Справа №591/429/14-п Головуючий у суді у 1 інстанції - Янголь
Номер провадження 33/788/63/14 Суддя-доповідач - ОСОБА_1
Категорія - Керування транспортними засобами або суднами особами, які перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 березня 2014 року м. Суми

Суддя Апеляційного суду Сумської області Макаровець А. М. , з участю скаржника ОСОБА_2, розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на постанову судді Зарічного районного суду м. Суми від 18 лютого 2014 року, за якою

ОСОБА_2, 12 липня 1985 р. н., громадянина України, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_1, який проживає за адресою: вул. Прокофєва, б. 12, кв. 32 м. Суми, ІНФОРМАЦІЯ_2, працює ПАТ «Сумихімпром» апаратником,

визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами на строк 1 рік,

В С Т А Н О В И В:

Постановою судді Зарічного районного суду м. Суми від 18 лютого 2014 року на ОСОБА_2 накладено адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами на строк 1 рік за те, що 18 січня 2014 року о 09 год. 30 хв. в с. Степанівка Сумського району він керував автомобілем марки «ВАЗ-2108» державний номер В5507СІ, з явними ознаками алкогольного спяніння: різкий запах з порожнини рота, від проходження медичного огляду та продуття приладу «Драгер» відмовився в присутності двох свідків, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В поданій апеляційній скарзі ОСОБА_2, не оспорюючи кваліфікації своїх дій за ч. 1 ст. 130 КУпАП, просить постанову суду в частині накладення адміністративного стягнення у вигляді позбавлення права керування усіма видами транспортних засобів на 1 рік змінити та помякшити призначене йому судом адміністративне стягнення.

Свої вимоги мотивує тим, що раніше до адміністративної відповідальності не притягувався, вину визнав в повному обсязі, підробляє на автомобілі, що є основних джерелом його доходу, оскільки як він, так і його дружина отримують мізерну заробітну плату. Також зазначає, що на його утриманні знаходиться хвора бабуся, яка проживає в Сумському районі, потребує допомоги у звязку із захворюванням і автомобіль ним використовується в тому числі і для того, щоб забезпечувати її усім необхідним та відвозити до лікарні.

Заслухавши пояснення скаржника ОСОБА_2, який просив апеляційну скаргу задовольнити, перевіривши матеріали справи, суд прийшов до висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

У відповідності зі ст. 245 КУпАП завданнями в справах про адміністративне правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і обєктивне зясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Розглядаючи справу, суддя районного суду вірно дійшов висновку про наявність в діях ОСОБА_2 складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП.

Факт скоєння вказаного правопорушення за обставин, викладених в постанові судді, підтверджується зібраними доказами, які були всебічно, повно досліджені судом першої інстанції, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії АВ2 №157229 від 18 січня 2014 року (а.с.2), який за своїм змістом відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, з якого вбачається, що ОСОБА_2 відмовився від проходження огляду на стан спяніння в присутності свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4, поясненнями вказаних свідків (а.с.3-4).

Адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами на строк 1 рік, накладено суддею районного суду з врахуванням вимог ст. 33 КУпАП, не є самим суворим видом стягнень, оскільки санкцією ч.1 ст.130 КУпАП, за вчинення такого правопорушення, передбачено накладення штрафу, позбавлення права керування транспортними засобами та адміністративний арешт.

При вирішенні питання про застосування стягнення і його виду, суд першої інстанції належним чином врахував особу правопорушника, який працює в ПАТ «Сумихімпром» апаратником, отримує невелику заробітну плату, про що зазначає сам апелянт в апеляційній скарзі, обґрунтовано не призначив адміністративне стягнення у виді штрафу.

Судом першої інстанції було враховано характер вчиненого правопорушення, ступінь небезпеки для суспільства даного виду правопорушення, а також те, що це правопорушення є умисним, так як ОСОБА_2, керуючи транспортним засобом з явними ознаками алкогольного спяніння: різкий запах з порожнини рота і, відмовляючись від проходження огляду на стан спяніння, усвідомлював, що це заборонено.

Поряд з цим, ОСОБА_2, на підтвердження своїх доводів в апеляційній скарзі, не надав жодного доказу про те, що використання автомобіля є основним джерелом його доходу, також не надав доказів родинних відносин з бабусею ОСОБА_5, не надав доказів того, що остання перебуває на його утриманні.

Враховуючи наведене, суд прийшов до висновку про те, що постанова суду є законною та обґрунтованою, підстави для її зміни чи скасування відсутні.

На підставі викладеного та керуючись ст. 294 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - залишити без задоволення.

Постанову Зарічного районного суду м. Суми від 18 лютого 2014 року про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст.130 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у виді позбавлення права керувати транспортними засобами на строк 1 рік залишити без зміни.

Постанова набирає законної сили негайно, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду Сумської областіОСОБА_1