Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 33/778/574/14
Єдиний унікальний № 310/7279/14-п Головуючий в 1-й інстанції Петягін В.В.
Категорія - ст. ст. 124, 122-4 КУпАП Доповідач в 2-й інстанції ОСОБА_1
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 грудня 2014 року м. Запоріжжя

Суддя Апеляційного суду Запорізької області Гріпас Ю.О., за участю особи, що притягнута до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 та її захисника адвоката ОСОБА_3, діючого на підставі договору про надання юридичних послуг (робіт) від 05.12.2014 року та свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю № 4285 від 04.04.2012 року, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду матеріали справи за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на постанову судді Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 28 листопада 2014 року стосовно неї,

в с т а н о в и в:

постановою судді Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 28 листопада 2014 року до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушень, передбачених ст. ст. 124, 122-4 КУпАП притягнуто ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженку ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянку України, працюючу старшим інспектором охорони громадського порядку Бердянського МВ ГУМВС України в Запорізькій області, яка зареєстрована та проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3, із застосуванням стягнення у виді штрафу в розмірі 340 гривень.

Також постановлено стягнути з ОСОБА_2 судовий збір в розмірі 36,54 грн.

Як зазначено в постанові, 06.09.2014 року о 17-32 год., в м. Бердянську по пр. Пролетарському, напроти будинку № 206, ОСОБА_2, керуючи автомобілем НОМЕР_1, не обрала безпечну дистанцію та скоїла зіткнення з автомобілем НОМЕР_2, після чого місце ДТП залишила, чим порушила вимоги п.п. 2.10 «а», 13.1 Правил дорожнього руху України та вчинила адміністративні правопорушення, передбачені ст. ст. 124, 122-4 КУпАП.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 посилаючись на незаконність постанови через неповноту, необєктивність зясування усіх обставин справи і порушення норм процесуального права зазначає, що суд при наявності суперечливих доказів у справі не вжив належних заходів щодо проведення автотехнічної експертизи, яка хоча і призначалася, але у звязку із процесуальними порушеннями при її призначенні, так і не була проведена. Не надав належної уваги її поясненням, свідків ОСОБА_4, ОСОБА_5, протоколу огляду місця пригоди, фотографіям, схемі ДТП, з яких вбачалося, що водій ОСОБА_6 порушила вимоги п.16.11, п.10.1 Правил дорожнього руху України, і що саме її дії знаходяться у причинному звязку з подією ДТП. Між тим, незважаючи на це суд, необґрунтовано взяв до уваги пояснення іншого учасника пригоди ОСОБА_7, свідка ОСОБА_8 працівника ВДАІ ОСОБА_9, відеозапис ДТП, походження якого не зясував, внаслідок чого дійшов безпідставного висновку про наявність її вини у вчиненні ДТП, з посиланням, зокрема на гальмівний шлях її автомобілю щодо можливості уникнути зіткнення. Крім того, хоча і звернув увагу на допущені порушення чинного законодавства при складенні схемі ДТП, внаслідок чого зобовязав працівника ВДАІ скласти додаткову схему, яка через грубі порушення, не була визнана доказом у справі, між тим не усунув протиріччя в цій частині. З огляду на вказане вважає, що докази її винуватості у вчиненні ДТП в матеріалах справи відсутні, а тому відповідно і відсутні підстави для притягнення її до адміністративної відповідальності за ст. 122-4 КУпАП.

Внаслідок цього просить постанову скасувати, а провадження у справі закрити за відсутністю в її діях складу адміністративних правопорушень, передбачених ст. ст. 124, 122-4 КУпАП.

Заслухавши в засіданні суду апеляційної інстанції особу, що притягнута до адміністративної відповідальності - ОСОБА_2 та її захисника адвоката ОСОБА_3, які підтримали апеляційну скаргу і просили скасувати постанову судді суду першої інстанції та закрити провадження у справі у звязку з відсутністю в діях ОСОБА_2 складу адміністративних правопорушень, передбачених ст. ст. 124, 122-4 КУпАП, перевіривши матеріали справи та доводи скарги, суд апеляційної інстанції доходить висновку, що апеляційна скарга ОСОБА_2 задоволенню не підлягає, з огляду на наступне.

Суддею виконані вимоги ст. ст. 280, 283 КпАП України і повно, всебічно розглянуті всі обставини справи, дотримані вимоги щодо змісту постанови про адміністративне правопорушення, викладені мотиви, на яких ґрунтується висновок суду про наявність в діях ОСОБА_2 складу адміністративних правопорушень, передбачених ст. ст. 124, 122-4 КУпАП.

Так, ОСОБА_2 не визнаючи вину у вчиненні адміністративних правопорушень, пояснювала в судовому засіданні суду першої інстанції, що керуючи автомобілем «MAZDA» вона рухалася в м. Бердянську по головній дорозі пр. Пролетарському зі сторони «горбатого мосту», коли з другорядної дороги - вул. Горбенко виїхав автомобіль «SEAT LEON». Вона намагалася уникнути зіткнення, але була зустрічна машина, тому це не вдалося і сталося зіткнення. Рухалася приблизно зі швидкістю 60 км/г. Вважала, що у вчиненні ДТП винуватий водій автомобіля «SEAT LEON». З місця дорожньо-транспортної пригоди поїхала, оскільки матері необхідно було купити ліки, крім того сторонні люди почали проводи відеозйомку даної дорожньо-транспортної пригоди. Аналогічні пояснення ОСОБА_2 надала і в судовому засіданні суду апеляційної інстанції.

Між тим, незважаючи на невизнання ОСОБА_2 вини у вчиненні адміністративних правопорушень її вина повністю підтверджена дослідженими в судовому засіданні доказами у справі, а саме:

- поясненнями водія ОСОБА_7, яка вказувала в судовому засіданні суду першої інстанції, що керуючи автомобілем «SEAT LEON» вона рухалася по вул. Горбенко в м. Бердянську, зупинившись перед перехрестям з пр. Пролетарським, впевнившись, що перешкод не має, повернула на вказаний проспект в сторону «гори», коли відчула удар. Вважала винуватою у вчиненні ДТП ОСОБА_2, оскільки остання проїхала попереднє перехрестя на червоний сигнал світлофора;

- поясненнями інспектора з оформлення матеріалів ДТП ВДАІ з обслуговування м. Бердянськ та Бердянського району ОСОБА_9, який зазначав в судовому засіданні суду першої інстанції, що висновок про винуватість ОСОБА_2 у скоєнні дорожньо-транспортної події зробив на підставі розташування двох автомобілів, поясненнях свідка ОСОБА_10, а також відео записом, на якому була зафіксована дана подія;

- письмовими поясненнями свідка ОСОБА_10, який був очевидцем ДТП та вказував, що водій автомобіля «MAZDA» проїхавши перехрестя на червоне світло світлофору на великій швидкості, не справився із керуванням, почав екстрене гальмування та зіткнувся з автомобілем «SEAT LEON» (а.с. 14);

- протоколом про адміністративне правопорушення від 08.09.2014 року серія АБ2 № 183304 щодо порушення ОСОБА_2 вимог пунктів 2.10 «а», 13.1 Правил дорожнього руху України та схемою наслідків ДТП, протоколом огляду місця ДТП з фототаблицею до нього (а.с. 2, 3, 4, 5-6).

- відеозаписом події ДТП, який долучений до матеріалів справи.

Аналіз наведених вище доказів безперечно доводить винуватість ОСОБА_2 у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди, оскільки, зокрема підтверджується відеозаписом події ДТП та первинною схемою пригоди, з яких вбачається, що зіткнення транспортних засобів сталося вже після того, як ОСОБА_7 закінчила маневр повороту на перехресті на пр. Пролетарський в м. Бердянську та проїхала певну відстань по проспекту, а гальмівний шлях автомобілю під керуванням ОСОБА_2 вказував на наявність можливості уникнути зіткнення у випадку дотримання останньою вимог ПДР України, а тому суддя суду першої інстанції дійшов правильного висновку щодо доведеності вини ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Обґрунтовано прийнято суддею і рішення щодо наявності в діях ОСОБА_2 ознак адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-4 КУпАП, оскільки вимоги пункту 2.10 «а» Правил дорожнього руху України передбачають імперативну норму щодо обовязковості залишатися на місці пригоди у випадку причетності до дорожньо-транспортної пригоди, який останньою не виконано.

Доводи апелянта щодо не надання судом належної уваги її поясненням, свідків ОСОБА_4 і ОСОБА_5, протоколу огляду місця пригоди, фотографіям, схемі ДТП, з яких вбачалося, що водій ОСОБА_6 порушила вимоги п. 16.11, п. 10.1 Правил дорожнього руху України, і що саме дії останнього знаходяться у причинному звязку з подією ДТП, то вони є безпідставними.

Так, суд після допиту свідків ОСОБА_4 і ОСОБА_5, встановив, що зазначені особи не були очевидцями ДТП, а тому правильно не визнав їх пояснення в якості належного доказу у справі. Стосовно ж пояснень ОСОБА_2, то вони обґрунтовано не прийняті до уваги судом, як достовірні, оскільки суперечили іншим доказам у справі. Що ж стосується письмових доказів, то вони навпаки доводили винуватість ОСОБА_2 у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди, а тому були покладені судом в основу доказової бази.

Стосовно аргументів ОСОБА_2 про безпідставність урахування судом в якості доказів її вини пояснень іншого учасника пригоди ОСОБА_7, свідка ОСОБА_8 працівника ВДАІ ОСОБА_9, відеозапису ДТП, то обставин, які б свідчили про недопустимість та неналежність цих доказів не вбачається, а їх сукупність з іншими доказами свідчить про доведеність ОСОБА_2 у вчиненні правопорушень.

Посилання ОСОБА_2 стосовно не вжиття судом першої інстанції належних заходів щодо проведення автотехнічної експертизи є безпідставними, оскільки судом такі заходи вживалися, але з обєктивних підстав, не з вини суду така експертиза не була проведена.

Не приймає до уваги суд апеляційної інстанції і доводи апелянта щодо не усунення судом протиріч у схемах ДТП, наявних в матеріалах справи, оскільки судом з огляду на порушення допущені під час складення додаткової схеми, а саме її складення без учасників пригоди, вказана схема не визнана доказом у справі, через що в основу бази доказового значення покладено первинну схему, яка хоча і містить незначні недоліки, але вони не впливають на обставини, за яких ця схема повинна бути визнана недопустимим доказом.

За таких обставин, суд апеляційної інстанції не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги ОСОБА_2 по наведеним у ній доводам.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

п о с т а н о в и в:

апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Постанову судді Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 28 листопада 2014 року, якою ОСОБА_2 притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушень, передбачених ст. ст. 124, 122-4 КУпАП із застосуванням стягнення у виді штрафу в розмірі 340 гривень залишити без змін.

Постанова Апеляційного суду Запорізької області набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Запорізької області ОСОБА_1