Справа № 500/7016/14-п
Провадження № 3/500/2136/14
ІЗМАЇЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
___________________________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

Іменем України

24 жовтня 2014 року м. Ізмаїл

Суддя Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області Яковенко І.І., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення у відношенні

ОСОБА_1, що народився 10 лютого 1988 року, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, ІДН НОМЕР_1, не працюючого, проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2,

за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

встановив:

ОСОБА_1 21 жовтня 2014 року, о 03:00 год., на перехресті вул. Шевченка та просп. Леніна в м. Ізмаїлі Одеської області керував автомобілем марки «ВАЗ-21093», державний реєстраційний номерний знак НОМЕР_2 з явними ознаками алкогольного сп'яніння (різкий запах алкоголю з порожнини рота) та на вимогу працівників міліції від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп'яніння відмовився у присутності двох свідків, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України.

Розглянувши протокол про адміністративне правопорушення, заслухавши пояснення притягуваного, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що притягуваний своїми діями вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

ОСОБА_1 у судовому засіданні свою вину у вчиненні зазначеного адміністративного правопорушення визнав повністю та розкаявся в його вчиненні, пояснивши що випив за народження племінника, після чого сів за кермо автомобіля і поїхав.

Крім повного визнання своєї вини притягуваним ОСОБА_1, його вина у відмові від проходження огляду на стан алкогольного спяніння також повністю підтверджуються обставинами, викладеними в протоколі про адміністративне правопорушення, а також матеріалами справи.

Так, відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці данні встановлюються, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, а також іншими документами.

Як було вище наведено, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп'яніння.

Крім того, вказані обставини справи також підтверджуються поясненнями самого ОСОБА_1, викладеними в протоколі про адміністративне правопорушення.

Таким чином, вина ОСОБА_1 у вчиненні зазначеного адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, повністю доведена матеріалами справи.

При накладенні адміністративного стягнення у відношенні ОСОБА_1 суд враховує характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, обставини, що помякшують та обтяжують відповідальність.

Суд приймає до уваги те, що ОСОБА_1 вчинив грубе правопорушення.

До обставин, які відповідно до ст. 34 КУпАП помякшують відповідальність ОСОБА_1 за вчинене ним адміністративне правопорушення, суд відносить щире розкаяння винного.

Обставин, які відповідно до ст. 35 КУпАП обтяжують відповідальність ОСОБА_1 за вчинене ним адміністративне правопорушення, суд не вбачає.

Отже, враховуючи зазначені обставини справи, а також те, що відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 ніде не працює, і сам він в судовому засіданні підтвердив, що керування транспортними засобами не повязане з його роботою, суд вважає, що для виправлення ОСОБА_1, а також для припинення вчинення ним нових правопорушень, застосування більш мякого стягнення, передбаченого санкцією ч. 1 ст. 130 КУпАП, ніж позбавлення права керування всіма видами транспортних засобів, а саме такого стягнення, як штраф, буде недостатнім, і тому суд вважає за необхідне накласти відносно ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування всіма видами транспортних засобів, але в межах мінімального строку, оскільки, як було вище наведене, він вчинив грубе правопорушення, що у відповідності до ч. 2 ст. 30 КУпАП є підставою для застосування такого стягнення. Разом з тим, суд також вважає, що в даному випадку таке стягнення, як позбавлення права керування всіма видами транспортних засобів в межах мінімального строку, буде достатнім, таке стягнення повністю досягне мети його застосування, у звязку з чим суд не вбачає підстав для накладення більш суворого стягнення, такого як адміністративний арешт.

Крім того, суд вважає за необхідне в силу ч. 1 ст. 401 КУпАП, стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в розмірі, передбаченому п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» N 3674-VI від 08.07.2011 р., а саме в розмірі 0,03 розміру мінімальної заробітної плати, що складає 36,54 грн.

Керуючись ст. ст. 283 285 Кодексу України

про адміністративні правопорушення, суддя

постановив:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накласти відносно нього адміністративне стягнення за ч. 1 ст. 130 КУпАП у виді позбавлення права керування всіма видами транспортних засобів строком на один рік.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 36 (тридцять шість) грн. 54 коп.

Постанова може бути оскаржена до Апеляційного суду Одеської області через Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Постанова про накладення адміністративного стягнення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги та підлягає зверненню до виконання протягом трьох місяців з моменту її винесення. В разі ж оскарження постанови перебіг строку давності звернення її до виконання зупиняється до розгляду скарги.

СУДДЯ

Ізмаїльського міськрайонного суду ОСОБА_2