Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 33/778/153/14 Головуючий в 1-й інстанції: Галущенко Ю.А.
Категорія: ст. 124 КУпАП
КУпАП Доповідач в 2-й інстанції: Шаповал О.С.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Суддя Апеляційного суду Запорізької області Шаповал О.С., розглянувши 17 квітня 2014 року у м. Запоріжжі у відкритому судовому засіданні в залі апеляційного суду за участі: апелянта ОСОБА_2 та його захисника адвоката Гусельникова М.О., водія ОСОБА_4 апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову судді Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 18 березня 2014 року,

встановила:

Постановою судді Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 18 березня 2014 року щодо ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка не працює, мешкає за адресою: АДРЕСА_1, закрито провадження у справі у зв'язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Як зазначено у постанові судді, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення, 26 лютого 2014 року о 08 годині 15 хвилин ОСОБА_4, керуючи автомобілем "HYUNDAI ACCENT", держномер НОМЕР_1 по вул. Чарівній в м. Запоріжжі, не витримала безпечний інтервал та скоїла зіткнення з автомобілем "BMW" НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_2, чим порушила вимоги п.13.3 ПДР України. Внаслідок ДТП травмованих немає, автомобілі технічно пошкоджені.

Закриваючи провадження у справі, суд послався на те, що дії ОСОБА_4 не протирічать вимогам п. 13.3 ПДР України, оскільки в умовах даної ДТП вона не могла будь-якими односторонніми діями запобігти ДТП та її дії не перебувають в причинному зв'язку з подією ДТП, виходячи з того, що зіткнення автомобілів сталося на смузі руху ОСОБА_4

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить постанову судді щодо ОСОБА_4 скасувати, прийняти нову постанову, якою притягнути ОСОБА_4 до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП.

В обґрунтування скарги ОСОБА_2 послався на наступне:

- у порушення вимог ст. ст. 245, 280 КУпАП суд при винесенні постанови не перевірив всі обставини справи, в тому числі, не допитав в суді потерпілого по цій справи, не викликав інших свідків, а за необхідності не призначив судову автотехнічну експертизу;

- мотивами закриття провадження у справі щодо ОСОБА_4, суд зазначив притягнення його - ОСОБА_2 до відповідальності за ст. 124 КУпАП та визнання винним у вчиненні даної ДТП на підставі постанови Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 11.03.2014 року, проте, він з цим посиланням не згодний, оскільки на час розгляду цієї справи постанова від 11.03.2014 року не набула законної сили та була ним оскаржена в апеляційній інстанції, тобто, суд не мав права посилатись на його провину, встановлену постановою Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 11.03.2014 року в обґрунтування невинуватості ОСОБА_4;

- суд, проаналізувавши його пояснення про те, що до ДТП він рухався прямолінійно, а водій ОСОБА_4 змінювала напрямок руху та кермувала у бік руху його автомобіля, та пояснення ОСОБА_4 про те, що в процесі руху безпосередньо перед ДТП він випереджав керований нею автомобіль праворуч, для чого частково займав ліву смугу руху, де в той час рухався її автомобіль, дійшов висновку, що його пояснення не відповідають фактичним обставинам справи, проте, у разі повторного замірювання ширини проїзної частини на місці ДТП було встановлено, що її загальна ширина складає 13 метрів, тобто, ширина кожної смуги в зустрічних напрямках складає по 6,5 м відповідно, межі кожної смуги руху в попутному напрямку становлять по 3, 25 м, тому, виходячи з цих даних, встановлених на місці ДТП інспектором ДАІ Буряком В.В., ДТП відбулось на смузі руху автомобіля під його керуванням, внаслідок недотримання водієм ОСОБА_4 вимог п.13.1. ПДР, одночасно цей висновок узгоджується із свідченнями свідка ОСОБА_6

З урахуванням зазначених обставин апелянт вважає, що в діях водія ОСОБА_4 наявні подія та склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, яке полягає в порушенні вимог п 13.1 ПДР і призвело до пошкодження іншого транспортного засобу.

Розгляд апеляційної скарги первинно призначався на 11.04.2014 року і був перенесений на 17.04.2014 року у зв'язку зі складністю і необхідністю додаткового вивчення матеріалів справи та доводів апеляційної скарги, у тому числі в частині клопотання апелянта від 10.04.2014 року про дослідження додаткових доказів, які на час судового засідання відсутні.

у судовому засіданні, до початку розгляду апеляційної скарги по суті, апелянт та його захисник заявили та підтримали клопотання від 10.04.2014 року про дослідження додаткових доказів в частині недостовірності даних замірів схеми до дорожньо-транспортної пригоди, які, на їх думку, спростовуються листом заступника голови районної адміністрації Запорізької міської ради по Шевченківському району м. Запоріжжя, в якому зазначено, що ширина дороги від супермаркету "Брусничка", який розташований в житловому будинку № 107 по вул. Чарівній, до житлового будинку № 113 по вул. Чарівній складає 14.0 м.п. з відповідними схемами.

Апелянт та ОСОБА_4, як учасники пригоди, підтвердили, що схема до ДТП складалась на підставі замірів інспектора ВДАЇ, які апелянт не перевіряв, повіривши інспектору, підписав схему без заперечень, а ОСОБА_4 підтвердила достовірність замірів і на підставі них підписала схему, яка відповідає дійсним обставинам та замірам, у тому числі в частині місця зіткнення автомобілів та ширини її смуги руху. Ані апелянт, ані захисник не обґрунтували правомірність клопотання про дослідження додаткових доказів на стадії апеляційного провадження відповідно до вимог ст. 294 КПК України, у зв'язку з чим, не вбачаю підстав для задоволення клопотання та дослідження додаткових доказів, які фактично стосуються загальної ширини дороги, а не ширини смуги руху водіїв, яка в схемі позначена на підставі замірів під час складання схеми, дані якої не ставились під сумнів апелянтом під час підписання схеми та під час дослідження доказів в суді першої інстанції. Додатки, додані до листа голови районної адміністрації, не містять підтвердження про відповідність копій оригіналам.

Також в судовому засіданні захисник апелянта подав клопотання про призначення комплексної експертизи, яке підтримав і апелянт. ОСОБА_4 клопотання не підтримала і вважає його несвоєчасним, особисто не бажає проведення по справі експертизи.

Вислухавши учасників провадження по справі, вивчивши зміст клопотання, доходжу висновку про відсутність підстав для задоволення клопотання, яке не заявлялось в суді першої інстанції, необхідність проведення експертизи в суді апеляційної інстанції не вмотивована відповідно до вимог ст. 294 КУпАП, крім того, в клопотанні не визначено, яку саме експертизу належить призначити і провести, питання, поставлені в ній для вирішення, не є конкретними і не узгоджуються з обставинами дорожньо-транспортної пригоди.

Справа в апеляційному порядку розглядається в межах апеляційної скарги і по даним, які містяться в матеріалах справи.

У судовому засіданні апелянт та його захисник підтримали апеляційну скаргу та її вимоги. Апелянт в судовому засіданні 11.04.2014 року поясняв, що він керував автомобілем і їхав по правій стороні смуги його руху, зліва від нього у попутному з ним напрямку їхав автомобіль під керуванням ОСОБА_4 Далі він вирішив збільшити швидкість руху і випередити автомобіль "HYUNDAI ACCENT", під час чого, порівнявшись, заціпив своїм правим дзеркалом дзеркало зазначеного автомобіля і поїхав далі, а автомобіль під керуванням ОСОБА_4 різко повернув праворуч і зіткнувся з його автомобілем. У судовому засіданні 17.04.2014 року апелянт частково змінив свої пояснення і зазначив, що при здійсненні випередження автомобіля під керуванням ОСОБА_4, між його автомобілем і автомобілем останньої був боковий інтервал приблизно один метр і коли машини порівнялись, водій ОСОБА_4 різко повернула праворуч, заціпила дзеркало його автомобіля, а потім задню боковину його автомобіля.

Захисник, у свою чергу, звернув увагу на те, що пошкодження на автомобілях свідчать про те, що водій ОСОБА_4 порушила правила дорожнього руху, допустивши зіткнення з автомобілем, який рухався справа від неї і не витримала бокову дистанцію.

ОСОБА_4 апеляційну скаргу вважає необґрунтованою, з висновками та рішенням судді згодна і вважає, що суддя зробив правильні висновки про порушення ОСОБА_2 правил дорожнього руху, який, здійснюючи випередження її автомобіля, не витримав небезпечний боковий інтервал, у зв'язку з чим і сталася дорожньо-транспортна пригода, а саме зіткнення автомобілів спочатку дзеркалами, а потім і частинами автомобілів. При цьому, ОСОБА_4 не зазначила про зміну напрямку руху автомобіля під керуванням ОСОБА_2 після зіткнення дзеркалами, не пояснила вона і про свої дії після цих обставин, не спростувала і пояснення ОСОБА_2 в частині того, що саме вона, маючи перешкоду справа, різко повернула праворуч і допустила зіткнення правою передньою стороною свого автомобіля з задньою боковою частиною автомобіля під керуванням ОСОБА_2

Вислухавши апелянта та його захисника, ОСОБА_4, перевіривши та дослідивши матеріали адміністративної справи та доводи, наведені в апеляційній скарзі, доходжу висновку, що апеляційна скарга має бути задоволена за наступних підстав.

Як вбачаться з постанови, суддя, з урахуванням вимог ст. ст. 245, 280 КУпАП, повно й всебічно дослідила докази у справі, але невірно надала їм об'єктивну оцінку, що поставило під сумнів законність і обґрунтованість постанови по справі, яка підлягає скасуванню з постановленням апеляційною інстанцією нової постанови.

Так, ОСОБА_4 у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, винною себе не визнавала, як при складанні протоколу про вчинення нею правопорушення, про що свідчать її письмові пояснення, додані до протоколу /а.с. 6/, так і в судовому засіданні /а.с. 20-22/, згідно з якими, 26.02.2014 року о 08 годині 15 хвилин вона дійсно керувала автомобілем Hyundai Accent р.н. НОМЕР_1 по вул. Чарівній в м. Запоріжжі, рухалася у лівій смузі ближче до середини проїзної частини, інтервал із попутним транспортом, що рухався у правій смузі, визначала по переривчастій лінії дорожньої розмітки, яка розділяє смуги попутного напрямку руху. У правій смузі в попутному напрямку рухався автомобіль "BMW", який намагався її випередити справа та, можливо, змінити смугу руху, однак, не розрахував безпечного інтервалу, після роз'їзду з ним відбулося доторкане зіткнення автомобілів, які далі зупинилися.

Водій ОСОБА_2, у свою чергу, при складанні протоколу пояснив, що 26.02.2014 року о 08 годині 15 хвилин, керував автомобілем BMW НОМЕР_2 по вул. Чарівній в м. Запоріжжі, рухався у правій смузі, в лівій смузі в попутному напрямку рухався автомобіль "Hyundai Accent" p.H.НОМЕР_1. Швидкість керованого ним автомобіля "BMW" НОМЕР_2 була трохи більшою, ніж швидкість автомобіля Hyundai Accent р.н. НОМЕР_1, він виконував випередження, в той момент, коли автомобілі зрівнялися, водій автомобіля "Hyundai Accent" різко, без попереджувальних сигналів, вирішила змінити смугу руху, чим створила йому перешкоду для руху. Спочатку відбулося доторкане зіткнення дзеркалами, після чого водій автомобіля "Hyundai Accent" ще більше повернула кермо та відбулося зіткнення переднім крилом цього автомобіля із заднім крилом автомобіля "BMW", тобто, на його думку, винною у ДТП є водій ОСОБА_4, яка в процесі руху не витримала безпечний боковий інтервал /а.с. 7/.

Аналогічні поясненням ОСОБА_2, були надані пояснення ОСОБА_7 - пасажиром автомобіля під керуванням ОСОБА_2 /а.с. 8/.

При складанні протоколу був опитаний також й ОСОБА_6, який в якості пасажира перебував в автомобілі під керуванням ОСОБА_4, який пояснив, що за вказаних вище обставин автомобіль "Hyundai Accent" рухався по лівій смузі руху зі швидкістю приблизно 50 км/год., при цьому, по правій смузі його випереджав автомобіль "BMW", в процесі руху автомобіль "BMW" зачепив автомобіль "Hyundai Accent" /а.с. 9/, що в суді апеляційної інстанції підтвердив і апелянт - водій ОСОБА_2

З додатку до протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що автомобіль "Hyundai Accent" внаслідок ДТП отримав пошкодження правого переднього крила, переднього бамперу справа, у автомобіля "BMW" було пошкоджено ліве заднє крило, задній бампер зліва, що характерно для доторканого зіткнення при попутному роз'їзді /а.с. 4 об./.

Таким чином, суд правильно взяв в якості доказу фактичних обставин ДТП схему ДТП, оскільки вона була складена безпосередньо на місці ДТП уповноваженим працівником ДАІ в присутності водіїв, підписана без зауважень або доповнень та в суді першої інстанції не ставилась під сумнів і не оскаржувалась.

При цьому, не можна погодитись з висновками судді стосовно врахування місця зіткнення автомобілів і відсутності в діях водія ОСОБА_4 порушення п.13.1 Правил дорожнього руху України.

Виходячи з обставин, які мали місце і знайшли підтвердження доказами, доданими до протоколу про адміністративне правопорушення, водій ОСОБА_2, виконуючи випередження автомобіля під керуванням ОСОБА_4 без дотримання бокового інтервалу, рухаючись прямо, допустив доторкане зіткнення автомобілів дзеркалами, а потім мало місце зіткнення автомобілів їх частинами.

Виходячи з видів пошкоджень, отриманих автомобілями, що мало місце після того, як ОСОБА_2 практично закінчив випередження і вже їхав попереду автомобіля під керуванням ОСОБА_4, відбулось зіткнення автомобілів: передньою частиною правого боку в автомобілі під керуванням ОСОБА_4 та задньою частиною лівого боку в автомобілі під керуванням ОСОБА_2, що вказує на те, що ОСОБА_4 не витримала бокову дистанцію і вдалася до зміни свого напрямку руху праворуч при наявності перешкоди з боку автомобіля під керуванням ОСОБА_2

Доводи ОСОБА_2 про те, що автомобіль під керуванням ОСОБА_4 змінив напрямок руху праворуч під час, коли він порівнявся з ним і первинним було зіткнення дзеркалами з вини ОСОБА_4, а потім інші пошкодження, не можна вважати достовірними та технічно спроможними.

Таким чином, доходжу висновку про те, що ОСОБА_4 не витримала безпечний боковий інтервал і допустила зіткнення з автомобілем під керуванням ОСОБА_2, чим порушила п. 13.1 Правил дорожнього руху України, що підпадає під адміністративну відповідальність, передбачену ст. 124 КУпАП.

У судовому засіданні ОСОБА_4 відмовилась від проведення по справі відповідної судової експертизи і, таким чином, не спростувала висновки інспектора ВДАЇ стосовно порушення нею п. 13.1 Правил дорожнього руху України.

Керуючись вимогами ст.33 КУпАП та враховуючи обставини дорожньо-транспортної пригоди, дані про особу правопорушника та її ставлення до допущених нею порушень правил дорожнього руху, доходжу висновку про застосування до неї штрафу в межах санкції, передбаченої ст. 124 КУпАП.

Керуючись ст. 294 КУпАП,

постановила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Постанову судді Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 18 березня 2014 року, якою щодо ОСОБА_4 закрито провадження у справі у зв'язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, скасувати та постановити нову постанову.

Визнати ОСОБА_4 винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, при обставинах, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення від 26.02.2014 року за № АА2-888380, та накласти на неї штраф у розмірі 340 (триста сорок) грн. на користь держави (розрахунковий рахунок 0007, банк: ГУДКСУ в Запорізькій області МФО 813015, одержувач: УК у м. Запоріжжі (Орджонікідзевського району), код отримувача: 38025409, код платежу: 21081100).

Роз'яснити ОСОБА_4, що відповідно до ч. 2 ст. 308 КУпАП, у разі несплати правопорушником штрафу, у порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення, з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу та витрати на облік зазначеного правопорушення.

Стягнути з ОСОБА_4 судовий збір в розмірі 36 (тридцять шість) грн. 54 коп. (розрахунковий рахунок 0007, банк: ГУДКСУ в Запорізькій області МФО 813015, одержувач: Державний бюджет в Орджонікідзевському районі м. Запоріжжя, код отримувача: 38025409, код платежу: 22030001).

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною, оскарженню не підлягає та повинна бути звернути до виконання не пізніше трьох місяців з дня її винесення, тобто до 17.07.2014 року.

Суддя Апеляційного суду

Запорізької області О.С. Шаповал