Апеляційний суд Житомирської області
Справа № 278/6104/13-п
Стаття ст.163-1 ч.1 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 березня 2014 року. Суддя апеляційного суду Житомирської області Євстаф'єва Т.А., за участю адвоката Шахрая В.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі апеляційного суду в м. Житомирі апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Житомирського районного суду Житомирської області від 20 січня 2014 року у справі про адміністративне правопорушення щодо

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, працюючого генеральним директором ТОВ «Айс - Тім» мешканця АДРЕСА_1, -

в с т а н о в и л а:

цією постановою ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 163-1 ч.1 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді 170 грн. штрафу.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь держави 36 грн. 54 коп. судового збору.

Відповідно до постанови суду ОСОБА_2, будучи генеральним директором ТОВ «Айс - Тім», порушив встановлений порядок ведення податкового обліку, що призвело до завищення податкових зобов'язань та податкового кредиту з ПДВ за серпень 2013 року на суму 85322 грн., чим порушив п.185.1 ст. 185, п.187.1 ст.187, п.188.1 ст.188, п.198.1, п.198.3, п.198.6 ст.198, п.201.1 ст.201 Податкового кодексу України. Правопорушення виявлено 18.11.2013 року.

Згідно постанови вина ОСОБА_2 підтверджується актом №3271/22-05/31133719 від 18.11.2013 року, протоколом про адміністративне правопорушення 20.11.2013 року.

Відповідальність за скоєне передбачена ст.163-1 ч.1 КУпАП.

30.01.2014 року на прийняте судом першої інстанції рішення надійшла апеляційна скарга ОСОБА_2,в якій останній просить скасувати спірну постанову суду та провадження у справі закрити.

В обгрунтування стверджує, що висновки головного державного ревізора-інспектора про порушення ТОВ «Айс - Тім» норм Податкового Кодексу України є надуманими та не грунтуються на законі.

Відповідно до п. 201.8 ст. 201 ПК України право на нарахування податку та складання податкових накладних надається виключно особам, зареєстрованим як платники податку в порядку, передбаченому ст.183 Кодексу.

Відповідно до п. 201.1 ст. 201 ПК України платник податку зобов'язаний надати покупцю (отримувачу) на його вимогу підписану уповноваженою платником особою та скріплену печаткою (за наявності) податкову накладну.

Апелянт зазначив, що представником податкової під час перевірки жодного факту порушень оформлення податкових накладних та розрахунків коригування ТОВ «Айс - Тім» з ТОВ «Цун Дон» виявлено не було і які детально та в повному обсязі були описані на сторінках 15- 20 акту перевірки.

Податкові накладні на кожну партію товару зареєстровано ТОВ «Цун Дон» в Єдиному реєстрі податкових накладних, що підтверджується витягом № 105 на запит від 11.09.2013 року, що спростовує доводи Житомирської ОДПІ про їх невідповідність вимогам, передбаченим п.201.1 ст.201 ПК України.

Податкові накладні надавались перевіряючим під час перевірки, але не були взяті до уваги.

Включення ТОВ «Айс - Тім» до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів, підтверджено оригіналами податкових накладних, оформлених згідно вимог законодавства. Рух цих товарів було підтверджено відповідними до законодавства первинними документами - прибутковими видатковими накладними (сторінки 6- 7,13- 14 акту), що свідчить про отримання і про реалізацію ТОВ «Айс - Тім» отриманої від ТОВ «Цун Дон» продукції.

Відповідно до п. 198.1, п. 198.3, п. 198.6 ст. 198 та п. 201.1 ст. 201 ПК України саме постачальник зобов'язаний надати покупцю на його вимогу належним чином оформлену податкову накладну на партії товару, який у подальшому використовувався в оподатковуваних операціях ТОВ «Айс - Тім», а тому твердження контролюючого органу є необгрунтованим.

Перевезення товару здійснювалось, згідно умов дистриб'юторського Договору між ТОВ «Цун Дон» та ТОВ «Айс - Тім» від 01.01.2012 р. № 41- 01/2012, за рахунок постачальника. Тому, виписані іншими перевізниками ТТН по доставці товару жодним чином не можуть впливати на валові витрати ТОВ «Айс - Тім» і, як наслідок, на податковий кредит або бути відображені в його обліку, що підтверджується листом Міністерства доходів і зборів України № 11569/6/99- 99- 22- 01- 03- 15/1128 від 19.09.2013 р.

Заслухавши пояснення представника ОСОБА_2 адвоката Шахрая В.В. перевіривши матеріали справи, вважаю, що апеляційна скарга підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Згідно постанови суду ОСОБА_2 визнано винним у тому, що він, будучи генеральним директором ТОВ «Айс - Тім», порушив встановлений порядок ведення податкового обліку, що призвело до завищення податкових зобов'язань та податкового кредиту з ПДВ за серпень 2013 року на суму 85322 грн., чим порушив п. 185.1 ст. 185, п. 187.1 ст. 187, п. 188.1 ст. 188, п. 198.1, п. 198.3, п. 198.6 ст. 198, п. 201.1 ст. 201 Податкового кодексу України. На думку суду першої інстанції доказом винуватості ОСОБА_2 є акт перевірки №3271/22-05/31133719 від 18.11.2013 року.

Проте з таким висновком погодитись неможливо.

Як встановлено під час апеляційного розгляду ТОВ «Айс - Тім» зазначений акт перевірки №3271/22-05/31133719 від 18.11.2013 року оскаржило у відповідному порядку до Житомирського окружного адміністративного суду, про що свідчить копія ухвали про відкриття провадження від 16.12.2013 року (а.с. 21) та постанова Житомирського окружного адміністративного суду від 03.02.2014 року, якою вирішено неправомірним та скасовано податкове повідомлення-рішення Житомирської ОДПІ № від 03.12.2013 року, складеного на підставі вищевказаного акту перевірки.

На час розгляду судом першої інстанції даної справи окружним адміністративним судом справу за позовом ТОВ «Айс - Тім» не було вирішено. Проте суддею районного суду дану обставину не враховано.

Згідно ст.56 Податкового кодексу України

рішення, прийняті контролюючим органом, можуть бути оскаржені в адміністративному або в судовому порядку.

П.56.18 ст.56 ПК України визначено, що при зверненні платника податків до суду з позовом щодо визнання недійсним рішення контролюючого органу, грошове зобов'язання вважається неузгодженим до дня набрання судовим рішенням законної сили.

За таких обставин вищевказаний акт перевірки в частині його оскарження є таким, що не набрав законної сили, а інші докази на підтвердження зазначених у ньому порушень, в матеріалах справи відсутні.

Зазначене свідчить, що при розгляді справи щодо ОСОБА_2, суддя суду першої інстанції не виконав вимог ст.ст. 245, 278, 280, 283 КУпАП, що призвело до прийняття рішення, яке підлягає скасуванню із закриттям провадження у справі за відсутністю у діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.163-1 КУпАП.

На підставі вищенаведеного, керуючись ст.ст. 293, 294 КУпАП апеляційний суд,-

ПОСТАНОВИВ:

апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Постанову Житомирського районного суду Житомирської області від 20 січня 2014 року скасувати.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.163-1 КУпАП, щодо ОСОБА_2 закрити у зв'язку з відсутністю у діях останнього складу адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя апеляційного суду

Житомирської області Євстафєва Т.А.