Справа №573/146/14-п Головуючий у суді у 1 інстанції - Терещенко
Номер провадження 33/788/29/14 Суддя-доповідач - ОСОБА_1
Категорія - Керування транспортними засобами або суднами особами, які перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 лютого 2014 року м. Суми

Суддя Апеляційного суду Сумської області Філонова Ю. О. , розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову судді Білопільського районного суду Сумської області від 15 січня 2014 року, якою

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, мешканця ІНФОРМАЦІЯ_2,

притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави в сумі 3 400 грн.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в сумі 36 грн. 54 коп.

В С Т А Н О В И В:

Постановою судді Білопільського районного суду Сумської області від 15 січня 2014 року, ОСОБА_2, притягнутий до адміністративної відповідальності за те, що він, 07 січня 2014 року, о 9 год. 40 хв., по автодорозі Жовтневе-Білопілля-Лебедин, керував автомобілем марки ВАЗ 21065, номерний знак НОМЕР_1, з явними ознаками алкогольного спяніння (різкий запах з порожнини рота). При цьому ОСОБА_2 відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку медичного огляду для встановлення стану алкогольного спяніння в присутності двох свідків, чим порушив вимоги п.2.5. Правил дорожнього руху України.

На постанову судді надійшла апеляційна скарга від ОСОБА_2, який просить постанову скасувати, а провадження по справі закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення. Свої вимоги мотивує тим, що він на момент складання протоколу не перебував у стані алкогольного спяніння, оскільки пізніше пройшов медичне освідування в медичній установі і має висновок про те, що він не перебував в стані алкогольного спяніння, що було проігноровано суддею. Також вважає, що протокол про адміністративне правопорушення було складено безпідставно, оскільки у нього не було запаху алкоголю з порожнини рота, а при його складанні взагалі були відсутні свідки.

Окрім того вказує, що він має тяжке матеріальне становище, бо не працює та живе за рахунок особистого господарства.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, піддавши аналізу доводи апеляційної скарги ОСОБА_2, вважаю, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Згідно ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і обєктивне зясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Стаття 130 КУпАП, зокрема, передбачає адміністративну відповідальність як за керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння, так і за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння.

В даному випадку, ОСОБА_2 був визнаний винним саме у відмові від проходження відповідно до встановленого порядку медичного огляду для встановлення стану алкогольного спяніння, тобто в порушенні п.2.5 Правил дорожнього руху України.

Даний факт відмови ОСОБА_2 від проходження медичного огляду підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії АВ2 № 159802 від 07 січня 2014 року (а.с.1), та особистими поясненнями правопорушника за змістом зазначеного протоколу, а також письмовими поясненнями свідків ОСОБА_3, ОСОБА_4 ( а.с.2-3).

Також, в суді першої інстанції ОСОБА_2 заперечуючи свою провину в скоєнні правопорушення передбаченого ч.1 с.130 КУпАП, підтвердив, що йому 07.01.2014 року працівники ДАІ пропонували пройти медичний огляд на стан спяніння, але він відмовився.

Доводи скарги ОСОБА_2 про те, що протокол про адміністративне правопорушення відносно нього складено необґрунтовано, вважаю безпідставними, так як за змістом протоколу ОСОБА_2 надав особисті пояснення щодо обставин вчинення ним правопорушення, згідно яких він відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку медичного огляду для встановлення стану алкогольного спяніння. Його відмова від проходження медичного огляду підтверджується його особистим підписом та підписами свідків в протоколі про адміністративне правопорушення.

За таких обставин вважати, що протокол про адміністративне правопорушення складено безпідставно та за відсутності свідків, не вбачається.

Доводи ОСОБА_2 про те, що пізніше він пройшов медичний огляд і отримав медичний висновок Білопільської ЦРЛ, про відсутність у нього стану алкогольного спяніння, який був складений за особистим зверненням ОСОБА_2, після складання відносно нього протоколу про адміністративне правопорушення, не може прийматись до уваги, оскільки цей висновок є недопустимим доказом у справі, так як він був складений поза межами складання матеріалів справи про адміністративне правопорушення, а сам факт відмови ОСОБА_2 від медичного освідчення на законну вимогу працівника ДАІ створює склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Адміністративне стягнення у виді штрафу в мінімальному розмірі накладено на ОСОБА_2 у межах, встановлених санкцією ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення і відповідає вимогам ст. 33 КУпАП з урахуванням обставин, що помякшують відповідальність, і є не самим суворим видом стягнення, які передбачені за вчинення такого правопорушення.

Так як ОСОБА_2 вчинив правопорушення, яке становить особливу суспільну небезпечність, рішення судді про необхідність накладення відносно нього стягнення у вигляді штрафу, є таким, що буде сприяти запобіганню вчинення ОСОБА_2 нових правопорушень, у звязку з чим підстав вважати накладене стягнення суворим, не вбачається.

Таким чином, встановивши, що справа про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2, розглянута у відповідності з вимогами закону, з повним і обєктивним встановленням обставин вчинення правопорушення, то підстав для скасування постанови судді за доводами, наведеними в апеляційній скарзі, не вбачається.

Керуючись ст. 294 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В:

Постанову судді Білопільського районного суду Сумської області від 15 січня 2014 року відносно ОСОБА_2, залишити без зміни, а його апеляційну скаргу без задоволення.

Суддя Апеляційного суду Сумської областіОСОБА_1