Дата документу Справа №
Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 33/778/65/14 Головуючий в 1-й інстанції: суддя Петягин В.В.
Категорія: ст. 124 КУпАП Доповідач в 2-й інстанції: суддя Шаповал О.С.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Суддя Апеляційного суду Запорізької області Шаповал О.С., розглянувши 21 лютого 2014 року у м. Запоріжжі у відкритому судовому засіданні в залі апеляційного суду, за участю ОСОБА_1, апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову судді Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 22.01.2014 року, якою ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1, притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП,

ВСТАНОВИЛА:

Постановою судді Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 22.01.2014 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, і на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами строком на шість місяців.

Як вбачається з постанови, 08.12.2013 року, близько 20 години, водій ОСОБА_1, керуючи автомобілем БАЗ А079.24 державний номер НОМЕР_1 в м. Донецьку по проспекту Ленінський, б. 11-б, не врахував дорожню обстановку, не обрав безпечну швидкість руху та дистанцію, і таким чином скоїв зіткнення з автобусом КОROZA 024758, державний номер НОМЕР_2, внаслідок чого, транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Своїми діями ОСОБА_1 порушив п. п. 12.1, 13.1 Правил дорожнього руху України.

В апеляційній скарзі апелянт, не оспорюючи доведеність вини та законність притягнення його до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП, просить постанову судді змінити та призначити йому стягнення у виді штрафу в мінімальному розмірі, передбаченому санкцією ст. 124 КУпАП, посилаючись на те, що ДТП відбулося не тому, що він грубо порушив ПДР, а з технічної причини, оскільки відмовили гальма його автомобіля.

Також ОСОБА_1 просить врахувати, що заподіяний ним збиток на теперішній час повністю відшкодований, спиртні напої він не вживає та на момент ДТП був тверезий, за місцем проживання характеризується позитивно, практично є єдиним годувальником своєї непрацюючої матері й сестри з маленькою дитиною, які проживають разом з ним, а перевезення пасажирів є його єдиним доходом, якого позбавить призначене йому стягнення.

У судовому засіданні апеляційної інстанції апелянт підтримав доводи та вимоги апеляційної скарги. При цьому клопотань про дослідження додаткових доказів, у тому числі перелічених в апеляційній скарзі та доданих до неї, не подав.

Виходячи зі змісту апеляційної скарги та оскаржуваних в ній обставин, справа розглядається в межах апеляційної скарги по наявним в ній матеріалам.

Заслухавши пояснення апелянта, перевіривши матеріали адміністративної справи, доводи, наведені в апеляційній скарзі, доходжу висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, повністю знайшла своє підтвердження дослідженими суддею в судовому засіданні матеріалами справи, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серія АВ2 № 230488 від 08.12.2013 року щодо порушення ОСОБА_1 вимог п.п.12.1,13.1 Правил дорожнього руху України /а.с.1/, а також додатками до протоколу. Під час складання протоколу ОСОБА_1 надав пояснення, в яких підтвердив обставини, зазначені у протоколі /а.с.2/.

При складанні протоколу ОСОБА_1 не ставив під сумнів обставини дорожньо-транспортної пригоди. На оскаржує він доведеність його вини у порушенні правил дорожнього руху і під час перевірки доводів в судовому засіданні апеляційної інстанції.

При розгляді матеріалів про адміністративне правопорушення суддя у повному обсязі дослідив всі обставини справи і обґрунтовано визнав, що ОСОБА_1 скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ст.124 КУпАП, при обставинах, викладених в постанові, відповідно до даних протоколу та доданих до нього доказів.

Відповідно до вимог закону, суддя урахував всі дані, які містяться в матеріалах справи, у тому числі те, що ОСОБА_1 не сплатив попередньо накладені на нього штрафи за порушення правил дорожнього руху /а.с.5/, та правильно дійшов висновку, що з метою виховання та запобігання вчиненню нових правопорушень ОСОБА_1 необхідно призначити стягнення у вигляді позбавлення права керування усіма видами транспортних засобів.

Не знайшли свого підтвердження доводи апелянта щодо наявності у нього обставин, які обумовлюють можливість призначення йому більш м'якого адміністративного стягнення, а саме штрафу, оскільки для висновку про можливість застосування такого виду стягнення, відповідно до вимог ст.33 КУпАП, необхідно дослідити дані про майновий стан правопорушника і про можливість його сплати.

У матеріалах справи відсутні дані про майновий стан апелянта, не містяться вони і в апеляційній скарзі. Не надав апелянт даних і про те, що ним сплачені штрафи, накладені на нього за адміністративні правопорушення, передбачені ст.122 ч.1 та ст.122 ч.2 КУпАП, вчинені 16.03.2013 року та 23.03.2013 року.

Таким чином, апелянт позбавив апеляційну інстанцію можливості перевірити та зробити відповідні висновки про застосування до нього більш м'якого стягнення у вигляді штрафу.

Така діяльність, як перевезення пасажирів, про що зазначено в апеляційній скарзі і є для апелянта єдиним джерело доходів, не передбачає з боку водія порушень правил дорожнього руху і підтверджує правильність обраного до апелянта виду стягнення.

Таким чином, не можна вважати обґрунтованими доводи апеляційної скарги і в цій частині.

За таких обставин, не вбачаю підстав для скасування та зміни постанови судді по доводам, наведеним в апеляційній скарзі.

Керуючись ст. 294 КУпАП,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову судді Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 22.01.2014 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП та накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами строком на шість місяців, без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Запорізької області Шаповал О.С.