Справа № 485/311/14-п 07.04.2014 07.04.2014 07.04.2014
Номер провадження: 33/784/95/14
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа№33/784/95/14 Головуючий у 1-й інстанції: Кішковська З.А.
Категорія: ч.2 ст. 130 КУпАП Доповідач апеляційного суду: Кателін В.П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 квітня 2014 р. м. Миколаїв

Апеляційний суд Миколаївської області в складі судді Кателіна В.П. за участі секретаря Жданової О.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Снігурівського районного суду Миколаївської області від 07 березня 2014 року, якою

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживаючого за адресою АДРЕСА_1, працюючого в ТОВ «Ареал-Снігурівка» санітаром,

-накладено адміністративне стягнення, за скоєння адміністративного

правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП, у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами на строк 2 роки без оплатного вилучення транспортного засобу.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення від 7 лютого 2014 року встановлено, що в цей день, близько 10 години 35 хвилин, на вул. Черкаська в м. Снігурівка Миколаївської області, ОСОБА_2 керував автомобілем НОМЕР_1, в стані алкогольного сп'яніння, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР України.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить суд апеляційної інстанції оскаржувану постанову скасувати, провадження по даній справі відносно нього закрити, у зв'язку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Посилається на той факт, що 06.02.2014 року він віддав свій автомобіль знайомому ОСОБА_3.

7.02. 2014 року, ОСОБА_3 зателефонував йому і повідомив, що автомобіль зламався біля залізничного переїзду, і щоб він прийшов та провів його ремонт. Не заперечує про перебування його в цей день у стані алкогольного сп'яніння, але стверджує, що в такому стані він не керував транспортним засобом. Працівники ДАІ фальсифікували протокол про адміністративне правопорушення. Допитаний свідок ОСОБА_4 не бачив, що саме він керував транспортним засобом, проте підтвердиф факт, що автомобіль стояв біля переїзду. Також стверджує, що інших доказів керування ним транспортним засобом у стані алкогольного сп'яніння судом не встановлено.

Дослідивши матеріали справи і обсудивши доводи апелянта викладені в апеляційній скарзі, вважаю, що скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, 07 лютого 2014 року, близько 10 години 35 хвилин, на вул. Черкаська в м. Снігурівка Миколаївської області, ОСОБА_2 керував автомобілем НОМЕР_1, в стані алкогольного сп'яніння.

ОСОБА_2 суду пояснював, що 06.02.2014 року він передав свій автомобіль знайомому ОСОБА_3, якому потрібно було їхати на Снігурівську птахофабрику.

07.02.2014 року, під час руху у вказаному напрямку, автомобіль зламався біля залізничного переїзду. ОСОБА_3 зателефонував йому про те, щоб він прийшов та провів його ремонт. Факт перебування у стані алкогольного сп'янніня не заперечує, однак стверджує, що в такому стані він не керував транспортним засобом.

Допитаний в судовому засіданні першої інстанції свідок ОСОБА_3 суду пояснив, що 07.02.2014 року він керував автомобілем, який зазначений в протоколі про адміністративне правопорушення. В цей час він рухався автомобілем в сторону птахоферми, на якої він працював, з метою забрати свій одяг. Біля залізничного переїзду автомобіль зламався. Він залишив автомобіль без нагляду, з не замкненими дверми і пішов додому за інструментами. Що потім сталося він не знає, так як більше до автомобіля він не повернувся.

Однак, доводи ОСОБА_3 про те, що саме він, а не ОСОБА_2, 07.02.2014 року керував зазначеним в протоколі транспортним засобом спростовуються показаннями наступних свідків, які були допитані в судовому засіданні першої інстанції

Свідок ОСОБА_5, суду пояснив, що він працює на посаді начальника ВДАІ Снігурівського РВС МВС України.

07.02.2014 року, на ділянці його чергування в напрямку Снігурівського «Автодору», близько 10 години 30 хв., він помітив а/м ВАЗ, який рухався від залізничного переїзду. Не більше як за 100м. від патрульного автомобіля, який має відповідні відзнаки, вказаний автомобіль зупинився, з нього вийшов водій і пішов у протилежному напрямку від їхнього патрульного автомобіля.

Він, разом з інспектором Дмитрієвим Д.І. вирішили перевірити причини такої поведінки водія. Водієм зазначеного автомобіля виявився громадянин ОСОБА_2, який знаходився у стані алкогольного спяніння за зовнішніми ознаками - різкий запах алкоголю з роту. На його запитання пояснив, що їхав на роботу, хоча в цей день був вихідний, так як його поросили терміново привезти ключі від приміщення.

Стан сп'яніння не заперечував та пропонував їм вирішити питання без складання протоколу, оскільки тільки сплатив штраф за вчинене адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП. Проходити тест на місці на стан алкогольного сп'яніння водій відмовився. З цих підстав, вони його відвезли до ЦРЛ для проведення огляду на стан алкогольного сп'яніння., який за результатами тесту виявився позитивним.

Свідок ОСОБА_4 суду пояснив, що 07.02.2014 року, він знаходився у магазині, який розташований на АДРЕСА_2. До нього підійшла сестра ОСОБА_2 - ОСОБА_5 з проханням відвезти її і Нікітіна до зупинки, яка знаходиться біля автодору, забрати автомобіль, на що він погодився. Коли вони під'їхали на місце де знаходився автомобіль ОСОБА_2, то бачив там працівників ДАІ. За кермо автомобіля ОСОБА_2 сів Нікітін, який в подальшому ним управляв.

Свідок ОСОБА_6 суду пояснила, що вона працює наркологом у Снігурівській ЦРЛ. 07.02.2014 року, приблизно в полудень, до кабінету працівники ДАІ доставили гр. ОСОБА_2 у стані алкогольного сп'яніння. Поведінка останнього була неадекватною, він був у збудженому стані, розповідав про події швидко та незрозуміло, потім зателефонував своїм родичам. Згоду на проведення медичного огляду на стан сп'яніння давав. Віддав їй документи та техпаспорт на автомобіль, які вона передала працівникам ДАІ. За результатами медичного огляду, у ОСОБА_2 виявлена гостра алкогольна інтоксикація.

Оцінивши надані показання свідків, дослідивши матеріали справи, приходжу до висновку, що суд першої інстанції обґрунтовано дійшов висновку про наявність в діях ОСОБА_2 складу вказаного правопорушення, і вірно обрав йому стягнення у межах санкції ст. 130 ч.2 КУпАП.

Відповідно до ст.245 КУпАП, завданням провадження у справах про адміністративне правопорушення є своєчасне, всебічне, повне й об'єктивне з'ясування обставин справи з дотриманням процесуальної форми її розгляду, що судом першої інстанції не було порушено.

Керуючись ст. ст. 293, 294 КУпАП,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а постанову Снігурівського районного суду Миколаївської області від 07.03.2014 року відносно ОСОБА_2 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ст. 130 ч.2 КУпАП - без зміни.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя апеляційного суду

Миколаївської області В.П. Кателін