Справа № 473/4048/14-п 29.10.2014 30.11.2014 30.10.2014
Номер провадження: 33/784/241/14
Справа № 33/784/241/14 Категорія: ст. ст. 124 КУпАП
Головуючий суду першої інстанції: ОСОБА_1
Головуючий апеляційного суду: Гребенюк В.І.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 жовтня 2014 року Апеляційний суд Миколаївської області в складі:

Головуючого судді Гребенюк В.І.

За участі: секретаря судового засідання Параконного О.О.

особи, яка притягнута до

адміністративної відповідальності ОСОБА_2

Потерпілого ОСОБА_3

розглянув справу за апеляційною скаргою потерпілого ОСОБА_3 на постанову судді Вознесенського міськрайонного суду від 03 вересня 2014 року, якою відносно

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянина України, пенсіонера, інваліда 2 групи, проживаючого на ІНФОРМАЦІЯ_3; -

- закрито провадження по адміністративній справі за ст. 124 КУпАП за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення 08 серпня 2014 року приблизно об 11.50 год. на вул. Кірова в м. Вознесенську Миколаївської області водій ОСОБА_2, керуючи автомобілем НОМЕР_1, рухаючись у крайній лівій смузі руху, перед поворотом праворуч, змінюючи напрямок руху в крайню праву смугу руху, не надав переваги у русі транспортному засобу «Шевролет» державний реєстраційний номерний знак ВЕ 40 - 91 AT, під керуванням водія ОСОБА_3, який рухався в крайній правій смузі руху, в результаті чого відбулося зіткнення з послідуючою деформацією транспортних засобів.

Приймаючи рішення про закриття провадження у справі в звязку з відсутністю в діях ОСОБА_2 складу правопорушення, суддя послався на суттєві протиріччя в поясненнях учасників даної дорожньо-транспортної пригоди - водіїв ОСОБА_2 та ОСОБА_3 щодо дотримання бокового інтервалу транспортних засобів, які усунути в судовому засіданні неможливо.

Крім того, суддя зазначив, що схема місця ДТП містить лише вірогідне місце контактування транспортних засобів, які занесені до схеми за поясненнями водія ОСОБА_3 і що відсутні інші докази щодо дійсного місця контактування транспортних засобів на перехресті вулиць Кірова та Жовтневої революції в м. Вознесенську Миколаївської області.

А тому суддя прийшов до висновку про недоведеність вини водія ОСОБА_2 у вчиненні передбаченого ст. 124 КУпАП адміністративного правопорушення, та про закриття справи за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

В апеляційній скарзі потерпілий ОСОБА_3 просить постанову судді скасувати, а справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 про притягнення до адміністративної відповідальності за правопорушення передбачене ст. 124 КпАП і направити на новий розгляд.

Посилається на порушення судом вимог ст. ст. 269, 285 КУпАП, оскільки не був повідомлений про розгляд справи, що підтверджується відсутністю доказів належного його сповіщення судом, а також не отримав копію постанови. Про судове рішення дізнався лише в суді 11.09.2014 року, при отриманні копії постанови судді.

Твердить, що суд значно відступив від принципів повноти та обєктивності судового розгляду, порушивши вимоги ст. ст. 247, 280 КУпАП та п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року № 14; і що суддею не було взято за основу доказова база, а саме: протокол про адміністративне правопорушення, схема дорожньо-транспортної пригоди, протокол огляду.

Заслухавши потерпілого ОСОБА_3 на підтримку апеляційної скарги, який уточнив свої апеляційні вимог і просив прийняти нову постанову, якою визнати ОСОБА_2 винним у вчиненні передбаченого ст. 124 КУпАП адміністративного правопорушення; особу, яка притягалася до адміністративної відповідальності, ОСОБА_2, що заперечував проти апеляційної скарги та просив залишити постанову судді без змін; дослідивши матеріали справи та додатково надані матеріали, допитавши свідків, суд вважає апеляційну скаргу підлягаючою задоволенню з таких підстав.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ВЕ 1 № 210877 від 08.08.2014 року, ОСОБА_2 в цей день приблизно об 11.50 год. на вул. Кірова в м. Вознесенську Миколаївської області керував автомобілем «BA3-21063» (державний реєстраційний номерний знак НОМЕР_2), рухаючись у крайній лівій смузі руху. Перед поворотом праворуч, змінюючи напрямок руху в крайню праву смугу руху, не надав переваги у русі транспортному засобу «Шевролет» (державний реєстраційний номерний знак ВЕ 40 - 91 AT) під керуванням водія ОСОБА_3, який рухався в крайній правій смузі руху, в результаті чого відбулося зіткнення з послідуючою деформацією транспортних засобів, чим порушив вимоги п. 10.3 ПДР, відповідальність за що передбачена ст. 124 КУпАП.

Водій ОСОБА_2 в судовому засіданні заперечував причетність до вчинення цієї ДТП та твердив про свою невинуватість. Апеляційному суду пояснив, що в той день повертався з ринку м. Вознесенськ з односельчанкою ОСОБА_4 та своїм онуком. Приблизно об 11.50 год. рухався по другорядній дорозі у крайній правій смузі руху приблизно в двох метрах від бордюру і на світлофорі на зелене світло, впевнившись, що попереду немає перешкоди, повернув направо на головну і там, неподалік, зупинився біля відділення «Укртелекому». Коли вийшов з відділення, до нього підійшов ОСОБА_3 та сказав про зіткнення їх автомобілів. Не погодився, бо нічого не чув, ніякого удару не почув. Також пояснив, що 4 - 5 років тому у нього суттєво погіршився слух і він зараз дуже погано чує, проте, не звертався до лікаря, який видає медичні довідки водіям з цього приводу. Зазначає, що взагалі не бачив автомобіля ОСОБА_3; що на дорозі ніякої розмітки не було, а коли робив поворот, саме ОСОБА_3 наздогнав його та вдарив його машину, черкнув його автомобіль посередині. На автомобілі ОСОБА_3 стерлась фарба на крилі, а у нього - посередині автомобіля. Потертість на лако-фарбному покритті не вважає пошкодженням автомобілів. Стверджував, що їхав за правилами дорожнього руху і перед поворотом направо дивився вперед щоб не було перешкод, а не назад. І що саме ОСОБА_3 вдарив його машину, а не навпаки. Вважає, що під час його повороту направо ОСОБА_3 обганяв його з правої боку, незважаючи на заборону таке робити на перехресті.

Показання ОСОБА_2 спростовуються показаннями потерпілого ОСОБА_3

Так, потерпілий ОСОБА_3 апеляційному суду пояснив, що 08.08.2011 року на своєму автомобілі «Шевролет» (реєстраційний номер ВЕ 40 - 91 AT) віз пасажирів ОСОБА_5 за вказаною ними адресою. Приблизно об 11.50 год. на світлофорі на перехресті вулиць Кірова та Жовтневої революції в м. Вознесенську, рухаючись в правій смузі руху, помітив, що автомобіль ОСОБА_2, що їхав поруч у лівій смузі руху, почав маневрувати та раптово приймати вправо до його авто. Вчасно зреагував та загальмував, уникнувши серйозного зіткнення, внаслідок чого автомобіль ОСОБА_2 прочеркнув його автомобіль. На звукові сигнали водій ОСОБА_2 не реагував та поїхав далі. Відразу загальмував, включив аварійний сигнал та побіг його доганяти. Наздогнав ОСОБА_2 метрів за 100 від місця ДТП, де той припаркував автомобіль, повідомивши, що той скоїв ДТП. ОСОБА_2 казав, що не чує, почав заперечувати, сказав викликати працівників ДАІ. Оскільки через іншу ДТП працівники ДАІ приїхали майже через три години, то пасажири його авто вже поїхали додому. З пасажирів ОСОБА_2 жінка, яка в момент ДТП була у того в автомобілі на передньому сидінні, теж поїхала додому, а з ним залишився його онук, який під час ДТП сидів на задньому пасажирському сидінні. Працівники ДАІ за допомогою алкотестеру встановили, що і він і ОСОБА_2 були тверезі; виміряли гальмівний шлях його автомобіля; склали схему ДТП, проти якої ніхто не заперечував, в тому числі і ОСОБА_2; відібрали у них пояснення.

Також вказав, що внаслідок цього контактування під час ДТП, у його автомобіля було деформовано переднє ліве крило, пошкоджено лако-фарбне покриття на передньому бампері та передньому лівому крилі; а у автомобіля ОСОБА_2 - деформація на правій передній двері.

Показання потерпілого ОСОБА_3 узгоджуються з даними вищевказаного протоколу про адміністративне правопорушення серії ВЕ 1 № 210877 від 08.08.2014 року, а також з показаннями свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6, які знаходилися у його автомобілі під час ДТП.

Так, свідок ОСОБА_5 апеляційному суду пояснила, що в той день поверталася з донькою ОСОБА_6 з ринку на таксі під керуванням ОСОБА_3 На світлофорі зупинились на червоне світло. Стояли так, щоб зразу повертати направо, бо саме туди їм треба було їхати. На зелене світло почали рух. І в цей час раптово з лівої сторони відчули відчула скрежет, тертя та толчок, від чого качнуло їх автомобіль таксі, і побачили інший автомобіль, який проїхав перед ними, повертаючи направо. Були шоковані з дочкою, а тим більш, що автомобілем керував літній чоловік ОСОБА_2, прізвище якого дізналася лише в цьому судовому засіданні. Помітила також в автомобілі останнього на задньому сидінні з права пасажира молодого чоловіка років 30, який ще обернувся і подивився на них. Таксист, що їх віз, вийшов з автомобіля та побіг за тим автомобілем, розмахуючи руками та кричучи, щоб водій того автомобіля зупинився. Хвилин 10 з дочкою сиділи в машині, а потім підїхало інше таксі та відвезло їх додому. Коли проїздили повз, то бачила, що той літній чоловік зупинився за зупинкою на м. Миколаїв і біля нього стояв їх таксист і вони розмовляли.

Свідок ОСОБА_6 апеляційному суду дала аналогічні пояснення, зазначивши також, що добре запамятала цього літнього чоловіка (ОСОБА_2М.), що керував автомобілем, який їхав зліва від них і раптово прямо перед ними повернув направо на перехресті вулиць Кірова та Жовтневої революції в м. Вознесенську.

Показання потерпілого ОСОБА_3, свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6 в частині розташування автомобілів безпосередньо перед ДТП узгоджуються з показаннями свідка ОСОБА_4 пасажира автомобіля ОСОБА_2, яка апеляційному суду пояснила, що в той час перед поворотом ОСОБА_2 на світлофорі направо на перехресті вулиць Кірова та Жовтневої революції в м. Вознесенську бачила з права від автомобіля ОСОБА_2 дуже близько автомобіль таксі під керуванням потерпілого ОСОБА_3

Показання потерпілого ОСОБА_3, свідків ОСОБА_5, ОСОБА_6 та ОСОБА_4 в частині місця розташування автомобілів безпосередньо перед ДТП узгоджуються з даними схеми огляду місця ДТП від 08.08.2014 року, відповідно до яких місцем ДТП є перехрестя вулиць Кірова та Жовтневої революції в м. Вознесенську перед світлофором. На схемі також зафіксовані сліди юзу автомобіля «Шевролет» та місце контактування автомобілів під час ДТП. При цьому відстань від переднього правого колеса автомобіля «Шевролет» до краю проїзної частини дороги складає 0, 87 м., а від заднього - 0, 83 м. (а. с. 7).

Зазначена схема, як достовірна, підписана обома водіями учасниками ДТП - ОСОБА_2 та ОСОБА_3 без будь-яких зауважень та застережень, з якою обидва погодилися, що обидва підтвердили в апеляційному суді.

Числові покажчики зафіксованої на схемі відстані від правих колес автомобілю «Шевролет» до краю проїзної частини дороги, показання потерпілого ОСОБА_3, свідків ОСОБА_5, ОСОБА_6 та ОСОБА_4 спростовують твердження водія ОСОБА_2 щодо його руху перед виконанням повороту праворуч у крайній правій смузі руху і підтверджують той факт, що ОСОБА_2 перед виконанням повороту праворуч рухався у крайній лівій смузі руху; а водночас підтверджують і факт порушення ОСОБА_2 п. 10.3 ПДР, відповідно до якого у разі перестроювання водій повинен дати дорогу транспортним засобам, що рухаються в попутному напрямку по тій смузі, на яку він має намір перестроїтися, а за одночасного перестроювання транспортних засобів, що рухаються в одному напрямку, водій, який знаходиться ліворуч, повинен дати дорогу транспортному засобу, що знаходиться праворуч.

Таким чином апеляційним судом встановлено, що дійсно 08.08.2014 року приблизно об 11.50 год. водій ОСОБА_2 на вул. Кірова в м. Вознесенську керував автомобілем «BA3-21063» (д. р. н. з. В 73 - 98 НИ), рухаючись у крайній лівій смузі руху. Перед поворотом праворуч, змінюючи напрямок руху в крайню праву смугу руху, не надав переваги у русі транспортному засобу «Шевролет» (д. р. н. з. ВЕ 40 - 91 AT) під керуванням ОСОБА_3, який рухався в крайній правій смузі руху в попутному напрямку, в результаті чого відбулося зіткнення з послідуючою деформацією транспортних засобів, чим порушив вимоги п. 10.3 ПДР. Тобто, є доведеною вина ОСОБА_2 у вчиненні порушення вимог п. 10.3 ПДР, в результаті чого відбулося зіткнення транспортних засобів з послідуючою їх деформацією, за що передбачена відповідальність ст. 124 КУпАП.

За таких обставин висновок судді суду першої інстанції про суттєві протиріччя в поясненнях учасників даної ДТП - водіїв ОСОБА_2 та ОСОБА_3 щодо дотримання бокового інтервалу транспортних засобів та неможливість їх усунення, про недостатність доказової бази схеми ДТП та про недоведеність вини водія ОСОБА_2 у вчиненні передбаченого ст. 124 КУпАП адміністративного правопорушення, є передчасним та необґрунтованим, оскільки при розгляді цієї справи суд обмежився лише поясненнями водія ОСОБА_2, не викликав та не допитав потерпілого, порушивши його право доступу до суду; залишив поза увагою можливість встановлення обставин даної справи шляхом допиту потерпілого, інспектора ДПС, що склав протокол про зазначене адміністративне правопорушення, тощо, чим допустив неповноту та однобічність судового розгляду.

З огляду на вищевикладене, уточнена апеляційна скарга потерпілого ОСОБА_3 підлягає задоволенню, а постанова судді суду першої інстанції - скасуванню з прийняттям апеляційним судом нової постанови про винуватість ОСОБА_2 у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Вирішуючи питання про накладення адміністративного стягнення, відповідно до положень ст. ст. 33, 23 КУпАП, із додержанням принципів законності та індивідуалізації, враховуючи характер вчиненого правопорушення, яке є грубим і безпосередньо впливає на безпеку дорожнього руху; ставлення ОСОБА_2 до вчиненого правопорушення; особу порушника ОСОБА_2, який є особою похилого віку, пенсіонером, його інвалідність 2 групи, його проблеми зі слухом, ступінь його вини, відсутність помякшуючих та обтяжуючих відповідальність обставин, вважаю за необхідне з метою виховання ОСОБА_2 в дусі додержання законів України та запобігання вчиненню ним нових правопорушень, застосувати до нього адміністративне стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами, оскільки вважаю, що саме такий вид стягнення буде достатньою мірою відповідальності за вчинене правопорушення і відповідатиме меті адміністративного стягнення.

На підставі п. 9 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» ОСОБА_2, як інвалід 2 групи, підлягає звільненню від сплати судового збору.

Керуючись п. 3 ч. 8 ст. 294, 283, 284 КУпАП, апеляційний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу потерпілого ОСОБА_3 задовольнити.

Постанову судді Вознесенського міськрайонного суду від 03 вересня 2014 року про закриття провадження по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 за ст. 124 КУпАП за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення - скасувати.

Прийняти нову постанову, якою визнати винуватим ОСОБА_2 у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накласти на нього стягнення у виді позбавлення його права керування транспортними засобами строком на 6 місяців.

На підставі п. 9 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» звільнити ОСОБА_2, як інваліда 2 групи, від сплати судового збору.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя апеляційного суду

Миколаївської області: ОСОБА_7