Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 33/778/439/14 Головуючий в 1-й інстанції: Калюжна В.В.
Категорія: ст. 130 ч. 1
КУпАП Доповідач в 2-й інстанції: Шаповал О.С.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Суддя Апеляційного суду Запорізької області Шаповал О.С., розглянувши 30 жовтня 2014 року у м. Запоріжжі у відкритому судовому засіданні в залі апеляційного суду у присутності апелянта ОСОБА_2 та його захисника адвоката Леус Г.О. апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 29.09.2014 року,

встановила:

Постановою судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 29.09.2014 року ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, який проживає за адресою: АДРЕСА_1, притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 130 ч. 1 КУпАП з накладенням адміністративного стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами строком на один рік.

Згідно з постановою судді, 06.09.2014 року о 02 годині 20 хвилин ОСОБА_2 по вул. Рекордній, 27 в м. Запоріжжі керував автомобілем „ВАЗ 2107" з держномером НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп'яніння (запах спиртного з ротової порожнини), від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп'яніння відмовився у присутності двох свідків.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить замінити призначене йому адміністративне стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортним засобом строком на один рік на штраф у розмірі, встановленому на розсуд суду.

В обґрунтування скарги послався на те, що він свою провину у вчиненні правопорушення визнав повністю та розкаявся у вчиненому, проте у постанові судді повністю відсутні міркування про причини накладення саме такого стягнення, хоча, відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, ця частина є обов'язковою у постанові, а також суд не вказав жодного доводу, на підставі якого обирає адміністративне стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортним засобом, а не штраф.

Також ОСОБА_2 звертає увагу на те, що він вперше притягується до адміністративної відповідальності за подібне правопорушення, працює водієм, автомобіль використовується ним у робочих цілях і позбавлення права керування поставить його та його сім'ю у дуже скрутне становище, оскільки він втратить роботу, а також позбавить можливості навідувати бабусю в лікарні м. Дніпропетровська так часто, як вимагає її стан здоров'я, привозити їй ліки та харчування та отримувати її пенсію за довіреністю.

У судовому засіданні апелянт та його захисник підтримують апеляційну скаргу і просять змінити постанову суду і застосувати штраф замість позбавлення права керування транспортним засобом. При цьому доказів на підтвердження матеріального стану апелянта не надали.

Апеляційна скарга розглядається в межах її доводів і на підставі даних, які містяться в матеріалах справи.

Перевіривши та дослідивши матеріали адміністративної справи та доводи, наведені в апеляційній скарзі, доходжу висновку, що апеляційна скарга має бути залишена без задоволення, а постанова судді без змін за наступних підстав.

Як свідчать матеріали справи, суддя у повному обсязі дослідив всі обставини справи і обґрунтовано визнав апелянта винним у порушенні пункту 2.5 Правил дорожнього руху України при обставинах, викладених у постанові відповідно до даних протоколу, що підпадає під адміністративну відповідальність, передбачену ст. 130 ч. 1 КУпАП, як відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп'яніння, що в апеляційній скарзі в цій частині рішення судді не ставиться під сумнів і не оскаржується, у зв'язку з чим, ці обставини в апеляційному порядку не перевіряються.

Статтею 130 ч. 1 КУпАП передбачені для водія стягнення у вигляді: штрафу або позбавлення права керування транспортними засобами на строк від одного до двох років, або адміністративного арешту також на певний строк.

Суддею суду першої інстанції до апелянта, відповідно до обставин та даних справи, було застосоване адміністративне стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортним засобом, яким він володіє згідно з посвідченням водія (а.с.2) строком на один рік, що передбачено санкцією ч. 1 ст. 130 КУпАП і є мінімальним строком, а тому не свідчить про застосування занадто суворого виду стягнення виходячи з того, що найбільш суворим видом стягнення за вказаною частиною статті закону є адміністративний арешт. Для застосування такого виду стягнення, як штраф, відповідно до вимог ст. 33 КУпАП, необхідно дослідити дані про майновий стан правопорушника і про можливість його сплати.

У матеріалах справи відсутні дані про майновий стан апелянта, не містяться вони і в апеляційній скарзі. Таким чином, апелянт позбавив апеляційну інстанцію можливості перевірити та зробити відповідні висновки про застосування до нього більш м'якого стягнення у вигляді штрафу.

Посилання апелянта на те, що він використовує автомобіль в робочих цілях і позбавлення права керування поставить його та його сім'ю у дуже скрутне становище, не підтверджено матеріалами справи і, крім того, не має суттєвого значення, як й інші доводи скарги, виходячи з виду скоєного апелянтом адміністративного правопорушення. Таким чином, не можна вважати обґрунтованими доводи апеляційної скарги і в цій частині.

Крім того, відповідно до даних матеріалів справи (а.с.1), за вчинене у 2014 році за ст. 122 ч. 1 КУпАП адміністративне правопорушення, до апелянта застосовувалося стягнення у вигляді штрафу, який ним не сплачений. Ці обставини ні в апеляційній скарзі, ні під час її розгляду в судовому засіданні апелянтом не спростовані.

Виходячи з наведеного, доводи, викладені в апеляційній скарзі, не дають підстав для визнання, що накладене на апелянта стягнення є занадто суворим, та для зміни постанови судді із застосуванням до апелянта більш м'якого стягнення у вигляді штрафу.

Керуючись ст. 294 КУпАП,

постановила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Постанову судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 29.09.2014 року, якою ОСОБА_2 притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 130 ч. 1 КУпАП з накладенням адміністративного стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами строком на один рік, залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Запорізької області О.С. Шаповал