33/775/11/2014(м)
264/6720/13-п

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 лютого 2013 року суддя апеляційного суду Донецької області Топчій Т.В., розглянув апеляцію прокурора на постанову Іллічівського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 17 вересня 2013 року, якою

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянин України, не працюючий, мешкаючий за адресою м. Маріуполь, тупик Мисливський, 19/76, визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.126 ч.2 КУпАП та підданий адміністративному стягненню у вигляді штрафу в доход держави в розмірі 510 грн.,-

В С Т А Н О В И В:

Постановою Іллічівського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 17 вересня 2013 року ОСОБА_1 підданий адміністративному стягненню за ст. 126 ч.2 КУпАП у вигляді штрафу в доход держави в розмірі 510 грн. за керування транспортним засобом - мопедом «Рига» без державного номерного знаку по вул. М.Сибіряка в м. Маріуполі, не маючи права керування даним транспортним засобом без посвідчення водія відповідної категорії.

31 січня 2014 року прокурор звернувся в апеляційний суд Донецької області з апеляційною скаргою в якій просить поновити йому пропущений строк на оскарження цієї постанови, скасувати постанову суду від 17.09.13 р. та закрити справу у звязку з закінченням строку притягнення до адміністративної відповідальності.

Вказує, що пропустив строк на оскарження постанови з поважної причини, оскільки йому стало відомо про винесену постанову в ході перевірки за скаргою ОСОБА_1 лише 21.01.2014 року, тому просить визнати причину пропуску строку оскарження постанови поважною.

Прокурор вважає, що судом при призначенні адміністративного стягнення не було враховано, що ОСОБА_1 є студентом Маріупольського професійного ліцею сфери послуг № 74, стипендію не отримує, ніде не працює, інших доходів не має. На час вчинення адміністративного правопорушення ОСОБА_1 був неповнолітнім, тому відповідно до ст. ст. 24-1 КУпАП до нього не може бути застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу.

Вважає, що за таких обставин, постанова суду підлягає скасуванню, а справа підлягає закриттю, оскільки відповідно до ст. 38 КУпАП, строк накладення адміністративного стягнення минув.

Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення та обговоривши доводи, викладені в апеляції, вважаю, що апеляція прокурора підлягає задоволенню, а постанова суду скасуванню, з закриттям провадження по справі з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 294 ч. 2 КпАП України постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, прокурором протягом 10 днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга подана після закінчення цього строку повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

З матеріалів справи вбачається, що прокурору про винесення оскаржуваної постанови суду стало відомо 21.01.2014 р., в ході перевірки заяви ОСОБА_1, що підтверджується вхідним номером та датою прийняття заяви. Перевірив обставини, на які посилається прокурор, вважаю, що клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови слід задовольнити.

У порушення вимог ст.268 КпАП України справа про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 була розглянута у його відсутності, даних про те, що його було належним чином сповіщено про час та місце розгляду справи матеріали провадження не містять. З урахуванням вказаного слід визнати, що ОСОБА_1 був позбавлений можливості реалізувати в суді передбачені законом, а саме ст.268 КУпАП права, якими наділена особа, котра притягується до адміністративної відповідальності, зокрема давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання, користуватися юридичною допомогою тощо. Таким чином, при розгляді справи судом першої інстанції не були виконані вимоги ст.278-280 КУпАП в частині встановлення всебічних та повних обставин, що підлягають зясуванню при розгляді справи про адміністративне правопорушення.

Слід погодитися і з апеляційними доводами прокурора про те, що судом при покладенні адміністративного стягнення була порушена ст. 24-1 КУпАП, оскільки до неповнолітніх не може застосовуватися адміністративне стягнення у вигляді штрафу, а на час вчинення адміністративного правопорушення ОСОБА_1 був неповнолітнім.

За таких обставин оскаржувану постанову суду, не можна вважати законною, тому вона підлягає скасуванню.

Відповідно до ст. 247 ч.1 п.7 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, якщо на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення закінчились строки, накладання адміністративного стягнення, передбачені ст.38 КУпАП.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст.38,247, 294 КУпАП,-

П О С Т А Н О В И В:

Поновити прокурору строк на апеляційне оскарження постанови Іллічівського райсуду м. Маріуполя Донецької області від 17.09.13 року.

Апеляційну скаргу прокурора - задовольнити.

Постанову Іллічівського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 17 вересня 2013 року, якою ОСОБА_1 був підданий адміністративному стягненню за ст. 126 ч.2 КУпАП у вигляді штрафу в доход держави в розмірі 510 грн. скасувати.

Провадження по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 закрити на підставі п.7 ч.1 ст.247 КпАП України за закінченням строків накладання адміністративного стягнення, передбачених ст.38 КпАП України.

Суддя: