Дата документу Справа № 240/571/14-п
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
ЄУ № 240/571/14-п Суддя в 1-й інстанції Куліков В.В.
Провадж. № 33/778/419/14 Суддя в 2-й інстанції Тютюник М.С.
Категорія ст. 130 ч.1 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 жовтня 2014 року місто Запоріжжя

Суддя апеляційного суду Запорізької області Тютюник М.С., за участю адвоката Гончарова В.М., розглянувши в залі апеляційного суду Запорізької області у відкритому судовому засіданні справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на постанову Олександрівського районного суду Донецької області від 14 серпня 2014 р., якою

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця смт. Новодонецьке, Добропільського району Донецької області, проживаючого в АДРЕСА_1, працюючого начальником СВ Олександрівського РВ ГУМВС України в Донецькій області,

притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП і накладено стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами строком на два роки.

ВСТАНОВИВ:

Протокол про адміністративне правопорушення серії АВ2 № 237565 від 06.07.2014 року протокол складений відносно ОСОБА_2 за вчинення останнім дій, передбачених ч.1 ст. 130 КпАП України.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 не погоджується з постановою суду, вказує на порушення норм матеріального права, допущені судом під час її постановлення, на невідповідність викладених в ній висновків фактичним обставинам справи. Просить постанову скасувати, провадження по справі закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Розглянувши матеріали справи, вислухавши захисника, який підтримав доводи апеляції вважаю, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Так, диспозицією ч.1 ст. 130 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за керування транспортним засобом в стані алкогольного сп'яніння чи передачу керування особі, яка перебуває в зазначеному стані, а також у разі відмови водія від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп'яніння.

Зміст постанови суду не відповідає вимогам, передбаченим ст.283 КУпАП, яка встановлює вимоги до форми та основних елементів змісту постанови (рішення), що приймається в конкретній справі.

Як вбачається з оскаржуваної постанови, суд прийшов до висновку про доведеність вини ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КПК України.

При цьому суддя, в порушення вимог ст. 283 КУпАП, кваліфікуючи дії зазначеної особи, взагалі не вказав за які саме дії, передбачені диспозицією ч.1 ст. 130 КУпАП притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_2

Допитавши в якості свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 суд не в повному обсязі у постанові відобразив покази зазначених осіб та не дав їм оцінки.

Складений відносно ОСОБА_2 вище зазначений протокол про адміністративне правопорушення не відповідає вимогам ст. 256 КУпАП.

Зміст протоколу про адміністративне правопорушення свідчить про неконкретність сформульовання суті адміністративного правопорушення.

Так, протокол про адміністративне правопорушення містить відомості як про перебування ОСОБА_2 під час керування транспортним засобом у стані алкогольного сп'яніння, так і про відмову даної особи від проходження медичного огляду у присутності двох свідків - ОСОБА_5 та ОСОБА_6

Натомість письмові пояснення зазначених осіб не містять будь-яких відомостей щодо відмови ОСОБА_2 у їх присутності від проходження медичного огляду.

Посилання на інші докази у протоколі відсутні.

Вищенаведені порушення вимог ст.256 КУпАП суд першої інстанції залишив поза увагою, чим не виконав належним чином вимог п.2 ч.1 ст.278 КУпАП за змістом якого, орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення, окрім іншого, повинен вирішити чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення.

Крім того, з метою з'ясування певних обставин та усунення протиріч, суд не викликав вказаних у протоколі свідків у судове засідання, особисто не заслухав їх покази.

Отже, обставини події суддею з'ясовані неповно, без врахування конкретних обставин справи, а зміст протоколу про адміністративні правопорушення містить вказані недоліки.

Наведені порушення позбавляли суд можливості прийняти законне й обґрунтоване рішення.

Таким чином, допущені такі недоліки, які не можуть бути усунені під час судового провадження.

Аналізуючи вищенаведене, приходжу до висновку, що вказані порушення вимог ст. 256 КУпАП та неповнота допущена працівниками ДАІ при зібранні матеріалів адміністративного провадження позбавили суд можливості забезпечити належний розгляд даної справи та постановити по ній законне і обґрунтоване рішення. Тому оскаржувана постанова суду підлягає скасуванню з прийняттям нової постанови про повернення справи органу, який стосовно ОСОБА_2 порушив адміністративне переслідування для додаткової перевірки та належного оформлення з метою усунення вказаних недоліків.

Керуючись ст. 294 КУпАП України, суддя

ПОСТАНОВИВ:

апеляцію ОСОБА_2 задовольнити частково.

Постанову судді Олександрівського районного суду Донецької області від 14 серпня 2014 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 за ч.1 ст. 130 КУпАП скасувати.

Протокол про адміністративне правопорушення, складений відносно ОСОБА_2 за ч.1 ст. 130 КУпАП разом з доданими до нього матеріалами направити на доопрацювання до ІДПС ГДПС ВДАІ м. Добропілля Донецької області.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя апеляційного суду

Запорізької області М.С. Тютюник