ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 грудня 2014 року суддя судової палати з кримінальних справ Апеляційного суду Донецької області Гришин Г.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Маріуполі Донецької області апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову судді Приморського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 11 листопада 2014 року, якою

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, працюючого заступником начальника безпеки в ТОВ « МАРІКОМ ІЛД», уродженця м. Маріуполя Донецької області, громадянина України, що мешкає за адресою: АДРЕСА_1

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 4000 гривень.

Стягнуто судовий збір в розмірі 36 грн. 54 коп.

В С Т А Н О В И В:

Згідно постанови суду, ОСОБА_2 15 серпня 2014 року о 23:35 годин, керував автомобілем «Toyota Camry», номерний знак НОМЕР_1 по пр. Металургів-25, що в Жовтневому районі міста Маріуполя у стані алкогольного сп'яніння. Стан алкогольного сп'яніння встановлено газоаналізатором алкотестером «Драгер № 2239». Своїми діями ОСОБА_2 порушив п. 2.9 а Правил дорожнього руху України.

Постановою Приморського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 11 листопада 2014 року ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 4000 гривень.

На зазначену постанову ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального та процесуального права, просив вищезазначену постанову скасувати, ухвалити нову постанову, якою закрити провадження по справі.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги ОСОБА_2 вказав, що протокол про адміністративне правопорушення складений з порушенням процесуальних норм передбачених КУпАП, автомобіль «Toyota Camry», не рухався, а стояв по пр. Леніна, він не керував даним автомобілем, а сидів на місці водія.

Крім того, огляд на стан сп'яніння, було проведено всупереч його волі із застосуванням морального та фізичного примусу зі сторони працівників ДАЇ.

Також судом першої інстанції не був врахований і той факт, що проведення огляду та складання за його результатами протоколу про адміністративне правопорушення на перехресті вулиці Апатова та пр. Металургів, тоді як цей протокол мав бути складений на місці зупинки транспортного засобу на проспекті Леніна.

Вказує, що суддя першої інстанції ухвалюючи рішення не прийняв до уваги, що у нього на утриманні знаходяться двоє неповнолітніх дітей, та виніс своє рішення виключно на підставі документів, які не відповідають вимогам законодавства.

Заслухавши ОСОБА_2, перевіривши матеріали справи, прихожу до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню із наступних підстав:

Як вбачається з доданого до матеріалів справи відеозапису, автомобіль «Toyota Camry», номерний знак НОМЕР_1 переслідувався нарядом ДАІ під час руху по пр. Металургів та вул.Леніна м. Маріуполя, де його було зупинено. За кермом цього автомобіля знаходився саме ОСОБА_2 Тому вважаю не слушними доводи апелянта про те, що на момент його затримання він не керував зазначеним автомобілем.

Застосуванням спеціального технічного засобу алкотестера «Драгер № 2239» було встановлено факт знаходження ОСОБА_2 на момент затримання в стані алкогольного сп`яніння. В суді 1-ї інстанції було встановлено факт того, що технічний засіб сертіфіковано, і він міг використовуватися для встановлення стану сп`яніння.

За перевіркою даних про стан сп`яніння ОСОБА_2 до відповідного медичного закладу не звертався.

Твердження ОСОБА_2 про застосування до нього с боку працівників ДАІ незаконних методів впливу ні чим не підтверджуються, а спростовуються даними відеозапису з якого видно, що працівники ДАІ вели себе чемно.

Таким чином, вважаю, що зібрані та досліджені по справі докази із належною повнотою підтвердили факт того, що ОСОБА_2 керував транспортним засобом в стані сп`яніння. Його дії вірно кваліфіковані за ч.1ст.130 КУпАП.

Вчинене ОСОБА_2 правопорушення є одним із грубих порушень Правил дорожнього руху в Україні. ОСОБА_2 вперше притягується до адміністративної відповідальності, працює, має постійний заробіток. Із врахуванням викладеного суддя місцевого суду обґрунтовано обрав стягнення у вигляді штрафу, а його розмір ні є максимальним, вважається у даному випадку справедливим.

На підставі викладеного та керуючись вимогами ст.294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу залишити без задоволення.

Постанову Приморського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 11 листопада 2014 року, якою ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 4000 гривень залишити без змін.

Постанова є остаточною, набирає законної сили негайно і оскарженню не підлягає.

Суддя