Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Справа № 33/778/216/14 Головуючий в 1-й інстанції: Котляр А.М.
Категорія ст. 130 ч.1 КУпАП Доповідач в 2-й інстанції: Шаповал О.С.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Суддя Апеляційного суду Запорізької області Шаповал О.С., розглянувши 03 червня 2014 року у м. Запоріжжі у відкритому судовому засіданні в залі апеляційного суду у присутності ОСОБА_2 та його захисника адвоката Келембета С.В. апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову судді Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 29.04.2014 року,

встановила:

Постановою судді Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 29.04.2014 року, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, який не працює, проживає за адресою: АДРЕСА_1, притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 130 ч. 1 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами строком на два роки.

Згідно з постановою судді, 14.02.2014 року о 14 годині 30 хвилин ОСОБА_2 керував автомобілем Мерседес з реєстраційним номером НОМЕР_1, рухаючись по вул. Кияшко в м. Запоріжжі з явними ознаками наркотичного сп'яніння, від проходження медичного огляду на стан сп'яніння - відмовився.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить постанову судді як незаконну скасувати, а провадження у справі - закрити, вважаючи, що судом не були достовірно встановлені та з'ясовані всі обставини справи, не допитані свідки, які зазначені в протоколі, не взяті до уваги його та інших свідків пояснення, необ'єктивно досліджені дані відеофіксації.

В обґрунтування скарги послався на наступне:

- інспектором ДАІ йому не було надано часу для залучення адвоката, внаслідок чого протокол про адміністративне правопорушення був складений без участі адвоката, йому не були роз'яснені та доведені вимоги ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП, про що свідчить відсутність його підпису в протоколі, чим було порушено його право на захист;

- у судовому засіданні не були допитані в якості свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5, які могли би засвідчити, що він не відмовлявся від проходження медичного огляду в закладі охорони здоровя;

- судом не взято до уваги, що вже після того, як в присутності свідків щодо нього був складений протокол про нібито його відмову від проходження медичного огляду, його було доставлено до лікаря, хоча проведення медичного огляду на той час вже не було потрібне;

- під час проведення огляду на стан сп'яніння лікар КУ "Обласний наркодиспансер" ОСОБА_6, систематично порушуючи вимоги спільного Наказу МВС України та п. 3.12, п. 3.13 Наказу 400/600 МОЗ України №400/666 від 09.09.2009 року, на його неодноразові звертання з проханням взяти на аналіз кров, так як по фізіологічним причинам він не зміг здати сечу, категорично відмовився взяти на дослідження кров, слину, змиви з поверхні губ, шкірного покрову обличчя, рук, що підтверджується свідченнями ОСОБА_7 та відеофіксацією, яка була зроблена сторонами, проте судом досліджена не була;

- судом не взято до уваги, що відповідно до акту медичного огляду № 1582 від 14.02.2014 року, його обстеження було розпочате в 15 годин 25 хвилин, а сам акт та висновок складений о 18 годині 30 хвилин, тобто вже після встановленого двохгодинного строку нібито за відмову від обстеження, чим були порушені вимоги ч. 4 ст. 266 КУпАП;

- його медичний огляд є недійсним, оскільки, відповідно до положень ч. 5 ст. 266 КУпАП та п. 3.22 Наказу МВС України та МОЗ України №400/666 від 09.09.2009 року, огляд особи на стан, у тому числі, наркотичного сп'яніння, проведений з порушенням вимог ч. 4 ст. 266 КУпАП, вважається недійсним.

У судовому засіданні апелянт та його захисник підтримали доводи і вимоги апеляційної скаргу, яку просять задовольнити у повному обсязі, клопотань не мають, у тому числі в частині дослідження додаткових доказів і тих, які не були досліджені суддею суду першої інстанції.

Виходячи з доводів і вимог апеляційної скарги, справа розглядається відповідно до вимог ст.294 КУпАП в межах апеляційної скарги і даних, які містяться в справі.

Заслухавши апелянта та його захисника, які з посиланням на обставини, зазначені в апеляційній скарзі, вважають притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП безпідставним, перевіривши доводи апеляційної скарги та дослідивши матеріали справи, доходжу наступного висновку.

Виходячи з мотивувальної частини постанови, суддя суду першої інстанції дійшов висновку про доведеність вини ОСОБА_2 у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 ч.1 КУпАП, як відмова від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп'яніння, попередньо дослідивши матеріали справи, а також додаткові докази, з допитом свідків, у тому числі за клопотанням ОСОБА_2 (а.с.12).

ОСОБА_2 в суді першої інстанції свою вину у відмові від проходження огляду на стан наркотичного сп'яніння, не визнав та пояснив, що 14.02.2014 року він рухався на автомобілі Мерседес по вул. Кияшко та був зупинений працівниками ДАІ, які на своєму автомобілі відвезли його для проведення медичного огляду. Однак, він вважає своє зупинення незаконним, так як йому не пропонували пройти огляд на місці зупинки. Коли вони приїхали до медичного закладу, лікар попросив його здати сечу для аналізу, проте він пояснив, що не може здати сечу через фізичне небажання, тому лікар сказав, що він може випити рідини та почекати. Близько години він знаходився біля диспансеру та, оскільки він так і не зміг здати сечу, тому пішов. Копію протоколу не отримував.

Відповідно до даних протоколу про адміністративне правопорушення (а.с.1), 14.02.2014 року о 14 годині 30 хвилин під час керування автомобілем Мерседес з реєстраційним номером НОМЕР_1 ОСОБА_2 був зупинений інспекторами ДПС, які дійшли висновку, що ОСОБА_2, виходячи з його неадекватної поведінки та блідого обличчя, має ознаки наркотичного сп'яніння, що вимагало проведення у медичному закладі, а не на місці зупинки, як зазначив ОСОБА_2 у своїх поясненнях в суді, відповідного огляду на стан наркотичного сп'яніння, від якого останній у присутності двох свідків, що також підтверджується і їх поясненнями (а.с.3), на території лікарні відмовився.

Обставини і підстави складання зазначеного протоколу ОСОБА_2 не спростовані, як у суді першої, так і апеляційної інстанцій, і також підтверджуються поясненнями свідка ОСОБА_7, допитаного в суді, який засвідчив, що 14.02.2014 року йому подзвонив його брат ОСОБА_2, який попросив його приїхати до наркологічного диспансеру по вул. Сєдова. Коли він приїхав, працівники ДАІ у присутності свідків складали протокол про те, що ОСОБА_2 відмовився проходити огляд на стан сп'яніння.

Правомірність складання протоколу про адміністративне правопорушення у відношенні ОСОБА_2 підтверджується також даними, які зафіксовані під час знаходження ОСОБА_2 у лікаря, до якого останній був доставлений інспекторами ДПС після зупинення автомобіля.

Так, о 15 годині 25 хвилин, ОСОБА_2 був оглянутий лікарем КУ "Обласного клінічного наркологічного диспансеру" ОСОБА_6, який у Акті (а.с.11) засвідчив, що ОСОБА_2 має ознаки сп'яніння ( бліде обличчя, мова жвава, негативна поведінка, відмовлявся від виконання інструкцій лікаря), що вимагало його повного медичного огляду, від якого ОСОБА_2 відмовився, до лікаря повторно не з'явився, що також підтвердив і свідок ОСОБА_7, який пояснив суду, що він разом з ОСОБА_2 зайшов до лікаря, який попросив здати сечу на аналіз, що ОСОБА_2 не зміг зробити внаслідок фізичного небажання, у зв'язку з чим, вони чекали годину, після чого поїхали.

У судовому засіданні суду першої інстанції були допитані свідки: інспектори ДАІ ОСОБА_9 та ОСОБА_10, лікар ОСОБА_6, які підтвердили, що ОСОБА_2, маючи ознаки наркотичного сп'яніння, був доставлений до КУ „Обласний наркодиспансер", де лікарем був проведений огляд ОСОБА_2, після чого останній відмовився здати зразок для аналізу та не дочекавшись наданих йому трьох годин для здачі аналізу, покинув медичний заклад, що було зафіксовано відеокамерою /а.с. 13/.

З оглянутих в суді відеозаписів, наданих інспектором ДАІ та ОСОБА_2, вбачається, що ОСОБА_2 був доставлений до наркологічного диспансеру на вул. Сєдова. ОСОБА_2 неодноразово повторював працівникам ДАІ, що не відмовляється від проходження огляду, але у приміщення до лікаря не заходив. У зв'язку із цим, дії ОСОБА_2 були розцінені інспектором ДАІ як відмова від проходження огляду, тому в присутності двох свідків - ОСОБА_4 та ОСОБА_5, інспектор ОСОБА_9 почав складати протокол. Після того, як прибув брат порушника ОСОБА_7, ОСОБА_2 увійшов до приміщення диспансеру та був оглянутий лікарем ОСОБА_6 Після проведення зовнішнього огляду, лікар попросив здати сечу, проте, ОСОБА_2 пояснив, що не бажає здавати сечу в присутності оточуючих і не має фізичного бажання. Лікар ОСОБА_6 пояснив, що для огляду на стан наркотичного сп'яніння потрібна сеча та запропонував випити рідини та почекати, після чого деякий час ОСОБА_2 знаходився поблизу диспансеру, а потім пішов у невідомому напрямку.

З урахуванням наведених обставин вважаю, що суддя, відповідно до вимог ст.280 КУпАП повно і об'єктивно дослідив всі обставини справи і мав достатні правові підстави для висновку про доведеність вини ОСОБА_2 у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, при обставинах, зазначених у протоколі.

Звертає на себе увагу і той факт, що ОСОБА_2 була надана реальна можливість довести, що він не знаходиться під впливом наркотичного чи іншого сп'яніння або перебуває під впливом лікарських препаратів, проте, останній цим не скористався і самовільно покинув медичний заклад.

Що стосується доводів апелянта про те, що інспектором ДАІ йому не було надано часу для залучення адвоката, не були роз'яснені вимоги ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП, про що свідчить відсутність його підпису в протоколі і є порушенням його права на захист, то вони є необґрунтованими, оскільки відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення, ОСОБА_2 були роз'яснені його права, передбачені ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП, проте він відмовився від надання пояснень та підпису у протоколі, про що у протоколі є відмітка /а.с. 1/.

Нормами КУпАП не передбачено складання протоколу про адміністративне правопорушення і проходження відповідного огляду на стан сп'яніння у присутності адвоката. При цьому з метою забезпечення права на захист, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право відповідно до ст.268 КУпАП оскаржувати у суді протокол про адміністративне правопорушення, в апеляційному порядку рішення судді з відповідним залученням захисника, чим скористався і ОСОБА_2

Не вбачаю також підстав для висновку, що лікар ОСОБА_6 діяв всупереч вимогам Інструкції про виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 09.09.2009 року за № 400/666.

Що стосується адміністративного стягнення, застосованого до правопорушника, то воно застосовано в межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП, відповідно до вимог ст. 33 КУпАП, з урахуванням характеру вчиненого правопорушення, даних про особу порушника, ступеню його вини, обставин, які обтяжують та пом'якшують відповідальність.

Таким чином, доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження і не спростовують докази, покладені в обґрунтування правомірності складання протоколу про адміністративне правопорушення, та висновки судді, у зв'язку з чим не дають правових підстав для скасування постанови з закриттям провадження в справі.

Керуючись ст. 294 КУпАП,

постановила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Постанову судді Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 29.04.2014 року, якою ОСОБА_2 притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 130 ч. 1 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами строком на два роки, залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Запорізької області О.С. Шаповал