Баранівський районний суд Житомирської області
Справа № 273/2165/14-п
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.12.2014 суддя Баранівського районного суду Юрчук М. І. при секретарі судового засідання Муравської В.Р. , розглянувши матеріали, які надійшли від ВДАІ Баранівського РВ УМВС України в Житомирській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, жителя ІНФОРМАЦІЯ_3, непрацюючого,

за ст. 130 ч. 1 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В :

18.10.2014 року о 08 год.40 хв в с. Забір'я Києво-Святошинського району інспектором ДПС взводу №3 РДПС із зводу супроводження при УДАІ Київської області ОСОБА_2 на ОСОБА_1 складений адміністративний протокол за ст. 130 ч.1 КУпАП, в якому зазначено, що 18 жовтня 2014 року о 08 годині 35 хвилин в с. Забіря Києво-Святошинського району водій ОСОБА_1 керував автомобілем НОМЕР_1, який належить ОСОБА_3, з явними ознаками алкогольного сп'яніння (різкий запах алкоголю з рота, почервоніння очей), від проходження медичного огляду водій відмовився в присутності двох свідків, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР України, за що передбачена відповідальність за ст. 130 ч.1 КУпАП.

ОСОБА_1 в адміністративному протоколі написав пояснення, що " Керувати більш не буде, складеним протоколом згоден, випив баночку "Рева" алкогольне".

В адміністративному протоколі зазначені свідки: ОСОБА_4 та ОСОБА_5 Михайлович- обоє жителі м. Києва.

Внизу бланку адміністративного протоколу інспектор ДАІ вчинив запись "Керування передав водію ОСОБА_6" із зазначенням номера водійського посвідчення та ОСОБА_6 вчинено підпис.

26.11.2014 року в суді ОСОБА_1 вину не визнав, та пояснив, що він автомобілем не керував, разом із ОСОБА_6 та ОСОБА_7 працює без оформлення трудового договору у Київській області і 18 жовтня 2014 року зранку виїхали автомобілем, яким керував ОСОБА_6, на роботу та біля 08 години вирішили по дорозі поснідати. Під час сніданку він з ОСОБА_7 випили по баночці слабоалкогольного напою "REVO". Після сніданку він пішов до автомобіля, який стояв в стороні від того місця де вони снідали та сів за кермо автомобіля, чекаючи приходу товаришів. В цей час до нього під'їхав автомобіль ДАІ з двома працівниками ДАІ. Вони почали складати на ОСОБА_1 адміністративного протокола за керування автомобілем в стані алкогольного сп'яніння, незважаючи, що він, ОСОБА_1 пояснював, що не він водій, він не керував автомобілем, не має посвідчення водія. Працівники ДАІ сказали, що в такому випадку вони автомобіль заберуть на штрафплощадку для вияснення, тоді ОСОБА_1 погодився писати пояснення під диктовку працівників ДАІ, що він більше не буде керувати автомобілем.

ОСОБА_1 пояснив, що він вперше мав відносини з працівниками міліції, злякався, і вони запевняли, що йому нічого не буде. Копію адміністративного протоколу йому не дали. Присутніх громадян при цьому не було і свідки не були записані в адміністративному протоколі.

Оскільки ОСОБА_1 не визнавав вини у вчиненні правопорушення, заявив клопотання про виклик для допиту свідками його товаришів і свідків, зазнеачених в адміністративному протоколі, тому вівся протокол судового засідання.

17.12.2014 року в судовому засіданні свідок ОСОБА_6 показав, що більш як два місяці

тому він купив автомобіль НОМЕР_1, де власнику заплатив гроші, а йому були передані документи. Даним автомобілем він з ОСОБА_7 і ОСОБА_1 їздили на заробітки в Київську область. 18.10.2014 року вранці вони їхали на місце роботи і не доїжджаючи Києва з'їхали з автодороги на обочину , а самі пішли в лісний масив, де стояв столик. Після сніданку у ОСОБА_1 запрацював телефон і він, розмовляючи по мобільному телефону пішов до автомобіля, який знаходився від них на відстані до 50 метрів, а він з ОСОБА_7 прибирали стола. Коли він з ОСОБА_7 почали йти до автомобіля, то побачили, що біля автомобіля стоїть міліціейський автомобіль, в якому на задньому сидінні ОСОБА_1 з працівником ДАІ, на якого складали протокола. ОСОБА_6 також запросили в автомобіль, де він пояснював, що він є водієм автомобіля, ОСОБА_1 не керував автомобілем, але працівники ДАІ пояснили, щоб він в адміністративному протоколі вчинив підпис, що не буде передавати керування автомобілем для ОСОБА_1 і він вчинив свій підпис, незважаючи, що ніякого запису про це не було. Також в адміністративному протоколі не були зазначені свідки і ніяких людей поблизу не було і працівники ДАІ не зупиняли ніякого транспорту, щоб хтось сторонній підписавя в протоколі. Як він, так і ОСОБА_1 змушені були писати в протоколі -він вчиняти піджпис, а Козловський- пояснення, оскільки вони погрожували тим, що заберуть автомобіль на штрафплощадку, де будуть виясняти хто керував автомобілем.

На нього- Лисюка В.А. не складали протокола за передачу керування автомобілем для особи, яка знаходиться в стані алкогольного сп'яніння, тобто для ОСОБА_1 і не дали йому копії протоколу.

Аналогічні показання, показанням свідка ОСОБА_8, дав свідок ОСОБА_7

За викликом в судове засідання не з'явилися свідки, зазначені в адміністративному протоколі.

Судова повістка, надіслана ОСОБА_4 за адресою, вказаною в адміністративному протоколі, повернута суду з відміткою поштового працівника, що така адреса не існує.

Відповідно до ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Статтею. 280 Кодексу України про адміністративні правопорушення встановлено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобовязаний зясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що помякшують і обтяжують відповідальність...

Незважаючи, що ОСОБА_1 в адміністративному протоколі зазначив в поясненні , що із складеним протоколом згідний, але враховуючи при яких обставинах був складений адміністративний протокол, коли працівники ДАІ, зустрівши в лісному масиві з автомобілем громадян, які в цей час не рухалися втомобілем, та погрожували, що заберуть автомобіль на штрафмайданчик, враховуючи пояснення вищезазначених свідків, що ОСОБА_1 не керував автомобілем; враховуючи, що під час складання протоколу були відсутні свідки, та адреса одного з них придумана; враховуючи, що копія протоколу для ОСОБА_1 не була вручена і не складався адміністративний протокол на ОСОБА_6 за передачу керування автомобілем особі, яка перебуває в стані алкогольного сп'яніння, - всі ці факти свідчать про те, що відсутня вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення передбаченого ст. 130 ч.1 КУпАП.

Оскільки не доведена вина ОСОБА_1, тому відсутній в його діях склад правопорушення, передбаченого ст. 130 ч.1 КУпаП. Відповідно до положень ст. 247 ч.1 п.1 КУпАП провадження в справі підлягає закриттю.

Керуючись ст. ст.9, 247 ч.1 п.1. 283, 284 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В :

Закрити провадження в справі щодо ОСОБА_1 за ст. 130 ч.1 Кодексу України про адміністративні правопорушення за відсутністю в його діях складу даного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до апеляційного суду Житомирської області через Баранівський районний суд протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя:ОСОБА_9