Справа № 159/5426/14-п
Провадження № 3/159/1865/14
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Ковель 19 вересня 2014 року

Суддя Ковельського міськрайонного суду Волинської області Бойчук П.Ю., розглянувши справу, яка надійшла Ковельського ВДАІ УМВС України у Волинській області, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрованого за адресою ІНФОРМАЦІЯ_2, фактично проживаючого в ІНФОРМАЦІЯ_3, не працюючого, ІПН НОМЕР_1,

передбаченої ч. 1 ст. 130 КУпАП, -

в с т а н о в и в :

09 серпня 2014 року ОСОБА_1 о 01 годині 00 хвилин в м. Ковелі по вул. Грушевського керував належним йому автомобілем марки RENAULT TRAFIC, державний номерний знак НОМЕР_2, перебуваючи в стані алкогольного сп'яніння, чим порушив вимоги п. 2.9 (а) Правил дорожнього руху, вчинивши тим самим адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

ОСОБА_1 свою вину у вчиненні вказаного правопорушення визнав частково. Не заперечив той факт, що 09 серпня 2014 року о 01 годині 00 хвилин керував вказаним автомобілем в м. Ковелі по вул. Грушевського та був зупинений працівниками ДАІ. Вказав, що в цей день близько 18 години вживав алкогольні напої, зокрема 0,5 л. пива, однак був змушений керувати транспортним засобом в той день через хворобу дитини, про що він написав в своїх поясненнях в протоколі про адміністративне правопорушення серії АБ2 № 558054 від 09 серпня 2014 року. Результат його тестування на стан алкогольного спяніння № 3435 від 09.08.2014 року визнав. Крім того, вказав на ряд порушень процесуального права працівниками міліції при складанні протоколу про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП. А саме, протокол серії АБ2 № 558054 відносно нього складав інспектор ДПС взводу стаціонарного посту №3 ОСОБА_2 (як і зазначено в протоколі), однак в графі підпис посадової особи, яка склала протокол стоїть підпис не ОСОБА_2, а іншого працівника ДАІ. Крім того вказав, що свідки, зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення, під час його огляду на стан сп'яніння присутні не були, а в нього виникають сумніви щодо їх повноліття. Також зазначив, що при складанні протоколу про адміністративне правопорушення, йому не були розяснені права та обовязки, передбачені ст. 63 Конституції України, ст. 268 КУпАП, як того вимагає діюче законодавство. Зазначив також про те, що його прохання до працівників ДАІ поїхати в лікувальний заклад для проходження медичного огляду на стан сп'яніння залишилось поза їх увагою.

Незважаючи на те, що ОСОБА_1 свою вину у вчиненому визнав частково, його вина у вчиненні вказаного правопорушення повністю доводиться зібраними у справі доказами.

Зокрема, надаючи свої усні пояснення під час розгляду справи, ОСОБА_1 визнав, що вживав спиртні напої та через деякий час керував автомобілем.

Згідно з тестуванням ОСОБА_1 на алкоголь приладом "Драгер" (тест № 3435 від 09 серпня 2014 року), ступінь його сп'яніння під час керування автомобілем становив 0,29 проміле, що є вищим від встановленої норми.

ОСОБА_1 під час розгляду справи визнав, що після складання протоколу про вчинення адміністративного правопорушення в лікувальний заклад з метою проходження медичного огляду на стан сп'яніння в самостійному порядку не звертався. Таким чином сумнівів в результатах його тестування на стан сп'яніння приладом "Драгер" не виникає.

При цьому суддя не приймає до уваги пояснення ОСОБА_1 про те, що він був змушений керувати транспортним засобом через хворобу дитини, оскільки він, достовірно знаючи, що вживав спиртні напої, мав всі реальні можливості уникнути керування транспортним засобом, зокрема шляхом виклику карети швидкої допомоги, таксі, тощо. Таким чином нагальної необхідності керувати транспортним засобом в нього не було. Такі його пояснення суддя розцінює як намагання уникнути відповідальності за вчинене, а тому відхиляє їх.

Доводи ОСОБА_1, викладені ним під час розгляду справи щодо процесуальних порушень, вчинених працівниками міліції при оформленні матеріалів даної справи, суддя визнає голослівними, не підтвердженими будь-якими фактичними даними, а тому також відхиляє їх.

З огляду на викладене, суддя всебічно, повно і об'єктивно дослідивши всі обставини справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю, оцінивши наявні в матеріалах справи докази за своїм внутрішнім переконанням, прийшов до висновку, що дії ОСОБА_1 вірно кваліфіковані за ч. 1 ст. 130 КУпАП, а його вина у вчиненні даного адміністративного правопорушення доведена в повному обсязі.

Призначаючи адміністративне стягнення, суддя враховує обставини справи, характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан.

Враховуючи викладене, суддя прийшов до висновку про можливість та достатність застосування до винного іншого (менш суворого) адміністративного стягнення, ніж позбавлення права керування транспортними засобами чи адміністративного арешту, а саме адміністративного стягнення у виді штрафу в мінімальному розмірі.

Крім того, у відповідності до Закону України Про судовий збір з ОСОБА_1 слід стягнути на користь держави судовий збір в сумі 36,54 грн.

Керуючись ст.ст. 33, 221, 283, 284, 294 КУпАП, Законом України Про судовий збір -

п о с т а н о в и в :

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накласти адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 3400 (три тисячі чотириста) гривень 00 копійок.

Стягнути з ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1) на користь держави судовий збір в сумі 36 (тридцять шість) гривень 54 копійки.

Постанова може бути оскаржена до Апеляційного суду Волинської області через Ковельський міськрайонний суд Волинської області особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, або прокурором протягом десяти днів з дня винесення постанови.

СУДДЯ КОВЕЛЬСЬКОГО

МІСЬКРАЙОННОГО СУДУ ОСОБА_3