ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 вересня 2014 року суддя судової палати з кримінальних справ Апеляційного суду Донецької області Гришин Г.А.,

за участю ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Маріуполі Донецької області апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову судді Жовтневого районного суду м. Маріуполя від 01 вересня 2014 року, якою

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця м. Маріуполя Донецької області, громадянина України, працюючого у БМУ «Укрпромбудмонтаж» слюсарем, мешкає за адресою: АДРЕСА_1

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

В С Т А Н О В И В:

Згідно постанови суду, ОСОБА_2 17 серпня 2014 року о 09:10 в районі блок-посту у напрямку м. Новоазовська Донецької області керував автомобілем ВАЗ 21011, д.н. НОМЕР_1 з наявними ознаками алкогольного сп'яніння (різкий запах алкоголю з порожнини рота, хитка хода, почервоніння очей), від продуття алкотестеру «Драгер» та проходження медичного огляду для визначення стану алкогольного сп'яніння відмовився у присутності двох свідків, чим порушив п. 2.5. Правил Дорожнього руху України та здійснив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП України.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2, посилаючись на незаконність та необґрунтованість вищевказаної постанови, просив її скасувати, провадження у справі відносно нього закрити.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги ОСОБА_2 вказав, що він був тверезий, дійсно відмовився від проходження тесту на алкотестері «Драгер», але пройшов медичний огляд, який показав, що він був тверезий. Вказує, що відсутні будь які докази того, що він був у стані алкогольного сп'яніння.

Заслухавши апелянта, свідків, перевіривши надані матеріали, вважаю наступне:

Висновок про винність ОСОБА_2 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1ст130 КУпАП, суддя обґрунтував посилаючись на дані протоколу про админправопорушення АВ2 №870913 від 17.08.2014р., пояснень правопорушника про те, що він випив пляшку пива, та не бажає їхати до наркології, письмовими поясненнями свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4, які підтвердили факт відмови ОСОБА_2 пройти медичний огляд.

Але як в суді 1-ї інстанції, так і в апеляційному суді ОСОБА_2 свою вину в скоєнні правопорушення не визнав.

В апеляційному суді пояснив, що в ранці 17.08.2014 р. він керував своїм автомобілем та їхав до своїх родичів в Новоазовськ. В салоні автомобіля також знаходились його друзі ОСОБА_3 та ОСОБА_4 На блокпості на в'їзді до м Новоазовська його зупинили працівники ДАЇ. Вони сказали, що він в стані сп'яніння. Він це заперечував. Працівники ДАЇ запропонували йому їхати з ними до наркології, але він їхати з ними не бажав, оскільки не довіряв їм. Вони були не службовому авто, не представились. По цій же причині відмовився від продуття алкотестера. В протоколі про правопорушення він вказав, що випив пляшку пива, але це пиво він пив ще 16.08.2014 р. Працівники ДАІ вилучили його водійське свідоцтво та склали протокол. Відпустили його близько об 11 годині. Після чого він довіз друзів до Широкіне та відразу поїхав до наркологічного диспансеру м.Маріуполя, де пройшов огляд лікарів, які видали довідку про те що він був у тверезому стані. Автомобіль у нього не вилучався. В протоколі про правопорушення зазначено час, коли його зупинили працівники ДАІ.

Свідки ОСОБА_3 та ОСОБА_4 в апеляційному дали аналогічні пояснення.

Згідно довідки №605 Наркологічного диспансеру м.Маріуполя при проходженні огляду 17 серпня 2014 р. об 11 год 55 хв. ОСОБА_2 був тверезим.

Відповідно до ст.265-2 КУпАП у разі наявності підстав вважати, що водієм вчинено порушення, передбачене ч.ч.1,2,3,4 ст.130 КУпАП, працівник ДАІ тимчасово затримує транспортний засіб шляхом блокування або доставляє його для зберігання на спеціальний майданчик чи стоянку. Про тимчасове затримання робиться запис у протоколі про адміністративне правопорушення. Але автомобіль ОСОБА_2 17.08.2014 р. не затримувався. Згідно ст.266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами і що до яких є підстави вважати, що вони перебувають в стані алкогольного сп'яніння, підлягають відстороненню від керування цим транспортним засобами та оглядові на стан алкогольного сп'яніння.

Аналізуючи зазначені докази та правові норми вважаю, що безумовно не встановлено, що ОСОБА_2 знаходився у стані сп'яніння, оскільки сам він це заперечував, свідки ОСОБА_3 та ОСОБА_4 це також не підтверджують, від керування автомобілем ОСОБА_2 не відсторонювався, а сам автомобіль не затримувався, що повинні були зробити працівники ДАІ у випадку керування ним у стані сп'яніння. ОСОБА_2 зазначив, що наркодиспансеру він поїхав за своїм бажанням, щоб довести свою тверезість. Аналізуючи зазначені обставини в їх сукупності вважаю не доведеним факт того, що ОСОБА_2 керував транспортним засобом в стані сп'яніння.

Зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення ознаки сп'яніння: запах алкоголю з порожнини роту, хитка хода, почервоніння очей - обставини, які суб'єктивно встановлені працівником ДАЇ і об'єктивно нічим не підтверджені, тому їх не можна визнати достовірними.

Відповідно до ст.266 КУпАП після відсторонення від керування транспортним засобом огляд водія на стан алкогольного сп'яніння проводиться з використанням спеціальних технічних засобів працівником міліції у присутності двох свідків. У разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного сп'яніння працівником міліції з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров'я. Огляд осіб на стан алкогольного сп'яніння здійснюється в закладах охорони здоров'я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд у закладах охорони здоров'я та складання висновку за результати огляду проводиться у присутності працівника міліції.

ОСОБА_2 зазначив, що він не заперечував проти проходження огляду у медичному закладі. Його не відсторонили від керування автомобілем. Тому він поїхав в наркодиспансер після того, як відвіз друзів до с. Широкіне. В диспансері об 11г 55хв пройшов медичний огляд на стан алкогольного сп'яніння. Працівники ГАІ після складання протоколу не бажали їхати з ним до медичного закладу.

Таким чином, вважаю не встановленим, що ОСОБА_2 умисно ухилився від проходження медичного огляду на стан сп'яніння.

З врахуванням викладеного, вважаю недоведеним факту знаходження ОСОБА_2 в стані алкогольного сп'яніння під час керування транспортним засобом та його відмови від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп'яніння, тобто події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1ст.130 КУпАП. У зв'язку із чим оскаржена постанова підлягає скасування, а провадження відповідно до вимог ст.ст.247, 284 КУпАП підлягає закриттю.

Враховуючи викладене, керуючись ст.294 КУпАП

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Постанову Жовтневого районного суду м. Маріуполя від 01 вересня 2014 року, якою ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами строком на 1 рік скасувати, а провадження зв'язку відсутність події та складу правопорушення закрити.

Постанова є остаточною, набирає законної сили негайно і оскарженню не підлягає.

Суддя