Справа №: 297/1013/14-п

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 травня 2014 року м. Берегово

Суддя Берегівського районного суду Закарпатської області Гецко Ю. Ю., розглянувши матеріали, що надійшли з Територіальної державної інспекції з питань праці у Закарпатській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, мешканця ІНФОРМАЦІЯ_3, працюючого директором Берегівського професійного ліцею сфери послуг, раніше не судимого, громадянина України

за ч. 2 ст. 188-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

встановив:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення № 07-06-017/0304 від 16 квітня 2014 року ОСОБА_1 обвинувачується у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 188-1 КУпАП, а саме протягом 2012-2013 року відділом культури і туризму Берегівської РДА не укладав трудові угоди з працівниками з обмеженими можливостями (інвалідами).

Громадянин ОСОБА_1 в судовому засіданні свою визнав повністю та пояснив суду, що на даний час виявлені недоліки усунуті і з його боку прикладаеться максимум зусиль для виконання вимог Закону. Запевним суд, що більше подібного не повториться.

Дослідивши матеріали справи, приходжу до висновку, що в діях ОСОБА_1 дійсно вбачається склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 188-1 КУпАП, виходячи з наступного.

За змістом статті 19 Закону N 875-XII для підприємств, установ, організацій встановлюється норматив робочих місць для забезпечення працевлаштування інвалідів.

Згідно з частиною 3 статті 18 Закону N 875-XII підприємства, установи, організації, фізичні особи, які використовують найману працю, зобов'язані виділяти та створювати робочі місця для працевлаштування інвалідів, у тому числі спеціальні робочі місця, створювати для них умови праці з урахуванням індивідуальних програм реабілітації і забезпечувати інші соціально-економічні гарантії, передбачені чинним законодавством, надавати державній службі зайнятості інформацію, необхідну для організації працевлаштування інвалідів, і звітувати Фонду соціального захисту інвалідів про зайнятість та працевлаштування інвалідів у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до частини 3 статті 181 цього Закону державна служба зайнятості здійснює пошук підходящої роботи відповідно до рекомендацій МСЕК, наявних у інваліда кваліфікації та знань, з урахуванням його побажань.

Таким чином, державний інспектор праці, дійшов правильного висновку про обґрунтованість вини ОСОБА_1, оскільки обовязок останього у створенні робочих місць для інвалідів.

Тобто в діях ОСОБА_1 присутній склад правопорушення, однак враховуючий, що виявлені порушення Закону усунуті суд приходить до висновку про можливість застосування ст. 22 КУпАП.

За таких обставин, вважаю, що ОСОБА_1 слід звільнити від адміністративної відповідальності у звязку з малозначністю вчиненого адміністративного правопорушення, обмежившись усним зауваженням..

Керуючись ст.ст. 247, 283, 284 КУпАП, постановою Верховного Суду України № 10/03/21-1982во09, суддя

постановив:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 звільнити від адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 1 ст. 41 КУпАП, обмежившись усним зауваженням.

Постанова судді може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови до Апеляційного суду Закарпатської області через Берегівський районний суд Закарпатської області.

Суддя Гецко Ю. Ю.