Справа № 500/7105/14-п
Провадження № 3/500/2163/14
ІЗМАЇЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
___________________________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

Іменем України

14 листопада 2014 року м. Ізмаїл

Суддя Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області Яковенко І.І., за участю секретаря судового засідання Наконечної В.А., розглянувши справу про адміністративне правопорушення у відношенні

ОСОБА_1, що народився 31 березня 1967 року, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, РНОКПП НОМЕР_1, не працюючого, проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2,

за ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

встановив:

ОСОБА_1 29 вересня 2014 року, о 00:10 год., на 216 км + 500 м. а/д КиївОдесса керуючи автомобілем марки «Сканія», державний реєстраційний номерний знак НОМЕР_2, та буксируючи причіп «Трейлор», державний реєстраційний номерний знак НОМЕР_3, в порушення вимог п.п. 12.1, 12.2, 12.3 Правил дорожнього руху України (далі Правила), не обрав безпечну швидкість руху, не врахував дорожню обстановку та допустив зіткнення з причепом «ГКБ», державний реєстраційний номерний знак НОМЕР_4, який буксирував автомобіль марки «Камаз-53212», державний реєстраційний номерний знак НОМЕР_5, під керуванням ОСОБА_2, який рухався в попутному напрямку, від чого автомобілі отримали механічні пошкодження. Після цього ОСОБА_1 в порушення вимог п/п. «б» п. 2.10, п/п. «а» п. 9.10 Правил не увімкнув світлову аварійну сигналізацію та не виставив знак аварійної зупинки на відстані, що забезпечує безпеку дорожнього руху, але не ближче 40 м. до транспортного засобу, в результаті чого водій ОСОБА_3, керуючи автомобілем «Вольво», державний реєстраційний номерний знак НОМЕР_6, та буксируючи причіп «Шміт», державний реєстраційний номерний знак 02001РА, допустив наїзд на металеве огородження та на задню частину н/причепу «Трейлор», державний реєстраційний номерний знак НОМЕР_3, від чого перелічені транспортні засоби отримали механічні пошкодження.

Розглянувши протокол про адміністративне правопорушення, заслухавши пояснення притягуваного та учасника ДТП ОСОБА_3, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що притягуваний своїми діями вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Так, притягуваний ОСОБА_1 в судовому засіданні вину свою у вчиненні правопорушення визнав частково: визнав, що з його вини сталося зіткнення автомобіля під його керування з автомобілем марки «Камаз», а в тому, що автомобіль «Вольво» зіткнувся з його автомобілем не вважає себе винним. Він також пояснив, що рухався по лівій смузі руху, коли водій автомобіля, що рухався позаду нього, шляхом подачі світлового сигналу попросив пропустити його, у зв'язку з чим, даючи дорогу вказаному автомобілю, він прийняв вправо та допустив зіткнення з причепом вантажного автомобіля «Камаз», що рухався попереду нього у правій смузі. Його автомобіль з причепом опинилися посередині проїзної частини, на обох полосах для руху. Він вийшов з автомобіля та разом з іншим водієм, що підбіг на допомогу, підсвічували ліхтариком запальнички та мобільним телефоном, намагаючись попередити транспортні засоби, що наближалися до місця ДТП, одна з яких проїхала повз них. Він не ввімкнув аварійну сигналізацію, оскільки остання не працювала, а знак аварійної зупинки був затиснутий в бардачку. Приблизно через чотири хвилини вантажний автомобіль «Вольво», що наблизився до місця ДТП, здійснив наїзд у відбійник та зачепив причіп його автомобілю, від чого відбулося загоряння та причіп його автомобіля з вантажем згорів. Збитки склали 150 тис. за вантаж та 35 тис. за ремонт машини. Притягуваний ОСОБА_1 після ДТП дав аналогічні письмові пояснення, що додані до протоколу про адміністративне правопорушення.

Окрім пояснень притягуваного, вина ОСОБА_1 в порушенні правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, повністю підтверджуються обставинами, викладеними в протоколі про адміністративне правопорушення, показаннями учасника ДТП ОСОБА_3, що був допитаний у справі як свідок, а також матеріалами справи.

Так, відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці данні встановлюються, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, а також іншими документами.

Як було вище наведено, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 не вибрав безпечної швидкості руху, не врахував дорожню обстановку та допустив зіткнення з автомобілем, після чого не увімкнув світлову сигналізацію та не виставив знак аварійної зупинки, в результаті чого водій третього автомобіля допустив зіткнення з його автомобілем, чим ОСОБА_1 порушив вимоги п.п. 12.1, 12.2, 12.3, п/п. «б» п. 2.10, п/п. «а» п. 9.10 Правил, що спричинило пошкодження транспортних засобів та вантажу.

ОСОБА_3, допитаний у справі як свідок, пояснив, що рухався на а/д КиївОдеса на автомобілі «Вольво» з причепом зі швидкістю 75 км/год. з увімкненими ближнім світлом фар, та, побачивши попереду тускле світло ліхтарика, сприйняв його за велосипед, що рухався попереду, однак приблизно за 20 м. до місця зіткнення побачив вантажівку «Сканія», яка була повернута вправо, а її причіп знаходився за розділовою полосою смуг для руху в одному напрямку, після чого він, намагаючись уникнути зіткнення, почав гальмувати та прийняв вліво, внаслідок чого зіткнувся з відбійником, а причіп автомобіля під його керуванням зіткнувся з причепом автомобіля «Сканія». Внаслідок ДТП весь автомобіль з вантажем згорів.

Відразу після ДТП ОСОБА_3 надав письмові пояснення, що додані до протоколу про адміністративне правопорушення, згідно яким він, проїжджаючи 226 км автодороги КиївОдеса, побачив проблисковий маячок ліхтаря і зрозумів, що спереду сталася аварія, проте відстань була малою і знаків аварійної зупинки не було. Він побачив причіп, який стояв практично поперек дороги, він вимушений був прийняти вліво, щоб уникнути зіткнення, після чого кабіною вдарився у відбійник, а причіп ударив автомобіль «Сканія». Причіп він помітив приблизно за 20 30 метрів. На узбіччі за 50 60 м. стояла одна людина яка світила ліхтариком.

Відповідно до письмових пояснень ОСОБА_4, доданих про протоколу про адміністративні правопорушення, 28.09.2014 р., приблизно о 22:20 годині, він рухався на автомобілі «Камаз» д/н НОМЕР_7 з причепом д/н НОМЕР_4, по автодорозі КиївОдеса у напрямку м. Київ по правій смузі, зі швидкістю приблизно 60 км/год., оскільки рухався під гору, та відчув сильний удар ззаду, у зв'язку з чим він застосував екстрене гальмування і зупинив автомобіль. Коли він вийшов з автомобіля то побачив, що автомобіль «Сканія» здійснив зіткнення з його причепом, від чого були пошкоджені задня вісь та відпали колеса, а також були пошкоджені борти причепу та висипалася кукурудза. Приблизно через 5 хвилин з автомобілем «Сканія» зіткнувся автомобіль марки «Вольво», від чого загорівся як автомобіль «Вольво» так і автомобіль «Сканія». Як йому згодом стало відомо, автомобіль «Вольво» перевозив коньяк, який в результаті зіткнення протік під автомобіль та загорівся.

Викладені обставини також підтверджуються схемою наслідків дорожньо-транспортної пригоди, доданої до протоколу про адміністративне правопорушення.

Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_1, в порушення п. п. 12.1, 12.2, 12.3 Правил (які передбачають, що під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним; у темну пору доби та в умовах недостатньої видимості швидкість руху повинна бути такою, щоб водій мав змогу зупинити транспортний засіб у межах видимості дороги; у разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об'єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об'їзду перешкоди) не обрав безпечну швидкість руху, не врахував при цьому дорожню обстановку, у зв'язку з чим допустив зіткнення з автомобілем «Камаз», що рухався попереду нього в тому ж напрямку.

Після цього, ОСОБА_1, в порушення п/п «б» п. 2.10, п/п «а» п. 9.10 Правил (які передбачають, що у разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобов'язаний увімкнути аварійну сигналізацію і встановити знак аварійної зупинки відповідно до вимог пункту 9.10 цих Правил; разом з увімкненням аварійної світлової сигналізації слід установити знак аварійної зупинки або миготливий червоний ліхтар на відстані, що забезпечує безпеку дорожнього руху, але не ближче 20 м до транспортного засобу в населених пунктах і 40 м поза ними, у разі скоєння дорожньо-транспортної пригоди) після скоєння дорожньо-транспортної пригоди не увімкнув аварійну сигналізацію і не встановив знак аварійної зупинки, а також не встановив миготливий червоний ліхтар на відстані, що забезпечує безпеку дорожнього руху, а саме на відстані не ближче 40 м., оскільки дорожня транспортна пригода відбулася поза населеним пунктом.

Також, суд враховує положення п/п «а» п. 9.11. Правил, відповідно до вимог яких, якщо транспортний засіб не обладнано аварійною світловою сигналізацією або вона несправна, треба встановити знак аварійної зупинки або миготливий червоний ліхтар. Але як було встановлено в судовому засіданні притягуваний ОСОБА_1, виявивши, що світлова сигналізація несправна, а знак аварійної зупинки затиснутий у бардачку, не встановив миготливий червоний ліхтар, що відповідав би вимогам п. 9.12 Правил, натомість світив запальничкою, а інший чоловік на ім'я Володимир мобільним телефоном, що не може бути визнано судом як заходи, що забезпечують безпеку дорожнього руху.

При прийнятті рішення у справі відносно ОСОБА_1 суд також приймає до уваги вказані пояснення іншого учасника ДТП ОСОБА_3, відносно якого за цим фактом також складено протокол про адміністративне правопорушення також за ст.124 КУпАП, який знаходиться на розгляді в іншому суді, та навіть з їх урахуванням суд все одно вважає, що ОСОБА_1 порушив, у тому числі, вимоги вищенаведених п/п «б» п. 2.10, п/п «а» п. 9.10 Правил, оскільки він не застосував належні, передбачені Правилами, засоби, що у сукупності з іншими порушеннями мало причинно-наслідковий звязок із ДТП, що сталося. В даному випадку суд не виключає обоюдну винуватість обох водіїв і ОСОБА_1, і ОСОБА_3, але будучи обмеженим розглядом справи про адміністративне правопорушення відносно лише одного ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП, позбавлений можливості надати належну правову оцінку поясненням ОСОБА_3, оскільки при оцінці цих пояснень суд фактично зробить висновок про винуватість або про невинуватість ОСОБА_3, що в даному випадку з огляду не межі судового розгляду є недопустимим.

Таким чином, суд вважає, що вина ОСОБА_1 у вчиненні зазначеного адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення, повністю доведена дослідженими доказами.

При накладенні адміністративного стягнення у відношенні ОСОБА_1, суд враховує характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника та обставини, що помякшують та обтяжують відповідальність.

Характер вчиненого ОСОБА_1 правопорушення вказує на те, що він вчинив грубе правопорушення, внаслідок якого була завдана значна шкода.

Обставин, які відповідно до ст. ст. 34, 35 КУпАП помякшують та обтяжують відповідальність ОСОБА_1 за вчинене ним адміністративне правопорушення, суд не вбачає.

Отже, враховуючи зазначені обставини справи, а також те, що притягуваний ОСОБА_1 в судовому засіданні пояснив, що ніде не працює та керування транспортними засобами не пов'язане з його роботою, суд вважає, що застосування до ОСОБА_1 більш мякого стягнення ніж позбавлення права керування всіма видами транспортних засобів, а саме такого стягнення як штраф, буде недостатнім для виправлення притягуваного та для припинення вчинення ним нових правопорушень, тому суд приходить до висновку, що достатнім і необхідним в цьому випадку є накладення відносно нього адміністративного стягнення у виді позбавлення права керування всіма видами транспортних засобів, але в межах мінімального строку, оскільки, як було вище наведене, він вчинив грубе правопорушення, що у відповідності до ч. 2 ст. 30 КУпАП є підставою для застосування такого стягнення.

Крім того, суд вважає за необхідне в силу ч. 1 ст. 401 КУпАП, стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в розмірі, передбаченому п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» №3674-VI від 08.07.2011 р., а саме в розмірі 0,03 розміру мінімальної заробітної плати, що складає 36,54 грн.

Керуючись ст. ст. 283 285 Кодексу України

про адміністративні правопорушення, суддя

постановив:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та накласти відносно нього адміністративне стягнення за ст. 124 КУпАП у виді позбавлення права керування всіма видами транспортних засобів строком на шість місяців.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 36 (тридцять шість) грн. 54 коп.

Постанова може бути оскаржена до Апеляційного суду Одеської області через Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Постанова про накладення адміністративного стягнення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги та підлягає зверненню до виконання протягом трьох місяців з моменту її винесення. В разі ж оскарження постанови перебіг строку давності звернення її до виконання зупиняється до розгляду скарги.

СУДДЯ

Ізмаїльського міськрайонного суду ОСОБА_5