Номер справи: 164/546/14-п
Провадження по справі: 3/164/153/2014
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

6 травня 2014 року смт. Маневичі

Суддя Маневицького районного суду Волинської області Покидюк М.В., розглянувши матеріали відділення Державної автомобільної інспекції Маневицького РВ УМВС України у Волинській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, мешканця ІНФОРМАЦІЯ_2, старшого прапорщика внутрішньої служби молодшого інспектора відділу охорони Маневицької ВК № 42,

за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

В С Т А Н О В И В :

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії АБ2 № 127801 від 4 квітня 2014 року, ОСОБА_1, 4 квітня 2014 року, приблизно о 21 год. 40 хв., на автомобільній дорозі Р 14 (Луцьк Любешів) в смт. Маневичі, керував автомобілем марки „Чері, державний номерний знак НОМЕР_1, перебуваючи в пяному вигляді, на вимогу працівників міліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного спяніння відмовився, чим порушив п. 2.5 ПДР України, згідно якого водій повинен на вимогу працівників міліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного спяніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1, свідків, дослідивши та проаналізувавши матеріали адміністративної справи, вважаю що в діях останнього відсутній склад даного правопорушення.

ОСОБА_1 свою винуватість у вчиненні даного правопорушення не визнав, пояснив, що він 4 квітня 2014 року керував автомобілем марки „Чері, державний номерний знак НОМЕР_1 в смт. Маневичі Волинської області і підвозив свою куму ОСОБА_2 до її будинку по вул. Шевченка, 13, смт. Маневичі. Коли він зупинився то його безпідставно забрали із собою працівники ДАІ, зокрема, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 Вони йому сказали що треба їхати на пост ДАІ і бути свідком якоїсь пригоди. Там щодо нього склали протокол, в якому зазначили що він відмовився від медичного освідування. Цей протокол він підписав, оскільки з ОСОБА_3 перебуває і неприязних стосунках і останній йому погрожував, хоча ніхто не пропонував йому їхати на освідування.

Свідок ОСОБА_2 підтвердила, що ОСОБА_1 керував автомобілем у тверезому стані і коли він підвіз її до будинку за місцем проживання та зупинився, його без будь яких пояснень забрали під руки працівники міліції і повели до своєї машини. Коли його забирали то на місці пригоди були інші особи, які могли б підтвердити у якому стані був ОСОБА_1, але їх працівники ДАІ не захотіли опитувати. При ній ніхто не пропонував ОСОБА_1 їхати на освідування.

В якості свідка працівник ДАІ ОСОБА_3 не заперечує, що правопорушення ОСОБА_1 вчинив по вул. Шевченка смт. Малевичі, оскільки припускає що він керував автомобілем у стані алкогольного спяніння. Там його ніхто не освідував і не пропонував йому провести цю процедуру. Протокол про вчинення даного правопорушення складався ним на посту ДАІ. Інших доказів, які б свідчили що ОСОБА_1 відмовився проходити освідування крім тих, які є в матеріалах справи не має. Чому він не допитав тих осіб, які були на місці затримання ОСОБА_1 пояснити не може.

Свідок ОСОБА_5 в суді не підтвердив, що ОСОБА_3 пропонував ОСОБА_1 їхати на освідування, так як і не підтвердив того факту що останній перебував у стані алкогольного спяніння. Своє пояснення інспектору ДАІ просить вважати недійсним, оскільки воно не відповідає фактичним даним і дане ним по проханню ОСОБА_1 з метою щоб він міг скоріше забрати його машину.

Таким чином, вважаю що вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення не доведена, оскільки матеріалами справи не доведено, що ОСОБА_1 ставилася вимога працівників міліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного спяніння і що останній ухилявся від проходження такого огляду. Пояснення ОСОБА_1 та свідка ОСОБА_5, які вони давали інспектору ДАІ оцінюю як такі, що не відповідають фактичним даним, оскільки дані особи від їх правдивості відмовилися і вони дані цими особами в силу тих неправомірних дій працівників міліції, які склалися в даній обстановці.

Згідно ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачена адміністративна відповідальність.

Пунктом 1 статті 247 КУпАП передбачено що провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності в діях особи складу адміністративного правопорушення.

З цих міркувань адміністративна справа щодо ОСОБА_1 підлягає закриттю провадженням за відсутності в його діях адміністративного правопорушення.

Керуючись ст. ст. 247, 283, 284 КУпАП, суддя, -

Керуючись ст. ст. 9, 247, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративну справу відносно ОСОБА_1 за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, закрити із - за відсутності складу правопорушення.

На постанову може бути подана апеляція до апеляційного суду Волинської області через Маневицький районний суд протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя: