24.07.2014 Справа №: 329/572/14-п
Провадження № 2/329/238/2014
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

24 липня 2014 р. смт. Чернігівка.

Суддя Чернігівського районного суду Запорізької області Глянь С.І., при секретарі Силаєвій Т.М., за участю прокурора Лось О.М., представника особи яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 розглянувши матеріали, які надійшли з УБОЗ ГУМВС України в Запорізькій області про притягнення до адміністративної відповідальності:

- ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_3, голова Чернігівської селищної ради, одруженого, неповнолітніх дітей на утриманні не має, зареєстрований та мешкає за адресою: смт Чернігівка, вул. Першотравнева, б. 40, Чернігівського району, Запорізької області, за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.172-7 КУпАП,-

в с т а н о в и в:

До суду надійшло дві адміністративні справи згідно яких вказано:

ОСОБА_2, будучи посадовою особою органу місцевого самоврядування, обіймаючи посаду голови Чернігівської селищної ради, та, відповідно, являється суб'єктом відповідальності за вчинення корупційних правопорушень, згідно п. «в» ч.1 ст.4 Закону України «Про засади запобігання і протидії корупції», в порушення вимог ст. 14 Закону України "Про засади запобігання і протидії корупції", достовірно знаючи про зобовязання вживати заходів щодо недопущення будь-якої можливості виникнення конфлікту інтересів між особистими інтересами та його службовими повноваженнями, шляхом не повідомлення сесії селищної ради про наявність конфлікту інтересів, діючи у власних інтересах, голосував за прийняття Чернігівською селищної радою Запорізької області рішення про виплату йому грошової винагороди у розмірі двох середньомісячних плат, яке в подальшому було прийнято та підготовлено за №8 від 25.07.2013 року.

Крім того, ОСОБА_2, будучи посадовою особою органу місцевого самоврядування, обіймаючи посаду голови Чернігівської селищної ради, та, відповідно, являється суб'єктом відповідальності за вчинення корупційних правопорушень, згідно п. «в» ч.1 ст.4 Закону України «Про засади запобігання і протидії корупції», в порушення вимог ст. 14 Закону України "Про засади запобігання і протидії корупції", достовірно знаючи про зобовязання вживати заходів щодо недопущення будь-якої можливості виникнення конфлікту інтересів між особистими інтересами та його службовими повноваженнями, шляхом не повідомлення сесії селищної ради про наявність конфлікту інтересів, діючи у власних інтересах, голосував за прийняття Чернігівською селищної радою Запорізької області рішення про виплату йому премії у розмірі одного посадового окладу, яке в подальшому було прийнято та підготовлено за №11 від 20.11.2013 року.

Про обмеження, встановлені ст. 14 Закону України "Про засади запобігання і протидії корупції", він був попереджений.

Обидві адміністративні справи відповідно ст.. 36 КУпАП обєднані в одне провадження.

В судовому засіданні ОСОБА_2 вину у вчиненому адміністративному корупційному правопорушенні не визнав, суду пояснив, що він, як голова селищної ради проводить сесію, підзвітний громаді, законодавством не передбачено, щоб він звітував по подібним питанням перед депутатами сесії, він не вбачає в цьому правопорушення, оскільки 18.07.2013 р. він надав свою заяву про його преміювання, оскільки цього вимагає сама процедура, депутати знають хто він і вважає, що вони повідомлені, 25.07.2013 р. на сесії присутні депутати одноголосно проголосували і він теж, хоча б відсутність його глосу там ролі не зіграла, а 20.11.12013 р. на сесії вирішувалось питання про преміювання його і його заступника ОСОБА_3 одним питання, то він голосував за надання премії ОСОБА_4, а не за себе, того, як він повинен був себе вести на сесії не передбачено і не розписано законодавчо, до того ж працівник міліції ОСОБА_5 не пропонував йому дати пояснення по суті, а без його на це повідомлення написав рапорт про його відмову дати пояснення, бачив, що протягом двох годин ОСОБА_5 опитував секретаря селищної ради ОСОБА_6 в її кабінеті.

Представник ОСОБА_2 ОСОБА_1 доповнив, що законодавством не передбачена законна процедура встановлення факту конфлікту інтересів, що не маючи відповідних повноважень на проведення перевірки працівник відділення карного розшуку ОСОБА_5 незаконно зібрав докази за скоєння ОСОБА_2 вказаних правопорушень оскільки не мав на збір цих матеріалів відповідної постанови, не повідомив про проведення перевірки та її результати голову селищної ради, оскільки протокол у відношенні ОСОБА_2 складено працівниками УБОЗ, то вони й повинні були проводити перевірку, його голос на прийняття рішення не вплинув би, працівники УБОЗ склали у відношення ОСОБА_2 адміністративний протокол на підставі свого особистого висновку, а не на підставі посилань на законодавчу базу.

Заслухавши пояснення особи, що притягається до адміністративної відповідальності, його представника, висновок прокурора, допитавши свідків:

- ОСОБА_7 юриста Чернігівської селищної ради та ОСОБА_8 секретаря Чернігівської селищної ради які пояснили, що були присутні на обох сесіях, що ОСОБА_2 ніколи на сесіях про прийняття питання у відношенні нього не голосував, на вказаних сесіях не голосував також, що секретар помилково вказала в протоколах про його участь, ніякого конфлікту інтересів на вказаних сесіях не було, всі присутні депутати добровільно голосували за преміювання ОСОБА_2, ОСОБА_7 як юрист допомагає секретареві селищної ради готувати проекти, перевіряє процедуру їх прийняття, самі протоколи та рішення, а в даному випадку просто не додивився, вважає, що в цьому вбачається його помилка як юриста;

- ОСОБА_5 оперуповноваженого ВКР Чернігівського РВ ГУМВС України в Запорізькій області, що він спеціальної запланованої перевірки не проводив, в райвідділі відсутня посада працівника відділу по боротьбі з економічною злочинністю і в його функціональні обовязки покладені ці функції, він надав до селищної ради запит з посиланням « В звязку з службовою необхідністю …» просив надати копії відповідних документів на ознайомлення відповідно до ЗУ «Про міліцію», отримав їх, виявив порушення і направив повідомлення у ВБОЗ для прийняття рішення оскільки це їх компетенція, ОСОБА_2 на першому поверсі в коридорі селищної ради запропонував пройти в його кабінет та надати пояснення по суті виявлених правопорушень, на що той в грубій формі йому відмовив і про що він доповів своєму керівнику відповідним рапортом;

дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 172-7 КУпАП України та ст.14 Закону України "Про засади запобігання і протидії корупції" доведена зібраними доказами у справі.

Виходячи зі змісту ст. ст. 7, 254, 279 КУпАП, розгляд справи про адміністративне правопорушення здійснюється щодо правопорушника та в межах протоколу про адміністративне правопорушення, який є єдиною підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Відповідно до п. «в» ч. 1 ст. 4 Закону України "Про засади запобігання і протидії корупції", суб'єктами відповідальності за корупційні правопорушення є державні службовці, посадові особи місцевого самоврядування.

Рішенням сесії Чернігівської селищної ради № 02 від 11.11.2010р. визнані повноваження ОСОБА_2 як Чернігівського селищного голови.

01.07.2011р. ОСОБА_2 під підпис ознайомлений з вимогами ст. 14 Закону України "Про засади запобігання і протидії корупції" про обовязок уживати заходів щодо недопущення будь-якої можливості виникнення конфлікту інтересів (т.1, а.с.14-15).

Згідно матеріалів справи, він виконував свої повноваження голови Чернігівської селищної ради та брав участь у голосуванні на сесіях Чернігівської селищної ради Запорізької області, що проводилися 20.11.2013р. (т.1, а.с.7-9), 25.07.2013р. (т.2, а.с. 7-9), на яких, зокрема, приймалися рішення про виплату йому грошової винагороди та преміювання (т.1 а.с.10, т.2 а.с.10), хоча він і не депутат, але має право голосу. Пояснення ОСОБА_7 та ОСОБА_6 про те, що ОСОБА_2 при його преміюванні не голосував особисто а в протокол це вписано помилково спростовано в суді самим ОСОБА_2 і розцінюється як таке, як пояснила ОСОБА_6, що за такий проміжок часу могла забути, а в її письмовому поясненні значиться, що з 2010 р. обіймає посаду секретаря Чернігівської селищної ради, 25.07.2013р. та 20.11.2013р.р. відбулися чергові засідання сесій, на яких, зокрема, розглядалися питання про надання ОСОБА_2 грошової винагороди та премії. Вона, виконуючи свої службові обовязки, вела протокол засідання, памятає, що ОСОБА_2 був присутній при обговоренні цих питань, та особисто голосував за їх прийняття, самовідводу собі не заявив. Доводи ОСОБА_2 про те, що працівник міліції не пропонував йому дати пояснення спростовані в суді ОСОБА_5Є та поясненням ОСОБА_6 яка опитувалась з 15-35 до 15-50 та з 16-20 до 16-40 з перервою, а ОСОБА_2 пояснював, що вона опитувалась протягом двох годин. Доводи ОСОБА_2, що ним були повідомлені депутати його заявою про відпустку та тим, що вони його знають як селищного голову і вважав би необовязковим написання відповідної заяви, не може бути прийнято як обґрунтоване пояснення.

Вважаю, що представлення матеріалів які були надані селищною радою міліції витребувані законно, незаконність їх витребування ніким не оскаржено, отже вони розцінюються і розглядаються як докази.

Доводи ОСОБА_2, ОСОБА_6, ОСОБА_7 про те, що ніхто з депутатів не заперечував проти призначення ОСОБА_2 премій, не голосував проти, а отже і не мав місце конфлікт інтересів розцінюється як неправильне трактування ними самого його поняття, хоча воно трактовано в абзаці 3 ч. 1 ст. 1 ЗУ «Про засади запобігання і протидії корупції» і дохідливо розяснено представником ОСОБА_2 - ОСОБА_1 в суді.

За вказаних обставин суд приходить до висновку про наявність в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 172-7 КУпАП.

Згідно положень ч.3 ст.38 КУпАП, адміністративне стягнення за вчинення корупційного правопорушення може бути накладено протягом трьох місяців з дня виявлення, але не пізніше одного року з дня його вчинення, оскільки скоєні були відповідно 25.07.2013 року та 20.11.2013 року, то строк притягнення ОСОБА_2 вважається не пропущеним.

При призначенні виду і міри адміністративного стягнення ОСОБА_2, виходячи з вимог закону, суд враховує характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що характеризують його відповідальність.

В якості ознак, що характеризують особу порушника, суд враховує, що він має постійне місце проживання, працює, за місцем праці характеризується позитивно.

Враховуючи наведене, в діях ОСОБА_2 вбачається склад адміністративного правопорушення і вбачаються підстави на притягнення його до адміністративної відповідальності, передбаченої ст. 172-7 КУпАП, з врахуванням положень ст. 36 КУпАП.

Керуючись ст.14 Закону України "Про засади запобігання і протидії корупції", ст. ст. 36, 38, 172-7 КУпАП

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, (ідентиф. № НОМЕР_1) визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 172-7 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в прибуток держави в розмірі 340 (триста сорок) гривень.

Стягнути з ОСОБА_2, РНОКПП, судовий збір на користь держави в розмірі 36,54 грн., отримувач коштів: Управління Державної казначейської служби України у Чернігівському районі Запорізької області, код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37892348, банк отримувача: ГУДКСУ у Запорізькій області, код банку отримувача (МФО) 813015, рахунок отримувача: 0316, код класифікації доходів бюджету 22030001, Чернігівський районний суд Запорізької області, .

Розяснити ОСОБА_2, що у випадку несплати штрафу у встановлений ст.307 КУпАП строк, постанова буде направлена до примусового виконання у відділ державної виконавчої служби за місцем його проживання.

В порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за скоєння адміністративного правопорушення, у відповідності до вимог ст. 308 КУпАП, з порушника стягується подвійний розмір призначеного штрафу.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до апеляційного суду Запорізької області шляхом подачі апеляції через Чернігівський районний суд Запорізької області.

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником або на неї може бути внесено подання прокурора протягом десяти днів з дня винесення постанови, і набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги чи подання прокурора.

Апеляційна скарга, подання прокурора подаються до апеляційного суду Запорізької області через Чернігівський районний суд Запорізької області

Термін предявлення постанови до виконання до 21.10.2014 року.

Суддя Глянь С.І.