33/775/58/2014(м)
263/3462/14-к

А П Е Л Я Ц І Й Н И Й С У Д Д О Н Е Ц Ь К О Ї О Б Л А С Т І
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

3 липня 2014 року. Суддя Судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Донецької області Меленчук В.С., розглянувши справу про адміністративне правопорушення щодо правопорушника ОСОБА_1 за його апеляційною скаргою на постанову судді Жовтневого районного суду міста Маріуполя від 3 червня 2014 року

В С Т А Н О В И В :

Постановою судді Жовтневого районного суду міста Маріуполя від 3 червня 2014 року провадження по справі щодо

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1,

громадянина України, не працюючого, проживаючого в квартирі 41

будинку 114 по проспекту Леніна міста Маріуполя Донецької області

за адміністративні правопорушення, передбачених статями 122-4, 124 КУпАП закрито у звязку з закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків накладання адміністративного стягнення.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення та постанови судді правопорушник ОСОБА_1, 8 листопада 2013 року о 01 годині 10 хвилин, керуючи автомобілем KIA CERATO державний номер АН 6300СА та, рухаючись по вулиці Шевченка з боку вулиці Набережній Жовтневого району міста Маріуполя, наближаючись до перехрестя з вулицею Торговою, не переконавшись у безпеці маневру при зміні напрямку руху і, здійснюючи поворот ліворуч, не надав дорогу автомобілю НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_2, який рухався ліворуч у попутному напрямку позаду по трамвайному полотну, внаслідок чого відбулося зіткнення транспортних засобів, які отримали механічні пошкодження.

Не погодившись з судовим рішенням, правопорушник ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій ставить питання про скасування постанови судді суду першої інстанції з постановленням нової, якою справу про адміністративне правопорушення щодо нього закрити за відсутністю складу правопорушення.

При цьому посилається на порушення судом першої інстанції вимог статті 245 КУпАП.

В апеляційній скарзі зазначив, що відповідно до висновку № 23 від 28 березня 2014 року в діях ОСОБА_2 вбачається не виконання ним вимог пункту 12.3 Правил дорожнього руху України, в наслідок чого настала пригода.

Суддею суду першої інстанції при розгляді справи не звернуто уваги на те, що показання свідків ОСОБА_3С та ОСОБА_4 суперечать показанням ОСОБА_2 про фактичні обставини дорожньо-транспортної пригоди.

Заслухавши пояснення правопорушника ОСОБА_1 та міркування його адвоката ОСОБА_5 про підтримку апеляційних вимог, пояснення потерпілого

ОСОБА_2 та думку його представника адвоката ОСОБА_6 про законність постанови судді першої інстанції, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, суддя апеляційної вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до положень статей 245 та 280 КУпАП завданням провадження про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і обєктивне зясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, а орган чи посадова особа при розгляді справи про адміністративне правопорушення, з урахуванням положень, викладених у статтях 251, 252 КпАП, зобовязані зясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що помякшують і обтяжують відповідальність, а також зясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи і, керуючись законом і правосвідомістю, оцінити докази за своїм внутрішнім переконанням в їх сукупності.

Звернув увагу на це і Пленум Верховного Суду України, який у своїй постанові №14 від 23 грудня 2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» з послідуючими доповненнями і змінами, зазначивши у пункті 28 про неприпустимість спрощеного підходу до судового розгляду справ про адміністративні правопорушення на транспорті та ігнорування прав осіб, яких притягають до відповідальності, потерпілих, їх законних представників і захисників.

Зміст постанови судді має відповідати вимогам, передбаченим статями 283 і 284 КпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Як вбачається з матеріалів справи про адміністративне правопорушення щодо правопорушника ОСОБА_1 суддя суду першої інстанції не дотримав вказаних норм адміністративного закону і залишив поза увагою розяснення вказаної постанови Пленуму Верховного Суду України.

Насамперед, слід зауважити на те, що судовий розгляд справи не був спрямований на обєктивний розгляд, а з боку судді суду першої інстанції була допущена упередженість.

До такого висновку дійшов суддя апеляційної інстанції, виходячи з наступного.

З матеріалів справи не вбачається час її первинного надходження до суду для розгляду, але за змістом листа №263/11928/13-п від 10 січня 2014 року вона 4 грудня 2013 року був спрямований пакет документів до ВДАІ Маріупольчського ГУМВС України в Донецькій області для проведення авто технічного дослідження з посиланням на положення статті 273 КпАП України.

Між тим, зазначена норма, у звязку з скороченими строками притягнення до адміністративної відповідальності, не передбачає проведення експертиз в експертних установах, а вимагає виклик експерта до суду, де він повинний дати відповіді на питання, які виникають в ході судового розгляду.

Зазначене не свідчить про дії судді суду першої інстанції, які були б спрямовані на своєчасний судовий розгляд.

Більш того, в матеріалах справи також міститься лист №3/263/2727/2013 від 24 лютого 2013 року, адресованого начальнику Маріупольського відділу ДАІ, в якому пропонує повернути до суду справу про адміністративне правопорушення щодо правопорушника ОСОБА_1 для вирішення питання про її закриття у звязку з закінченням строку притягнення до адміністративної відповідальності.

Дані обставини достатньо переконливо свідчать про заздалегідь прийняте суддею суду

першої інстанції рішення по справі та відсутність наміру розглянути її по суті з винесенням законного і мотивованого судового рішення, виходячи з зясованих усіх фактичних обставин і аналізом наданих йому доказів у підтвердження вини правопорушника у вчиненні ним правопорушення або, навпаки, у виправдання.

Ці ж обставини свідчать і про порушення прав правопорушника ОСОБА_1, оскільки, положення статті 247 КпАП України утримують як реабілітуючи, так і не реабілітуючи підстави для закриття справи про адміністративне правопорушення, яке тягне за собою певні наслідки.

Отже, виходячи з зазначених обставин і порушень суддею суду першої інстанції процесуального права при розгляді цієї справи, на думку судді апеляційної інстанції, прийняте по ній рішення не можна вважати законним і обґрунтованим, тому підлягає скасуванню з прийняттям нової постанови.

Розглядаючи в апеляційному порядку справу про адміністративне правопорушення щодо правопорушника ОСОБА_1, суддя апеляційної інстанції встановив наступне.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення, складеного щодо правопорушника ОСОБА_1 він обвинувачується у тому, що 8 листопада 2013 року о 1 годині 10 хвилин, керуючи автомобілем НОМЕР_2, рухався по вулиці Шевченка Жовтневого району міста Маріуполя з боку вулиці Набережній рухався по мосту, наближаючись до перехрестя з вулицею Торговою, не переконався в безпеці маневру при зміні напрямку руху при здійсненні повороту ліворуч, не надавши шлях автомобілю НОМЕР_3 під керуванням ОСОБА_2, який рухався ліворуч у попутному напрямку позаду по трамвайній колії, внаслідок чого сталося зіткнення з отримання механічних пошкоджень транспортними засобами, чим порушив положення пунктів 2.10»а» та 10.1 Правил дорожнього руху України, після чого залишив місце дорожньо-транспортної пригоди, як особа до неї причетна.

Допитані в ході судового розгляду правопорушник ОСОБА_1 та потерпілий ОСОБА_2 дали пояснення про обставини дорожньо-транспортної пригоди, яка відбулася, з викладанням своїх думок на те, що сталося.

Враховуючи суперечливі пояснення правопорушника та потерпілого про обставини дорожньо-транспортної пригоди, суддя апеляційної інстанції вважає за необхідне узяти до уваги пояснення правопорушника ОСОБА_1

Як вбачається з матеріалів справи, до протоколу про адміністративне правопорушення в якості доказів надані рапорт оперативного чергового ДАІ зі змістом повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, її схема з наслідками, фото таблиця, письмові пояснення учасників пригоди ОСОБА_1 і ОСОБА_2, ксерокопії їх посвідчень водія, три схеми огляду місця дорожньо-транспортної пригоди.

Крім того, суддя суду першої інстанції частково провів судовий розгляд справи, в ході якого допитав правопорушника, потерпілого і свідків.

Проте, перевіривши в ході судового розгляду надані докази, допитавши сторони, свідків, суддя суду першої інстанції зважив за необхідне призначити по справі ще і автотехнічну експертизу, спрямувавши до відділу ДАІ з дорученням провести вказану експертизу, додавши ще витяг з протоколу судового засідання.

Зазначене свідчить про відсутність у судді першої інстанції при вказаних обставинах підстав для прийняття остаточного рішення і змусило звернутися до спеціаліста в області авто техніка.

З урахуванням усіх наданих доказів по справі, експерт дійшов висновку про відсутність в діях правопорушника ОСОБА_1 невідповідностей вимогам Правил дорожнього руху, а в діях потерпілого ОСОБА_2 є наявними невідповідності положенням пункту 12.3 Правил дорожнього руху і перебували у причинному звязку з виникненням та розвитком дорожньо-транспортної пригоди.

Отже, виходячи з сукупності доказів по справі, у тому числі висновку авто технічного

експерта, суддя апеляційної інстанції дійшов до переконання про правдивість пояснень саме правопорушника ОСОБА_1

На думку судді апеляційної інстанції, підстави для сумніву у правильності висновку експерта відсутні, оскільки в ньому наведені розрахунки та судження з посиланням на методики проведення експертних досліджень.

При цьому, суддя апеляційної інстанції вважає, викладені у постанові суддею суду першої інстанції мотиви і підстави критичного ставлення до висновку експерта є необґрунтованими, оскільки він удався до спеціальних пізнань в області авто техніки, якими не володіє.

Отже, за таких обставин, висновок судді суду першої інстанції про наявність в його діях складу адміністративного правопорушення, є необґрунтованим.

Вирішуючи в ході апеляційного розгляду питання адміністративної відповідальності правопорушника ОСОБА_1 за статтею 122-4 КпАП України, то вони підтверджені як матеріалами справи, так і поясненнями потерпілого ОСОБА_2, свідків та не оспорені правопорушником, однак, з дня його вчинення минуло більш як 3 місяці, тобто сплив строк притягнення до адміністративної відповідальності.

Виходячи з наведеного, постанова судді суду першої інстанції підлягає скасуванню з закриттям провадження по справі.

Керуючись статтями 38, пунктами 1,7 247, 293, 294 КУпАП, суддя апеляційного суду

П О С Т А Н О В А В:

Апеляційну скаргу правопорушника ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову судді Жовтневого районного суду міста Маріуполя від 3 червня 2014 року щодо ОСОБА_1 скасувати з закриттям провадження по справі за статтею 122-4 КпАП України у звязку з закінченням строку притягнення до адміністративної відповідальності, за статтею 124 КпАП України за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова судді апеляційної інстанції є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя