Справа № 138/779/14-п
Провадження № 33/772/127/2014
Головуючий у суді 1-ї інстанції ОСОБА_1
Доповідач : Рибчинський В.П.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 квітня 2014 р. м. Вінниця

Суддя апеляційного суду Вінницької області Рибчинський В.П. розглянувши апеляційні скарги прокурора, який склав протокол про вчинення адміністративного правопорушення ОСОБА_2 та скаржника ОСОБА_3 на постанову Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 28 березня 2014 року, якою провадження у справі про притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 1 ст. 212-3 КУпАП закрито, у звязку із закінченням строку накладення адміністративного стягнення, -

В С Т А Н О В И В :

Згідно постанови суду ОСОБА_3, працюючі на посаді спеціаліста по земельних ресурсах землевпорядника Вендичанської селищної ради, вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 212-3 КУпАП, а саме відповідно до ч. 1 ст. 20 Закону України «Про звернення громадян», ОСОБА_3 не надав відповіді громадянину ОСОБА_4, який звернувся до Вендичанської селищної ради з приводу затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки. Зазначеною статтею передбачено, що розгляд звернень розглядаються і вирішуються у термін не більше одного місяця від дня їх надходження, а ті, що не потребують додаткового вивчення, - невідкладно, але не пізніше 15 днів з дня їх отримання.

Не погоджуючись з постановою суду першої інстанції, прокурор подав апеляційну скаргу, в якій ставить питання про скасування постанови Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 28.03.2014 року та просить постановити нову постанову, якою ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 212-3 КУпАП та застосувати стягнення у виді штрафу у розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян. Свої вимоги мотивує тим, що твердження суду першої інстанції щодо закінчення строку накладення адміністративного стягнення не відповідає вимогам чинного законодавства, оскільки відповідно до ч. 2 ст. 38 КУпАП адміністративне стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через три місяці з дня його виявлення. Оскільки дане правопорушення є триваючим, то строк накладення адміністративного стягнення не вважається закінченим.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 просить поновити строк на оскарження постанови Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 28 березня 2014 року, постанову скасувати, а справу про адміністративне правопорушення закрити у зв'язку з відсутністю в його діях складу такого правопорушення, мотивуючи тим, що розгляд питання, з яким звернувся громадянин ОСОБА_4, здійснюється виключно на пленарному засіданні селищної ради. Крім того, ОСОБА_4 звернувся до селищної ради з проханням затвердити проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки та передати її в оренду для обслуговування будівель торгівлі, а відносно надання інформації в своїй заяві гр. ОСОБА_4 не клопотав. Враховуючи наведене, ОСОБА_3 вважає, що в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення.

Розглянувши доводи апеляційних скарг та перевіривши матеріали адміністративної справи, вважаю, що апеляційна скарга прокурора не підлягає задоволенню, апеляційна скарга ОСОБА_3 підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно ст. 294 КУпАП, за наслідками розгляду апеляційної скарги, протесту прокурора суд апеляційної інстанції має право:

1) залишити апеляційну скаргу чи протест прокурора без задоволення, а постанову без змін;

2) скасувати постанову та закрити провадження у справі;

3) скасувати постанову та прийняти нову постанову;

4) змінити постанову.

Висновок суду у винуватості ОСОБА_3 в скоєнні правопорушення, передбаченого ст. 212-3 ч. 1 КУпАП є необґрунтованим і не відповідає фактичним обставинам справи і спростовується доказами повно та всебічно дослідженими під час апеляційного розгляду справи.

В судовому засіданні апеляційного суду ОСОБА_3 пояснив, що він працює на посаді спеціаліста по земельних ресурсах землевпорядника Вендичанської селищної ради і не зобовязаний розгляда ти заяви про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, які віднесені до компетенції депутатів сільської ради. Отримавши на розгляд по дорученню селищного голови заяву ОСОБА_4 з приводу затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, він передав її на розгляд пленарного засідання сесії селищної ради, яке проводиться один раз на три місяці, про що в усній формі повідомив заявника.

Письмових відповідей він не го тував і не повинен був готувати, оскільки дана заява не є зверненням, а її розгляд регламентовано законодавством про місцеве самоврядування.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 ставить питання про поновлення строку на апеляційне оскарження. В судовому засіданні пояснив, що строк на звернення з апеляційною скаргою пропустив з поважних причин, оскільки при розгляді справи в суді першої інстанції про прийняте рішенням йому повідомлено не було, а постанову суду поштою отримав 03.04.2014 року.

Приймаючи до уваги, що ОСОБА_3 надані підтверджуючі документи про те, що він отримав постанову суду 03.04.2014 року, а саме довідку з Укрпошти. Тому приходжу до висновку, що строк на подачу апеляційної скарги необхідно поновити.

Відповідно до ст. 3 Закону України "Про звернення громадян" під зверненням громадян слід розуміти викладені в письмовій або усній формі пропозиції (зауваження), заяви (клопотання) і скарги, тому посилання ОСОБА_3 щодо того, що заява гр. ОСОБА_4 не є зверненням є безпідставними.

Однак, доводи скаржника про те, що заява про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки не відноситься до його компетенції є обґрунтованими, оскільки згідно до п.34 ч.1 ст. 26 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" вирішення питань регулювання земельних відносин здійснюється виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради.

Згідно ст. 15 Закону України "Про звернення громадян" відповідь за результатами розгляду заяв в обов'язковому порядку дається тим органом, який отримав ці заяви і до компетенції якого входить вирішення порушених у заявах питань, за підписом керівника або особи, яка виконує його обов'язки.

За таких обставин, до компетенції ОСОБА_3С, не входило вирішення зазначених у заяві ОСОБА_4 питань, а тому притягнення його до адмінвідповідальності є безпідставним.

Перевіривши в судовому засіданні обставини справи, відповідно до вимог ст. 9 КУпАП прихожу до висновку про відсутність в діях ОСОБА_3 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 212-3 ч. 1 КУпАП, в звязку з чим постанова суду підлягає скасуванню, а провадження по справі закриттю.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 293, 294 КУпАП,-

п о с т а н о в и в:

Поновити ОСОБА_3 строк на апеляційне оскарження постанови Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 28 березня 2014 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити.

Апеляційну скаргу прокурора Цвігуна Б.О. залишити без задоволення.

Постанову Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 28 березня 2014 року про притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за ст. 212-3 ч. 1 КУпАП скасувати, а провадження по справі закрити у звязку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова апеляційного суду є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя:

З оригіналом вірно: