Справа № 490/9037/14-п 22.10.2014 22.10.2014 22.10.2014
Номер провадження: 33/784/270/14
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

№ 33/784/270/14

22 жовтня 2014 року м. Миколаїв

Суддя судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Миколаївської області Кателін В.П., при секретарі Чоботаренко Т.І., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 15.09.2014 року, якою провадження у справі відносно

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженки ІНФОРМАЦІЯ_2, українки, громадянки України, працюючу начальником дільниці Центрального району МКП «Миколаївводоканл» проживаючу в ІНФОРМАЦІЯ_3,

- за ст. 140 ч. 4 КУпАП закрито у звязку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до постанови суду встановлено, що 15 травня 2014 року, близько 22 години 00 хвилин ОСОБА_2, будучи відповідальною особою при проведенні дорожних робіт, що виконувались в районі перехрестя вулиць Нікольської та Громадянської в м. Миколаєві, порушила вимоги норм та стандартів при проведенні робіт, що виразилось у відсутності сигнальних ліхтарів, що сприяло ДТП за участю транспортного засобу «Мітсубісі» д/н НОМЕР_1, який отримав механічні пошкодження внаслідок вїзду в траншею, яку було вирито на проїзної частині дороги.

Закриваючи провадження по справі, суддя суду першої інстанції послався на відсутність у протоколі про адміністративне правопорушення посилання працівника ВДАІ на правила, норми чи стандарти, які порушила ОСОБА_2, тобто відсутність зазначення нормативного акту, який передбачає відповідальність за таке правопорушення. Крім того, інспектором ВДАІ, який склав протокол, неприйнято жодних заходів для належного оформлення та документування обставин правопорушення, внаслідок чого в матеріалах справи відсутні пояснення самої ОСОБА_2, очевидців ДТП, інші можливі докази на підтвердження можливої вини у вчиненому правопорушенні.

Не погодившись із зазначеним рішенням суду, потерпілий ОСОБА_1 звернувся до апеляційного суду зі скаргою в якій просить скасувати постанову суду і прийняти нове рішення, відповідно до якого, визнати ОСОБА_2 винною у вчиненні адміністративного правопорушення, пердбаченого ч. 4 ст. 140 КУпАП.

Вважає, що суд виніс незаконне, необєктивне рішення, висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи.

Послиється на той факт, що суд вибірково вивчивши матеріали справи дійшов до висновку, що відсутні докази вини ОСОБА_3 у скоєному адміністративному правопорушенні.

Суд взагалі не викликав та не допитав інспектора ДАІ, який склав протокол про адміністративне правопорушення, залишив поза увагою фотознімки з місця ДТП, де вказано, що відсутні попереджувальні знаки, жодних освітлюючих ліхтарів на відповідній ділянці не було, що порушило положення норм ДСТУ 3587-97 «Безпека дорожнього руху» та ДСТУ 4100-2002 п. 10.1 про розположеня дорожних знаків.

Перевіривши доводи викладені у апеляційній скарзі, вислухавши пояснення ОСОБА_1. захисника в його інтересах на підтримку апеляційної скарги, пояснення ОСОБА_2, яка погоджується з рішенням суду, вивчивши матеріали справи приходжу до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_2, факт вчинення нею правопорушення не визнала та пояснила суду, що всі дії по забезпеченню безпеки руху було виконано, тобто вириту траншею на вулиці було оточено насипом з піску завширшки 1.5 м. Крім того, було встановлено тимчасові дорожні знаки, освітлюючі ліхтарі, траншею було обгороджено сигнальною стрічною, а також великим загороджувальним барєром.

Згідно п.1.5 Правил дорожнього руху України, дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоровю громадян, завдавати матеріальних збитків.

Вважаю, що зазначений пункт ПДР України, який вказано працівником ВДАІ в протоколі про адміністративне правопорушення відноситься до загальних положень цих Правил, які встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України а не до обовязків і прав водіїв механічних транспортних засобів, які повинні вони додержуватись. ОСОБА_2 працює начальником дільниці водопровідної мережі Центрального району МКП Миколаївводоканал, яка повинна відповідати тільки за не виконання її службових обовязків повязаних з дотриманням норм та стандартів при проведенні робіт підприємством.

Суд першої інстанції вірно зазначив, що ч.4 ст.140 КУпАП встановлює адміністративну відповідальність за порушення Правил, норм і стандартів, що стосується забезпечення безпеки дорожнього руху при утриманні автомобільних доріг, що спричинили пошкодження транспортних засобів. У протоколі про адміністративне правопорушення відсутні посилання на такі Правила, нормативні акти, чи на норми і стандарти, які порушила ОСОБА_2.

Також не встановлені очевидці ДТП, і не добуті інші докази на підтвердження вини ОСОБА_2

Допитаний в суді апеляційної інстанції свідок ОСОБА_4 пояснив, що на місці вчиненої ДТП освітлення було плохе, попереджувальні знаки були встановлені, але із за атмосферних явищ (йшов дощ) видимість в напрямку руху була мінімальна, і знаків практично не було видно.

Надані апелянтом суду першої інстанції фотознімки, які були приєднані до матеріалів справи не можуть бути взяті до уваги, так як вони не можуть підтверджувати наявність вини особи, яку було притягнуто до адміністративної відповідальності тому, що на них не зазначено час і місце фотографування, і це не дає можливості суду пересвідчитися, що ці знімки були зроблені на тій ділянці дороги на якій сталася ДТП.

Як свідчить довідка Комунального Підприємства ГДМБ (Госпрозрахункова дільниця механізації будівництва) №295 від 21.07. 2014 року, на місці розриття проїзної частини дороги знаходилися освітлювані ліхтарі міської електромережі, які з 15.05. 2014 року на 16.05. 2014 року працювали у штатному режимі, а тому доводи апелянта про відсутність освітлення на місці скоєної ДТП є непереконливими

Перевіривши всі обставини справи, приходжу до висновку, що суд першої інстанції обґрунтовано дійшов висновку про відсутність в діях ОСОБА_2 складу вказаного правопорушення.

Відповідно до ст.245 КУпАП, завданням провадження у справах про адміністративне правопорушення є своєчасне, всебічне, повне й обєктивне зясування обставин справи з дотриманням процесуальної форми її розгляду.

При розгляді справи по сутті, судом першої інстанції не були порушені вище зазначені вимоги закону.

Керуючись ст. ст. 293, 294 КУпАП,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Центрального районного суду м. Миколаєва від 15.09.2014 року відносно ОСОБА_2 залишити без зміни.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя Кателін В.П.