Справа №359/9224/14-п
Провадження №3/359/2707/2014
Бориспільський міськрайонний суд Київської області
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 жовтня 2014 року м. Бориспіль

Суддя Бориспільського міськрайонного суду Київської області Вознюк С.М., розглянувши адміністративний матеріал, що надійшов від ВДАІ з обслуговування м. Бориспіль та Бориспільського району підпорядковане УДАІ ГУ МВС України в Київській області, про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП,

по відношенню до ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, який проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, -

в с т а н о в и в:

Згідно протоколу про адміністративне порушення, 19.08.2014 року о 01 год. 20 хв. водій ОСОБА_1 керував автомобілем НОМЕР_2, в стані алкогольного спяніння. Огляд на стан спяніння проводився в присутності двох свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 за допомогою алкотестера «Драгер-6810» №642.

В судове засідання ОСОБА_1 зявився, вину у скоєнні адміністративного правопорушення не визнав в повному обсязі, зазначив, що 19.08.2014 року перебував дома та ніяких переміщень автомобіля в цей час не відбувалось. Автомобілем КІА, який належить його батьку, також користується його рідний брат. Підтвердженням цього факту можуть слугувати покази батька, який одночасно з ним перебував дома.

Інспектор ДАІ ОСОБА_4, що складав протокол про адміністративне правопорушення, надав пояснення згідно яких вбачається, що за кермом автомобіля перебував ОСОБА_1 та останньому було запропоновано пройти огляд на стан спяніння в присутності двох свідків за допомогою алкотестера «Драгер-6810». Після проведення огляду не підписавши протокол про адміністративне правопорушення в якому необхідно було власноруч написати пояснення по суті порушення, останній повернувся до машини і поїхав. Вони переслідували порушника, але не змогли його зупинити, про що повідомили наступні блок пости. Особу порушника встановили по предявленому посвідченню водія, яке не надалось можливим вилучити так останній його не надав працівнику для складання протоколу.

Свідок ОСОБА_5 зазначив, що 19.08.2014 року він разом з дружиною та сином ОСОБА_6 були вдома, хто керував його автомобілем КІА йому не відомо. В той же час зазначив, що дійсно автомобілем користуються його сини.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1, пояснення інспектора та свідка ОСОБА_5, ознайомившись з матеріалами справи, приходжу до висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 порушення вимог п. 2.9 ПДР.

Згідно ст. ст. 245, 252, 280, 283, 284 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративного правопорушень.

Тому єдиний доказ вини ОСОБА_1 протокол про адміністративне правопорушення не може вважатись достатнім для притягнення останнього до адміністративної відповідальності.

З цього приводу, суд вважає, що протокол про адміністративне правопорушення не відповідає вимогам ст. 256 КУпАП і не містить всіх визначених цією статтею даних.

За змістом вимог ст.266 КУпАП та п.1.7 Інструкції про виявлення у водіїв транспортного засобу ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженого 09.09.2009 року МВС України та МОЗ України, огляд особи на стан сп'яніння у закладі охорони здоров'я може провадитися лише у разі незгоди водія на проведення огляду на стан сп'яніння працівником міліції з використанням спеціальних технічних засобів або у разі незгоди з його результатами.

Між тим, в матеріалах немає доказів дотримання інспектором ДАІ порядку запрошення особи на медичне освідування, що в сукупності з поясненнями ОСОБА_1 про обставини складення протоколу свідчить про необхідність критичної оцінки такого протоколу.

Відповідно до вимог ст. ст. 265-2, 266 КУпАП у разі виявлення особи, яка керує транспортним засобом у стані алкогольного сп'яніння, працівники ДАІ зобов'язані вчинити дії, які унеможливлюють подальше керування цією особою транспортним засобом, а саме затримати автомобіль, чи передати керування ним іншій особі.

Між тим, матеріали справи не містять будь - яких даних, які б указували на вчинення працівником ДАІ указаних дій.

У зв'язку із викладеним суд приходить до висновку про відсутність складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

За таких обставин протокол, щодо скоєння адміністративного правопорушення ОСОБА_1 не може бути визнаний джерелом доказів.

З цього приводу, пояснення водія ОСОБА_1 надані ним в суді, суд оцінює критично та не бере їх до уваги, оскільки власник автомобіля свідок ОСОБА_5 зазначив, що право на керування його автомобілем мають його сини, а іншим особам керування власним транспортним засобом він не передавав. Дані з цього приводу відсутні і в матеріалах, надісланих на адресу суду.

Оскільки працівником ДАІ не дотриманий встановлений нормативними актами порядок огляду водія на стан сп'яніння, суд вважає, що висновки перебування останнього в стані алкогольного спяніння не ґрунтуються на матеріалах справи.

Наведене вище у своїй сукупності викликає сумнів у доведеності факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом у стані алкогольного сп'яніння, що трактується на його користь.

Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Таким чином, у суду відсутні підстави для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, зважаючи на те, що достатніх доказів вчинення ним адміністративного правопорушення, визначеного ст. 130 ч. 1 КУпАП під час розгляду адміністративних матеріалів в суді, - не здобуто, а ті що надані в якості підтвердження вчинення правопорушення, - суд оцінює критично з наведених вище обставин.

Відповідно до ст. 247 КУпАП визначені обставини, що виключають провадження у справі про адміністративне правопорушення, серед яких пунктом 1 визначено відсутність подій і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи викладене та зазначені норми Закону, вважаю, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП

На підставі наведеного, керуючись ст. 130 ч. 1 та п.1 ст. 247 КУпАп України, -

п о с т а н о в и в:

Провадження в справі про адміністративне правопорушення ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, щодо притягнення його до відповідальності за ст. 130 ч. 1 КУпАП закрити, у звязку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником або на неї може бути внесено протест прокурора протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Апеляційна скарга, протест прокурора подаються до відповідного апеляційного суду через місцевий суд, який виніс постанову.

Постанова суду у справі про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку оскарження (опротестування) цієї постанови і може бути пред'явлена до виконання протягом трьох місяців з дня набрання нею законної сили.

Постанова суду набрала законної сили ___________________.

Суддя : С.М. Вознюк