Апеляційний суд Житомирської області
Справа №295/7735/14-п Головуючий у 1-й інст. Іонніков В. М.
Категорія ст.130 КУпАП Доповідач Мельничук Н. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 вересня 2014 року м.Житомир

Суддя апеляційного суду Житомирської області Мельничук Н.М., за участю особи, яка притягнута до адміністративної відповідальності, захисника ОСОБА_1, розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП щодо

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживаючого у ІНФОРМАЦІЯ_2, працюючого в Житомирській філії ДУ «Держгрунтохорона», завлабораторією, до адміністративної відповідальності не притягувався,

в с т а н о в и в :

постановою Богунського районного суду м. Житомира від 18 червня 2014 року ОСОБА_2 визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та застосовано адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами строком на 1 (один ) рік.

Постановлено стягнути з ОСОБА_2 судовий збір у розмірі 36 грн. 54 коп. на користь держави.

Згідно постанови, 18.05.2014 року о 3-00 годині 30 хвилин ОСОБА_2 керував автомобілем НОМЕР_1 по вул.. Ватутіна у м. Житомирі, перебуваючи в стані алкогольного спяніння, тобто вчинив адміністративне правопорушення передбачене ч.1ст.130 КУпАП.

Не погоджуючись з постановою суду, подав апеляційну скаргу в якій просить поновити строк на оскарження постанови суду, змінити її та застосувати до нього стягнення у виді штрафу. Вказує на те, що він не був присутнім при розгляді адміністративної справи судом, а постанову суду першої інстанції отримав 20.08.2014 року у канцелярії суду. Апеляційну скаргу подав 27.08.2014 року, тобто пропустив строк на оскарження з поважних причин. Вважає. що суд, обираючи вид адміністративного стягнення не врахував дані про особу.

Заслухавши доповідь судді, апелянта, захисника ОСОБА_3, які підтримали апеляційну скаргу, перевіривши постанову суду в межах апеляційної скарги, вважаю, що апеляційна скарга підлягає до задоволення.

Винуватість ОСОБА_2 у вчиненні правопорушення передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП доведена дослідженими у судовому засіданні доказами.

Як убачається з матеріалів справи, дійсно ОСОБА_2 не був присутнім при розгляді справи судом 1-ї інстанції і постанову суду отримав лише 20.08.2014 року, а апеляційну скаргу подав 27.08.2014 року. За таких обставин вважаю за необхідне поновити ОСОБА_2 строк на апеляційне оскарження рішення суду 1-ї інстанції.

Доводи в апеляційній скарзі про суворість застосованого стягнення до апелянта є обґрунтованими, оскільки суд наклав стягнення на винного без врахування вимог ст. 33 КУпАП..

Він вину визнав, вперше притягується до адміністративної відповідальності, працює, автомобіль йому необхідний для вирішення сімейних справ.

За таких обставин вважаю, що мета адміністративного стягнення, враховуючи конкретні обставини даної справи, може бути досягнена застосуванням іншого більш мякого виду адміністративного стягнення, передбаченого санкцією ч.1 ст.130 КУпАП штрафу.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суд

п о с т а н о в и в:

апеляційну скаргу задовольнити. Поновити строк на оскарження постанови Богунського районного суду м. Житомира від 18 червня 2014 року.

Дану постанову щодо ОСОБА_2 змінити.

Накласти на ОСОБА_2 стягнення передбачене ч.1 ст.130 КУпАП у виді 3400 гривень штрафу.

У решті постанову суду залишити без зміни.

Постанова суду є остаточною та оскарженню не підлягає.

С у д д я: