Справа № 744/531/14
Провадження № 3/744/167/2014
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 травня 2014року Семенівський районний суд Чернігівської області в складі головуючого судді Поповича В. В., при секретарі Шаповал Ю.В., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла від Семенівського РВ УМВС України в Чернігівській області, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживаючого ІНФОРМАЦІЯ_2, працюючого «Семенівська районна державна лікарня ветеринарної медицини» - завідувач Карповичським пунктом ветеринарної медицини, за ч.1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

В С Т А Н О В И В :

23 березня 2014 року о 02 годині 05 хвилин, водій ОСОБА_1, керував транспортним засобом автомобілем «ВАЗ-2107», державний номерний знак 566 - 66 ММ та від проходження огляду на стан спяніння згідно встановлено законодавством порядку відмовився . Від подальшого керування транспортним засобом відсторонений, чим порушив вимоги п. 2,5 2.9(а) Правил дорожнього руху України.

У судовому засіданні особа, яка притягується до адміністративній відповідальності ОСОБА_1, вину не визнав та показав, що працівник ДАІ на нього незаконно склав протокол про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП. У той день він спиртного не вживав зовсім, а випив лише безалкогольне пиво, при цьому дійсно керував автомобілем. У протоколі він зробив запис про те, що випив безалкогольного пива, але це у його тексті поясненні закреслено. У автомобілі знаходились його знайомий ОСОБА_2 який точно може підтвердити, що спиртного він не вживав, та не відмовлявся їхати до лікарні. Йому працівник ДАІ сказав, щоб написав у протоколі , про те, що випив півлітра пива, але він написав, що випив сто грам безалкогольного пива. Ніяких свідків при складанні протоколу не було. Дійсно, як вказує працівник ДАІ ОСОБА_3, він викинув ключі від автомобіля у кювет, так як ключі йому були не потрібні, двигун автомобіля у нього заводиться без ключів.

Допитаний свідок ОСОБА_4, показав, що 23 березня 2014 року, біля 02 години ночі йому зателефонував працівник ДАІ ОСОБА_3, який знаходився на блокпосту на вулиці Сенько в місті Семенівка Чернігівської області при виконанні службових обовязків та повідомив, що водій ОСОБА_1, якого він зупинив має ознаки алкогольного спяніння та відмовляється від проходження обстеження на предмет стану алкогольного спяніння. Він знаходячись в місті Семенівка Чернігівської області при виконанні службових обовязків за додержанням вимог безпеки руху, прибув до блокпосту, де склав протокол на водія ОСОБА_1, який відмовився від проходження у лікарні на стан спяніння. У поясненнях, які ОСОБА_1, писав власноручно він визнав факт вживання спиртного, та засвідчив, що відмовляється від огляду, окрім того у нього були відсутні документи на транспортний засіб. У протоколі ОСОБА_1, надав пояснення, але від підпису відмовився. Факт відмови був засвідчений двома свідками які вказані у протоколі . На той час свідки були присутні та ставили свої підписи.

Допитаний свідок ОСОБА_3, показав, що 23 березня 2014 року, біля 02 години ночі до блокпосту, де він ніс службу, підїхав автомобіль «ВАЗ -2107» під керуванням водія ОСОБА_1, якого він зупинив з метою перевірити документи. ОСОБА_1 сказав, що документи на автомобіль відсутні, при ньому, так як знаходяться вдома. Він почув запах спиртного від водія ОСОБА_1 та запропонував пройти обстеження, на що водій повів себе слідуючим образом: закрив двері автомобіля, а ключі викинув у кювет. Він викликав працівника ДАІ ОСОБА_4, який склав на водія протокол, за відмову від проходження обстеження на предмет вживання алкогольних напоїв у медичному закладі. При цьому він на прохання працівника ДАІ ОСОБА_4 запросив двох свідків, з метою підтвердження факту відмови. Водій ОСОБА_1 заявив, що йому ніхто не зможе довести вини тому, що він не керував автомобілем, а йшов пішком.

Допитаний свідок ОСОБА_2, показав, що дійсно 23 березня 2014 року, у нічний час, він знаходився у автомобілі «ВАЗ - 2107». У той день він був в одній компанії з водієм ОСОБА_1, але не бачив чи вживав останній спиртні напої. Він пив пиво. По суті обставин пояснити більше нічого не може.

Допитаний свідок ОСОБА_5, показав, що він на прохання водія ОСОБА_1 привозив разом з ОСОБА_6, бензин. У той день спиртного він не вживав, чи знаходився ОСОБА_1 у стані алкогольного спяніння сказати не може, так як не встановлював цей факт.

Допитаний свідок ОСОБА_6 показав, що він дійсно підвозив бензин водію ОСОБА_1 23 березня 2014 року біля 02.00 години ночі. Він в той день спиртного не вживав. ОСОБА_1 на його думку був тверезий. Більше не може пояснити ніяких обставин.

Допитаний свідок ОСОБА_7 показав, що 23 березня 2014 року, біля 02 години ночі, він їхав на транспортному засобі із бензозаправки. На блокпосту його запинив працівник ДАІ та попросив бути свідком при тому, як водій , який знаходиться на даний час у судовому засіданні ОСОБА_1, відмовився від проходження огляду на стан спяніння. Він був присутнім при відмові і поставив свій підпис у протоколі та надав письмові пояснення.

Допитаний свідок ОСОБА_8 показав, що точних обставин він не памятає при яких був свідком у березня 2014 року, але точно може сказати, що на велосипеді їхав додому з міста Семенівка у село Іванівка Семенівського району . На блокпосту у місті Семенівка його попросив працівник ДАІ бути присутнім при відмові водія від проходження стану алкогольного спяніння. Він був присутнім при відмові після чого поставив підпис у протоколі та надав письмові пояснення.

Суд, заслухавши особу, яка притягується до адміністративної відповідальності, свідків та вивчивши матеріали справи, вважає за необхідне визнати ОСОБА_1 винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП враховуючи досліджені докази, а саме: дані протоколу про адміністративне правопорушення, які повністю узгоджуються із встановленими обставинами на які посилаються свідки ОСОБА_4, ОСОБА_3, ОСОБА_2, ОСОБА_5 ОСОБА_6, ОСОБА_7 ОСОБА_8 . У свою чергу свідчення водія ОСОБА_1, викликають сумнів у достовірності та протирічать встановленим обставинам правопорушення, у частині того, що вживав безалкогольне пиво, тому суд не бере до уваги такі свідчення порушника, який має за мету уникнути відповідальності за відмову від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного спяніння. Суд враховує свідчення водія ОСОБА_1, у частині того, що він від огляду відмовився про, що власноручно вказує у протоколі. Про те, що ОСОБА_1, на період складення протоколу вказував та записав, що вживав безалкогольне пиво не знайшло підтвердження доказами у судовому засіданні.

Заперечення у поясненні водія у протоколі не дає підстав вваж ат, що у записі було вказане безалкогольне пиво.

У контексті вимог статті 23 КУпАП зазначено, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Призначаючи адміністративне стягнення особі, яка притягується до адміністративної відповідальності, суд враховує характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, який характеризується позитивно за місцем роботи на утриманні має неповнолітню дитину, ступінь його вини, майновий стан, який характеризується тим, що ОСОБА_1 отримує заробітну плату щомісячно на постійній роботі, відсутність обставин, що помякшують відповідальність за адміністративне правопорушення.

За таких обставин, суд вважає, що ОСОБА_1 необхідно призначити стягнення передбачене санкцією ч. 1 ст. 130 КУпАП у виді штрафу мінімального розміру.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 33, 221, 283 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

П О С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1) визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та призначити стягнення у виді штрафу у розмірі 3400 (три тисячі чотириста) гривень в доход держави..

У разі несплати штрафу добровільно у пятнадцятиденний строк, обчислюваний за правилами ч. 1 ст. 307 Кодексу України про адміністративні правопорушення, у порядку примусового виконання постанови на підставі ч. 2 ст. 308 Кодексу України про адміністративні правопорушення стягнути з ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1) в доход держави подвійний розмір штрафу в сумі 6800 гривень 00 копійок.

Стягнути з ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1) на користь держави судовий збір у розмірі 36 (тридцять шість) гривень 54 копійки.

Постанова може бути оскаржена до Апеляційного суду Чернігівської області через Семенівський районний суд Чернігівської області шляхом подачі в десятиденний строк з дня винесення постанови апеляційної скарги або на неї може бути внесений протест прокурора у вищевказаний строк.

Суддя: В. В. Попович