Справа № 127/4152/14-п
Провадження № 3/127/1328/14
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18.03.2014 м. Вінниця

Суддя Вінницького міського суду Вінницької області Вишар І.Ю., розглянувши матеріали, що надійшли з ВДАІ УМВС України у Вінницькій області про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, працюючого приватним підприємцем, проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, за ч.1 ст. 130 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ :

ОСОБА_1, 10.02.2014 року, о 07 год. 30 хв., в м. Бар, керував автомобілем НОМЕР_1, в порушення вимог п.2.5 ПДР України, з ознаками алкогольного спяніння, а саме: різкий запах алкоголю з ротової порожнини, тремтіння в руках. Від проходження медичного огляду для встановлення факту вживання алкоголю у встановленому законом порядку відмовився в присутності двох свідків: ОСОБА_2 та ОСОБА_3

В судовому засіданні правопорушник вину не визнав та суду пояснив, що 10.02.2014 року він алкогольних напоїв не вживав, від проходження медичного огляду для встановлення факту вживання алкоголю відмовився, в звязку тим, що поспішав відвезти свого сина до лікарні, який являється інвалідом ІІ групи. В подальшому, в м. Вінниці він пройшов медичний огляд в КЗ «ВОНД «Соціотерапія», відповідно до висновку якого він тверезий, ознак алкогольного спяніння лікарем не було виявлено.

Суд, вислухавши пояснення правопорушника, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку, що відповідно до п. 1.4 Інструкції про виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров'я України № 400/666 від 09.09.2009 р., ознаками наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є: наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп'яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота); звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість, тому вважає, що дії ОСОБА_4 кваліфіковано вірно за ч.1 ст. 130 КУпАП, тобто відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного спяніння, а вина доведена матеріалами справи, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення АБ2 №654392 від 10.02.2014 року та письмовими поясненнями правопорушника у вказаному протоколі в графі «по суті порушення».

В судовому засіданні правопорушником було надано висновок КЗ «ВОНД «Соціотерапія» №298 від 10.02.2014 року, складеному о 10-20 год., згідно якого ОСОБА_4 був тверезий, ознак алкогольного спяніння виявлено не було, однак суд не може прийняти його до уваги, оскільки відповідно до п.2 Інструкції про виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров'я України № 400/666 від 09.09.2009 р., що з метою забезпечення достовірності результатів огляду водіїв транспортних засобів, які мають бути оглянуті в закладах охорони здоров'я, уповноважена особа Державтоінспекції МВС забезпечує доставку цих осіб до найближчого закладу охорони здоров'я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення.

З вищевказаного висновку вбачається, що медичний огляд ОСОБА_1 проводився 10.02.2014 року, о 10 год. 20 хв., тобто з моменту виявлення правопорушення (10.02.2014 року, 07 год. 30 хв.) до моменту проведення медичного огляду минуло більше двох годин.

Суд критично ставиться до показань правопорушника в частині того, що ним не було пройдено медичного огляду в звязку з тим, що він поспішав до лікарні, оскільки його син потребував медичної допомоги, оскільки в судовому засіданні ОСОБА_1 не було надано жодного підтверджуючого документа, що його син - ОСОБА_5, 10.02.2013 року перебував у лікарні та/або останньому надавалась будь-яка медична допомога.

Відповідно до ст. 33 КУпАП при призначенні покарання суд враховує, що ОСОБА_4 працює, є особою, яка підлягає адміністративній відповідальності, має на утриманні сина ОСОБА_6, інваліда ІІ групи, обставини, що помякшують та/або обтяжують відповідальність останнього, судом не встановлені, вказаним правопорушенням не заподіяно майнової шкоди, ОСОБА_6 раніше не притягувався до адміністративної відповідальності, належні висновки зробив, тому достатнім для виправлення та запобіганню вчиненню останнім нових правопорушень буде призначення адміністративного стягнення у виді мінімального штрафу.

Враховую вищевикладене, керуючись ст. 33, ч. 1 ст. 130, 280 КУпАП,-

ПОСТАНОВИВ :

Визнати винним ОСОБА_1 у вчиненні адмінстративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та піддати адміністративному стягненню у виді штрафу розміром 200 (двісті) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, в сумі 3400 (три тисячі чотириста) гривень на користь держави.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в сумі 36,54 грн. в дохід держави (Банк: ГУ ДКСУ у Вінницькій області, МФО: 802015, рахунок: 0002, призначення платежу: 22030001).

На постанову суду може бути подана апеляція протягом 10-ти діб з моменту її винесення.

Суддя: