Справа № 489/4140/14-п 08.09.2014 09.09.2014 09.09.2014
Номер провадження: 33/784/202/14
Провадження № 33/784/202/14 Категорія: ст. 124 КУпАП
Головуючий суду першої інстанції: ОСОБА_1
Головуючий апеляційного суду: Гребенюк В.І.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 вересня 2014 року Апеляційний суд Миколаївської області в складі:

Головуючого судді Гребенюк В.І.

За участі: секретарів судового засідання Георгици Г.В.,

ОСОБА_2

Особи, що притягнута

до адміністративної відповідальності ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

потерпілого ОСОБА_5

розглянув справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на постанову судді Ленінського районного суду м. Миколаєва від 23 липня 2014 року, якою

ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженець ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянин України, українець, працюючий, проживаючого на ІНФОРМАЦІЯ_3, що раніше не притягувався до адміністративної відповідальності; -

- визнаний винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП з накладенням на нього адміністративного стягнення у виді штрафу в сумі 340 грн.

Згідно постанови судді, 27 травня 2014 року, близько 11.10 год. водій ОСОБА_6 керуючи транспортним засобом марки «Сузукі GSR 600» д/н BE 3416 АА в м. Миколаєві на вул. Космонавтів, в районі перехрестя з вул. 28-ї ОСОБА_5, не врахував дорожню обстановку, не обрав безпечну швидкість руху та виконуючи маневр обгону на дорозі (яка має дві смуги в попутному напрямку) автомобіля марки «Шкода Фабія» д/н BE 8847AI під керуванням ОСОБА_7, який виконував маневр повороту ліворуч до паркувального майданчика, не впевнився в безпеці свого маневру, допустив з ним зіткнення, в результаті чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Своїми діями ОСОБА_6 порушив вимоги п.п. 2.3 «б», 12.1, 14.6 «е» Правил дорожнього руху України.

В апеляційній скарзі ОСОБА_6 просить скасувати постанову судді через відсутність в його діях складу адміністративного правопорушення, а справу відносно нього про адміністративне правопорушення закрити.

Вважає: що докази порушення ним Правил дорожнього руху ґрунтуються лише на припущеннях інспектора ДАІ та суперечливих поясненнях потерпілого на стадії досудового провадження і не доведені (не встановлені) належним чином;

що висновки інспектора ДАІ про здійснення ним обгону спростовуються поясненнями свідка ОСОБА_8 про його ОСОБА_3 намагання уникнути зіткнення автотранспортних засобів внаслідок різкого та непередбаченого маневру автомобіля «Шкода Фабія», а не здійснення ним обгону.

Твердить: що варіант обїзду перешкоди був ним обраний у звязку з тим, що в той момент переднє колесо мотоцикла знаходилося напроти багажнику автомобілю - тобто відстані для здійснення екстреного гальмування у нього не вистачало, і тому він круто «заложив» мотоцикл ліворуч, щоб уникнути зіткнення;

що дотичний характер пошкоджень автомобіля потерпілого, характер пошкоджень мотоциклу та його місце знаходження після ДТП свідчать, на його думку, про зіткнення мотоциклу з автомобілем під гострим кутом - тобто за обставин, коли водій автомобіля «Шкода Фабія» почав здійснювати свій маневр у порушенні вимог Правил дорожнього руху - тобто у непередбачений та несподіваний для нього спосіб;

що в поясненнях ОСОБА_5 вказав, що бачив шлях руху його мотоциклу, проте не прийняв необхідних заходів для уникнення ДТП.

Тому, вважає, що судом не враховані всі обставини справи, які були досліджені під час розгляду справи і які свідчать про відсутність у його діях складу правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Заслухавши апелянта ОСОБА_3 та захисника ОСОБА_4 на підтримку апеляційної скарги першого; потерпілого ОСОБА_5, який заперечував проти апеляційної скарги та просив залишити без змін постанову суду першої інстанції; допитавши свідків, вивчивши матеріали справи, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

З протоколу про адміністративне правопорушення серії АА2 № 503802 від 27.05.2014 року вбачається, що в цей день об 11.10 год. ОСОБА_6 керував мотоциклом «Сузукі GSR 600» д/н BE 3416 АА в м. Миколаєві на вул. Космонавтів, та на перехресті з вул. 28-ї ОСОБА_5 не врахував дорожню обстановку, не обрав безпечну швидкість руху та, виконуючи на дорозі (яка має дві смуги в кожному напрямку) маневр обгону автомобіля марки «Шкода Фабія» д/н BE 8847AI під керуванням ОСОБА_7 (який виконував маневр повороту ліворуч до паркувального майданчика), не впевнився в безпеці свого маневру, допустив з ним зіткнення. В результаті ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження.

Своїми діями ОСОБА_6 порушив вимоги п.п. 2.3 «б», 12.1, 14.6 «е» Правил дорожнього руху України (а. с. 1).

Розглянувши справу, суддя суду першої інстанції прийшов до вірного висновку про те, що ОСОБА_6 порушив правила дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, і його дії містять склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, оскільки ОСОБА_6 на порушення вимог п. п. 2,3 «б», 12.1, 14.6 «е» правил дорожнього руху України не стежив за дорожньою обстановкою, не врахував дорожню обстановку, не обрав безпечну швидкість руху, порушив заборону здійснення обгону на дорозі, що має дві і більше смуги для руху в одному напрямку, що призвело до утворення дорожньо - транспортної пригоди.

Твердження апелянта ОСОБА_3 про те, що ДТП сталася з не з його вини, а через порушення правил дорожнього руху водієм транспортного засобу, що став іншим учасником ДТП, - ОСОБА_7, є безпідставними та такими, що суперечать матеріалам справи.

Аналогічним твердженням ОСОБА_3 суддя суду першої інстанції надав належну оцінку і вказав, що вони повністю спростовуються дослідженими в судовому засіданні письмовими матеріалами справи та показаннями допитаних в судовому засіданні свідків.

Так, з пояснень ОСОБА_3, наданих 27.05.2014 року інспектору ДАІ, вбачається, що в той час він їхав на мотоциклі по вул. Космонавтів в м. Миколаєві в бік проспекту Жовтневого. Перед перехрестям з вул. 28-ї ОСОБА_5 автомобіль «Шкода», що рухався справа від нього, включив показник повороту і різко почав маневр повороту розвороту вліво. До цього, оскільки на пішохідному переході не було людей, почав прискорення. Щоб якось знизити удар, виїхав на зустрічну і врізався у його ліве переднє крило, перелетів через автомобіль (а. с. 4).

В апеляційному суду ОСОБА_6 підтвердив свої письмові пояснення від 27.05.2014 року (а. с. 4), доповнивши їх.

Так, ОСОБА_6 пояснив, що дійсно у той день і час рухався на мотоциклі в лівому ряду по вул. Космонавтів. Машин було не багато. Праворуч від нього їхав жовтий автомобіль «Богдан», а попереду в другому ряду їхала «Шкода Фабія». Перед пішохідним переходом він і водій «Шкоди» скинули швидкість. Потім почав прискорюватися і на його спідометрі було 58 км./год. Тоді водій «Шкоди» різко вивернув кермо вліво і тільки у цей момент включив поворот. На друге моргання повороту прийняв в ліво і повністю заклав мотоцикл вліво, щоб уникнути зіткнення. Коли порівнявся з автомобілем «Шкода» водій помітив його і почав вирулювати вправо. Але запобігти зіткненню не вдалося.

В апеляційному суді твердив, що не робив обгін, а вийшов на зустрічну смугу задля уникнення зіткнення; що мав зауваження до схеми ДТП, але не записав про них ані у схемі, ані у протоколі огляду місця ДТП, ані у протоколі; що не зміг знайти водія «Богдана», а випадково 25.05.2014 року разом зі своїм другом ОСОБА_9 (який був понятим при оформленні цього ДТП) знайшов тільки водія «Таврії» ОСОБА_8, який їхав за цим «Богданом».

Факт доповнення та розширення показань ОСОБА_6 у порівнянні з його письмовими показаннями спростовують доводи захисника в апеляційному суді про незмінність та послідовність цих показань першого.

Потерпілий ОСОБА_5 в апеляційному суді підтвердив свої письмові пояснення від 27.05.2014 року (а. с. 5), відповідно до яких у той день і час керував автомобілем «Шкода Фабія» і рухався по вул. Космонавтів. На перехресті з вул. 28-ї ОСОБА_5 з увімкненим лівим поворотом стояв у лівій смузі перед пішохідним переходом, пропускаючи пішоходів та зустрічний транспорт, чекаючи змоги здійснити поворот ліворуч на вул. 28-ї ОСОБА_5. Водій автобуса, що їхав позаду нього, побачивши його намір повертати вліво, почав обїжджати його автомобіль справа.

Дочекавшись, почав рухатися ліворуч. В цей час із за автобусу на зустрічну смугу виїхав мотоцикл «Сузукі» і почав на швидкості обганяти і автобус, і його автомобіль «Шкода», внаслідок чого здійснив зіткнення з його автомобілем. Автомобіль отримав механічні пошкодження.

Також апеляційному суду потерпілий пояснив, що позаду автобуса ще так само їхав автомобіль «Жигулі» червоного кольору, за яким їхав цей мотоцикл. Але побачив мотоцикл тільки тоді, коли практично повернув наліво і той в нього врізався.

Пояснення потерпілого ОСОБА_5 узгоджуються з показаннями свідка ОСОБА_10, який апеляційному суду пояснив, що працює інспектором відділу з оформлення матеріалів ДТП відділу ДАІ з обслуговування м. Миколаєва. У цій справі виніс адміністративний протокол відносно ОСОБА_3 у звязку з тим, що місце контакту відбулась на зустрічній смузі руху і що ОСОБА_6 здійснив обгін на пішохідному переході, а це заборонено.

Згідно правил дорожнього руху: водій перед нерегульованим пішохідним переходом повинен знизити швидкість до мінімуму, а при необхідності зупинитись; обгін заборонено, коли мається дві смуги для руху в кожному напрямку; а також водій повинен вибрати безпечну швидкість руху. І якщо б ОСОБА_6 не порушив ці правила, то при виникненні попереду перешкоди - автомобіля «Шкоди», він би своєчасно зміг зупинити свій транспортний засіб або безпечно обїхати перешкоду. Також пояснив, що водій сам визначає смуги для руху, якщо на дорозі немає розмітки, але у будь якому разі при відсутності на дорозі розмітки водій повинен рухатися якомога ближче до правого краю проїзної частини.

Зробив висновок, що водій мотоцикла здійснив обгін оскільки місце контактування відбулось на зустрічній смузі руху. Водій мотоцикла пояснював, що автомобіль «Шкода» рухався праворуч від нього в попутному напрямку, але у такому разі при виконанні автомобілем маневру повороту ліворуч з правого ряду контактування відбулося б на полосі руху мотоциклу (в лівій полосі для руху), а не на зустрічній смузі. Тому ніяких сумнівів не виникало для призначення додаткової перевірки. У учасників ДТП не було зауважень до схеми ДТП і від них не поступало заяв про проведення експертиз.

Свідки ОСОБА_9 та ОСОБА_11 апеляційному суду пояснили, що були понятими при складанні схеми ДТП та протоколу огляду місця ДТП кожен від протилежної сторони: ОСОБА_9 з боку ОСОБА_3, а ОСОБА_11 з боку ОСОБА_5

Свідок ОСОБА_11 також пояснив, що у учасників ДТП та понятих не було зауважень до складених за його участю протоколу огляду місця ДТП та схеми ДТП .

Свідок ОСОБА_9 апеляційному суду пояснив, що не був згоден зі схемою ДТП і мав зауваження з приводу зображення розташування транспортних засобів, які особисто озвучував інспекторам ДАІ.

Показання потерпілого ОСОБА_5, свідків ОСОБА_10 та ОСОБА_11 в частині відсутності на момент оформлення матеріалів ДТП зауважень до протоколу огляду місця ДТП та до схеми ДТП від 27.05.2014 року узгоджуються з даними цих документів, відповідно до яких дані документи підписані без застережень і без зауважень ОСОБА_3, ОСОБА_5, понятими ОСОБА_9 та ОСОБА_11 (а. с. 2, 3).

Водночас, дані вказаних документів (протоколу огляду місця ДТП та схеми ДТП від 27.05.2014 року) спростовують показання ОСОБА_3 та свідка ОСОБА_9 в частині їх незгоди зі схемою ДТП на момент підписання цих документів, оскільки ані протокол огляду місця ДТП, ані схема ДТП від 27.05.2014 року таких відомостей не містять. Відсутні такі дані і в інших матеріалах справи.

Порушень законодавства з боку інспектора ДАІ ОСОБА_10 при оформленні цього ДТП апеляційним судом не встановлено.

Що стосується не призначення відповідного автотехнічного дослідження по матеріалах цієї ДТП, то воно не є обовязковим, оскільки відповідно до п. 6.5. Інструкції з оформлення працівниками Державтоінспекції МВС матеріалів про адміністративні порушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, затвердженої Наказом МВС України N 77 від 26.02.2009 року із змінами, залучення експерта інспектором з дізнання підрозділу Державтоінспекції МВС проводиться лише у разі, коли це необхідне для обєктивного розгляду матеріалів ДТП.

Такої потреби, як пояснив апеляційному суду свідок ОСОБА_10, не було.

А тому і в цій частині апеляційна скарга є необґрунтованою.

Що стосується показань свідка ОСОБА_12 в апеляційному суді, який, нібито, був очевидцем даної ДТП, то відсутні підстави для прийняття їх до уваги і покладення в обґрунтування судового рішення виходячи з наступного.

Як вбачається з первинних пояснень ОСОБА_3 від 27.05.2014 року, що містяться в матеріалах справи (а. с. 4), він не зазначав про жодні транспортні засоби, які у момент ДТП перебували поряд з його мотоциклом. Хоча мав реальну можливість для цього, оскільки власноруч писав свої пояснення.

Натомість, потерпілий ОСОБА_5 послідовно пояснював і інспекторам ДАІ (а. с. 5) і суду про те, що позаду нього їхав автобус.

Показання ОСОБА_3 щодо його намагання особисто знайти на тій ділянці дороги водія «Богдана» та випадковості зустрічі із свідком ОСОБА_12 є вкрай сумнівними, непереконливими, а щодо деяких моментів і такими, що суперечать матеріалам справи.

Так, ОСОБА_6 не зміг пояснити, за якими ознаками він намагався знайти водія «Богдана», про якого нічого не повідомляв інспекторам ДАІ.

Крім того, ОСОБА_6 плутався у показаннях щодо часу виявлення ним зазначеного свідка. Так, апеляційному суду він пояснював, що свідок зявився у четвер перед судом; а через декілька хвилин у цьому ж судовому засіданні твердив, що зустрів зазначеного водія автомобіля «Таврія» 25 травня цього року.

З огляду на те, що ДТП сталося 27.05.2014 року, то ОСОБА_6 в жодному разі не міг зустріти очевидця ДТП за два дні до ДТП - 25 травня цього року, як він твердив.

Як вбачається з протоколу судового засідання суду першої інстанції, розгляд справи у Ленінському районному суді м. Миколаєва розпочався 24 червня 2014 року і був продовжений 01 липня 2014 року, коли і був допитаний цей свідок (а. с. 44 - 47).

При цьому, показання свідка ОСОБА_12 у суді першої інстанції суттєво відрізняються від його ж показань в апеляційному суді в частині відомих йому обставин ДТП.

Так, суду першої інстанції він пояснював, що наприкінці травня 2014 року рухався по вул. Космонавтів та бачив, як водій мотоцикла їхав позаду автомобіля срібного кольору. Коли почув звук, то побачив, що водій мотоциклу вїхав в автомобіль, який був попереду нього (а. с. 45).

Тобто, жодних подробиць щодо дій обох водіїв учасників ДТП безпосередньо перед ДТП свідок ОСОБА_12 суду першої інстанції не повідомляв.

А в апеляційному суді його показання були набагато ширшими та невиправдано докладнішими щодо обставин ДТП, а також і щодо дій обох водіїв учасників ДТП, безпосередньо перед ДТП.

Його твердження, що і в суді першої інстанції він давав аналогічні пояснення спростовуються протоколом судового засідання від 01 липня 2014 року (а. с. 45).

Крім того, в матеріалах справи відсутні будь-які обєктивні відомості, які б підтверджували факт перебування у момент ДТП свідка ОСОБА_12 на місці цієї ДТП.

З огляду на зазначене апеляційний суд критично оцінює показання свідка ОСОБА_12 і не бере їх до уваги.

Доводи апелянта в частині порушення потерпілим правил дорожнього руху та створення водієм ОСОБА_5 аварійної ситуації шляхом різкої зміни напрямку руху вліво з правої смуги руху без завчасного увімкнення покажчика повороту, є голослівними та спростовуються обєктивними даними, що містяться в матеріалах справи. Так, інспектором ДАІ та судами обох інстанцій встановлено, що ДТП сталося на зустрічній смузі руху, коли водій автомобіля «Шкода» здійснював поворот ліворуч. Цей факт не оспорює і сам апелянт ОСОБА_6

Крім того, відповідно до правил дорожнього руху (п. 11.2) водій ОСОБА_6, якому не потрібно було здійснювати поворот ліворуч, при відсутності на тій ділянці дороги розмітки, повинен був рухатися якомога ближче до правого краю проїзної частини. Проте, він рухався, як він сам пояснив, у лівій крайній смузі.

А крім того, він не мав права пересікати подвійну суцільну лінію, що поділяє транспортні потоки протилежних напрямків на дорогах, що мають чотири і більше смуг руху (п. 1.3 розділу 34 Дорожня розмітка ПДР України).

Доводи апелянта щодо кута, під яким сталося зіткнення транспортних засобів, з огляду на характер їх механічних пошкоджень є лише його міркуваннями. Ці питання відносяться до компетенції експерта, проте, як вірно вказав захисник, така можливість наразі відсутня, оскільки обидва транспортні засоби відремонтовані.

Сукупність вищенаведених доказів свідчить про правильність висновку судді суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_3 в порушенні вимог п. п. 2,3 «б», 12.1, 14.6 «е» ПДР України, за що ст. 124 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність.

При вирішенні питання про вид та розмір адміністративного стягнення, суддею суду першої інстанції у відповідності до вимог ст. ст. 23, 33 КУпАП належним чином враховані характер вчиненого правопорушення, відомості про особу порушника, відсутність обставин, що помякшують і обтяжують відповідальність .

За таких обставин призначене суддею адміністративне стягнення за вчинення ОСОБА_3 даного адміністративного правопорушення, є справедливим, оскільки є найбільш мяким за видом та мінімальним за своїм розміром з числа стягнень, передбачених ст. 124 КУпАП.

З огляду на наведене, апеляційна скарга ОСОБА_3 не підлягає задоволенню, оскільки відсутні підстави для скасування або зміни постанови судді.

Керуючись п. 1 ч. 8 ст. 294 КУпАП, апеляційний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишити без задоволення, а постанову судді Ленінського районного суду м. Миколаєва від 23 липня 2014 року про притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП - без змін.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя апеляційного суду

Миколаївської області: ОСОБА_13