Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ

ЄУ № 335/9584/13-п Суддя в 1-й інстанції Макаров В.О.
Провадж. №33/778/48/14 Суддя в 2-й інстанції Тютюник М.С.
Категорія ст. 41 ч.1 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 лютого 2014 року місто Запоріжжя

Суддя апеляційного суду Запорізької області Тютюник М.С., розглянувши в залі апеляційного суду Запорізької області у відкритому судовому засіданні справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 04 листопада 2013 року,

якою ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, Росія, який мешкає за адресою: м. Запоріжжя, вул. Товариська, буд. 26, працюючого головним лікарем КУ «Запорізька станція екстреної (швидкої) медичної допомоги» Запорізької обласної ради,

притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 41 КУпАП і на нього накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 680 гривень в дохід держави.

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до оскаржуваної постанови суду 16 серпня 2013 року в результаті проведення головним державним інспектором праці територіальної державної інспекції з питань праці у Запорізькій області перевірки КУ «Запорізька станція екстреної швидкої медичної допомоги» ЗОР було складено акт перевірки № 08-02-0039/1323, яким встановлено допущення головним лікарем ОСОБА_1, наділеним організаційно-розпорядчими функціями, під час виконання посадових обовязків порушень трудового законодавства, а саме:

- допущення не ознайомлення найманих працівників із записами, що заносяться до трудової книжки на підставі наказів про прийняття на роботу у відповідності з вимогами Інструкції № 58, про що свідчить відсутність підписів у особових картках (форма № П - 2) працівників ОСОБА_2 та ОСОБА_3, що є порушенням вимог п.2.5 глави 2 Інструкції «Про порядок ведення трудових книжок працівників», затвердженої Наказом Міністерства праці України, міністерства юстиції України та Міністерства соціального захисту населення України № 58 від 29.07.1993 року;

- допущення порушення строків виплати заробітної плати молодшій медичній сестрі виїзної психоневрологічної бригади ОСОБА_2 прийнятої на роботу по переводу (наказ № 18-0 від 01.04.2013 року) за щорічну відпустку у кількості 30 календарних днів. Так, ОСОБА_2 07.06.2013 року подав заяву про надання щорічної відпустки з 04.07.2013 року, наказом № 92-К від 07.06.2013 року йому надано 49 днів щорічної відпустки, згідно розрахункового листка КУ «Запорізька станція екстреної (швидкої) медичної допомоги» ЗОР йому у червні 2013 року були нараховані кошти за надану щорічну відпустку - 3 460,31 грн. за 30 календарних днів та 2 844,87 за 19 календарних днів. Заробітна плата за 19 днів щорічної відпустки перерахована йому на картковий рахунок 26.06.2013 року, а заробітна плата за 30 днів щорічної відпустки перерахована йому на картковий рахунок тільки 09.07.2013 року, хоча від КУ «Міська клінічна лікарня екстреної та швидкої допомоги м. Запоріжжя» ЗОР зазначені кошти надійшли на рахунок КУ «Запорізька станція екстреної (швидкої) медичної допомоги» ЗОР 28.05.2013 року, що є порушення вимог ч.4 ст. 115 КЗпП України та ст. 21 закону України «Про відпустки».

ОСОБА_1 звернувся до суду з апеляційною скаргою в якій посилаючись на її незаконність та необгрунтованість, що виявилось в неналежному сповіщенні його про дату та час розгляду справи, наявності підписів працівників ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в особових картках, відсутності його провини у вчиненні правопорушення з приводу несвоєчасної сплати заробітної плати працівнику ОСОБА_2 за щорічну відпустку, що відбулось з вини Управління державної казначейської служби України у Комунарському районі м. Запоріжжя, яке несвоєчасно перерахувало підпорядкованій йому комунальній установі необхідні кошти, вказує на сплив строку притягнення особи до адміністративної відповідальності. Апелянт одночасно заявляє клопотання про поновлення йому строку на апеляційне оскарження постанови та прохає про скасування постанови, закриття провадження по справі.

Вивчивши матеріали справи, доводи наведені в апеляційній скарзі ОСОБА_1, вважаю, що скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Стосовно заявленого апелянтом клопотання про поновлення строку, виходжу з наступного.

Згідно ст. 289 КУпАП постанову про адміністративне правопорушення може бути оскаржено протягом 10-днів з дня винесення постанови. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом правомочним розглядати скаргу.

Зміст оскаржуваної постанови та матеріали справи засвідчують, що розгляд справи проводився за відсутності ОСОБА_1 Отримання останнім оскаржуваної постанови відбулось 23.01.2014 року, тобто після спливу встановленого законом строку на апеляційне оскарження судового рішення.

Таким чином, у ОСОБА_1 не було обєктивної можливості оскаржити постанову у встановлені законом строки, доводи, наведені у клопотанні про поновлення пропущеного з поважних підстав строку на апеляційне оскарження, заслуговують на увагу, є достатніми та відповідають фактичним обставинам справи, а тому клопотання про поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження підлягає задоволенню.

Твердження ОСОБА_1 щодо незаконності постанови суду в частині неправильного застосування норм матеріального права є необґрунтованими.

Перебування ОСОБА_4 на посаді директора головного лікаря КУ «Запорізька станція екстреної (швидкої) медичної допомоги» ЗОР підтверджується рішенням Запорізької обласної ради від 28.03.2013 року.(а.с.9). Тобто ОСОБА_4 є посадовою особою, яка відповідно до ст. 41 КУпАП підлягає адміністративній відповідальності за порушення встановлених термінів виплати заробітної плати.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення передбаченого ч.1 ст. 41 КУпАП повністю підтверджується зібраними у справі доказами, а саме: актом перевірки додержання субєктами господарювання законодавства про працю та загальнообовязкове державне соціальне страхування від 16 серпня 2013 року № 08-02-0039/1323 (а.с.2-3), протоколом про адміністративне правопорушення від 19 серпня 2013 року № 08-02-0039/0877 (а.с.1), в яких викладені фактичні обставини справи, належним чином перевірені та встановлені судом.

Протокол про адміністративне порушення є документом, що офіційно засвідчує факт вчинення неправомірних дій і є одним з основних джерел доказів, складений головним державним інспектором праці з дотриманням всіх процесуальних вимог.

Зібрані докази у своїй сукупності не суперечать один одному, їм була надана належна оцінка судом першої інстанції згідно вимог ст.ст. 251, 252 КУпАП, і причин піддавати сумніву їх достовірність суд апеляційної інстанції не вбачає.

У судовому засіданні апеляційної інстанції встановлені дані, наведені головним державним інспектором праці ОСОБА_5, які спростовують твердження, викладені апелянтом у скарзі та узгоджуються з матеріалами справи.

Так, особові картки на імя ОСОБА_2 та ОСОБА_3 засвідчують відсутність підписів даних працівників щодо їх ознайомлення з записами до трудової книжки (а.с.10-13); перерахунок та отримання 28.05.2013 року КУ «Запорізька станція екстреної (швидкої) медичної допомоги» ЗОР необхідних коштів від КУ «Міська клінічна лікарня екстреної та швидкої допомоги м. Запоріжжя» ЗОР, які останній установі в свою чергу були перераховані Управлінням державного казначейської служби України у Комунарському р-ні м. Запоріжжя апелянтом не спростовані.

Разом з тим, розглянувши матеріали справи та перевіривши інші доводи апеляції, встановивши порушення норм процесуального права, вважаю, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 277-2 КУпАП особі, яка притягається до адміністративної відповідальності не пізніше як за три доби до дня розгляду справи в суді вручається повістка про час та дату розгляду справи.

Статтею 268 КУпАП передбачено, що особа, яка притягується до адміністративної відповідальності має право: знайомитись з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, користуватись юридичною допомогою адвоката.

Розгляд справи відбувався за відсутності ОСОБА_1 В матеріалах справи відсутні дані, які підтверджували б факт належного сповіщення ОСОБА_1 про дату, час та місце розгляду справи, що позбавило останнього права постати перед судом та скористатися іншими правами, передбаченими ст. 268 КУпАП та є підставою для скасування оскаржуваної постанови.

За змістом ст. 247 п.7 КУпАП розпочате провадження у справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю, якщо на момент розгляду справи закінчилися строки, передбачені ст. 38 цього Кодексу.

Оскільки датою вчинення правопорушення є 19.08.2013 року, то на час розгляду апеляційної скарги закінчився строк накладення адміністративного стягнення, передбачений ч.2 ст.38 КУпАП, а тому провадження у справі підлягає закриттю.

Керуючись ст. ст. 38, 247, 293, 294 КУпАП України, суддя

ПОСТАНОВИВ:

Поновити ОСОБА_1 строк на оскарження постанови судді Орджонікідзевського районного суду Запорізької області від 04 листопада 2013 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 41 КУпАП.

Апеляцію ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову судді Орджонікідзевського районного суду Запорізької області від 04 листопада 2013 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 41 КУпАП скасувати, справу провадженням закрити в звязку зі спливом строків давності притягнення до адміністративної відповідальності.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя апеляційного суду

Запорізької області ОСОБА_6