справа №3/642/1951/2014
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 листопада 2014 року суддя Ленінського районного суду м. Харкова Клименко О.І.., розглянувши адміністративний матеріал, який надійшов від Західної обєднаної державної податкової інспекції м. Харкова про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1, 1961р.н., уродж. ІНФОРМАЦІЯ_1, працює головним бухгалтером УДСО при ГУМВСУ в Харківській області, мешкає за адресою: АДРЕСА_1

за ч. 1 ст. 163-2 КУпАП, суд-

ВСТАНОВИВ:

04 листопада 2014 року при документальній невиїзній перевірці податкової звідності з питань своєчасності сплати узгоджених податкових зобовязань до бюджету Управлінням Державної служби охорони при ГУМВС України в Харківській області, де ОСОБА_1 займає посаду головного бухгалтера, було встановлено несвоєчасне подання до установи банку платіжного доручення на перерахування податку на додану вартість до бюджету у сумі 640 778,90 грн. за липень 2014 року, чим було порушено п.57.1 ст. 57 Податкового Кодексу України від 02.12.2010 № 2755-VI зі змінами та доповненнями, за що передбачена відповідальність за ст.. 163-2 ч.1 КУпАП. Вказані обставини підтверджуються складеним Спеціалізованою Державною податковою інспекцією по роботі з обслуговування великих платників у м. Харкові Міжрегіонального головного управління Міністерства доходів і зборів України протоколом про адміністративне правопорушення від 04.11.2014 № 526, копією акта перевірки від 04.11.2014 № 316/28-09-49-00-15/08597026.

В судове засідання ОСОБА_1 подала свої заперечення на складений стосовно неї протокол про адміністративне правопорушення в якому зазначила, що в її діях відсутній склад адміністративного правопорушення, УДСО щомісячно своєчасно подає до податкового органу декларації з податку на додану вартість і сплачує його через банківські установи в повному обсязі, але у звязку з фактичним ненадходженням до бюджету сплачених УДСО 26.02.2014 через ПАТ "Брокбізнесбанк" коштів з ПДВ в сумі 630000,00 грн. податковий орган протиправно продовжує вживати стосовно УДСО заходів щодо стягнення цієї суми та безпідставно нараховувати УДСО до сплати пеню та штрафні санкції з податку на додану вартість, а також надала до матеріалів справи копії рішень адміністративних судів у справах. № 820/4258/14, № 820/16067/14.

В судовому засіданні представник ОСОБА_1 ОСОБА_2 підтримав ці заперечення і просив суд закрити провадження у справі у звязку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

Постановами Харківського окружного адміністративного суду від 21.05.2014 та Харківського апеляційного адміністративного суду у справі № 820/4258/14 (які набрали законної сили) встановлено, що 19.02.2014 УДСО відповідно до податкового законодавства було складено і доставлено до податкового органу Податкову декларацію з податку на додану вартість за січень 2014 року на суму 1401266,00 грн. Вимоги податкового законодавства України зі сплати ПДВ за січень 2014 року були здійснені УДСО шляхом перерахування грошових коштів з банківських рахунків УДСО, у тому числі з рахунку № 0001 в ПАТ "Брокбізнесбанк" м. Київ платіжним дорученням від 26.02.2014 № 1930 на суму 630000,00 грн., які на відповідний бюджетний казначейський рахунок так і не надійшли у звязку з неплатоспроможністю ПАТ "Брокбізнесбанк" та з його вини. У зв'язку з ненадходженням на казначейський рахунок сплачених УДСО через ПАТ "Брокбізнесбанк" коштів з ПДВ в сумі 630000,00 грн., податковим органом стосовно УДСО було вжито ряд дій, спрямованих на стягнення податкового боргу. Рішеннями адміністративних судів у цій справі позовні вимоги УДСО були задоволені частково, зокрема, визнано протиправною і скасовано складену податковим органом стосовно УДСО податкову вимогу від 15.05.2014 № 47-25 про суму узгодженого зобовязання УДСО зі сплати ПДВ у розмірі 626059,69 грн., податковий орган зобовязано зарахувати в рахунок грошових зобовязань УДСО зі сплати ПДВ всі суми пені, яка була нарахована і стягнута з УДСО у звязку з ненадходженням до бюджету сплачених УДСО 28.02.2014 з рахунку № 0001 в ПАТ "Брокбізнесбанк" міста Києва згідно платіжного доручення від 26.02.2014 № 1930 коштів в сумі 630000,00 грн., а також вжити заходів щодо припинення податкової застави майна УДСО і внесення про це інформації до Державного реєстру обтяжень рухомого майна. Також, адміністративні суди зазначили, що податковий обовязок по сплаті ПДВ за січень 2014 року є виконаним УДСО і у податкового органу були відсутні підстави для винесення податкової вимоги від 15.05.2014 № 47-25.

Пунктом 129.6. статті 129 Податкового Кодексу України визначено, що за порушення строку зарахування податків до бюджетів або державних цільових фондів, установлених Законом України "Про платіжні системи та переказ коштів в Україні", з вини банку такий банк сплачує пеню за кожний день прострочення, включаючи день сплати, та штрафні санкції у розмірах, встановлених цим Кодексом, а також несе іншу відповідальність, встановлену цим Кодексом, за порушення порядку своєчасного та повного внесення податків, зборів, платежів до бюджету або державного цільового фонду. При цьому платник податків звільняється від відповідальності за несвоєчасне або перерахування не в повному обсязі таких податків, зборів та інших платежів до бюджетів та державних цільових фондів, включаючи нараховану пеню або штрафні санкції.

Визначальним у змісті даної норми є те, з чиєї вини відбулося невнесення чи неповне внесення податку, збору (обов'язкового платежу) до бюджету або державного цільового фонду.

Таким чином платник податків, який ініціював банківський переказ зі сплати податку звільняється як від відповідальності за несвоєчасне зарахування банком сплачених коштів до бюджету, так і за не зарахування цих сплачених коштів до бюджету з вини банківської установи.

Наявність у УДСО податкового боргу з ПДВ за обліком податкового органу у липні 2014 року виникла у звязку з зарахуванням податковим органом сплачених УДСО поточних податкових зобовязань з ПДВ в погашення податкових зобовязань УДСО з ПДВ за минулі попередні періоди, зокрема, в погашення податкової вимоги від 15.05.2014 № 47-25, яка визнана протиправною і скасована рішеннями адміністративних судів під час розгляду справи № 820/4258/14.

Відповідно до норм частини 1 статті 72 КАС України обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Відповідно до норм частини 2 статті 255 КАС України обставини, які були встановлені постановою, що набрала законної сили, в одній адміністративній справі не можуть оспорюватися в іншій судовій справі за участю тих самих сторін.

Відповідно до статті 124 Конституції України рішення суду ухвалюється іменем України та є обов'язковим для виконання. Обов'язкове виконання рішення суду, в тому числі, суб'єктами, наділеними владними повноваженнями, покладається також Конвенцією «Про захист прав людини і основоположних свобод», яка ратифікована Законом України від 17.07.1997. Отже, її положення є обов'язковими для виконання Україною. Стаття 6 вказаної Конвенції гарантує неухильність виконання рішення суду громадянами, юридичними особами та всіма органами влади України. Тобто, рішення суду, яке набрало законної сили, повинно бути виконане, а інші обставини щодо його невиконання суперечать основним принципам права і не повинні прийматися судом до уваги. У протилежному випадку буде мати місце порушення принципу юридичної визначеності, що є одним із базових складових принципу верховенства права, визнаного Україною як на рівні Конституції, так і шляхом ратифікації Європейської Конвенції з прав людини.

Відповідно до статті 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

На підставі викладено, суд, дослідивши матеріали справи вважає, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 163-2 КУпАП.

На підставі викладеного вище, керуючись ст. ст. 283-285, 163-2 ч.1 КУпАП

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про вчинення головним бухгалтером УДСО при ГУМВС України в Харківській області ОСОБА_1 правопорушення передбаченого ч.1 ст. 163-2 КУпАП - закрити.

Постанова суду може бути оскаржена в апеляційному порядку в апеляційному суді Харківської області через суд першої інстанції шляхом подачі в десятиденний строк з дня винесення постанови.

Суддя: О.І.Клименко