АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 33/793/156/14 Головуючий по 1 інстанції
Категорія: ч.1 ст.172-7 КУпАПОСОБА_1
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 червня 2014 р. м. Черкаси

Суддя Апеляційного суду Черкаської області Ятченко М.О. за участю прокурора Кочерга О.В. та Голобокої Лідії Миколаївни, розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 16 травня 2014 року, -

в с т а н о в и в :

Постановою Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 16 травня 2014 року

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1,

прож. ІНФОРМАЦІЯ_2 с.М.Старосілля

Смілянського р-ну, Черкаської обл.,

прац. спеціалістом землеупорядником

Малостаросільської сільської ради, -

визнана винною у вчиненні адміністративного корупційного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-7 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу в сумі 170 грн., за те що вона, будучи спеціалістом землеупорядником Малостаросільської сільської ради, 12 липня 2013р. в адміністративному приміщенні сільради підготувала проект рішення про затвердження технічної документації про безоплатну передачу у приватну власність земельної ділянки площею 0,2500 га для будівництва і обслуговування житлового будинку та господарських будівель і споруд та 0,1942 га для ведення особистого селянського господарства по вул.Леніна,120 в с.М.Старосілля Голобокому М.І., який є їй близькою особою чоловіком, в порушення п.1 ч.1 ст.14 ЗУ «Про засади запобігання і протидії корупції», не повідомивши свого безпосереднього керівника, чим допустила конфлікт інтересів в службовій діяльності.

Не погоджуючись з даним рішенням, ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову відносно неї та закрити провадження у звязку з відсутністю в її діях складу правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-7 КУпАП.

Вивчивши матеріали адміністративної справи та перевіривши доводи скаржника, заслухавши прокурора, гр.ОСОБА_2, вважаю, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і обєктивне зясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно з ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобовязаний зясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що помякшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також зясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Проте, судом першої інстанції, вимоги вказаних статей виконані не були. Не зясовані всі обставини, які мають значення для правильного вирішення справи.

За змістом ст.1 Закону України «Про засади запобігання і протидії корупції» безпосереднє підпорядкування - відносини прямої організаційної або правової залежності підлеглої особи від її керівника, в тому числі через вирішення (участь у вирішенні) питань прийняття на роботу, звільнення з роботи, застосування заохочень, дисциплінарних стягнень, надання вказівок, доручень, контролю за їх виконанням;

конфлікт інтересів - суперечність між особистими майновими, немайновими інтересами особи чи близьких їй осіб та її службовими повноваженнями, наявність якої може вплинути на об'єктивність або неупередженість прийняття рішень, а також на вчинення чи невчинення дій під час виконання наданих їй службових повноважень;

корупційне правопорушення - умисне діяння, що містить ознаки корупції, вчинене особою, зазначеною у частині першій статті 4 цього Закону, за яке законом установлено кримінальну, адміністративну, цивільно-правову та дисциплінарну відповідальність;

корупція - використання особою, зазначеною в частині першій статті 4 цього Закону, наданих їй службових повноважень та пов'язаних із цим можливостей з метою одержання неправомірної вигоди або прийняття обіцянки/пропозиції такої вигоди для себе чи інших осіб або відповідно обіцянка/пропозиція чи надання неправомірної вигоди особі, зазначеній в частині першій статті 4 цього Закону, або на її вимогу іншим фізичним чи юридичним особам з метою схилити цю особу до протиправного використання наданих їй службових повноважень та повязаних із цим можливостей;

неправомірна вигода - грошові кошти або інше майно, переваги, пільги, послуги, нематеріальні активи, які обіцяють, пропонують, надають або одержують без законних на те підстав.

Проте, в матеріалах справи відсутні докази, які підтверджували б те, що ОСОБА_2, являючись посадовою особою органу місцевого самоврядування, при підготовці технічної документації на приватизацію земельних ділянок її чоловіком ОСОБА_3І, в тому числі проекту рішення сесії сільської Ради від 12 липня 2013 року, про конфлікт інтересів не повідомила своєму безпосередньому керівникові Малостаросільському сільському голові.

Згідно п.3.6 розділу ІІІ загальних правил поведінки державного службовця, затверджених наказом Головного управління Державної служби України №214 від 4 серпня 2010 року у разі виникнення конфлікту інтересів у державного службовця, який входить до складу колегіального органу (комітету, комісії, колегії, ради тощо), такий державний службовець не повинен брати участь у прийнятті рішення, якщо його неучасть не впливає на повноваження цього органу.

У разі якщо неучасть державного службовця, у якого виник конфлікт інтересів і який входить до складу колегіального органу, у прийнятті рішень цим органом призведе до втрати повноважень цим органом, участь такого державного службовця у прийнятті рішень має здійснюватись під контролем.

Вищезазначене свідчить про те, що навіть за умови наявності суперечності між особистими інтересами ОСОБА_2 та її службовими повноваженнями, вона не мала і не могла мати реальної можливості вплинути на обєктивність або неупередженість прийняття рішення, оскільки прийняття такого рішення є компетенцією колегіального органу, а саме сесії сільської ради в роботі, якої ОСОБА_2 як депутат сільської ради 12 липня 2013 року участі не брала.

Крім того, доводи апелянта ОСОБА_2 про відсутність в її діях адмінправопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-7 КУпАП, підтверджуються даними копії рішення Малостаросільської сільської ради Смілянського району Черкаської області від 12 листопада 2010 р. №1-4/VI «Про утворення постійних комісій сільської ради, затвердження їх складу, обрання голів комісій» та даними копії протоколу №5 від 12 липня 2013 р. «Про засідання постійної комісії з питань регулювання земельних відносин та охорони навколишнього природного середовища», згідно яких ОСОБА_2 не є членом земельної комісії, про що зазначено у протоколі про вчинення нею адміністративного корупційного правопорушення та як депутат сільської ради не брала участь в роботі сесії сільської ради 12 липня 2013р. рішенням якої було затверджено технічну документацію із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) ОСОБА_3.

За відсутності обставин, які могли б призвести до виникнення конфлікту інтересів ОСОБА_2 і не повинна була повідомляти про це в письмовій формі свого безпосереднього керівника.

Суд першої інстанції не в повній мірі врахував вказані обставини і як результат передчасно та помилково прийшов до висновку про наявність у діях ОСОБА_2 ознак корупційного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-7 КУпАП.

За таких обставин, апеляційна скарга ОСОБА_2 підлягає до задоволення, а постанова Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 16 травня 2014р.- скасуванню, на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП провадження відносно ОСОБА_2 слід закрити за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.247 ч.1, 293, 294 КУпАП,-

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задоволити.

Постанову Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 16 травня 2014 року про притягнення до відповідальності ОСОБА_2 за ч.1 ст.172-7 КУпАП - скасувати, а провадження по справі відносно ОСОБА_2 закрити за відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-7 КУпАП.

Постанова остаточна і оскарженню не підлягає.

Суддя: