 12664 від 08.11.2013 р. щодо проходження ним огляду на перевірку перебування у стані наркотичного спяніння, згідно до яких у нього ознак будь-якого спяніння не виявлено (а.с.5,6).

Аналізуючи надані ОСОБА_2 докази, суддя зазначив, що ці огляди на стан наркотичного спяніння проведені поза межами двох годин, як того передбачає Порядок направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.12.2008 р. за № 1103, та в порушення цього Порядку через проходження такого огляду самостійно ОСОБА_2

Між тим, з такими висновками суду неможливо погодитися, оскільки повторний медичний огляд на стан спяніння ОСОБА_2 пройдено у встановленому законом порядку в межах двох годин, враховуючи, що такий огляд ним пройдено о 14 год. 30 хв. 07.11.2013 р. (висновок № 12616 а.с.5), за наслідками якого у нього ознак спяніння не встановлено, а процедура складання протоколу була завершена о 12 год. 20 хв., з урахування надання ним ще після цього пояснень.

Таким чином, враховуючи, що огляд, який ОСОБА_2 пройшов в третє 08.11.2013 р. за направленням працівника ДАІ Олешкевич, і яким будь-яких ознак спяніння у ОСОБА_2 не було виявлено (висновок № 12664 а.с.6), дані стосовно того, що останній на час керування транспортним засобом знаходився у стані наркотичного спяніння є досить сумнівними.

Не може слугувати підставою щодо визнання повторних оглядів ОСОБА_2 на стан спяніння факт самостійного його проходження, зокрема 07.11.2013 р. о 14 год. 30 хв., оскільки кожна особа має право вживати заходи щодо реалізації наданих їй прав щодо захисту своїх інтересів, зокрема і у такий спосіб, а тому висновки суду в цій частині неможливо визнати обґрунтованими.

Таким чином, враховуючи, що судом фактично була прийнята до уваги тільки позиція однієї сторони (працівників ДАІ, медичних працівників) без урахування позиції сторони захисту, а також, що відповідно до положень ст. 62 Конституції України щодо тлумачення сумнівів стосовно доведеності вини особи на її користь, вважаю, що достовірні, допустимі докази, які б безперечно доводили винуватість ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 130 КУпАП, в матеріалах справи відсутні.

За таких обставин, вважаю, що постанова судді суду першої інстанції підлягає скасуванню, а провадження у справі закриттю на підставі п.1 ст. 247 КУпАП за відсутністю в діях ОСОБА_2 ознак правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 130 КУпАП.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

п о с т а н о в и в:

апеляційну скаргу ОСОБА_2 (з урахуванням доповнення до неї) задовольнити.

Постанову судді Василівського районного суду Запорізької області від 13 січня 2014 року, якою ОСОБА_2 притягнутий до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 130 КУпАП із застосуванням стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами строком на 2 роки без оплатного вилучення транспортного засобу скасувати, а провадження у справі на підставі п.1 ст. 247 КУпАП закрити за відсутністю в діях останнього складу адміністративного правопорушення.

Постанова Апеляційного суду Запорізької області набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Запорізької області ОСОБА_1