Справа №579/1864/13-п Головуючий у суді у 1 інстанції - Школа
Номер провадження 33/788/10/14 Суддя-доповідач - ОСОБА_1
Категорія - Керування транспортними засобами або суднами особами, які перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 січня 2014 року м. Суми

Суддя Апеляційного суду Сумської області Захарченко О. П. , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Суми справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою

ОСОБА_2,

ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця та мешканця ІНФОРМАЦІЯ_2 (АДРЕСА_1) Сумської області, громадянина України,

на постанову судді Кролевецького районного суду Сумської області від 12 грудня 2013 року, якою скаржник підданий за ч. 1 ст. 130 КУпАП адміністративному стягненню у виді позбавлення права керування транспортними засобами на строк один рік, -

В С Т А Н О В И В:

Постановою судді Кролевецького районного суду Сумської області від 12 грудня 2013 року на ОСОБА_2 накладено адміністративне стягнення за те, що він 02 листопада 2013 року о 12 годині 30 хвилин на вулиці Ватутіна в с. Привокзальне Ямпільського району Сумської області, керуючи автомобілем Камаз 5320 з номерним знаком 02754 СА та маючи ознаки алкогольного спяніння, відмовився від проходження відповідно до встновленого порядку огляду на стан спяніння, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України та вчинив правопорушення, за яке передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

У поданій апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить зазначену постанову судді скасувати та прийняти нову постанову, якою визнати його винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 126 КУпАП, і враховуючи факт сплати ним штрафу за це правопорушення, звільнити його від будь-якої відповідальності.

За змістом апеляційної скарги ОСОБА_2 вважає, що суддя незаконно застосував до нього адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами, не зважаючи на те, що факт керування ним транспортним засобом в стані алкогольного сп"яніння документального підтвердження у справі не знайшов, а ним було вчинено лише правопорушення, передбачене ст. 126 КУпАП, за яке він підданий адміністративному стягненню у виді штрафу, який сплатив.

Також, на думку апелянта, суддя при винесенні оскаржуваної постанови залишив поза увагою те, що він раніше до адміністративної відповідальності не притягувався, що автомобіль є єдиним джерелом отримання ним заробітків та наявність у нього двох утриманців.

Апеляційний розгляд справи проведено за неявки скаржника ОСОБА_2, який належним чином повідомлений про день, час і місце судового засідання у даній справі і від якого клопотань не надійшло.

Вивчивши матеріали справи №33/788/10/14, вважаю, що апеляційна скарга ОСОБА_2 задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Згідно ст. 245 КУпАП, завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і обєктивне зясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до вимог п. 2.5 Правил дорожнього руху України, водій повинен на вимогу працівника міліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного спяніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Частиною 1 статті 130 КУпАП в редакції станом як на 02 листопада 2013 року, так і на 12 грудня 2013 року передбачалося, що за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння, ця особа підлягала підданню одному із таких стягнень:

-штраф у розмірі від 150 до 200 неоподаткованих мінімумів доходів громадян або

-позбавлення права керування транспортними засобами на строк від одного до двох років, або

-громадські роботи на строк від 40 до 50 годин, або

-адміністративний арешт на строк від семи до десяти діб.

Висновки судді суду першої інстанції про те, що ОСОБА_2 02 листопада 2013 року, як водій транспортного засобу, не виконав вимог п. 2.5 Правил дорожнього руху України, чим вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, відповідають фактичним обставинам справи і підтверджуються зібраними у справі в передбаченому законом порядку доказами, зокрема протоколом про адміністративне правопорушення серії АВ2 №153164, складеним 02.11.2013 року уповноваженою особою державної автомобільної інспекції про те, що водій автомобіля Камаз 5320 з р/н НОМЕР_1 ОСОБА_2, маючи нестійку ходу і запах алкоголю з порожнини роту, відмовився від проходження медичного огляду на стан спяніння та відмовився від давання пояснень і підпису цього протоколу, поясненнями свідків ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, копією протоколу від 02.11.2013 року про вчинення ОСОБА_2 правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 126 КУпАП, постановою від 02.11.2013 року про накладення на ОСОБА_2 адміністративного стягнення за ч.1 ст. 126 КУпАП по факту керування ним 02.11.2013 року автомобілем Камаз з р/н НОМЕР_1, не маючи при собі посвідчення водія.

При цьому, доводи апеляційної скарги ОСОБА_2 про те, що він був підданий адміністративному стягненню за вчинення правопорушення, передбаченого ст. 126 КУпАП, та про непідтвердження документально факту керування ним транспортним засобом в стані спяніння не заслуговують на увагу, оскільки постановою судді у даній справі скаржник був підданий адміністративному стягненню за вчинення доказово підтвердженого іншого правопорушення, за яке ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачено відповідальність, а саме - за його відмову, як водія транспортного засобу, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан спяніння.

За результатами вивчення матеріалів справи вбачається, що адміністративне стягнення накладено суддею на ОСОБА_2 відповідно до передбаченої законом компетенції та у межах, встановлених санкцією ч. 1 ст. 130 КУпАП, відповідає вимогам ст.33 КУпАП щодо врахування характеру вчиненого правопорушення, даних про особу порушника та інших обставин, які мають значення для прийняття правильного рішення, і є не самим суворим видом стягнення, які передбачені за вчинення такого правопорушення, зокрема згідно ст. 24 КУпАП позбавлення права керування транспортними засобами є менш суворим видом адміністративного стягнення, ніж такі адміністративні стягнення як громадські роботи чи адміністративний арешт.

Разом з цим, з огляду на встановлений в ході розгляду справи факт відсутності у ОСОБА_2 постійної роботи і самостійного заробітку, застосування до порушника за ч.1 ст. 130 КУпАП адміністративного стягнення у виді штрафу є недоцільним.

Наведені ж ОСОБА_2 за змістом апеляційної скарги доводи про невзяття суддею до уваги ряду помякшуючих відповідальність порушника обставин не порушують законність та обґрунтованість оскаржуваної постанови судді.

Враховуючи вищевказане, подана ОСОБА_2 апеляційна скарга є безпідставною.

Тому, керуючись ст. 294 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В:

Постанову судді Кролевецького районного суду Сумської області від 12 грудня 2013 року про накладення на ОСОБА_2 адміністративного стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами на строк один рік за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, - залишити без змін, а апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Ця постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду Сумської областіОСОБА_1