Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Справа № 33/778/250/14 Головуючий в 1-й інстанції: Курдюков В.М.
Категорія ст. 130 ч.1 КУпАП Доповідач в 2-й інстанції: Шаповал О.С.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Суддя Апеляційного суду Запорізької області Шаповал О.С., розглянувши 19 червня 2014 року за участі ОСОБА_3 у м. Запоріжжі у відкритому судовому засіданні в залі апеляційного суду апеляційну скаргу ОСОБА_3 на постанову судді Токмацького районного суду Запорізької області від 19.05.2014 року,

встановила:

Постановою судді Токмацького районного суду Запорізької області від 19.05.2014 року ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, який проживає за адресою: АДРЕСА_1, притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 130 ч. 1 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 4 590 грн.

Згідно з постановою судді, 27.04.2014 року о 13 годині 15 хвилин по автодорозі Молочанськ-Таврія ОСОБА_3 керував автомобілем ВАЗ 21061 з державним номером НОМЕР_1 з явною ознакою алкогольного сп'яніння - запахом алкоголю з ротової порожнини. Від проходження відповідного огляду на місці зупинення та в медичному закладі відмовився в присутності свідків.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 просить постанову судді щодо нього скасувати та закрити провадження у справі за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч. 1 КУпАП, вважаючи, що протокол про адміністративне правопорушення складений з порушенням вимог ст. 256 КУпАП, а саме:

- він був ознайомлений з датою та часом розгляду справи, проте, йому не були роз'яснені його права та обов'язки, передбачені ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП, про що свідчить відсутність його підпису в протоколі, чим було порушено його право на захист;

- у протоколі вказано, що він, як водій, відмовився від продуття алкотесту на місці та проходження огляду на стан сп'яніння в Токмацькому ЦРП в присутності двох свідків, однак на місці та під час складання протоколу ніяких свідків не було, в копії протоколу стоять підписи неіснуючих свідків без зазначення їх прізвищ, імен, по батькові та місця проживання;

- йому не була вручена копія протоколу про адміністративне правопорушення, про що свідчить відсутність запису у протоколі;

- у п. 1.3 Інструкції про виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров'я від 09.09.2009 року № 400/600 (зі змінами та доповненнями) зазначені ознаки алкогольного сп'яніння, серед яких є й запах алкоголю з порожнини рота, проте, згідно з п. 1.4 цієї Інструкції, ознаками стану алкогольного сп'яніння є наявність однієї чи декілька ознак пункту 1.3 (крім запаху алкоголю з порожнини рота), тобто у протоколі вказані припущення стосовно знаходження його у стані алкогольного сп'яніння;

- згідно з наказом МВС від 01.03.2010 року № 33 (зі змінами та доповненнями) Про Перелік технічних засобів, що використовуються в підрозділах автоінспекції МВС для виявлення та фіксування порушень правил дорожнього руху, алкотест «Драйгер», запропонований йому для продуття, не є спеціальним технічним засобом для проведення огляду водіїв транспортних засобів з метою виявлення стану алкогольного сп'яніння;

- так як його не було відсторонено від керування транспортним засобом, то сам факт його сп'яніння ставиться під сумнів.

У судовому засіданні апелянт підтримав апеляційну скаргу, яку просить задовольнити, при цьому клопотань про дослідження додаткових доказів в підтвердження доводів апеляційної скарги не має.

Справа розглядається в межах апеляційної скарги і на підставі даних, які містяться в справі без врахування додатків в якості доказів до апеляційної скарги, які є фотокопіями без відповідного підтвердження їх відповідності оригіналам та без обґрунтованого клопотання про їх дослідження.

Заслухавши апелянта, перевіривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, доходжу наступного висновку.

Як свідчать матеріали справи та зміст мотивувальної частини постанови, на виконання вимог ст. 280 КУпАП, суддя повно і об'єктивно перевірив всі обставини справи, дослідив протокол про адміністративне правопорушення та докази, додані до нього, і на підставі даних, отриманих під час розгляду справи, правильно дійшов висновку про вчинення ОСОБА_3 при обставинах, зазначених у протоколі, адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, як відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння.

Ці висновки судді є обґрунтованими і знайшли своє підтвердження під час розгляду апеляційної скарги.

Так, згідно з поясненнями ОСОБА_3 при складанні протоколу, 27.04.2014 року він зранку на кладовищі випив 100 г водки та о 13 годині 15 хвилин керував автомобілем /а.с. 3/.

Виходячи з його пояснень і відповідно до вимог ст.266 КУпАП йому було запропоновано у присутності двох свідків, що ним не спростовано під час складання протоколу, пройти огляд на стан сп'яніння за допомогою спеціального технічного засобу, а також, при необхідності і наявності на те підстав, у закладі охорони здоров'я, від чого ОСОБА_3 відмовився.

Обставини, зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення /а.с. 3/, письмово підтвердили свідки ОСОБА_1 та ОСОБА_4, присутність яких апелянтом поставлена під сумнів, але не спростована, у тому числі в суді апеляційної інстанції.

Пояснення ОСОБА_3, зазначені у протоколі в частині визнання ним того факту, що під час зупинення автомобіля він знаходився в стані алкогольного сп'яніння, підтверджують правомірність зупинення автомобіля і вимог провести відповідно до встановленого порядку його огляд на стан сп'яніння, від якого він відмовився, що також вбачається з його подальших пояснень.

В протоколі ОСОБА_3 також зазначено про добровільну відмову від керування автомобілем, що не вимагало примусового втручання з боку інспектора ВДАІ.

Відповідно до даних, зазначених у протоколі про адміністративне правопорушення, ОСОБА_3 були роз'яснені його права, передбачені ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП, які були йому зрозумілі, що він засвідчив підписом власноруч. Окрім цього він відмовився від відповідного його обстеження на стан сп'яніння, що також підтверджується його підписом, зробленим власноруч /а.с. 3/.

Таким чином, доводи апелянта про порушення його права на захист, про те, що знаходження його у стані алкогольного сп'яніння є сумнівним та припущенням, а також й інші, зазначені в апеляційній скарзі доводи, не знайшли свого підтвердження, не спростовують докази, зібрані під час складання протоколу про адміністративне правопорушення, та досліджені суддею, а також висновки судді щодо доведеності вини ОСОБА_3 і, таким чином, не дають правових підстав для скасування постанови судді.

Що стосується адміністративного стягнення, застосованого до правопорушника, то воно, відповідно до вимог ст. 33 КУпАП, застосовано в межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП, з урахуванням характеру вчиненого правопорушення, даних про особу порушника, ступеню його вини, обставин, які обтяжують та пом'якшують відповідальність, з урахуванням даних, встановлених суддею суду першої інстанції, та наявних в справі, доповнити які, відповідно до визначеного законом права (ст.268 КУпАП), не був позбавлений ОСОБА_3, у тому числі при апеляційному провадженні.

Правомірність застосування до ОСОБА_3 штрафу, а також його розмір в апеляційній скарзі не оскаржуються.

Що стосується посилання ОСОБА_3 в апеляційній скарзі на те, що постанова судді містить помилки, то вони не стали на заваді та не перешкодили апеляційній інстанції перевірити та зробити висновок стосовно обґрунтованості судового рішення.

Керуючись ст. 294 КУпАП,

постановила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишити без задоволення.

Постанову судді Токмацького районного суду Запорізької області від 19.05.2014 року, якою ОСОБА_3 притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 130 ч. 1 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 4 590 грн., залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Запорізької області О.С. Шаповал