Апеляційний суд Житомирської області
Справа №286/7051/13-п Головуючий у 1-й інст. Іщук Л.П.
Категорія ст. 51 ч.2 КУпАП Доповідач Михайловський В. І.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 січня 2014 року Апеляційний суд Житомирської області у складі:

головуючого судді: Михайловського В.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі адміністративну справу за апеляцією ОСОБА_1 на постанову Овруцького районного суду Житомирської області від 20 листопада 2013 року,

в с т а н о в и в:

Цією постановою

ОСОБА_1 Хаітбаєвну, 20 червня

ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянку ОСОБА_2,

проживаючу в ІНФОРМАЦІЯ_2,

Житомирської області, не працюючу,-

визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 51 ч. 2 КУпАП, та накладено стягнення у вигляді штрафу в сумі 170 (сто сімдесят) гривень.

Стягнуто з ОСОБА_1 Хаітбаєвни, судовий збір в сумі 34,41 грн.

Згідно змісту постанови суду, 26.10.2013 року, близько 9 години 30 хв., на території Овруцького кооперативного ринку, ОСОБА_1, здійснювала торгівлю шкарпетками торгівельної марки «Адідас», без відповідного ліцензійного договору, чим незаконно використовувала об'єкт інтелектуальної власності.

В апеляції ОСОБА_1 просить поновити трок на апеляційне оскарження та винести постанову, якою скасувати постанову Овруцького районного суду Житомирської області від 20 листопада 2013 року за ст. 51-2 КУпАП про накладення на неї адміністративного стягнення у вигляді штрафу в сумі 170 грн. та закрити справу.

В обґрунтування апеляції посилається на те, що пропустила строк оскарження постанову суду, у зв'язку з тим, що копію постанови отримала 06.01.2014 року простим листом, тобто поза межами строку на її оскарження.

Апелянт зазначає, що копію протоколу про адмінправопорушення за ст. 51-2 КУпАП складеного посадовою особою 26.10.2013 року отримала 26.10.2013 року, тобто в день складення протоколу, що не відповідає дійсності, оскільки взагалі його не отримувала. Положення ст.ст. 287-289 КУпАП щодо права на оскарження постанови про адміністративне правопорушення, порядку оскарження та строків оскарження, про що зазначено у протоколі про адмінправопорушення їй ніхто не роз'яснював.

ОСОБА_1 вказує, що є громадянкою ОСОБА_2, погано володіє російською та українською мовами, потребувала послуг адвоката чи перекладача, що передбачено ст. 268 КУпАП. Однак цього права їй ніхто не пояснював.

Апелянт зазначає, що при складанні адміністративного протоколу понятим зазначений ОСОБА_3, проти якого також складався протокол про адмінправопорушення. Ніхто йому не пояснював його права як понятого. Вона також записана у якості понятої згідно протоколу, що є грубим порушенням чинного законодавства. Згідно з протоколом ОСОБА_1 виступає одночасно як правопорушник і як понята у протоколі, складеному відносно неї посадовою особою. Суд не перевірив дану обставину, допустивши неповноту судового слідства. Окрім того, в протоколі не зазначена кількість вилучених шкарпеток, їх вартість.

На думку апелянта, у постанові суду першої інстанції не зазначені пом'якшуючі та обтяжуючі обставини, не враховано її матеріальний стан, що на утриманні має двоє дітей, не зазначена вартість однієї пари шкарпеток, а тому накладення штрафу за одну пару шкарпеток вартістю 5 грн. не відповідає мірі адміністративного стягнення і є занадто обтяжливою.

Вивчивши письмові матеріали справи та надані по справі докази, суд вважає апеляцію такою, що не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Апеляційний суд вважає за можливе відновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови Овруцького районного суду Житомирської області, який пропущений з поважних причин, оскільки їй не була своєчасно направлена копія постанови від 20.11.2013 року, яку вона фактично отримала після 23.12.2013 року ( а.с. 6), тобто після спливу, передбаченого законом строку на апеляційне оскарження постанови.

Розглядаючи справу по суті, суд першої інстанції повно та всебічно дослідив всі надані по справі докази та зробив вірні юридичні висновки про те, що в діях ОСОБА_1 є склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 51-2 КУпАП.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 51-2 КУпАП, підтверджена зібраними та дослідженими у судовому засіданні доказами: протоколом про вчинення адміністративного правопорушення від 26.10.2013 року, згідно якого 26.10.2013 року, близько 9 години 30 хв., на території Овруцького кооперативного ринку, ОСОБА_1, здійснювала торгівлю шкарпетками торгівельної марки «Адідас», без відповідного ліцензійного договору, чим незаконно використовувала об'єкт інтелектуальної власності.

Зазначене фактично підтвердила в своїх поясненнях й сама громадянка ОСОБА_1 та зазначила, що з протоколом про вчинення адміністративного правопорушення погоджується (а.с.3), визнаючи таким чином фактичні обставини вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 51-2 КУпАП.

Розглядаючи справу по суті та приймаючи рішення, суд першої інстанції обґрунтовано дійшов висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу вказаного правопорушення, тобто порушенні прав на об'єкт прав інтелектуальної власності, яке виразилося в незаконному використанні об'єкта права інтелектуальної власності.

Таким чином, повно та всебічно дослідивши та оцінивши всі надані по справі докази в їх сукупності, суд першої інстанції обґрунтовано прийшов до висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 51-2 КУпАП.

Адміністративне стягнення, накладене на ОСОБА_1 визначено у мінімальних межах, передбачених санкцією ст. 51 -2 КУпАП , воно є достатнім, справедливим та відповідає вимогам ст. 33 КУпАП, а тому підстав для скасування або зміни постанови суду не має, навіть з урахуванням і тих обставин на які є посилання в апеляції ОСОБА_1

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в:

Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови Овруцького районного суду Житомирської області від 20 листопада 2013 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 Хаітбаєвни залишити без задоволення, а постанову Овруцького районного суду Житомирської області від 20 листопада 2013 року без зміни.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Головуючий: