Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
ЄУ № 310/21/14-п Суддя в 1-й інстанції Морока С.М.
Провадж. № 33/778/115/14 Суддя в 2-й інстанції Тютюник М.С.
Категорія ч.1 ст. 130 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 квітня 2014 року місто Запоріжжя

Суддя апеляційного суду Запорізької області Тютюник М.С., розглянувши в залі апеляційного суду Запорізької області у відкритому судовому засіданні справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 12 лютого 2014 р., якою

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця Запорізької області, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1, непрацюючого,

притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення передбаченого за ч. 1 ст. 130 КУпАП і накладено стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами строком на один рік.

ВСТАНОВИВ:

Згідно з постановою, 17 грудня 2013 року о 18 год. 40 хв. ОСОБА_1 в м. Бердянську по вул. Орджонікідзе біля гаражного кооперативу «Лада» керував автомобілем ІЖ-214 д/н НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп'яніння (різкий запах алкоголю з порожнини рота) від проходження медичного огляду та продуття алкотестеру «Драгер» для визначення стану сп'яніння у встановленому законом порядку відмовився в присутності свідків, чим порушив вимоги п.2.5 ПДР України, тобто скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 посилається на невідповідність постанови матеріалам та обставинам справи, грубі порушення законодавства допущені працівникам ДАІ під час оформлення матеріалів справи та їх фальсифікацію, просить постанову скасувати з закриттям провадження по справі за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Розглянувши матеріали справи та перевіривши доводи скарги, встановивши відсутність порушень, вважаю, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

У судовому засіданні апеляційного суду ОСОБА_1 вказав на те, що 17.12.2013 року не перебував у стані алкогольного сп'яніння, після зупинку транспортного засобу, яким він керував, працівники ДАІ висловлювали звинувачення про його перебування у стані алкогольного сп'яніння, водночас проходження медичного огляду не пропонувалось, що можуть підтвердити свідки ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4

Натомість, твердження апелянта з цього приводу спростовуються дослідженими доказами.

Так, протокол про адміністративне правопорушення серії АА2 № 876981 від 17.12.2013 року складений відносно ОСОБА_1 вказує на те, що останній 17.12.2013 р. о 18 год. 40 хв. в м. Бердянську по вул. Орджонікідзе, біля гаражного кооперативу «Лада» керував автомобілем ІЖ-214 д/н НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп'яніння (різкий запах алкоголю з порожнини рота), від проходження в установленому порядку медичного огляду в медичному закладі та продуття алкотестеру «Драгер» для визначення стану сп'яніння відмовився у присутності свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6 (а.с.3)

Пояснення свідків ОСОБА_6 (а.с.4) та ОСОБА_5 (а.с.5) свідчать про те, що зазначені особи 17.12.2013 року були очевидцями відмови ОСОБА_1 від проходження медичного огляду на стан сп'яніння за допомогою алкотестеру «Драгер» чи в медичній установі, відмови ОСОБА_1 від підпису в протоколі.

У судовому засідання апеляційного суду свідок ОСОБА_5 підтвердив свої письмові пояснення та зазначив, що дійсно 17.12.2013 р. увечері був запрошений працівником ДАІ в якості понятого. У його присутності та присутності ОСОБА_6 ОСОБА_1, який перебував у стані алкогольного сп'яніння, на пропозиції працівників ДАІ в ході спілкування з останніми протягом приблизно 40 хв., категорично відмовився від продуття алкотестеру, від проходження медичного огляду у медичній установі та від підпису в протоколі.

Допитані у суді апеляційної інстанції в якості свідків ОСОБА_3, ОСОБА_4 підтвердили присутність 17.12.2013 року поряд з працівниками ДАІ та ОСОБА_1 двох чоловіків.

Водночас свідки ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 вказали, що суть розмови між працівниками ДАІ та ОСОБА_1, яка відбувалась на протязі 30-40 хв. їм не відома, оскільки вони займались іншими справами, здебільшого перебуваючи у гаражі, бесіду не чули, що спростовує пояснення ОСОБА_1 з цього приводу.

Відомості протоколу про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 підтверджують відмову останнього від підпису у протоколі.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення, складеного щодо ОСОБА_1, пояснень свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_5, ОСОБА_1 відмовився пройти огляд на стан алкогольного сп'яніння як за допомогою спеціального технічного засобу - алкотестеру «Драггер», так і в закладі охорони здоров'я, якому надано право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого виду сп'яніння, тобто порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху України і таким чином вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Протокол про адміністративне правопорушення складений у відповідності до вимог ст. 254-256 КУпАП.

Таким чином, суд прийшов до вірного висновку про наявність в діях водія ОСОБА_1 ознак складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, оскільки диспозиція ч.1 ст. 130 КУпАП передбачає наявність в діях особи складу вказаного правопорушення не лише у випадку керування транспортним засобом в стані алкогольного сп'яніння чи передачу керування особі, яка перебуває в зазначеному стані, а й у разі відмови водія від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп'яніння.

Накладаючи стягнення за адміністративне правопорушення у вигляді позбавлення права керування транспортним засобом строком на 1 рік, тобто на мінімальний строк, передбачений санкцією ч.1 ст. 130 КпАП України, судом було враховано характер вчиненого правопорушення, що стосується безпеки дорожнього руху і є грубим, особу порушника, який не вперше притягується до адміністративної відповідальності за подібне правопорушення і правильно наклав на нього зазначене адміністративне стягнення, яке є домірним скоєному та відповідає меті накладення адміністративних стягнень, передбаченим ст. 33 КУпАП і є обгрунтованим.

Доводи апеляційної скарги правопорушника ОСОБА_1 не знайшли свого підтвердження, ні в матеріалах справи, ні під час дослідження доказів в суді апеляційної інстанції, тому визнаються необґрунтованими.

Постанова районного суду відповідає вимогам діючого законодавства, правових підстав для її скасування за доводами апеляційної скарги не встановлено.

Керуючись ст. ст. 293, 294 КУпАП України, суддя

ПОСТАНОВИВ:

апеляцію ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову судді Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 12 лютого 2014 року стосовно ОСОБА_1 залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя апеляційного суду

Запорізької області М.С. Тютюник