Номер провадження: 33/784/54/14
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
провадження № 33/784/54/14 суддя суду 1-ї інстанції: ОСОБА_1
категорія: ст. 124 КУпАП суддя апеляційного суду: Кваша С.В.
ПОСТАНОВА

іменем України

14 березня 2014 року м. Миколаїв

апеляційний суд Миколаївської області у складі:

судді: Кваші С.В.

при секретарі: Богданову Б.Ф.

потерпілого ОСОБА_2

захисників ОСОБА_3, ОСОБА_4

розглянув у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляцією захисника особи, яка притягнута до адміністративної відповідальності ОСОБА_5 ОСОБА_3 на постанову судді Заводського районного суду м. Миколаєва від 15.01.2014 року, якою

ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2.

-визнано винним за ст. 124 КУпАП з накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 340 грн.

Згідно постанови судді Студенков В.В. 07.11.2013 року о 18 годині 30 хвилин, керуючи автомобілем НОМЕР_1 в м. Миколаєві рухався по вул. Скороходова та на регульованому перехресті з вул. Комсомольська, не надав перевагу в русі та допустив зіткнення з рухаючимся в зустрічному напрямку автомобілем НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_2, внаслідок ДТП транспортні засоби отримали механічні ушкодження. Своїми діями ОСОБА_5 порушив вимоги п.2.б, 16.6 ПДР України.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 вини ОСОБА_5 не визнає та просить постанову суду скасувати та закрити провадження по справі у звязку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Стверджує, що ОСОБА_5 маневр повороту ліворуч, а ОСОБА_2 їхав в зустрічному йому напрямку на червоний сигнал світлофора, не надав йому можливості закінчити маневру повороту ліворуч, внаслідок чого і відбулося ДТП.

Зазначає, що свідки зі сторони потерпілого не бачили факту ДТП, тому їх показання є недостовірними та суд першої інстанції не повинен був їх брати до уваги, як належні та допустимі докази.

Вважає, що інспектор ДАІ не розяснив ОСОБА_5 права, передбачені ст.268 КУпАП, не вписав в протокол дані свідків ОСОБА_6, ОСОБА_7, потерпілого ОСОБА_2

Апелянт наполягає, що схема ДТП складена із порушенням законодавства, так як в ній не відображені трамвайні шляхи, дорожні знаки та таблички до них.

На думку апелянта, суд першої інстанції помилково віднісся критично до показань свідка ОСОБА_8, який стверджував, що ДТП відбулося по вині водія ОСОБА_2, а свідка ОСОБА_9 взагалі не допитав.

Вивчивши матеріали справи, доводи захисників на підтримку апеляції, потерпілого про законність та обґрунтованість постанови суду, вважаю, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

В суді першої інстанції ОСОБА_5 пояснив, що винним себе в скоєнні адміністративного правопорушення за ст.124 КУпАП не вважає, тому, що пропускав пішохода та закінчував маневр повороту ліворуч. На його думку ОСОБА_2 повинен був його пропустити. Вказав, що його показання підтверджуються показаннями свідка ОСОБА_10 та протоколом огляду місця ДТП.

В суді першої інстанції свідок ОСОБА_10 пояснив, що він переходив перехрестя і його пропускав ОСОБА_5, чув звук ДТП, але самого факту цієї пригоди не бачив.

Проте, висновок суду про винуватість ОСОБА_5 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП за обставин, встановлених судом першої інстанції, відповідають фактичним обставинам справи і підтверджуються доказами, дослідженими в судовому засіданні.

Вина ОСОБА_5 підтверджуються протоколом про адміністративне правопорушення серії АВ2 №535728 від 07.11.2013 року, протоколом огляду місця ДТП та схемою ДТП від 07.11.2013 року, які були досліджені судом, з яких вбачається, що він 07.11.2013 року о 18 годині 30 хвилин, керуючи автомобілем НОМЕР_1 в м. Миколаєві рухався по вул. Скороходова та на регульованому перехресті з вул. Комсомольська, не надав перевагу в русі та допустив зіткнення з рухаючимся в зустрічному напрямку автомобілем НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_2, внаслідок ДТП транспортні засоби отримали механічні ушкодження. Своїми діями ОСОБА_5 порушив вимоги п.2.б, 16.6 ПДР України.

Допитаний в судовому засіданні потерпілий ОСОБА_2 пояснив, що їхав по вул. Скороходова зі сторони пр. Жовтневого та переїждаючи перехрестя з вул. Комсомольською на зелений сигнал світлофору водій ОСОБА_5, який їхав в зустрічному йому напрямку, різко почав здійснювати поворот ліворуч, не надав йому перевагу в русі, внаслідок чого і відбулося ДТП.

Ці обставини та показання потерпілого ОСОБА_2 підтвердили в суді першої інстанції свідки ОСОБА_11 та ОСОБА_12

Тому, як слідує з вище досліджених доказів по справі, доводи апелянта про відсутність вини ОСОБА_5 в скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП не заслуговують на увагу.

Думка апелянта, що свідки зі сторони потерпілого не бачили факту ДТП, тому їх показання є недостовірними та суд першої інстанції не повинен був їх брати до уваги, як належні та допустимі докази є безпідставними, оскільки показання свідків ОСОБА_11 та ОСОБА_12 узгоджують з іншими доказами по справі, яким суд першої інстанції дав вірну та належну оцінку.

Твердження апелянта, що інспектор ДАІ не розяснив ОСОБА_5 права, передбачені ст.268 КУпАП, не вписав в протокол дані свідків ОСОБА_6, ОСОБА_7, потерпілого ОСОБА_2 є необґрунтованими, так як таких свідків, як ОСОБА_6 та ОСОБА_7 взагалі немає в матеріалах справи, проте до протоколу про адміністративне правопорушення були додані письмові показання свідків ОСОБА_11 і ОСОБА_12 та потерпілого ОСОБА_2, які підтверджують вину ОСОБА_5

Підписи самого порушника в протоколі про адміністративне правопорушення також є, що спростовує його доводи про відсутність підпису в графі про розяснення ст.268 КУпАП.

Доводи апелянта, що схема ДТП складена із порушенням законодавства, так як в ній не відображені трамвайні шляхи, дорожні знаки та таблички до них не заслуговують на увагу, тому що дана схема була складена в комплексі з протоколом огляду місця ДТП та протоколом про адміністративне правопорушення, яка повністю відповідає цим документам та не суперечить їм.

Твердження апелянта, що суд першої інстанції помилково віднісся критично до показань свідка ОСОБА_8, який стверджував, що ДТП відбулося по вині водія ОСОБА_2 є безпідставними тому, що даний свідок не фігурує в матеріалах справи, він зявився лише в суді першої інстанції. При складанні протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_5 не вказував в своїх пояснення про даного свідка. Пояснення ОСОБА_8 суттєво різняться від пояснень інших свідків та суперечать матеріалам справи.

Пояснення свідка ОСОБА_9 були дослідженні в судовому засіданні, і хоча суд першої інстанції не допитав даного свідка, але фактично врахував його пояснення в сукупності з іншими матеріалами справи, а тому доводи апелянта, що суд першої інстанції не допитав свідка ОСОБА_9 не заслуговують на увагу.

При цьому як вбачається з постанови суду, при призначенні ОСОБА_5 адміністративного стягнення, суд врахував особу правопорушника та обставини, що помякшують покарання та призначив відповідне та справедливе покарання у виді штрафу.

Проте, у відповідності зі ст.38 КУпАП, якщо справи про адміністративні правопорушення підвідомчі суду, стягнення може бути накладено не пізніше, як через три місяці з дня вчинення правопорушення.

А тому апеляційний суд вважає, що строки до накладення стягнення ОСОБА_5 вже сплинули відповідно до ст. 38 КУпАП.

За таких обставин вважаю, що апеляція особи, яка притягнута до адміністративної відповідальності ОСОБА_5 підлягає частковому задоволенню.

З урахуванням зазначеного, керуючись ст. 294 КУпАП.

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу захисника особи, яка притягнута до адміністративної відповідальності ОСОБА_5 ОСОБА_3 задовольнити частково.

Постанову судді Заводського районного суду м. Миколаєва від 15.01.2014 року відносно ОСОБА_5 скасувати.

ОСОБА_5 визнати винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.

Провадження по справі відносно ОСОБА_5 закрити на підставі ст.38 КУпАП у звязку із сплиненням строку накладення адміністративного стягнення.

Постанова є остаточною й оскарженню не підлягає.

Судя апеляційного суду

Миколаївської області: ОСОБА_13