Справа № 338/745/14-п
Провадження № 33/779/123/2014
Категорія ст.130 ч.1 КУпАП
Головуючий у 1 інстанції Битківський Л.М. Л. М.
Суддя-доповідач ОСОБА_1
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 липня 2014 року м. Івано-Франківськ

Суддя Апеляційного суду Івано-Франківської області Шкрібляк Ю.Д., з участю особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_2, розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Івано-Франківську справу про адміністративне правопорушення за його ж апеляційною скаргою, на постанову Богородчанського районного суду від 30 травня 2014 року,

в с т а н о в и в :

Вказаною постановою ОСОБА_2,

ІНФОРМАЦІЯ_1, мешканець с.Пороги, вул.Бандери, 9, Богородчанського району, Івано-Франківської області, громадянин України,?

визнаний винуватим за ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП) та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 3500 (три тисячі пятсот) грн.

З постанови судді вбачається, що ОСОБА_2 30 квітня 2014 року, близько 01 год. 10 хв., в м.Івано-Франківську, керував транспортним засобом «Міцубісі Ланцер», д.н.з. НОМЕР_1, з явними ознаками алкогольного спяніння та відмовився від проходження у встановленому порядку огляду на стан спяніння, чим порушив п.2.5 Правил дорожнього руху України (далі ПДР).

У своїй апеляційній скарзі (далі АС) ОСОБА_2 покликається на незаконність та необґрунтованість постанови щодо нього, оскільки суддя не допитав свідків по справі.

Просить поновити йому строк на апеляційне оскарження, а постанову скасувати та закрити провадження в справі.

Під час апеляційного розгляду ОСОБА_2 підтримав показання, дані ним в суді першої інстанції, визнав свою вину у вчиненому адміністративному правопорушенні та пояснив, що 30 квітня 2014 року, близько 00 год. 50 хв., він вийшов з нічного клубу «Ельдорадо», що в м.Івано-Франківську по вул.Івасюка. На прохання своєї дівчини ОСОБА_3, він сів разом з нею за кермо її автомобіля «Міцубісі Ланцер», який знаходився на автостоянці біля нічного клубу. Підтвердив, що в нічному клубі випив пляшку пива. Неподалік супермаркету «Епіцентр» їх зупинив працівник міліції, який викликав інспектора ДАІ. Через деякий час приїхав інспектор ДАІ ОСОБА_4, який склав відносно нього протокол про адміністративне правопорушення за ст.130 КУпАП. Ствердив, що відмовився від проходження освідування в закладі охорони здоровя, про що лікар записав у протоколі про адміністративне правопорушення.

Заслухавши пояснення апелянта ОСОБА_2, який просить поновити йому строк на апеляційне оскарження, скасувати постанову та закрити провадження в справі; перевіривши матеріали справи вважаю, що ОСОБА_2 вчасно подав свою АС, однак його апеляційні вимоги слід залишити без задоволення.

Стосовно апеляційних вимог ОСОБА_2 поновити йому строк на апеляційне оскарження, слід зазначити наступне.

У відповідності до ст.289 КУпАП, скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови. У разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом, правомочним розглядати скаргу.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_2 був присутнім в судовому засіданні 30 травня 2014 року, однак отримав копію постанови в суді 04 червня 2014 року, що підтверджується засвідчувальним аркушем в матеріалах справи. Тому, 10-тиденний строк подачі АС ОСОБА_2 на постанову закінчився 09 червня 2014 року.

В матеріалах справи є поштовий конверт з відтиском поштового штемпеля, який підтверджує те, що ОСОБА_2 здав АС на пошту 10 червня 2014 року, тобто першого робочого дня після святкового, а до суду першої інстанції вона надійшла 11 червня 2014 року.

Таким чином, ОСОБА_2 не пропустив строк на апеляційне оскарження, а тому апеляційну скаргу слід вважати такою, яка подана вчасно.

Стосовно інших апеляційних вимог ОСОБА_2, слід зазначити наступне.

Відповідно до вимог ст.ст.280 та 283 КУпАП, при розгляді справи про адмінправопорушення суддя зобов'язаний з'ясувати чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адмінвідповідальності, а також інші обставини, необхідні для правильного вирішення справи. Постанова судді повинна бути законною і обґрунтованою.

Вказаних вимог закону суддя першої інстанції дотримався.

В обґрунтування вини ОСОБА_2 суд першої інстанції покликається на дані протоколу про адміністративне правопорушення, з якого вбачається, що 30 квітня 2014 року апелянт керував транспортним засобом з явними ознаками алкогольного спяніння, а саме: різкий запах з ротової порожнини, почервоніння очей, нестійка ходьба. Окрім цього, ОСОБА_2 відмовився від проходження огляду на стан спяніння в закладі охорони здоровя, що посвідчується відповідним записом лікаря у протоколі про адмінправопорушення.

Будь-яких порушень законодавства при складанні протоколу апеляційний суд не вбачає.

Окрім цього, як вбачається із змісту письмових пояснень ОСОБА_2, дані ним відразу після скоєння правопорушення про те, що він 30 квітня 2014 року, перебуваючи в нічному клубі «Ельдорадо», що в м.Івано-Франківську, він випив пляшку пива, та виїхав з автостоянки на автомобілі «Міцубісі Ланцер».

Як видно з оскаржуваної постанови, в засіданні суду першої інстанції ОСОБА_2 визнав те, що того дня він керував транспортним засобом у стані алкогольного спяніння, та просив суворо не карати.

Про те, що ОСОБА_2 визнав себе винуватим у вчиненому адміністративному правопорушенні в суді першої інстанції, підтвердилось під час апеляційного розгляду.

Покликання ОСОБА_2 на необхідність допиту в апеляційному суді свідків ОСОБА_3 та працівника ДАІ, який склав відносно нього протокол про адміністративне правопорушення, апеляційний суд розцінює як спосіб уникнення адміністративної відповідальності, оскільки зібраний по справі обєм доказів в повній мірі доводить вину апелянта у вчиненні адміністративного правопорушення.

Апеляційний суд вважає, що суддя обєктивно розглянув справу, правильно оцінив докази, і його висновок про те, що ОСОБА_2 порушив ПДР, оскільки керував транспортним засобом у стані алкогольного спяніння та відмовився від проходження медичного огляду, є правильним.

За таких обставин, винесена відносно ОСОБА_2 постанова є законною та обґрунтованою, а тому підстав для її скасування та закриття провадження, про що просить апелянт у своїй АС, немає.

Враховуючи вищевикладене, АС ОСОБА_2 слід залишити без задоволення.

На підставі наведеного та керуючись ст.294 КУпАП, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а постанову Богородчанського районного суду від 30 травня 2014 року залишити без зміни.

Постанова остаточна і оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Івано-Франківської області ОСОБА_1

Згідно з оригіналом

Суддя Апеляційного суду

Івано-Франківської області ОСОБА_1