Провадження № 3/127/5130/14
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06.10.2014 м. Вінниця

Суддя Вінницького міського суду Вінницької області Клапоущак С. Ю., розглянувши матеріали, які надійшли від ВДАІ м. Вінниці УМВС України у Вінницькій області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, не працюючого, проживаючого: ІНФОРМАЦІЯ_3, за ч. 2 ст. 130 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

07.09.2014 року о 22 год. 30 хв. в м. Вінниці по вул. Пирогова водій ОСОБА_1, в порушення вимог пункту 2.5 Правил дорожнього руху України, керував автомобілем «Фольксваген Т4», д/н НОМЕР_1, з явними ознаками наркотичного спяніння (зіниця ока не реагує на світлові промені, сухість в ротовій порожнині), від проходження огляду на стан спяніння відмовився в КЗ Вінницький обласний наркологічний диспансер Соціотерапія, що підтверджується медичним висновком № 1701 від 07.09.2014 року (а. с. 5) в присутності лікаря-нарколога.

В судове засідання ОСОБА_1 не зявився, хоча був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення (а.с.13), про причини неявки суду не повідомив, заяв та клопотань про відкладення розгляду справи не надав.

Вина ОСОБА_1 підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення від 07.09.2014 року (а.с.2).

Відповідно до постанови Вінницького міського суду Вінницької області від 08.09.2014р. ОСОБА_1 був визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 130 КпАП України та на порушника було накладено стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік, а також повторно на протязі року вчинив аналогічне адміністративне правопорушення.

Відповідно до п.28 Постанови Пленуму Президії Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року №14 позбавлення права керування транспортними засобами можна застосовувати тільки як основне адміністративне стягнення за вчинення правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 122, статтями 1221 і 1222, ч. 3 ст. 123, статтями 124 і 130, ч. 1 ст. 132 КпАП. Можливості накладати на винну особу таке стягнення як додаткове цей Кодекс не надає. Суди не вправі застосовувати його й тоді, коли винна особа вже позбавлена такого права або взагалі його не мала.

Відповідно до п.28 Постанови Пленуму Президії Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року №14 оплатне вилучення транспортного засобу є допустимим тільки як додаткове адміністративне стягнення за вчинення правопорушень, за які встановлено відповідальність ч.5 ст. 121, ч.2 ст. 130 КпАП України. Застосування його як основного стягнення законом не передбачено. Не можна накладати це стягнення й на особу, яка вчинила відповідне правопорушення, керуючи транспортним засобом, що належить іншій особі.

Відповідно до облікової картки приватного ТЗ (а.с.8) власником автомобіля «Фольксваген Т4», д/н НОМЕР_1 є ОСОБА_2.

Дослідивши матеріали справи, вбачаючи у діях ОСОБА_1 ознаки порушення вимог ч. 2 ст. 130 КпАП України, при визначенні стягнення, яке слід накласти на правопорушника, враховуючи особу останнього, який керував автомобілем з ознаками наркотичного спяніння, від проходження огляду на стан спяніння відмовився в КЗ Вінницький обласний наркологічний диспансер Соціотерапія, що підтверджується медичним висновком № 1701 від 07.09.2014 року (а. с. 5) в присутності лікаря-нарколога, чим наражав на небезпеку інших учасників дорожнього руху, раніше притягувався до адміністративної відповідальності за порушення Правил дорожнього руху України за ч. 1 ст. 122 КУпАП, тобто не зробив для себе належних висновків і, будучи протягом року підданий адміністративному стягненню за керування транспортними засобами в стані алкогольного (наркотичного) спяніння, повторно вчинив аналогічне адміністративне правопорушення, вважаю, що останнього слід притягнути до адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 2 ст. 130 КУпАП, та призначити йому адміністративне стягнення у виді адміністративного арешту без оплатного вилучення транспортного засобу, оскільки автомобіль «Фольксваген Т4», д/н НОМЕР_1 належить іншій особі, а саме: ОСОБА_2, з метою його виховання та недопущення нових правопорушень у майбутньому.

Керуючись ст. 40-1 КУпАП, відповідно до якої судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення, стягнути з нього судовий збір на користь держави.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 33, 40-1, 130 ч. 2, 221, 284 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В :

Визнати винним ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП та призначити йому адміністративне стягнення у виді адміністративного арешту строком на 15 (п'ятнадцять) діб без оплатного вилучення транспортного засобу. Строк відбування стягнення рахувати з моменту адміністративного затримання.

Постанову про накладення адміністративного стягнення у вигляді адміністративного арешту відповідно до ст. 326 КУпАП допустити до негайного виконання.

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, не працюючого, проживаючого: ІНФОРМАЦІЯ_4янської, 13/1 36 (тридцять шість) гривень 54 коп. судового збору на рахунок УК у м. Вінниці, 22030001 , банк одержувача ГУ ДКСУ у Вінницькій області, МФО 802015 №0002 , призначення платежу 22030001 судовий збір (державна судова адміністрація України, 050, Вінницький міський суд Вінницької області).

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Вінницької області через Вінницький міський суд Вінницької області протягом десяти днів з дня її винесення або опротестована прокурором в той же строк.

Суддя: