Апеляційний суд Житомирської області
Справа № 287/923/13-п
Стаття ч.1ст.130 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 березня 2014 року. Суддя апеляційного суду Житомирської області Зав'язуна С.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі справу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1,

встановив:

Постановою Олевського районного суду Житомирської області від 28.01.2014 року змінено адміністративне стягнення накладене ОСОБА_1 постановою Олевського районного суду Житомирської області від 26.12.2013 року з 40 годин громадських робіт на штраф у розмірі двохсот неоподаткованих мінімумів доходів громадян, а саме 3400 гривень.

Оскаржуваною постановою суду від 28.01.2014 року встановлено, що в постанові Олевського районного суду Житомирської області від 26.12.2013 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді 40 годин громадських робіт, помилково було зазначено норму закону, яка втратила чинність. Дана помилка позбавила КВІ Олевського району можливості виконання даної постанови відповідно до постанови Верховної Ради України від 19.11.2013 року №693-VII щодо внесення змін до статті 130 КУпАП щодо посилення відповідальності за керування транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи токсичного спяніння, яка набрала чинності 14.12.2013 року.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить поновити строк на апеляційне оскарження, скасувати постанову суду першої інстанції. В обґрунтування апеляційної скарги посилається на те, що строк оскарження був пропущений у звязку з тим, що він не був присутнім на судовому засіданні, копію постанови отримав лише 13.02.2014 року. Вказує, що при винесенні постанови суд не врахував положення ст.284 КУпАП, яка містить вичерпний перелік постанов, які виносяться за результатами розгляду справ про адміністративні правопорушення, постанова про зміну адміністративного стягнення не входить до вказаного переліку. Зазначає, що суд прийшов до помилково висновку, що зміна адміністративного стягнення у звязку з хибним посиланням суду на норму закону, яка втратила чинність є вирішення питання, повязаного з виконанням постанови суду, що передбачає ст.304 КУпАП. Крім того, посилається на те, що у разі зміни постанови в частині накладення стягнення, в межах, передбачених санкцією статті КУпАП, воно не може бути посилено.

Розглянувши апеляційну скаргу, вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд прийшов до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до вимог ст.268 КУпАП, справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Суд першої інстанції цих вимог закону при розгляді даної справи не дотримався, справа розглянута 28.01.2014 року без участі ОСОБА_1, будь-які докази про те, що він у встановленому законом порядку повідомлявся про місце і час розгляду справи відсутні.

Порушення суддею вимог ст.268 КУпАП стало причиною пропуску скаржником строку, передбаченого ч.2 ст.294 КУпАП на апеляційне оскарження рішення суду, у зв'язку з чим, такий строк підлягає поновленню.

Відповідно до вимог ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно ст.246 КУпАП порядок провадження в справах про адміністративні правопорушення в судах визначається цим кодексом та іншими законами України.

Відповідно до ст.284 КУпАП по справі про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить одну з таких постанов: - про накладення адміністративного стягнення;- про застосування заходів впливу, передбачених статтею 24-1 цього Кодексу;- про закриття справи.

Однак, розглядаючи справу, суд першої інстанції не дотримався вказаних вимог закону. Доводи викладені в апеляційній скарзі ОСОБА_1, щодо незаконності постанови суду першої інстанції, на думку апеляційного суду, є обґрунтованими.

Як вбачається з матеріалів справи, 26.12.2013 року суд першої інстанції виніс постанову по справі № 287/923/13п, якою визнав ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та наклав на нього адміністративне стягнення у виді 40 годин громадських робіт (а.с.5-6).

Старший інспектор Олевського РП КВІ ОСОБА_2 24.01.2014 року повернув постанову Олевського районного суду від 26.12.2013 року щодо ОСОБА_1 до Олевського районного суду за неможливістю виконання відповідно до постанови Верховної Ради України від 19.11.2013 року №693-VII щодо внесення змін до статті 130 КУпАП щодо посилення відповідальності за керування транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи токсичного спяніння, яка набрала чинності 14.12.2013 року (а.с.12).

28.01.2014 року тим же судом винесено другу постанову у тій же справі, якою замінено визначене ОСОБА_1 стягнення у виді 40 годин громадських робіт на штраф у розмірі двохсот неоподаткованих мінімумів доходів громадян, а саме 3400 гривень.

Статтею 294 КУпАП встановлено порядок оскарження постанови суду в справах про адміністративні правопорушення.

Відповідно до ч.2 ст.294 КУпАП постанова судді може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Постанова Олевського районного суду від 26.12.2013 року, якою ОСОБА_1 було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді 40 годин громадських робіт, в межах строків на апеляційне оскарження ніким із субєктів, визначених ч.2 ст.294 КУпАП оскаржена не була та в установленому законом порядку її було звернуто до виконання. Вказана постанова суду, 09.01.2014 року набрала законної сили та підлягала виконанню.

Відповідно до ст.124 Конституції України, судові рішення є обов'язковими до виконання на всій території України.

Згідно ст.298 КУпАП постанова про накладення адміністративного стягнення є обовязковою для виконання державними і громадськими органами, підприємствами, установами, організаціями, посадовими особами і громадянами.

На переконання апеляційного суду, посилання суду першої інстанції на ст. 304 КУпАП в даному випадку є безпідставним. Суд першої інстанції хоч і допустив помилку, оскільки 14.12.2013 року вступив в законну силу ЗУ «Про внесення змін до ст.130 КУпАП щодо посилення відповідальності за керування транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи токсичного спяніння» від 19.11.2013 року, які стосуються і стягнень, передбачених ч.1 вказаної статті, зокрема, з їх числа виключено такий вид стягнення як громадські роботи, однак можливості перегляду постанови у справі про адміністративне правопорушення, зміни накладеного стягнення суддею, який його призначив, за ініціативою кримінально-виконавчої інспекції чинним законодавством не передбачено.

Суд першої інстанції мав право замінити громадські роботи на штраф лише в порядку, встановленому ст.321-4 КУпАП, відповідно до якої у разі ухилення порушника від відбування громадських робіт постановою суду (судді) за поданням органу центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері виконання кримінальних покарань, невідбутий строк громадських робіт може бути замінено штрафом або адміністративним арештом. В той же час, будь-яких доказів ухилення ОСОБА_1 від виконання громадських робіт в матеріалах справи не має.

Апеляційний суд також бере до уваги, що такий вид стягнення як громадські роботи, передбачений КУпАП, а тому підстав для неможливості виконання постанови Олевського районного суду від 26.12.2013 року у кримінально-виконавчої інспекції не було.

Крім того, апеляційний суд враховує, що ОСОБА_1 проживає в сільській місцевості, не працює, а тому в даному випадку штраф в розмірі 3400 гривень є більш тяжчим видом адміністративного стягненням, ніж громадські роботи.

За таких обставин, апеляційний суд приходить до висновку, що постанова Олевського районного суду Житомирської області від 28.01.2014 року щодо ОСОБА_1 підлягає скасуванню, як незаконна.

На підставі викладеного, керуючись ст.294 КУпАП, апеляційний суд -

ПОСТАНОВИВ:

Поновити строк на апеляційне оскарження постанови Олевського районного суду Житомирської області від 28 січня 2014 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову Олевського районного суду Житомирської області від 28 січня 2014 року скасувати. Прийняти нову постанову, якою відмовити у внесенні змін до постанови Олевського районного суду Житомирської області від 26 грудня 2013 року в частині накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя апеляційного суду

Житомирської області ОСОБА_3