Кагарлицький районний суд Київської області
_____________________________________________________________________________
05.12.2014 Справа №: 368/2183/14-п провадження №3/368/791/14
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.12.2014 рокум. Кагарлик

Суддя Кагарлицького районного суду Київської області Шевченко І.І. розглянувши матеріали, які надійшли від інспектора ВДАІ по обслуговуванню Кагарлицького району про притягнення до адміністративної відповідальності гр. ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, українця, громадянина України, непрацюючого, зареєстрованого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3, паспорт серія СТ № 049831 виданий Кагарлицьким РВ ГУ МВС України в Київській області від 11.12.2008 р., по ч. 1 ст.130 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В:

Гр. ОСОБА_1 08 листопада 2014 року о 15 год.15 хв. на 14 км. автодороги Кагарлик Сущана керував мототранспортом з явними ознаками алкогольного спяніння: запах алкоголю з порожнини рота. Від проходження медичного огляду відповідно до встановленого порядку на стан спяніння відмовився в присутності свідків, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

ОСОБА_1 в судові засідання двічі не зявився, про що свідчать поштові повідомлення, які повернулись до суду двічі, що за зазначеною адресою ОСОБА_1 не проживає, але згідно відповіді на запит з відділу адресно-довідковї роботи Управління ДМС України в Київській області правопорушник ОСОБА_1 зареєстрований в ІНФОРМАЦІЯ_4, тому вважаю, що правопорушник належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи. Відповідно до ст.268 КУпАП вважаю можливим розглянути справу за відсутності ОСОБА_1, на підставі наявних у справі доказів.

Дослідивши матеріали справи, вважаю, що в діях ОСОБА_1 вбачаю ознаки адміністративного правопорушення передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до вимог пункту 2.5 Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України за № 1306 від 10 жовтня 2001 року, водій повинен на вимогу працівника міліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп'яніння.

Відповідно до вимог ст. 130 ч.1 КУпАП відповідальність за вказане адміністративне правопорушення настає у разі керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а так само за відмову особи, яка керує транспортним засобом від проходження, відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп'яніння.

Згідно ст. 266 ч. 2, 3 КУпАП огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів працівником міліції у присутності двох свідків. У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції або в разі незгоди з його результатами, працівником міліції, з використанням спеціальних технічних засобів, огляд проводиться в закладах охорони здоров'я.

Викладені положення Закону більш детально відображено у Інструкції про виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, яку затверджено спільним Наказом МВС та МОЗ України № 400/666 від 09.09.2009 року, зокрема пунктами 2.1, 2.3, 2.5 та 2.6 передбачено, що у разі наявності ознак сп'яніння, передбачених цією Інструкцією, уповноважена особа Державтоінспекції МВС проводить на місці зупинки огляд на стан сп'яніння за допомогою спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом, які мають, зокрема, свідоцтво про державну реєстрацію та свідоцтво про його повірку, які перед проведенням огляду уповноважена на проведення огляду особа надає на вимогу особи, яка підлягає огляду і такий огляд на стан сп'яніння на місці зупинки транспортного засобу проводиться в присутності двох свідків, до того ж не можуть бути залучені як свідки працівники міліції, або особи щодо неупередженості яких є сумніви.

Із протоколу про адміністративне правопорушення серії АБ2№185817 вбачається, що ОСОБА_1 08 листопада 2014 року о 15 год.15 хв. на 14 км. автодороги Кагарлик Сущана керував мототранспортом з явними ознаками алкогольного спяніння: запах алкоголю з порожнини рота. Від проходження медичного огляду відповідно до встановленого порядку на стан спяніння відмовився в присутності свідків, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Згідно п. 27 постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 23 грудня 2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» якщо водій ухиляється від огляду, то відповідні його дії та ознаки спяніння необхідно зафіксувати в протоколі про адміністративне правопорушення, складеному в присутності свідків, що є підставою для притягнення порушника до адміністративної відповідальності.

Під керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування.

Статтею ч.1 ст.130 КУпАП передбачена відповідальність як за керування транспортними засобами в стані спяніння, так само і за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан спяніння.

Для притягнення до відповідальності за ст. 130 КУпАП не має значення, протягом якого часу особа, яка перебуває у стані спяніння, керувала транспортним засобом.

На підставі викладеного, приходжу до висновку, що водій ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху, за що передбачена адміністративна відповідальність ч.1 ст.130 КУпАП, тобто здійснив керування транспортним засобом у стані алкогольного сп'яніння і вважає за можливе обрати йому стягнення у виді арешту. Щодо адміністративного стягнення у виді штрафу вважаю, що не можливо застосувати, оскільки відсутні відомості про місце роботи, так як вказані відомості ОСОБА_1 не повідомив ні при складанні протоколу, так і при розгляді справи у суді.

Крім того, згідно ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку покладено таке стягнення.

Отже, судовий збір в розмірі 0,03 розміру мінімальної заробітної плати, а саме: 36,54 грн., підлягає стягненню з правопорушника.

На підставі наведеного, враховуючи характер вчиненого правопорушення та особу правопорушника, обставини, що пом'якшують та обтяжують відповідальність, керуючись ст.ст. 130 ч. 1, 283, 284 КУпАП,-

П О С Т А Н О В И В:

Гр. ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та застосувати до нього адміністративне стягнення у вигляді арешту строком на 7 (сім) діб.

Строк адміністративного арешту ОСОБА_1 рахувати з моменту приведення постанови до виконання.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 36 (тридцять шість) грн. 54 коп.

Строк звернення до виконання постанови протягом трьох місяців з наступного дня після набрання постановою законної сили.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови до Апеляційного суду Київської області.

Суддя ОСОБА_2