33/775/31/2014(м)

Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
Доповідач Кір`яков П.І.
Категорія: ч. 2 ст. 130 КпАП України
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 березня 2014 року м. Маріуполь

Суддя судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Донецької області Кір,яков П.І., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 26 лютого 2014 року, якою

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженець ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянин України, не працюючий, який мешкає по вул. 50 років СРСР б. 63 кв. 20 у м. Маріуполі,

притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 130 КУпАП та йому призначене адміністративне стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами строком на 2 роки без оплатного вилучення транспортного засобу.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 34 гривні 41 копійку, -

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії АБ2 № 432960 від 07 грудня 2013 року ОСОБА_2 того ж дня о 20 годині 16 хвилин керував автомобілем НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного спяніння, та зупинившись навпроти будинку № 108 по вулиці Енгельса совх. Азовський в Жовтневому районі м. Маріуполя, відмовився від продуття газоаналізатора «Драгер» та проходження медичного огляду відповідно до встановленого порядку на стан алкогольного спяніння, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху України повторно протягом року.

Постановою Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 26 лютого 2014 року ОСОБА_2 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 130 КУпАП та призначене адміністративне стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами строком на 2 роки без оплатного вилучення транспортного засобу.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати постанову суду першої інстанції, посилаючись на те, що вона була прийнята без урахування всіх фактичних обставин справи, а зібрані по справі та досліджені в ході судового розгляду докази, не є достатніми для притягнення його до адміністративної відповідальності, тому як він не перебував за кермом даного автомобілю.

В обґрунтування своїх вимог зазначив, що він дійсно перебував у стані алкогольного спяніння, але керував автомобілем НОМЕР_1 його знайомий ОСОБА_3

Вважає, що судом першої інстанції не дана належна оцінка показанням водія ОСОБА_3, свідка - пасажирки ОСОБА_4, про те, що керування автомобілем здійснював сам ОСОБА_3, а також порушенням працівниками ДАІ вимог пунктів 16.1.6, 17.4 та розділу 15 Інструкції з питань діяльності підрозділів ДПС ДАІ МВС № 111.

Крім того, суд не прийняв до уваги, що з часу виявлення правопорушення до складання протоколу минуло 44 хвилини, якість відеозапису не представляє можливим розглянути відтворений нею автомобіль.

Вивчивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідальність на підставі ч. 2 ст. 130 КУпАП настає, якщо особа, повторно протягом року, керувала транспортним засобам в стані алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння, а також якщо особа, яка керує транспортним засобом, відмовилася від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння.

Розглянувши адміністративну справу, суддя районного суду правильно прийшов до висновку про наявність в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП, а саме керування транспортним засобом повторно протягом року у стані алкогольного спяніння, а також відмова від проходження медичного огляду на стан алкогольного спяніння.

Факт адміністративного правопорушення та винність ОСОБА_2 в його вчиненні підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення та поясненнями свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6, які підтвердили, що ОСОБА_2 відмовився від проходження огляду на стан алкогольного спяніння, при цьому від нього було чути сильний запах алкоголю.

Також, свідки інспектори ДПС ОСОБА_7 та ОСОБА_8 в судовому засіданні пояснили, що твердження ОСОБА_2 про те, що він не керував транспортним засобом, не знайшли свого підтвердження, оскільки обєктивно спростовується відеозаписом, на якому відображено, що зі сторони водійської двері до працівників міліції виходить лише ОСОБА_2 (а.с. 20)

Крім того, суддя районного суду прийшов до правильного висновку та поставився критично до пояснень свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4, які заперечували, що за кермом авто був ОСОБА_2, оскільки вони є знайомими правопорушника і сприяли уникненню останнім відповідальності.

Постановою Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 01 квітня 2013 року ОСОБА_2 був притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП за вчинення 23 лютого 2013 року правопорушення та йому призначене адміністративне стягнення у вигляді 40 годин громадських робіт.

При призначенні покарання суд першої інстанції врахував характер та ступінь суспільної небезпеки вчиненого правопорушення, обставини справи, особу правопорушника, який раніше протягом року піддавався адміністративному стягненню за такі самі дії, не працює, вину не визнав, намагався уникнути відповідальності за скоєне, та обґрунтовано застосував до нього адміністративне стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами.

Виходячи з наведеного, доводи апеляції є необґрунтованими та повністю спростовуються матеріалами справи.

За таких обставин, постанова суду першої інстанції вважається законною.

Керуючись статтями 289, 293, 294 КУпАП, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Постанову Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 26 лютого 2014 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 за правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 130 КУпАП залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя П.І. Кіряков