Справа №592/3925/14-п Головуючий у суді у 1 інстанції - Кондратенко
Номер провадження 33/788/172/14 Суддя-доповідач - ОСОБА_1
Категорія - Порушення вимог законодавства про працю та про охорону праці
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 липня 2014 року м. Суми

Суддя Апеляційного суду Сумської області Макаровець А. М. , з участю прокурора Микитенка В.П. та особи, яку звільнено від адміністративної відповідальності ОСОБА_2, розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою заступника прокурора Сумської області Мироненко Т.Є. на постанову судді Ковпаківського районного суду м. Суми від 12 травня 2014 року, за якою

ОСОБА_2, 26 квітня 1982 р. н., громадянина України, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_1, який проживає за адресою: вул. 2-га Красносільська, б. 42-а, зареєстрований як фізична особа-підприємець, здійснює діяльність у магазині «Смакота» за адресою м. Суми, вул.. Пролетарська, 57,

звільнено від адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 41 КУпАП за малозначністю вчиненого правопорушення, оголошено усне зауваження, провадження по справі закрите.

В С Т А Н О В И В:

З постанови судді Ковпаківського районного суду м. Суми від 12 травня 2014 року вбачається, що 10.04.2014 року під час перевірки діяльності ФОП ОСОБА_2 магазину «Смакота» за адресою: м. Суми, вул. Пролетарська, 57, за період березень-квітень 2014 року, встановлені порушення трудового законодавства, а саме:

1) на момент перевірки у магазині «Смакота» (м. Суми, вул. Пролетарська,57) працюють продавцями ОСОБА_3 (з 18.03.2014 р.) та ОСОБА_4 (з 07.04.2014 р.). Згідно з укладеними та зареєстрованими у державній службі зайнятості трудовими договорами вказані працівники працюють на 0,5 ставки згідно із графіком не більше 20 годин на тиждень, з отриманням заробітної плати у розмірі по 610 грн., але фактично працюють позмінно відповідно до режиму роботи магазину - з понеділка по пятницю по 12 годин, у суботу та неділю по 10 годин. Крім того, у п.3 трудових договорів і укладених між ФОП ОСОБА_2 та найманими працівниками ОСОБА_5 (від 23.05.2012 р. № 2085/12) та ОСОБА_6 (від 01.07.2006 р. № 421-06) зазначені дані щодо встановленого розміру оплати заробітної плати у розмірі 550 грн. та 375 грн., не відповідають даним, що містяться у відомостях на виплату грошей за березень 2014 року, зокрема від 20.03.2014 р. № 5 та від 07.04.2014 р. № 6, що є порушенням вимог ст. 24-1 КЗпП України;

2) у табелі обліку використання робочого часу за березень 2014 року навпроти прізвищ продавців ОСОБА_6М, ОСОБА_5, ОСОБА_3 міститься позначка «В» (вихідний день) за 02.03.2014 р., 08.03.2014 р., 09.03.2014 р., 10.03.2014 р., 16.03.2014 р., 23.03.2014 р., 30.03.2014 р., що не узгоджується з режимом роботи магазину, який працює без вихідних. Тобто, роботодавець ОСОБА_2, який має три торгівельні місця, не забезпечив достовірний облік використання найманими працівниками робочого часу.

Відомості нарахування заробітної плати лютий та березень 2014 року, графіки змінності за березень та квітень 2014 року для перевірки не надано, що свідчить про їх відсутність. Із наданого графіку роботи за березень 2014 року не можливо встановити, в які години та якої тривалості надавалась працівникам перерва для відпочинку і харчування, що є порушенням вимог ст.30 Закону України «Про оплату праці».

Таким чином, суд першої інстанції прийшов до висновку про те, що в діях ОСОБА_2 вбачаються ознаки правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 41 КУпАП.

Вказаною постановою судді районного суду Псарьова С.В. звільнено від адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 41 КУпАП за малозначністю вчиненого правопорушення, оголошено усне зауваження, провадження по справі закрите.

В поданій апеляційній скарзі заступник прокурора Сумської області Мироненко Т.Є. уточнивши свої вимоги просить постанову судді скасувати, як незаконну та прийняти нову постанову, якою провадження в справі закрити у звязку з закінченням строку накладення адміністративного стягнення, передбаченого ст. 38 КУпАП.

Свої вимоги мотивує тим, що зібраними по справі та дослідженими в судовому засіданні доказами встановлено, що допущені ОСОБА_7 порушення законодавства про працю носять грубий характер, проте суд, звільняючи ОСОБА_2 від адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 41 КУпАП за малозначністю вчиненого правопорушення, обґрунтував своє рішення тим, що ОСОБА_2 усунув порушення та щиро розкаявся, що не свідчить про малозначність вчиненого правопорушення, а є обставинами, які помякшують адміністративну відповідальність винної особи.

Заслухавши прокурора, який просив задовольнити апеляційну скаргу, пояснення ОСОБА_2, який просив закрити провадження відповідно до ст.ст. 38, 247 КУпАП, перевіривши матеріали справи, суд прийшов до висновку про те, що апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню, з наступних підстав.

У відповідності до ст.245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне зясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Як вбачається з матеріалів справи суд першої інстанції обґрунтовано визнав ОСОБА_2 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 41 КУпАП, що ніким з учасників судового розгляду справи не оспорюється, а тому підстави для скасування постанови районного суду в цій частині відсутні.

Разом з тим, суд вважає, що звільнення ОСОБА_2 від адміністративної відповідальності за малозначністю на підставі ст.22 КУпАП є безпідставним.

У ст. 22 КУпАП зазначено, що при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення суд може звільнити порушника від адміністративної відповідальності та обмежитися усним зауваженням. При цьому, в кожному конкретному випадку суд має вирішувати питання про визнання діяння малозначним, виходячи з того, що його наслідки не представляють суспільної небезпеки, не завдали або не здатні завдати значної шкоди суспільним або державним інтересам, правам та свободам інших осіб.

Проте, суд належним чином не оцінив усі обставини справи, ступінь суспільної небезпеки діяння, тому питання про його малозначність є сумнівним.

Так, звільняючи ОСОБА_2 від відповідності на підставі ст.22 КУпАП, суд у постанові зазначив, що ним враховується характер правопорушення та особа винного. При цьому, судом не вказано які саме обставини стали підставою для висновку про малозначність адміністративного правопорушення та які дані про особу винного ним були враховані.

Обґрунтованими на думку суду є доводи апеляційної скарги прокурора про те, що щире каяття та усунення недоліків, зазначених в акті перевірки є обставинами, які помякшують адміністративну відповідальність винної особи і жодним чином не свідчать про малозначність правопорушення.

Виходячи з наведеного, суд вважає, що суддя районного суду безпідставно звільнив ОСОБА_2 від адміністративної відповідальності на підставі ст.22 КК України, тому постанова в цій частині підлягає скасуванню.

Відповідно до ч. 2 ст. 38 КУпАП по справам про адміністративні правопорушення, які підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, чи з дня його виявлення.

З матеріалів адміністративної справи вбачається, що на час винесення постанови судом апеляційної інстанції закінчились строки накладення адміністративного стягнення передбачені ст. 38 КУпАП, тому суд позбавлений можливості прийняти нову постанову про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності з накладенням адміністративного стягнення, передбаченого ч.1 ст. 41 КУпАП у звязку з чим провадження у справі необхідно закрити на підставі п. 7 ст. 247 КУпАП.

Керуючись ст. ст. 38, 41, 247, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу заступника прокурора Сумської області Мироненка Т.Є. задовольнити.

Постанову судді Ковпаківського районного суду м. Суми від 12 травня 2014 року, якою ОСОБА_2 в частині звільнення від адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 41 КУпАП у звязку з малозначністю вчиненого правопорушення з оголошенням усного зауваження та закриттям провадження по справі скасувати.

Провадження в справі закрити у звязку з закінченням строку накладення адміністративного стягнення, передбаченого ст. 38 КУпАП.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду Сумської областіОСОБА_1