Справа №592/8002/14-п Головуючий у суді у 1 інстанції - Хитров
Номер провадження 33/788/217/14 Суддя-доповідач - ОСОБА_1
Категорія - Порушення правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 вересня 2014 року м. Суми

Суддя Апеляційного суду Сумської області Макаровець А. М. , з участю особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_2, розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_2Ф на постанову судді Ковпаківського районного суду м. Суми від 05 серпня 2014 року, за якою

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженку ІНФОРМАЦІЯ_2, що проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3, офіційно не працевлаштовану, визнано винною у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами на строк шість місяців,

В С Т А Н О В И В:

Постановою судді Ковпаківського районного суду м. Суми від 05 серпня 2014 року на ОСОБА_2Ф накладено адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами на строк шість місяців за те, що 18.07.2014 року близько 13 год. 20 хв. в м. Суми по вул. Робітнича в районі будинку №67, вона, керуючи автомобілем НОМЕР_1, під час розвороту не переконалася, що це буде безпечно та допустила зіткнення з автомобілем НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_3, який рухався у зустрічному напрямку, внаслідок ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження.

Таким чином ОСОБА_2 порушила п. 10.4 ПДР та своїми діями скоїла правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП.

В поданій апеляційній скарзі ОСОБА_2, не заперечуючи фактичні обставини справи, просить змінити постанову суду в частині накладення адміністративного стягнення у виді позбавлення права керування усіма видами транспортних засобів на строк шість місяців та накласти на неї стягнення у виді штрафу у розмірі 20 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Свої вимоги мотивує тим, що:

- вона раніше до адміністративної відповідальності не притягувалася, вину визнає в повному обсязі, щиро розкаялася, під час вчинення адміністративного правопорушення в стані алкогольного спяніння не перебувала;

- на її утриманні знаходиться неповнолітній син, якого вона виховує одна та мати-пенсіонерка, яка проживає за містом в приватному будинку і автомобіль потрібен для того, щоб відвідувати і допомагати матері;

- на даний час вона займається розповсюдженням перукарських засобів, що є єдиним її заробітком і для цього їй потрібен автомобіль, а позбавлення права керування транспортним засобом поставить її в скрутне матеріальне становище, оскільки працювати без автомобіля вона не зможе;

- призначаючи максимальне адміністративне стягнення, суд належним чином не вмотивував таке своє рішення.

В доповненнях до апеляційної скарги ОСОБА_2 вказує на те, що автомобіль в її родині використовується як засіб пересування та надання їй та її матері вчасної медичної допомоги, оскільки мати похилого віку та страждає на захворювання гіпертонічної хвороби, яка на даний час має стан загострення, а автомобіль потрібен для купівлі ліків та доставки матері вчасно до медичної установи.

Крім того, вона страждає на захворювання нирок та захворювання хребта, їй важко тривалий час ходити, а синові ОСОБА_4, прооперовано фалангу кінцівки ноги і він не може вільно пересуватись без сторонньої допомоги для проходження навчання в технікумі, тому автомобіль є життєвою необхідністю.

Заслухавши пояснення ОСОБА_2, яка просила апеляційну скаргу задовольнити, перевіривши матеріали справи, суд прийшов до висновку про те, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, з наступних підстав.

У відповідності зі ст. 245 КУпАП завданнями в справах про адміністративне правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і обєктивне зясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, суд, при розгляді справи про адміністративне правопорушення, крім іншого, зобовязаний зясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також зясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_2 у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, при обставинах, зазначених у постанові, відповідає фактичним даним справи, ґрунтується на досліджених судом першої інстанції доказах і не заперечується самою особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності.

Відповідно до ст. 23 Кодексу України про адміністративне правопорушення, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення та для запобігання вчинення нових правопорушень як самим порушником, так і іншими особами.

Відповідно до ст.33 КУпАП при накладенні стягнення враховуються характер правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що помякшують і обтяжують відповідальність.

Санкція ст. 124 КУпАП, за якою ОСОБА_2 піддана стягненню, є альтернативною, що дає суду можливість визначити стягнення з врахуванням форми вини, даних про особу, яку притягнуто до адміністративної відповідальності та даних, що помякшують або обтяжують відповідальність.

Суд першої інстанції при винесенні постанови зазначив про те, що ним враховується характер правопорушення та особа винної. Про те, в постанові не зазначено, які саме дані про особу винної судом прийнято до уваги при накладенні стягнення у виді позбавлення права керування усіма видами транспортних засобів.

Так, як вбачається з наданих матеріалів ОСОБА_2 раніше не притягувалася до адміністративної відповідальності, на час вчинення адміністративного правопорушення не перебувала у стані алкогольного спяніння, розлучена, що вбачається з копії свідоцтва про розірвання шлюбу (а.с. 22), є єдиним годувальником в сімї і самостійно утримує та виховує неповнолітню дитину ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4, що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с.12), має на утриманні матір-пенсіонерку непрацездатну за віком, що підтверджується копією свідоцтва про народження та копією пенсійного посвідчення матері ОСОБА_5 (а.с. 14,25). Як вбачається з медичних довідок сама ОСОБА_2 страждає на хронічний пієлонефрит та має захворювання хребта (а.с. 23-24). Її мати також страждає на хронічні захворювання, що вбачається з медичних довідок (а.с.19-21). Як вбачається зі змісту апеляційної скарги, за своїм станом здоровя та станом здоровя матері ОСОБА_2 часто звертається за медичною допомогою, що також підтверджується зазначеними медичними довідками. Крім того, ОСОБА_2 надала суду медичну довідку, з якої вбачається, що ОСОБА_4, сину скаржниці, проведена 23 серпня 2014 року операція на нозі, а тому транспортний засіб їм необхідний для пересування в місті та за його межами.

З наданих копій полісу обовязкового страхування (а.с. 27-28 ) вбачається, що матеріальна відповідальність ОСОБА_2 застрахована.

Під час розгляду апеляційної скарги ОСОБА_2 зазначила, що на час складання протоколу вона визнала свою вину у вчиненні зазначеного адміністративного правопорушення, вона щиро розкаюється у вчиненому, повністю визнає свою вину. На час розгляду справи в суді першої інстанції нею не визнавалась вина у вчиненні адміністративного правопорушення у звязку з тим, що розгляд справи пройшов дуже швидко і вона розгубилась, оскільки ніколи раніше не притягувалась до адміністративної відповідальності. Проте вона розуміла, що винна у вчиненні адміністративного правопорушення.

Обставин, що обтяжують відповідальність за адміністративне правопорушення по справі не встановлено.

Враховуючи вищезазначене, суд приходить до висновку, що постанова суду відносно ОСОБА_2 в частині накладеного на неї адміністративного стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами на строк шість місяців, була винесена без дотримання положень ч.2 ст. 33 КУпАП, оскільки судом взагалі не вказано, які саме дані про особу порушника стали підставою для призначення зазначеного покарання, у звязку з чим, з урахуванням вищезазначених обставин та досліджених матеріалів постанова суду першої інстанції підлягає зміні в частині виду призначеного адміністративного стягнення - з позбавлення права керування транспортними засобами строком на шість місяців на штраф.

Поряд з цим, з урахуванням обставин справи та поведінки ОСОБА_2, яка щиро розкаялась у вчиненому лише після розгляду справи в суді першої інстанції, суд не вбачає підстав для призначення їй адміністративного стягнення у виді у штрафу саме у мінімальному розмірі передбаченому санкцією ст.124 КУпАП, у звязку з чим вимоги її апеляційної скарги підлягають частковому задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 293, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Постанову Ковпаківського районного суду м. Суми від 05 серпня 2014 року про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП в частині накладення адміністративного стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами строком на шість місяців - змінити.

Накласти на ОСОБА_2 адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 425 (чотириста двадцять пять) гривень.

В іншій частині постанову суду залишити без зміни.

Постанова є остаточною й оскарженню не підлягає

Суддя Апеляційного суду Сумської областіОСОБА_1