Справа № 500/3460/14-п Провадження № 3/500/1082/14 Справа № 500/3461/14 Провадження № 3/500/1083/14 Справа № 500/3462/14 Провадження № 3/500/1084/14
ІЗМАЇЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
___________________________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

Іменем України

06 червня 2014 року м. Ізмаїл

Суддя Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області Яковенко І.І., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення у відношенні

ОСОБА_1, що народилася 02 серпня 1962 року, уродженки ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, РНОКПП НОМЕР_1, не працюючої, пенсіонерки за вислугою років, проживаючої за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2,

за ч. 1 ст. 130, ст. ст. 124, 1224 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

встановив:

ОСОБА_1 02 червня 2014 року, приблизно о 10:00 год., по просп. Леніна в м.Ізмаїлі Одеської області керувала автомобілем марки «MERSEDES BENZ-190», державний реєстраційний номерний знак 08058ОК в стані алкогольного сп'яніння: відповідно до висновку щодо результатів медичного огляду виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 02.06.2014 р. ОСОБА_1 перебувала у стані алкогольного спяніння, крім того не обрала безпечну дистанцію та допустила зіткнення з автомобілем марки «Mazda-3», державний реєстраційний номерний знак НОМЕР_2, який рухався попереду, від чого обидва автомобілі отримали механічні пошкодження, після чого залишила місце дорожньо-транспортної пригоди, до якої вона причетна, чим порушила вимоги п/п «а» п. 2.9, п.п. 13.1, 2.10 Правил дорожнього руху України.

Розглянувши протоколи про адміністративні правопорушення, вислухавши пояснення притягуваної, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що притягувана своїми діями вчинила адміністративні правопорушення, передбачені ч. 1 ст. 130, ст. ст.124, 1224 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

ОСОБА_1 у судовому засіданні вину свою у вчиненні зазначених адміністративних правопорушень визнала повністю, та розкаялася в їх вчиненні.

Крім повного визнання своєї вини притягуваною ОСОБА_1, її вина у керуванні транспортним засобом в стані алкогольного сп'яніння, в порушенні правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, а також у залишенні місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої вона була причетною, також повністю підтверджуються обставинами, викладеними в протоколах про адміністративні правопорушення та матеріалами справи.

Так, відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці данні встановлюються, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, а також іншими документами.

Як було вище наведено, відповідно до протоколів про адміністративні правопорушення ОСОБА_1 керувала транспортним засобом в стані алкогольного спяніння, порушила правила дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, а також залишила місце дорожньо-транспортної пригоди, до якої вона була причетною.

Крім того, вказані обставини справи також підтверджуються висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, відповідно до якого 02.06.2014 р. об 11:10 год. ОСОБА_1 перебувала у стані алкогольного спяніння; актом огляду та затримання транспортного засобу, схемою ДТП, письмовими поясненнями ОСОБА_2, а також письмовими поясненнями притягуваної ОСОБА_1

Таким чином, вина ОСОБА_1 у вчиненні зазначених адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 130, ст. ст. 124, 1224 Кодексу України про адміністративні правопорушення, повністю доведена матеріалами справи.

При накладенні адміністративного стягнення у відношенні ОСОБА_1, суд враховує положення ч. 2 ст. 36 КУпАП, відповідно до яких, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

Суд також враховує характер вчинених правопорушень, особу правопорушниці та обставини, що помякшують та обтяжують відповідальність, та вважає, що достатнім і необхідним у відповідності до ч. 2 ст. 36 КУпАП є накладення відносно ОСОБА_1 адміністративного стягнення в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених, а саме в межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Характер вчинених ОСОБА_1 правопорушень вказує на те, що вона вчинила грубі правопорушення.

До обставин, які відповідно до ст. 34 КУпАП помякшують відповідальність ОСОБА_1 за вчинені нею адміністративні правопорушення, суд відносить щире розкаяння винної.

Обставин, які відповідно до ст. 35 КУпАП обтяжують відповідальність ОСОБА_1 за вчинені нею адміністративні правопорушення, суд не вбачає.

Отже, враховуючи зазначені обставини справи, а також те, що відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення притягувана ОСОБА_1 не працює, являється пенсіонеркою за вислугою років, і сама вона в судовому засіданні підтвердила, що керування транспортними засобами не пов'язане з її роботою, суд вважає, що для її виправлення, а також для припинення вчинення нею нових правопорушень, застосування більш мякого стягнення, передбаченого санкцією ч. 1 ст. 130 КУпАП, ніж позбавлення права керування всіма видами транспортних засобів, а саме такого стягнення, як штрафу, буде недостатнім, і тому суд вважає за необхідне накласти відносно ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування всіма видами транспортних засобів, але в межах мінімального строку, оскільки, як було вище наведене, вона вчинила грубі правопорушення, що у відповідності до ч. 2 ст. 30 КУпАП є підставою для застосування такого стягнення. Разом з тим, суд також вважає, що в даному випадку таке стягнення, як позбавлення права керування всіма видами транспортних засобів в межах мінімального строку, буде достатнім, таке стягнення повністю досягне мети його застосування, у звязку з чим суд не вбачає підстав для накладення більш суворого стягнення, такого як адміністративний арешт.

Крім того, суд вважає за необхідне в силу ч. 1 ст. 401 КУпАП, стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в розмірі, передбаченому п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» № 3674-VI від 08.07.2011 р., а саме в розмірі 0,03 розміру мінімальної заробітної плати, що складає 36,54 грн.

Керуючись ст. ст. 283 285 Кодексу України про адміністративні

правопорушення, суддя

постановив:

ОСОБА_1 визнати винною у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 130, ст. ст. 124, 1224 КУпАП, та накласти відносно неї адміністративне стягнення в межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП у виді позбавлення права керування всіма видами транспортних засобів строком на один рік.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 36 (тридцять шість) грн. 54 коп.

Постанова може бути оскаржена до Апеляційного суду Одеської області через Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Постанова про накладення адміністративного стягнення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги та підлягає зверненню до виконання протягом трьох місяців з моменту її винесення. В разі ж оскарження постанови перебіг строку давності звернення її до виконання зупиняється до розгляду скарги.

СУДДЯ

Ізмаїльського міськрайонного суду ОСОБА_3