Категорія:ст.ст. !73, 185 КУпАП Доповідач: Опейда В. О.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 січня 2014 року місто Луцьк

Апеляційний суд Волинської області :

в складі головуючого судді - Опейди В.О.,

з участю особи притягнутої до відповідальності ОСОБА_1,

розглянув апеляційну скаргу ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, жительки с.м.т. Торчин, вул. Драгоманова, 12 Луцького району Волинської області, приватного підприємця, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення правопорушень, передбачених ст.ст. 173, 185 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В:

Постановою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 16 грудня 2013 року ОСОБА_1 притягнута до адміністративної відповідальності та визнана винною у вчиненні адміністративних правопорушень передбачених ст.ст. 173, 185 КУпАП, однак провадження у справі щодо ОСОБА_1 за ст.ст. 173, 185 КУпАП закрито на підставі п. 7 ст. 247 КУпАП, у звязку з закінченням строків накладення адміністративного стягнення.

ОСОБА_1 притягнута до адміністративної відповідальності за те, що вона 21 серпня 2013 року, близько 06 год. 3О хв., по вул. Незалежності в с.м.т. Торчин Луцького району Волинської області, перешкоджала державним виконавцям у проведенні виконавчих дій, висловлювала образи в сторону останніх, чим порушила громадський порядок і спокій громадян та вчинила злісну непокору законній вимозі працівників міліції, а саме, на зауваження працівників міліції про припинення вказаних дій не реагувала, шарпала останніх за формений одяг, внаслідок чого заважала виконанню ними своїх службових обовязків.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, вважає, що воно прийняте з неправильним застосуванням норм матеріального права, а висновки не відповідають встановленим фактичним обставинам у справі. Зазначила, що ніяких законних вимог з боку працівників міліції не було, як не мало місця з її боку будь-яких дій, які можна було б кваліфікувати як дрібне хуліганство. Стверджує, що 21 серпня 2013 р. державними виконавцями не призначалось виконавчих дій і її про це не повідомляли. Виявивши зранку цивільних людей які намагались вивезти контейнер під прикриттям працівників міліції і з тим щоб припинити це безчинство повідомили керівництво правоохоронних органів. Зазначає, що не було надано будь-яких документів на право вчинення дій щодо її майна. Її дії були направлені на захист особистих прав і майна. Вважає, що судом першої інстанції було неправильно оцінено її особисту участь у подіях які мали місце 21 серпня 2013 року, що потягло неправильне вирішення справи. Просила постанову Луцького міськрайонного суду від 16 грудня 2013 року скасувати і постановити нову, якою закрити адміністративну справу за відсутністю в її діях складу адміністративних правопорушень передбачених ст.ст.173, 185 КУпАП.

Перевіривши доводи апеляційної скарги, матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши ОСОБА_1, яка підтримала апеляційну скаргу і просила її задовольнити, приходжу до висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ст.245 КУпАП завданням провадження у справі про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне й обєктивне зясування обставин справи, вирішення її у точній відповідності із законом. Однак у розглядуваній справі зазначені вимоги закону додержані не були.

Згідно ст. 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення, окрім іншого, підлягає встановленню чи було вчинено адміністративне правопорушення і чи винна дана особа в його вчиненні.

Згідно з вимогами ст.ст.252, 254, 255, 256 КУпАП, протокол про адміністративне правопорушення - це офіційний документ, відповідним чином оформлений уповноваженою особою про вчинення діянь, які містять ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого цим кодексом, є найважливішим джерелом доказів у справах про адміністративні правопорушення. У ньому, крім іншого, зазначаються відомості про особу, яка притягується до адміністративної відповідальності, місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення, прізвища, адреси свідків і потерпілих якщо вони є, пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності та інші відомості, необхідні для вирішення справи.

Судовий розгляд справи повинен проводитись у межах визначених у протоколі обставин про адміністративне правопорушення, який є фактичним обвинуваченням у вчиненні адміністративного правопорушення.

У відповідності до ст.173 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за дрібне хуліганство, тобто нецензурну лайку в громадських місцях, образливе чіпляння до громадян та інші подібні дії, що порушують громадський порядок і спокій громадян.

Субєктивна сторона цього правопорушення характеризується умисною формою вини і обовязковим мотивом неповагою до суспільства (хуліганські спонукання), тобто прагненням показати свою зневагу до існуючих правил і норм поведінки в суспільстві, самоутвердитися за рахунок приниження інших осіб, протиставити себе іншим громадянам, суспільству, державі.

Проте, у протоколі про адміністративне правопорушення (а.с.2) не зазначені: мотиви висловлювань ОСОБА_1 у с.м.т. Торчин по вул. Незалежності образ в адресу працівників ВДВС (якщо таке у дійсності мало місце) не вказані прізвища осіб ВДВС, яких вона шарпала за одяг, ці особи не зазначені як потерпілі, не вказані прізвища осіб, на зауваження яких вона не реагувала.

Диспозицією ст.185 КУпАП адміністративну відповідальність передбачено за злісну непокору законному розпорядженню або вимозі працівника міліції при виконанні ним службових обовязків.

У відповідності до п.7 постанови Пленум Верховного Суду України «Про застосування судами законодавства, що передбачає відповідальність за посягання на життя, здоровя, гідність та власність суддів і працівників правоохоронних органів» №8 від 26.06.1992 року (з змінами) розяснено, що злісною непокорою є відмова від виконання наполегливих, неоднарозово повторених законних вимог чи розпоряджень працівника міліції при виконанні ним службових обовязків, що адміністративна відповідальність за ст.185 КУпАП настає при відсутності застосування фізичної сили з боку винної особи.

Проте, у протоколі про це адміністративне правопорушення (а.с.20) не вказано прізвищ працівників міліції, на зауваження яких ОСОБА_1 не реагувала, вони не зазначені і як потерпілі (ст.269 КУпАП), не вказано, що ці вимоги працівників міліції були наполегливими та неодноразово повтореними.

У відповідності до матеріалів справи вбачається, що протоколи про адміністративні правопорушення щодо ОСОБА_1 складені начальником СДІМ Луцького УМВС України у Волинській області ОСОБА_2 З його ж рапорту (а.с. 21-22) та фототаблиць слідує, що він був безпосереднім учасником подій які ставляться в провину ОСОБА_1 Фактично, при таких обставинах ОСОБА_2 виступає як потерпілий у адміністративному правопорушенні, передбаченому ст. 185 КУпАП, а відтак не вправі був складати, принаймні, протокол про вчинення вказаного правопорушення.

Як вбачається із постанови суду першої інстанції, при прийнятті рішення, обставини справи досліджено неповно та однобічно, не перевірено обєктивність та повноту провадження у справі.

Так, в порушення вимог ст.278 КУпАП судом не перевірено правильність складання протоколів та інших матеріалів справи про вчинення адміністративних правопорушень і розглянуто справу за відсутності усіх необхідних для її правильного вирішення відомостей.

Судом першої інстанції не звернуто увагу також на те, що у відповідності до протоколів про вчинення адміністративних правопорушень вони були складені щодо ОСОБА_3 Разом з тим, згідно ксерокопії паспорта (а.с. 14) вбачається, що особою яка притягується до адміністративної відповідальності є ОСОБА_1.

Формулюючи у постанові фабулу обвинувачення ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст. 173, 185 КУпАП вказано про те, що вона перешкоджала державним виконавцям у проведенні виконавчих дій, висловлювала образи в сторону останніх, чим порушила громадський порядок і спокій громадян та вчинила злісну непокору законній вимозі працівників міліції, а саме, на зауваження працівників міліції про припинення вказаних дій не реагувала, шарпала останніх за формений одяг, внаслідок чого заважала виконанню ними своїх службових обовязків

Разом з тим, суд не звернув уваги на те, що згідно протоколу про адміністративне правопорушення за ст.185 КУпАП, їй не ставилось у провину, «шарпання працівників міліції за формений одяг», а хуліганські дії характеризувались шарпанням за одяг працівників ВДВС, висловлювання в їх адресу образ і не реагування на зауваження.

Сформувавши у постанові фабулу обвинувачення ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, суд не звернув уваги на кваліфікуючі ознаки правопорушень зазначених у протоколах про вчинення адміністративних правопорушень, а виклав їх в довільній формі на власний розсуд.

Не заслуговують на увагу посилання суду першої інстанції, як на доказ, на письмові пояснення ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, оскільки до змісту інкримінованих ОСОБА_1 правопорушень, вказані пояснення не конкретизовані і не містять доказових даних по зазначених епізодах щодо конкретної особи. Не зібрані та не представлені в повному обсязі докази щодо вчинення виконавчих дій і складення відповідних документів в обґрунтування їх законності.

Зазначені недоліки призвели до винесення постанови, яку неможливо визнати законною у звязку з неповнотою провадження у справі, невідповідністю викладених у постанові висновків фактичним обставинам справи, що ставить під сумнів кваліфікацією вчинених дій.

Справа в суді апеляційної інстанції розглядається в межах поданої апеляційної скарги ОСОБА_1 Враховано встановлені порушення, неконкретність обвинувачення, відсутність належних і достатніх доказів її винуватості та неможливість погіршення становища апелянта, що в сукупності свідчить про необхідність задоволення апеляції.

Тому постанова суду щодо ОСОБА_1 підлягає скасуванню, а провадження по справі закриттю за відсутністю події та складу даних адміністративних правопорушень.

На підставі викладеного, керуючись ст.294 КУпАП апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову Луцького міськрайонного суду Волинської області від 16 грудня 2013 року про визнання ОСОБА_1 винною у вчиненні правопорушень передбачених ст.ст.173, 185 КУпАП скасувати.

Прийняти нову постанову, якою провадження у справі щодо ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст.173, 185 КУпАП закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, у звязку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Волинської області ОСОБА_8