Справа №473/1/14-п 23.04.2014 23.04.2014 23.04.2014
Номер провадження 33/784/99/14
Ап. провадження № 33/784/99/14 Головуюча у 1-й інстанції: Домарєва Н.В.
Категорія: ст. 124 КУпАП Головуючий в суді ап. інстанції: ОСОБА_1
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 квітня 2014 року м. Миколаїв

Суддя апеляційного суду Миколаївської області Царюк В.В.

за участі секретаря: Жданової О.М.

/потерпілого: ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою потерпілого ОСОБА_2 на постанову Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 03.03.2014 року, якою відносно

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянина України, одруженого, який раніше до адміністративної відповідальності не притягувався, зареєстрованого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3, фактично проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4,

-адміністративне провадження у справі про притягнення його до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП закрито, у звязку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

-

В С Т А Н О В О В И В:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення, 11 грудня 2014 року, близько 01 год. 50 хв., на автомобільній дорозі державного значення - «Н-11» (Дніпропетровськ-Миколаїв), водій ОСОБА_3 керуючи т/з «Рено Магнум» - д/н НОМЕР_1, не врахувавши дорожню обстановку та не обравши безпечної швидкості руху, допустив зіткнення із т/з «ДАФ» - д/н НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_2, яким було виконано вимушену зупинку. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди транспортні засоби отримали механічні ушкодження.

Постановою Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 03.03.2014 року провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_3 за ст. 124 КУпАП закрито, у звязку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Своє рішення суд першої інстанції мотивував даними протоколу про адміністративне правопорушення, складеного на ОСОБА_3 та висновками спеціаліста.

Не погодившись із зазначеною постановою, потерпілий ОСОБА_4 подав апеляційну скаргу, в якій просить про скасування постанови суду та прийняття нової постанови, якою визнати ОСОБА_3 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Вважає, висновки суду про невинуватість водія ОСОБА_3 за ст. 124

КУпАП необґрунтованими та такими, що суперечать обставинам справи.

На його думку, водієм ОСОБА_3 було грубо порушено вимоги п.12.3 та 19.3 ПДР, згідно яких водій у разі засліплення його світлом фар зустрічним транспортом повинен був зменшити швидкість до такої, яка б не перевищувала безпечної за умовами фактичної видимості дороги в напрямку руху, а в разі засліплення зупинитися, не змінюючи смуги руху, внаслідок недотримання яких допустив зіткнення.

Також зазначає, що суд необґрунтовано надав перевагу висновку спеціаліста Одеського науково-дослідного інституту судових експертиз № 132 по обстеженню обставин ДТП від 10.02.2014 року, який є необґрунтованим та таким, що суперечить іншим доказам, які містяться в матеріалах справи.

Потерпілий в апеляції пояснює, що аварійна зупинка була здійсненна ним у звязку із пошкодженням автомобільної шини, після чого він зупинився та встановив знак аварійної зупинки, як того передбачають вимоги правил дорожнього руху, а висновки суду про порушення ним правил п.п. 15.11, 15.14, 9.9. (а), 9.10 (б), 9.11 ПДР є такими, що не відповідають обставинам справи.

Заслухавши пояснення потерпілого ОСОБА_2, який просив постанову суду скасувати та прийняти нову постанову, якою визнати ОСОБА_3 винним у вчиненні адміністративного правопорушення за ст. 124 КУпАП, та дослідивши матеріали справи, вважаю, що апеляційна скарга ОСОБА_2 підлягає задоволенню з наступних підстав.

Висновки суду першої інстанції про невинуватість ОСОБА_3 у вчиненні ДТП, є хибними та ґрунтуються на доказах, які не можна було приймати до уваги, та на доказах, наданих лише однією стороною, а саме ОСОБА_3

Так, зі змісту висновків спеціаліста (а.с.30) вбачається , що вони зроблені лише на поясненнях одного з учасників ДТП - ОСОБА_3. Вихідні дані про швидкість руху, розташування транспортних засобів на проїзній частині дороги, відстань видимості у світлі фар - спеціалістом взяті лише зі слів ОСОБА_3 Такі дані є сугубо субєктивними, не відповідають матеріалам справи, а тому і висновки, зроблені на підставі таких даних - є однобічними та субєктивними, а тому до уваги прийняті бути не можуть.

Оскільки висновки суду першої інстанції є однобічними та такими, що ґрунтуються на неналежних доказах, постанова про закриття провадження про адміністративне правопорушення за ст..124 КУпАП відносно ОСОБА_3 - підлягає скасуванню.

Розглянувши матеріали справи, прихожу до слідуючого.

Як вбачається зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення (а.с.1), схеми з місця пригоди (.с.2), фото таблиці (а.с.7) та пояснень водіїв ОСОБА_2 та ОСОБА_3 ( а.с. 8, 9), які вони дали зразу ж після ДТП, причиною екстреної зупинки автомобіля ДАФ під керуванням ОСОБА_2 став прокол правої передньої шини його автомобіля. Зупинку він здійснив відповідно до вимог п.19.4 ПДР. Про те, що на його автомобілі увімкнені габаритні вогні під час екстреної зупинки видно з фото №1 (а.с.7).

Водій ОСОБА_3 пояснив, що стоячий автомобіль не помітив, оскільки був осліплений світлом зустрічного автомобіля. Це не відповідає дійсності, оскільки зі схеми ДТП (а.с.2) вбачається наявний на проїзній частині тормозний слід від автомобіля « Рено», яким керував ОСОБА_3. Даний слід свідчить про те, що останній побачив перешкоду на дорозі, прийняв міри до екстреного гальмування, але цей захід не дав належних результатів, оскільки цьому завадила або невідповідна швидкість руху його транспортного засобу, або він почав застосовувати різке гальмування транспортного засобу занадто пізно.

Більш того, напрямок гальмівного шляху та розташування транспортного засобу «Рено» під керуванням ОСОБА_3 ( а.с.2) свідчать про те, що він у даній ситуації використав лише один спосіб уникнення зіткнення транспортних засобів, передбачений п.12.3 ПДР- зниження швидкості, аж до зупинки. Спроби обїзду перешкоди він, взагалі, не застосовував, тоді, як така можливість, відповідно до габаритів його автомобіля, ширини його смуги руху, та розташування транспортного засобу ДАФ ( а.с.2) - у нього була.

Таким чином, дані протоколу про порушення саме ОСОБА_3 п.2.3, 12.1, 12.3 правил дорожнього руху, відповідають фактичним обставинам справи, оскільки саме порушення ПДР з його сторони стали безпосередньою причиною зіткнення транспортних засобів у даній справі.

З аналізу наведених доказів слід зробити висновок, що саме ОСОБА_3 11.12.2013 року об 01 год. 50 хв. рухаючись на автомобілі «Рено» д.н.ВЕ 3379 ВН по а.д. Н-11 Днгіпропетровськ-Миколаїв на 241 км. у темну пору доби, не врахував дорожньої обстановки, не обрав безпечну швидкість свого транспортного засобу, при виникненні небезпеки не вжив належних заходів для негайного зупинення свого транспортного засобу, або безпечного обїзду перешкоди, допустив зіткнення з напівпричепом автомобіля НОМЕР_3 під керуванням ОСОБА_2, в результаті чого обидва автомобілі були пошкоджені, чим вчинив адміністративне правопорушення передбачене ст..124 КУпАП.

Разом з тим, враховуючи, що з моменту вчинення ОСОБА_3 адміністративного правопорушення минули строки накладення на нього адміністративного стягнення, відповідно до вимог ст.. 38 КУпАП, провадження по справі відносно ОСОБА_3, відповідно до п.7 ст.247 КУпАП, підлягає закриттю.

Керуючись ст..294 КУпАП,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Постанову судді Вознесенського районного суду Миколаївської області від 03.03.2014 року відносно ОСОБА_3 скасувати.

Постановити свою постанову, якою визнати ОСОБА_3 винним у скоєнні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

На підставі ст. 247 п.7, ст.. 38 КУпАП провадження відносно ОСОБА_3 по справі про адміністративне правопорушення закрити у звязку з закінченням строків накладення на нього адміністративного стягнення.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя апеляційного суду

Миколаївської області ОСОБА_1