Справа № 562/2562/14-п
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08.10.2014 року м.Здолбунів

Суддя Здолбунівського районного суду Рівненської області Плевако О.П., розглянувши матеріали справи, що надійшли від ВДАІ Здолбунівського РВ УМВС України в Рівненській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, українця, громадянина України, жителя ІНФОРМАЦІЯ_2, непрацюючого

за ч.1 ст.130 КУпАП,

роз'яснивши правопорушнику права, передбачені ст.268 КУпАП, -

в с т а н о в и в :

Згідно протоколу серії АБ2 № 057301, 06.08.2014 року о 09 год. 30 хв. ОСОБА_1 керував автомобілем з ознаками алкогольного спяніння: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, виражене тремтіння пальців рук. Від проходження медичного огляду на визначення стану алкогольного сп'яніння в медичному закладі відмовився в присутності двох свідків, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху України.

В судовому засіданні ОСОБА_1 винним себе не визнав та пояснив, що 06.08.2014 року його зупинили працівники міліції та звинуватили в тому, що він керує транспортним засобом в стані алкогольного спяніння, але з цим він категорично не погоджується, оскільки, в той день алкогольних напоїв не вживав, а лише за день до цього випив пляшку пива, що розповів і працівникам міліції, після чого інспектор ДАІ запропонував йому відмовитися від медичного обстеження при свідках, щоб не затримувати один одного і у разі його згоди автомобіль не буде вилучатися на штраф майданчик, так як був ранок і він поспішав у м. Рівне на 10.00 год. для того щоб передати сумку на маршрутку у м. Київ, то погодився про відмову від проходження медичного огляду у присутності двох свідків, про що і написав у протоколі про адміністративне правопорушення.

Свідок ОСОБА_2 в судовому засіданні пояснив, що 06.08.2014 року він попросив ОСОБА_1 завести сумку у м. Рівне для передачі на м. Київ, коли вони їхали то їх зупинили працівники ДАІ, це було десь близько 09.30 год., вони тоді поспішали і ОСОБА_1 пропонував працівникам ДАІ продути трубку на місці зупинки транспортного засобу, однак вони йому повідомили, що її немає та запропонували проїхати в медичний заклад для визначення стану алкогольного спяніння або написати відмову від медичного огляду на, що він змушений був погодитися у звязку із браком часу.

Свідок ОСОБА_3 в судовому засіданні пояснив, що підїжджав разом з ОСОБА_2 та правопорушником до м. Здолбунова. Вказав, що запаху алкоголю чи інших ознак алкогольного спяніння у ОСОБА_1 не чув і не бачив, також підтвердив, що правопорушнику не пропонувалося продути трубку ДРАГЕР.

Вислухавши водія ОСОБА_1, який притягається до адміністративної відповідальності, та свідків, дослідивши письмові матеріали справи, проаналізувавши, та зіставивши їх між собою в своїй сукупності, приходжу до висновку, що справа про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 має бути закрита за відсутністю складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП за таких підстав.

Відповідно до вимог ст. 251 КУпАП доказами по справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків..., а також іншими документами.

Так, у протоколі про адміністративне правопорушення обов'язково мають бути зазначені всі дані, передбачені ст. 256 КУпАП, які необхідні для розгляду справи судом.

Проте, при складанні протоколу про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, органом внутрішніх справ не дотримано положень цієї та інших норм Закону.

Зокрема, працівником ДАІ не дотримані вимоги пункту 3 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від від 17 грудня 2008 р. N 1103, згідно з яким огляд проводиться уповноваженою особою Державтоінспекції на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ і Держспоживстандартом.

За змістом вимог ст.266 КУпАП та п.1.7 Інструкції про виявлення у водіїв транспортного засобу ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затв.09.09.2009 року МВС України та МОЗ України, огляд особи на стан сп'яніння у закладі охорони здоров'я може провадитися лише у разі незгоди водія на проведення огляду на стан сп'яніння працівником міліції з використанням спеціальних технічних засобів або у разі незгоди з його результатами.

З матеріалів справи не вбачається доказів проведення чи намагання проведення працівником міліції огляду водія за допомогою спеціальних технічних засобів на місці зупинки транспортного засобу, а також не вказано які дії вчиняв ОСОБА_1, що свідчать про його ухилення від огляду. Працівником ДАІ не дотриманий встановлений нормативними актами порядок огляду водія на стан сп'яніння.

Відповідно ст.266 КУпАП огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Таким чином в судовому засіданні не підтверджено, що ОСОБА_1 відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп'яніння.

Згідно ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

На підставі ст. 252 зазначеного Кодексу суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Суд вважає, що невинність водія ОСОБА_1 в скоєнні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП може ґрунтуватися на досліджених в судовому засіданні доказах.

Із змісту протоколу про адміністративне правопорушення, серії: АБ2 № 057301 від 06.08.2014 року, вбачається, що правопорушення ОСОБА_1 полягало у тому, що він керував транспортним засобом з явними ознаками алкогольного сп'яніння, але від проходження медичного обстеження в медичному закладі для визначення стану алкогольного сп`яніння, в присутності двох свідків відмовився.

Між тим, диспозиція ч.1 ст. 130 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за керування транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Керування транспортним засобом з ознаками алкогольного сп`яніння не є адміністративним правопорушенням, а є лише підставою для проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння. Будь-яких даних про те, що ОСОБА_1 у відповідності з діючим законодавством, належним чином направлявся для проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння чи огляду за допомогою спеціальних технічних засобів у матеріалах адміністративної справи немає і у протоколі про адміністративне правопорушення, це належним чином не зафіксовано.

Представлені в протоколі адміністративного правопорушення докази, які б підтверджували вину водія ОСОБА_1 в скоєнні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП є недостатніми та не недопустимими, для визнання його винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП.

Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. Дане положення закріплено в ст.62 Конституції України.

За таких обставин, приходжу до висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а відтак, відповідно до ч.1 п.1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю за відсутністю події адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 130 ч.1, 247, 283, 284 КУпАП України, -

П О С Т А Н О В И В:

Провадження в справі по притягненню до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 по ч.1 ст.130 КУпАП закрити у зв'язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до апеляційного суду Рівненської області протягом десяти днів з дня її винесення через Здолбунівський районний суд.

С у д д я