Заводський районний суд м. Запоріжжя

Справа № 332/1744/14-п
Провадження №: 3/332/377/14
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 квітня 2014 р. м. Запоріжжя

Суддя Заводського районного суду м. Запоріжжя Мєркулова Л.О., розглянув матеріал, що надійшов з ДПІ у Заводському районі м. Запоріжжя про притягнення до адміністративної відповідальності: ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, працюючого: генеральним директором ПАТ «Завод напівпровідників», який мешкає за адресою: м. Донецьк, б. КиївськийАДРЕСА_1, ІПН НОМЕР_1, (інших відомостей не відомо);

- за ст. 41 ч.1 КУпАП України,-

ВСТАНОВИВ:

Згідно протоколу серії № 08-02-0006/0169 від 14.03.2014 року, при перевірці ПАТ «Завод напівпровідників», було встановлено порушення трудового законодавства, а саме: під час виконання посадових обов'язків, визначених посадовою інструкцією, маючи організаційно - розпорядчі функції, допустив порушення трудового законодавства, відповідальність за які передбачено ч. 1 ст. 41 КУпАП України про адміністративне правопорушення, що встановлено актом перевірки № 08-02-0006/0266 від 24.02.2014 р., а саме:

- при припиненні трудового договору з підстав, зазначених у п. 3 ст. 38 КЗпП України заявнику ОСОБА_2 (наказ про звільнення від 03.02.2014 р. № 48-к) не виплачена вихідна допомога, передбачена чинним законодавством, чим порушив вимоги ст. 44 КЗпП України: «При припиненні трудового договору з підстав, зазначених у пункті 6 ст. 36 цього Кодексу, працівникові виплачується вихідна допомога у розмірі не менше середнього місячного заробітку»

- на день звільнення (наказ про звільнення від 03.02.2014 р. № 48-к) з заявником ОСОБА_2 не проведено кінцевий розрахунок при звільненні (наказам від 07.03.2013 р. проведено донарахування за відпрацьовану у січні 2014 р. понаднормово 1 годину), чим порушив вимоги ст. 116 КЗпП України: «При звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, проводиться в день звільнення».

В судове засідання ОСОБА_1 не зявився, але надав до суду заперечення, в яких зазначив, що не погоджується з висновками, викладеними в акті документальної позапланової перевірки від 24.02.2014р. № 08-02-0006/0266 та вважає, що вказане порушення не відповідає фактичним обставинам, та пояснив наступне:

Заява ОСОБА_2 про звільнення не містить доказів наявності порушень з боку ПрАТ «Завод напівпровідників» законодавства про охорону праці колективного договору, які б порушували права ОСОБА_2

Відповідно до п. 2.26. Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 17 серпня 1993 р., записи про причини звільнення у трудовій книжці повинні провадитись у точній відповідності з формулюванням чинного законодавства із посиланням на відповідну статтю, пункт закону.

При розірванні трудового договору з ініціативи працівника з причин, за яких законодавство пов'язує надання певних пільг і переваг, запис про звільнення вноситься до трудової книжки із зазначенням цих причин.

Згідно із п. 2.27. Інструкції запис про звільнення у трудовій книжці працівника провадиться з додержанням таких правил: у графі 1 ставиться порядковий номер запису; у графі 2 - дата звільнення; у графі 3 - причина звільнення; у графі 4 зазначається на підставі чого внесено запис, наказ (розпорядження), його дата і номер.

Як вбачається з копії трудової книжки, у графі 1 проставлено порядковий номер запису; у графі 2 вказана дата звільнення; у графі 3 вказана причина звільнення з посиланням на норму КЗпП України, а саме на ч.3 ст. 38, як того і вимагав працівник у заяві на звільнення; у графі 4 зазначено на підставі чого внесено запис.

Тобто підприємством не змінено правову підставу розірвання трудового договору, проте на момент звільнення працівника не надано жодного доказу наявності порушень підприємством законодавства про охорону праці, умов колективного договору, які б порушували права працівника.

З листів Територіальної державної інспекції з питань праці у Запорізькій області від 06.03.2014р. № 02-П-0111-1 та від 14.03.2014р. № 02-П-0111-1 вбачається, що працівнику при звільненні була нарахована та виплачена компенсація за невикористані дні щорічної основної відпустки, працівник не має права на основну щорічну відпустку тривалістю 28 днів, не має місця недоплата працівнику за роботу надурочно або за роботу за святкові години протягом 2013р., що працівнику в необхідному обсязі видавався спецодяг, мило та рукавиці.

Таким чином вважає, що факт недодержання вимог чинного законодавства України про працю не встановлено та не підтверджується жодними належними та допустимими доказами. Звільнення працівника з підстав передбачених ч. 3 ст. 38 КЗпП України проведено без порушень процедури та відсутні підстави для виплати ОСОБА_2 вихідної допомоги, яка передбачена ст. 44 КЗпП. Тому, факт правопорушення, який є підставою розгляду в суді відсутній.

Справа слухається у порядку ст.268 ч.2 КУпАП.

Дослідивши в судовому засіданні матеріали справи, письмові пояснення, суд приходить до висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.41 КупАП, оскільки факт недодержання вимог чинного законодавства України про працю не встановлено та не підтверджується жодними належними та допустимими доказами.

Тому, на підставі вищевикладеного, провадження в справі підлягає закриттю, оскільки згідно зі ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, якщо відсутній склад адміністративного правопорушення.

Керуючись п.1 ч.1 ст.247, 268, 283, 284, 294 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 закрити у звязку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.41 ч.1 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена або на неї може бути внесено протест прокурора до апеляційного суду Запорізької області через Заводський районний суд м. Запоріжжя шляхом подачі в 10-денний строк з дня винесення постанови апеляційної скарги або протесту прокурора.

Суддя: Л.О.Мєркулова