Справа № 667/3868/14-п
ПОСТАНОВА

Іменем України

30 травня 2014 року Суддя Комсомольського районного суду м. Херсона Котьо І.В. розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, які надійшли від Територіальної державної інспекції з питань праці у Херсонській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянина України, індивідуальний ідентифікаційний номер фізичної особи - платника податків НОМЕР_1, працюючого директором приватної фірми «Комплекс», зареєстрованого та проживаючого: ІНФОРМАЦІЯ_3 (гуртожиток)

за вчинення правопорушення передбаченого ч.1 ст. 41 КУАП, -

встановив:

Під час проведення ТДІзПП у Херсонській області позапланової перевірки приватної фірми «Комплекс» розташованої за юридичною адресою: м. Херсон, вул. Лугова, 33. кв. 167, проведеної в період з 05 по 19 травня 2014 року, було встановлено порушення вимог трудового законодавства, а саме в порушення ч.ч.1-2 ст. 115 КЗпП України, ч.1 ст. 24 Закону України «Про оплату праці» від 24 березня 1995 року № 108/95-ВР виплата заробітної плати не проводиться два рази на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцять календарних днів, та пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата, так заробітна плата за жовтень 2013 року виплачена 14 листопада 2013 року, за січень 2014 року виплачена 17 лютого 2014 року, у звязку з чим 19 травня 2014 року у відношенні директора приватної фірми «Комплекс» ОСОБА_1 було складено протокол № 21-01-25/ 104 про адміністративне правопорушення за ч.1 ст. 41 КУАП.

В судовому засіданні особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, визнала свою вину у повному обсязі та розкаялась у вчиненому ним правопорушенні, при цьому зазначив, що виявлене порушення трудового законодавства на теперішній час усунуто.

Вислухавши особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, дослідивши матеріали справи суд вважає, що його вина у вчиненні вказаного правопорушення повністю доказана, що підтверджується матеріалами справи про адміністративне правопорушення та здобутими доказами, а саме протоколом № 21-01-25/ 104 про адміністративне правопорушення від 19 травня 2014 року (а.с.1-2), актом перевірки № 21-01-25/ 154 (а.с.3-7), копією протоколу загальних зборів приватної фірми «Комплекс» від 30 листопада 2010 року (а.с.12), копіями заяв робітників ОСОБА_1 (а.с.9), ОСОБА_2 (а.с.10) і ОСОБА_3 (а.с.11) від 30 листопада 2010 року, ОСОБА_4 від 07 травня 2012 року (а.с.13), ОСОБА_5 від 07 лютого 2013 року (а.с.14) і ОСОБА_1 від 05 вересня 2013 року (а.с.15), копіями відомостей на виплату грошей за жовтень 2013 року і січень 2014 року (а.с.16), а також поясненнями самого ОСОБА_1 як тими, що були дані ним письмово у порядку передбаченому другим реченням ч.3 ст. 256 КУАП (а.с.17) так і тими, що були дані ним усно під час розгляду справи. Відповідно до положень ст. 14 КУАП, посадові особи підлягають адміністративній відповідальності за адміністративні правопорушення, звязані з недодержанням установлених правил у сфері охорони порядку управління, державного і громадського порядку, природи, здоровя населення та інших правил, забезпечення виконання яких входить до їх службових обовязків. З урахуванням характеру вчиненого правопорушення, особи порушника, ступеня його вини, майнового стану, визнаючи обставиною, що помякшує відповідальність за адміністративне правопорушення щире розкаяння винного, обставин, що обтяжують відповідальність суд не знаходить і вважає необхідним застосувати до порушника адміністративне стягнення у вигляді штрафу в мінімально передбаченому розмірі.

Крім цього, згідно вимог ст. 401 КУАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом. В свою чергу ст. 4 Закону України «Про судовий збір» від 08 липня 2011 року № 3674-VI, ставка судового збору у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення встановлюються у розмірі 0,03 розміру мінімальної заробітної плати, що становить 36,54 грн.

Керуючись ст.ст. 14, 23-24, 27, 33-35, 401,41 ч.1, 213, 221, 246, 252, 268, 283-284 КУАП, суд

постановив:

Застосувати до ОСОБА_1 адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 510 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в сумі 36,54 грн.

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником або не неї може бути внесено протест прокурора протягом десяти днів з дня винесення постанови шляхом подання апеляційної скарги чи протесту прокурора до Апеляційного суду Херсонської області через Комсомольський районний суд м. Херсона, який виніс постанову.

Суддя: І. В. Котьо

Постанова набрала законної сили «____» _____________ 2014 року.

Відповідно до вимог ч.ч.1, 3 ст. 307 КУАП, штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п'ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження або опротестування такої постанови не пізніш як через п'ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги або протесту без задоволення.

Згідно вимог ч.3 ст. 299 КУАП та ст. 17 Закону України «Про виконавче провадження», постанова про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу підлягає примусовому виконанню відділом державної виконавчої служби після закінчення строку, встановленого частиною першою статті 307 КУАП. У звязку з чим відповідно до вимог ст.ст. 303, 308 КУАП та ст. 22 Закону України «Про виконавче провадження», у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 КУАП, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна, але не пізніше трьох місяців з дня її винесення. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з порушника стягується: подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті КУАП; та витрати на облік зазначених правопорушень, розмір яких визначається Кабінетом Міністрів України.