Справа № 487/2313/14-п
Номер провадження 3/487/507/14
ПОСТАНОВА
Іменем України
17.03.2014 року Заводський районний суд м. Миколаєва у складі: головуючого судді: Сухаревич З.М., при секретарі: Колісниченко В.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду матеріали, які надійшли від Територіальної державної інспекції з питань праці у Миколаївській області про притягнення до адміністративної відповідальності:
ОСОБА_1, який народився 05.10.1955 р. в м. Миколаєві, громадянин України, працює директором ТОВ "НВП"Еладін", зареєстрований та проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний код НОМЕР_1.
31.01.2014 р. при проведенні планової перевірки ТОВ "НВП "Еладін" , розташованого за адресою м. Миколаїв, вул.. Скороходова, 5 встановлено порушення законодавства України про працю директором ТОВ "НВП "Еладін" - ОСОБА_1, а саме: 1. Заробітна плата працівникам підприємства виплачується з порушенням вимог ст. 24 Закону України «Про оплату праці», так 30 працівникам підприємства заробітна плата в 2013 році виплачувалась з затримкою або один раз на місяць; 2. На підприємстві в порушення пункт 2.5 глави 2 Інструкції № 58 відсутні особисті картки форми П-2 30 працівників підприємства. Особисті картки форми П-2 є єдиним способом встановленим законодавством про працю, для ведення обліку наданих відпусток працівникам підприємства. 3. При вивчені штатного розпису на 2013 - 2014р. який затверджено директором ТОВ «НВП «Еладін» ОСОБА_2, встановлено, що використовуючи кваліфіковану працю директор, головний бухгалтер, бухгалтер, інженер - технолог, інженер - технолог, інженер -конструктор, інженер-електрик на підприємстві не розроблено міжкваліфікаційні (міжпосадові) співвідношень для визначення посадових окладів кваліфікованих працівників. Так відповідно до штатного розпису відомостей нарахування заробітної плати директору встановлений посадовий оклад в розмірі 1218 грн., головний бухгалтер - 1218грн., бухгалтер - 1218грн., інженер - технолог - 1218грн., інженер - технолог - 1218грн., інженер - конструктор - 1218грн., інженер - електрик - 1218грн. Таким чином на підприємстві не розроблена схема посадових окладів (тарифних ставок) не визначено мінімальний розмір тарифної ставки робітника І розряду (техніка) для формування тарифної сітки для фахівців, службовців, професіоналів, керівників, що є порушенням ч.2 ст. 1, ст.6 Закону України «Про оплату праці». Згідно зазначеної статті 6 основою організації оплати праці є тарифна система, яка включає тарифні сітки, тарифні ставки, схеми посадових окладів. Тарифна система оплати праці використовується для розподілу робіт залежно від їх складності, а працівників - залежно від кваліфікації та за розрядами тарифної сітки. Частиною 3 цієї норми закону передбачено, що формування тарифної сітки (схеми посадових окладів) проводиться на основі тарифної ставки робітника І розряду, яка встановлюється у розмірі,що перевищує законодавчо встановлений розмір мінімальної заробітної плати та міжкваліфікаційних (міжпосадових) співвідношень розмірів тарифних ставок (посадових окладів). Керівником не визначено безпосередню тарифну ставку робітника І розряду (техніка) та міжпосадові співвідношення, які застосовуються до тарифної ставки робітника І розряду для визначення рівня посадового окладу працівника, що не відповідає вимогам ч. З ст. 6 Закону України «Про оплату праці». 4. В колективному договорі присутні умови, що погіршують порівняно з чинним законодавством і угодами становище працівників, а саме в п.п.3.3 зазначено: «Робота на підприємстві не є основним місцем роботи для працівників; всі працівники підприємства є сумісниками» 5. Прийняття уповноваженим органом в односторонньому порядку рішення з питань оплати праці, що погіршують умови, встановлені законодавством, а саме: виданий наказ № 1 від 03.01.2013р. «Про облікову політику підприємства», відповідно до якого звільненим працівникам не виплачується компенсація за невикористану відпустку при звільненні. 6. В порушення ч.4 ст.79 на підприємстві відсутній графік надання відпусток працівникам. 7. Державному інспектору надано наказ № 10 від 14.08.2013р. на звільнення ОСОБА_3 та наказ № 9 від 28.07.2013р. на звільнення ОСОБА_4 В даних наказах йдеться про звільнення з товариства даних працівників за власним бажанням. Проте про обовязкову виплату компенсації за невикористану відпустку, в них не зазначено. Прийняті вони були на підставі наказу №02-к від 01.02.2000р. За письмовими поясненнями головного бухгалтера ОСОБА_5 компенсаційні виплати не були нараховані відповідно до наказу № 1 від 03.01.2013р. «Про облікову політику підприємства» Таким чином в порушення ст.83 КЗпП України при звільненні працівників ОСОБА_3Ф та ОСОБА_4 не отримали гарантовану її законодавством компенсацію за невикористану відпустку. В порушення вимог ст. 116 КЗпП України заробітна плата працівникам при звільненні виплачується не в день звільнення, а в день виплати заробітної плати всім працівникам підприємства. Так наприклад: відповідно до наказу № 10 від 14.08.2013р. звільнена ОСОБА_3 остаточний розрахунок отримала 30.08.2013р., відповідно до наказу № 9 від 28.07.2013р. звільнений ОСОБА_4 остаточний розрахунок отримав 30.08.2013р. В порушення ст. 117 КЗпП України при наявності підстав, а саме невиплати в день звільнення всіх коштів звільненим працівникам ТОВ «НВП «Еладін» середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку нараховано та виплачено не було. 8. Звільнення працівників «за власним бажанням» здійснюється з порушенням чинного законодавства. Так: 27.07.2013р. на імя директора ТОВ «НВП«Еладін» подано заяву про звільнення з роботи за власним бажанням від ОСОБА_6 На заяві присутня резолюція керівника підприємства «в приказ», наказом № 9 від 28.08.2013р. про звільнення з роботи передбачено звільнення з 01.08.2013р., тобто через 4 дні після надання заяви; 14.08.2013р. на імя директора подано заяву про звільнення з роботи за власним бажанням від ОСОБА_3 На заяві відсутня резолюція керівника підприємства, проте в наказі № 10 від 14.08.2013р. йдеться про звільнення за власним бажанням 14.08.2013р., тобто в день надання заяви. Видання наказів про звільнення у даних випадках не відповідає ч.1 ст.38 КЗпП України, оскільки директором підприємства не враховано, що працівник має право розірвати трудовий договір за власним бажанням попередивши про це роботодавця письмово за два тижні. Натомість, накази про звільнення видано без врахування строку попередження про звільнення.
31.01.2014 р. відносно ОСОБА_1 складено протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 41-2 КУпАП.
В судовому засіданні ОСОБА_1 провину у скоєнні адміністративного правопорушення визнав.
Вина ОСОБА_1 у скоєнні зазначеного правопорушення підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення №14-01-009/0019 від 31.01.2014 року, актом перевірки №14-01-009/0026, поясненнями ОСОБА_1 та іншими матеріалами.
Таким чином, суд приходить до переконання, що ОСОБА_1 скоїв правопорушення, передбачене ст.41-2 КУпАП.
Враховуючи характер правопорушення, дані про особу порушника та керуючись ст. ст. 221, 283, 284 КУпАП, суд,
Постанова набирає законної сили через 10 днів з моменту винесення та може бути оскаржена та опротестована до апеляційного суду Миколаївської області у строк та порядку, що передбачені ст.294КУпАП.

Строк звернення до виконання три місяці з дня винесення постанови.

СУДДЯ: З.М. СУХАРЕВИЧ