Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 33/778/235/14 Головуючий у першій інстанції:
Категорія: ст. 41 ч. 1 КУпАП ОСОБА_1
Доповідач: Жовніренко В.П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 червня 2014 року суддя Апеляційного суду Запорізької області Жовніренко В.П., розглянувши у відкритому судовому засіданні за участі особи, яка притягнута до адміністративної відповідальності ОСОБА_2, клопотання про поновлення строку на оскарження та апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 18 листопада 2013 року,

встановила:

18 листопада 2013 року постановою судді Орджонікідзевського суду м. Запоріжжя Страшко Олену Сергіївну, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка працює директором ТОВ „Служба швидкого кредитування", проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 41 ч. 1 КУпАП та на неї накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 510 грн.

Згідно з постановою судді, ОСОБА_2, обіймаючи посаду директора ТОВ „Служба швидкого кредитування", під час виконання службових обов'язків, маючи організаційно-розпорядчі функції, допустила порушення трудового законодавства, а саме:

- не здійснила нарахування та виплату середнього заробітку звільненій ОСОБА_3 за весь час затримки по день фактичного розрахунку, що виразилося в тому, що звільненій за наказом №25к від 16.01.2013 року за власним бажанням згідно зі ст. 38 КЗпП України ОСОБА_3, виплата сум у розмірі 743,87 грн., у тому числі за 7 календарних днів невикористаної щорічної відпустки, була проведена шляхом перерахування на картковий рахунок тільки 25.01.2013 року, що є порушенням вимог ст. 117 КЗпП України;

- не виконує обов'язку щодо повідомлення працівників про дані, що належать до періоду, за який проводиться оплата праці, а саме: про загальну суму заробітної плати з розшифровкою за видами виплат, розміри і підстави відрахувань та утримань із заробітної плати, при цьому, в ході перевірки не надано будь-якого документального підтвердження повідомлення найманих працівників про нараховану їм заробітну плату за видами виплат, що є порушенням вимог ст. 110 КЗпП України.

Правопорушення було виявлено 16.09.2013 року при проведенні Територіальною державною інспекцією з питань праці у Запорізькій області перевірки ТОВ „Служба швидкого кредитування".

За фактом правопорушення був складений протокол про адміністративне правопорушення №08-02-0039/0958 від 19.09.2013 року, з яким ОСОБА_2 була ознайомлена.

У клопотанні та в апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить поновити їй строк на оскарження постанови судді від 18.11.2013 року, посилаючись на те, що про вчинення нею правопорушення вона дізналася ще 16.01.2013 року при звільненні ОСОБА_3, проте, до теперішнього часу вона не була повідомлена ані про проведення будь-якої перевірки Територіальною державною інспекцією з питань праці, ані про проведення судового розгляду справи, оскільки про місце, дату та час проведення судового засідання вона не повідомлялася та не запрошувалася, будь-яких документів про притягнення її до адміністративної відповідальності не отримувала, а про існування постанови судді від 18.11.2013 року вона дізналася 21.05.2014 року в Орджонікідзевському ВДВС, після того як їй було запропоновано сплатити штраф, про що свідчить її підпис у виконавчому провадженні.

Після поновлення строку на оскарження просить визнати нечинними протокол, складений Територіальною державною інспекцією з питань праці у Запорізькій області, та постанову судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 18.11.2013 року.

В обґрунтування апеляційної скарги послалася на те, що протокол про адміністративне правопорушення не відповідає вимогам ст. 256 КУпАП та не може бути доказом у справі, оскільки у неї не були відібрані пояснення, їй не були розяснені її права, передбачені ст. 268 КУпАП, а свідки правопорушення відсутні.

Також апелянт вважає, що у порушення вимог ст. 280 КУпАП, не були зясовані всі обставини, які підлягають зясуванню при розгляді справи, у постанові відсутні відомості щодо винуватості особи у вчиненні адміністративного правопорушення, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що помякшують та обтяжують відповідальність.

Окрім цього, на думку апелянта, комісією не дотримані вимоги ст. 283 КУпАП, оскільки відсутній повний опис обставин, установлених при розгляді справи.

В уточненій апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить постанову судді скасувати та закрити провадження в справі.

У судовому засіданні апеляційного суду ОСОБА_2 не зявилася, про дату, місце і час розгляду апеляційної скарги, повідомлена належним чином, а її захисник ОСОБА_4 підтримала доводи клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови судді і апеляційну скаргу з уточненням, наданим в апеляційному суді.

Заслухавши захисника ОСОБА_4, перевіривши матеріали справи, доводи клопотання та апеляційної скарги, вважаю, що клопотання про поновлення строку на оскарження постанови судді підлягає задоволенню, а апеляційна скарга не підлягає задоволенню за наступних підстав.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Відповідно до вимог ч.1 ст. 268 КУпАП суддя розглядає справу про адміністративне правопорушення у присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, за винятком лише тих випадків, коли є достовірні дані про своєчасне повідомлення зазначеної особи про час та місце судового розгляду і від неї не надійшло клопотання про відкладення останнього.

У матеріалах справи про адміністративне правопорушення відсутні дані про те, що ОСОБА_2 було повідомлено про розгляд щодо неї протоколу про адміністративне правопорушення в суді, так як направлені їй судові повістки на 04.11.2013 року та 18.11.2013 року нею не отримувалися, оскільки повістка на 04.11.2013 року була направлена не за адресою її проживання, а повістку на 18.11.2013 року вона не отримала на пошті, узвязку з чим вони були повернуті за зворотною адресою (а.с. 9,10).

Також згідно із матеріалами справи про адміністративне правопорушення доводи ОСОБА_2 про те, що про зміст постанови судді їй стало відомо лише 21.05.2014 року в Орджонікідзевському ВДВС, відповідають дійсності, оскільки в них відсутні дані про вручення їй або направлення копії постанови судді.

Отже, розглянувши справу у відсутності ОСОБА_2 та не повідомивши її належним чином про час та місце судового розгляду, суддя порушив її права, передбачені ст. 268 КУпАП.

Вказані обставини свідчать про поважність пропуску ОСОБА_2 10-денного строку на оскарження постанови судді, а тому вважаю необхідним поновити їй строк на апеляційне оскарження постанови судді.

Проте, апеляційна скарга ОСОБА_2 не підлягає задоволенню, оскільки в апеляційній скарзі фактично не зазначені підстави її скасування і не вказані підстави для закриття провадження в справі про адміністративне правопорушення та не вказані ці підстави і у суді апеляційної інстанції.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_2 про те, що протокол про адміністративне правопорушення не відповідає вимогам ст. 256 КУпАП та не може бути доказом у справі, оскільки у неї не були відібрані пояснення, їй не були розяснені її права, передбачені ст. 268 КУпАП, а свідки правопорушення відсутні, вважаю необґрунтованими, так як в матеріалах справи знаходяться її пояснення і пояснення головного бухгалтера ТОВ „Служба швидкого кредитування", надані щодо питань в ході перевірки (а.с. 4), копія наказу про звільнення ОСОБА_5 та ОСОБА_6 16.01.2013 року за власним бажанням та копія наказу про те, що вона приступила до виконання обовязків директора з 29.03.2011 року, а також копія відомості розподілу заробітної платні товариства за січень 2013 року завірені нею та надані нею в ході даної перевірки (а.с. 5-7).

Крім того, із клопотання ОСОБА_2 про поновлення строку на оскарження постанови судді та її апеляційної скарги вбачається, що вона фактично не заперечує того, що ОСОБА_5 була звільнена з порушенням трудового законодавства.

За таких обставин підстави для скасування постанови судді та закриття провадження в справі про адміністративне правопорушення відсутні.

Керуючись ст. 294 КУпАП,

п о с т а н о в и л а:

Клопотання ОСОБА_2 задовольнити та поновити ОСОБА_2 строк на апеляційне оскарження постанови судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 18 листопада 2013 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Постанову судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 18 листопада 2013 року, якою ОСОБА_2 притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 41 ч. 1 КУпАП та на неї накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 510 грн., залишити без змін.

Постанова апеляційного суду є остаточною, оскарженню не підлягає та набирає законної сили негайно, з 13 червня 2014 року.

Суддя Апеляційного суду

Запорізької області ОСОБА_7