Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 33/778/253/14 Головуючий в 1-й інстанції: Бульба О.М.
Категорія: ст. 130 ч.1
КУпАП Доповідач в 2-й інстанції: Шаповал О.С.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Суддя Апеляційного суду Запорізької області Шаповал О.С., розглянувши 19 червня 2014 року у м. Запоріжжі у відкритому судовому засіданні в залі апеляційного суду апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову судді Енергодарського міського суду Запорізької області від 28.04.2014 року,

встановила:

Постановою судді Енергодарського міського суду Запорізької області від 28.04.2014 року ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, який не працює, мешкає за адресою: АДРЕСА_1, притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 130 ч. 1 КУпАП з накладенням адміністративного стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами строком на один рік.

Згідно з постановою судді, 05.04.2014 року о 02 годині 20 хвилин по вул. Комсомольській в м. Енергодарі Запорізької області водій ОСОБА_2 керував автомобілем «OPEL VECTRH» з державним номером НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп'яніння. Від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп'яніння відмовився в присутності свідків.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить поновити йому строк на оскарження постанови судді від 28.04.2014 року та замінити призначене йому адміністративне стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортним засобом строком на один рік на штраф у розмірі, встановленому на розсуд суду.

В обґрунтування скарги послався на те, що він не був повідомлений судом про місце і час розгляду справи, внаслідок чого він був позбавлений права взяти участь у розгляді справи, чим були порушені його права, передбачені ч. 1 ст. 268 КУпАП, а у порушення вимог ст. 285 КУпАП, копія постанови судді йому не направлялась, та про її існування він дізнався випадково лише 28.05.2014 року.

Також апелянт вважає, що при накладенні такого суворого виду стягнення, суд не врахував, що він визнав свою провину у вчиненні правопорушення за ст. 130 ч. 1 КУпАП, раніше не притягувався до адміністративної відповідальності, а в матеріалах справи, при цьому, відсутні документи, які б підтверджували його місце роботи, професію, сімейний стан, дані, що характеризують його особу.

Окрім цього, ОСОБА_2 звертає увагу на те, що автомобіль використовується ним у робочих та особистих цілях і позбавлення права керування ставить його у дуже скрутне становище.

У судове засідання апелянт не з'явився, про час і місце розгляду його апеляційної скарги був повідомлений належним чином. В апеляційній скарзі апелянт просив розглядати її без його участі, клопотань про дослідження додаткових доказів не заявляв.

Як свідчать матеріали справи, при складанні протоколу ОСОБА_2 було повідомлено, що розгляд справи відбудеться 14.04.2014 року, про що свідчить його підпис.

У зв'язку з його неявкою у визначений день, судове засідання суду першої інстанції було проведено 28.04.2014 року, в яке ОСОБА_2 не з'явився, при цьому, в матеріалах справи міститься судова повістка на ім'я ОСОБА_2, в якій зазначено про розгляд справи судом 28.04.2014 року, проте, в матеріалах справи відсутні відомості про отримання її ним /а.с. 6/.

Також матеріали справи містять відомості про те, що копія постанови судді від 28.04.2014 року була направлена ОСОБА_2 цього ж дня /а.с. 9/, проте, відомості про її отримання відсутні. Однак, за власною заявою ОСОБА_2 про видачу йому копії постанови судді від 28.04.2014 року, яка міститься в матеріалах справи, вона була ним отримана 28.05.2014 року /а.с. 12/ і цього ж дня ним була подана апеляційна скарга /а.с.14/.

За таких обставин, не дивлячись на те що ОСОБА_2 проживає не за адресою, зазначеною ним при складанні протоколу, належить відраховувати строк на апеляційне оскарження з дня отримання останнім постанови судді, у зв'язку з чим, та з метою забезпечення права на оскарження рішення судді, вважаю за необхідне поновити ОСОБА_2 строк на апеляційне оскарження постанови судді по справі.

Справа розглядається в межах апеляційної скарги і на підставі даних, які містяться в справі.

Як свідчать матеріали справи, суддя, відповідно до вимог ст.280 КУпАП, у повному обсязі дослідив всі обставини справи і обґрунтовано визнав апелянта винним у порушенні п. 2.5. Правил дорожнього руху України при обставинах, викладених у постанові відповідно до даних протоколу, що підпадає під адміністративну відповідальність, передбачену ст. 130 ч.1 КУпАП, як відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп'яніння, що в апеляційній скарзі в цій частині не оскаржується і не викликає сумніву у правильності висновків судді.

Статтею 130 ч.1 КУпАП передбачені для водія стягнення у вигляді: штрафу або позбавлення права керування транспортними засобами на строк від одного до двох років, або адміністративного арешту також на певний строк.

Суддею суду першої інстанції до апелянта, відповідно до обставин та даних справи, було застосоване адміністративне стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами, яким він володіє згідно з посвідченням водія /а.с. 5/ строком на один рік, що передбачено санкцією ч. 1 ст. 130 КУпАП і є мінімальним строком, а тому не свідчить про застосування занадто суворого виду стягнення виходячи з того, що найбільш суворим видом стягнення за вказаною частиною статті закону є адміністративний арешт.

Однак, для застосування такого виду стягнення, як штраф, відповідно до вимог ст. 33 КУпАП, необхідно дослідити дані про майновий стан правопорушника і про можливість його сплати.

У матеріалах справи відсутні дані про майновий стан апелянта, не містяться вони і в апеляційній скарзі. Таким чином, апелянт позбавив апеляційну інстанцію можливості перевірити та зробити відповідні висновки про застосування до нього більш м'якого стягнення у вигляді штрафу.

Апелянтом також не спростовані дані матеріалів справи в частині того, що він ніде не працює. Посилання апелянта на те, що автомобіль використовується ним у робочих цілях, не підтверджено матеріалами справи і, крім того, не має суттєвого значення, виходячи з виду скоєного адміністративного правопорушення. Таким чином, не можна вважати обґрунтованими доводи апеляційної скарги і в цій частині.

Виходячи з наведеного, доводи, викладені в апеляційній скарзі, не дають підстав для визнання, що накладене на апелянта стягнення є занадто суворим, та для зміни постанови судді із застосуванням до апелянта більш м'якого стягнення у вигляді штрафу.

Керуючись ст. 294 КУпАП,

постановила:

Поновити ОСОБА_2 строк на апеляційне оскарження постанови судді Енергодарського міського суду Запорізької області від 28.04.2014 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Постанову судді Енергодарського міського суду Запорізької області від 28.04.2014 року, якою ОСОБА_2 притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 130 ч. 1 КУпАП з накладенням адміністративного стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами строком на один рік, залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Запорізької області О.С. Шаповал