Справа № 161/5414/14-п Провадження №33/773/122/14 Суддя в 1 інстанції: Квятковський М.С.
Категорія:ч.2 ст. 130 КУпАП Доповідач: Філюк П. Т.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 травня 2014 року місто Луцьк

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Волинської області Філюк П.Т., з участю скаржника - ОСОБА_2 та захисника - адвоката Ковальова С.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду апеляційну скаргу ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, жителя АДРЕСА_1, непрацюючого, на постанову Луцького міськрайонного суду Волинської області від 30 квітня 2014 року, -

В С Т А Н О В И В:

Вказаною постановою ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами на строк 3 (три) роки без оплатного вилучення транспортного засобу.

ОСОБА_2 притягнуто до адміністративної відповідальності за те, що він повторно протягом року, а саме 15.03.2014 року, о 17 год. 35 хв., в с. Романів, Луцького району, керував транспортним засобом, марки «ЗАЗ 1102», номерний знак НОМЕР_1, в стані алкогольного сп'яніння, чим порушив вимоги передбачені п.2.9 (а) ПДР України.

Не погоджуючись із постановою суду першої інстанції ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу в якій зазначає про невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи. Вказує, що дійсно 15.03.2014 року він, перебуваючи в стані алкогольного сп'яніння, знаходився за кермом автомобіля «ЗАЗ 1102», номерний знак НОМЕР_1, однак автомобіль не рухався, так як він чекав на свого діда, який мав прийти та забрати транспортний засіб. Просить постанову Луцького міськрайонного суду від 30.04.2014 року скасувати, а провадження в справі закрити.

Заслухавши ОСОБА_2 та захисника Ковальова С.В., які кожен зокрема, апеляційну скаргу підтримали, просили постанову скасувати, а провадження у справі закрити, перевіривши матеріали справи та доводи апеляції, приходжу до висновку, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи суд першої інстанції розгляд справи провів у відповідності до вимог ст.245 КУпАП, а саме: допитав у судовому засіданні самого ОСОБА_2, свідків, які були присутні на місці події, а саме: ОСОБА_4, ОСОБА_5, працівників ДАІ ОСОБА_6 та ОСОБА_7, перевірив наявні у справі письмові докази, тобто всебічно, повно та об'єктивно дослідив всі докази по справі у їх сукупності і прийшов до висновку, що ОСОБА_2, повторно, 15.03.2014 року, о 17 год. 35 хв., в с. Романів, Луцького району, керував транспортним засобом, в стані алкогольного сп'яніння, тобто в його діях є склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст.130 ч.2 КУпАП. Такі висновки суду підтверджуються іншими зібраними по справі доказами.

З матеріалів справи встановлено, що ОСОБА_2, 10.06.2013 року був притягнутий Рожищенським районним судом до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.130 КУпАП і на нього накладено стягнення у виді 60 годин громадських робіт, що об'єктивно підтверджується приєднаною до справи постановою і не оспорюється апелянтом у своїй скарзі (а.с.18).

Винуватість ОСОБА_2, у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ст.130 ч.2 КУпАП також об'єктивно підтверджується матеріалами справи, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення №124992 від 15.03.2014 року (а.с.3), поясненнями самого ОСОБА_2 в протоколі про адміністративне правопорушення де він особисто зазначив, що вживав спиртні напої, показниками алкотестера «Драгер» №3578.

При складанні протоколу ОСОБА_2 жодних зауважень щодо його неправильності не заявляв, а навпаки посвідчив його своїм підписом.

Суд першої інстанції вірно не взяв до уваги показання свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5 з якими ОСОБА_2 вживав алкогольні напої, які стверджували, що ОСОБА_2 не керував даним транспортним засобом, оскільки вони не узгоджуються зі свідченнями інших свідків та письмовими доказами у справі, та розцінюються судом як спосіб захисту ОСОБА_2 для уникнення останнім адміністративної відповідальності за вказане адміністративне правопорушення.

За таких обставин вважаю, що висновки суду першої інстанції про порушення водієм ОСОБА_2 пункту 2.9 (а) Правил дорожнього руху, а саме: керування транспортним засобом у стані алкогольного сп'яніння зроблені правильно.

У поданій апеляційній скарзі ОСОБА_2 нових доказів суду апеляційної інстанції не надав, в ході перегляду справи в суді апеляційної інстанції будь-яких клопотань не заявляв.

Адміністративне стягнення на ОСОБА_2 накладено в межах санкції ч.2 ст.130 КпАП України та відповідає вимогам ст.23, 33 КпАП України. При накладенні адміністративного стягнення судом враховано характер вчиненого правопорушення, дані про особу ОСОБА_2 та його майновий стан.

Законних підстав для скасування постанови суду по обставинах, викладених в апеляційній скарзі, немає.

Керуючись ст. 294 КпАП України, суд

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні апеляційної скарги ОСОБА_2 відмовити.

Постанову Луцького міськрайонного суду Волинської області від 30 квітня 2014 року щодо ОСОБА_2 - залишити без зміни.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Волинської області П.Т. Філюк