Апеляційний суд Житомирської області
Постанова

І м е н е м У к р а ї н и

07 серпня 2014 року апеляційний суд Житомирської області в складі:

головуючого - судді: Андрушкевича С.З.

секретаря: Гончарука С.С.

з участю : адвоката Кадлубовської Л.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на постанову судді Корольовського районного суду м. Житомира від 17 березня 2014 року про адміністративне правопорушення за ст. 130 ч. 1 КУпАП по справі щодо

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, мешканця АДРЕСА_1,

в с т а н о в и в:

Цією постановою ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч. 1 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 3400 грн.

Згідно постанови суду, 08 січня 2014 р. о 00-05 год. ОСОБА_2 керував автомобілем ВАЗ 2103, д.н.з. НОМЕР_1 по вул. Б. Тена в м. Житомирі, перебуваючи в стані алкогольного сп'яніння. Від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп'яніння відмовився.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить поновити строк на оскарження постанови суду, яку скасувати як незаконну, а справу закрити в зв'язку із закінченням строку накладення адміністративного стягнення. Посилається на те, що про наявність постанови суду дізнався лише 07.07.2014 р. після отримання на запит адвоката відповіді з Управління Державтоінспекції УМВС України в Житомирській області. Не отримував ні повістку до суду, ні копію постанови.

Апелянт вважає постанову суду невмотивованою, а стягнення обране без врахування пом'якшуючих обставин - наявність на утриманні неповнолітньої дитини, його майновий стан.

Вислухавши захисника ОСОБА_1, яка доводи апеляційної скарги підтримала, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, вважаю, що строк на оскарження постанови суду підлягає поновленню з поважних причин, а скарга - частковому задоволенню з наступних підстав.

Згідно ст. 268 КУпАП, справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Відповідно до ст. 295 КУпАП, копія рішення по скарзі або протесту на постанову по справі про адміністративне правопорушення протягом трьох днів надсилається особі, щодо якої її винесено.

Як вбачається з матеріалів справи, судом першої інстанції були порушені зазначені норми закону, тому, строк на апеляційне оскарження постанови суду підлягає поновленню.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії АБ2 № 426537 від 08.01.2014 р. та пояснень свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4, ОСОБА_2 на запрошення пройти медичний огляд на стан алкогольного сп'яніння в установленому законом порядку відмовився (а.с. 4-6), тому, є безпідставними посилання ОСОБА_2 на невинуватість у вчиненні правопорушення.

Строк накладення адміністративного стягнення, передбачений ст. 38 КУпАП, на час розгляду справи не закінчився.

Відповідно до ст. 33 ч. 2 КУпАП при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність.

В судовому засіданні адвокат надала суду копію свідоцтва про народження дитини.

При призначенні стягнення ОСОБА_2 апеляційний суд визнає пом'якшуючою відповідальність за адміністративне правопорушення обставиною наявність на утриманні останнього малолітньої дитини.

Суддя, застосовуючи адміністративне стягнення до ОСОБА_2 за вчинене правопорушення, хоча і визначив його у межах, встановлених КУпАП, але при цьому належним чином не врахував особу правопорушника. У зв'язку з цим дана постанова суду першої інстанції хоча і є законною, але при визначенні адміністративного стягнення ОСОБА_2 апеляційним судом визнається необґрунтованою.

Виходячи із санкції ст. 130 ч.1 КУпАП і врахувавши як всі доводи скаржника щодо адміністративного стягнення, так і те, що воно є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, пом'якшуючі відповідальність обставини, апеляційний суд вважає за можливе застосувати до ОСОБА_2 адміністративне стягнення у мінімальному розмірі санкції ст. 130 ч. 1 КУпАП у виді штрафу.

Керуючись ст.ст. 293, 294 КУпАП, апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в:

Поновити ОСОБА_2 строк на апеляційне оскарження постанови Корольовського районного суду м. Житомира від 17 березня 2014 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Постанову Корольовського районного суду м. Житомира від 17 березня 2014 року щодо ОСОБА_2 у частині визначення заходу стягнення в межах, передбачених ст. 130 ч. 1 КУпАП, змінити, а саме застосувати до нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 2550 грн.

В решті постанову залишити без зміни.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя: