Апеляційний суд Рівненської області
___________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 грудня 2014 року м. Рівне

Суддя апеляційного суду Рівненської області - Полюхович О.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Рівне матеріали адміністративної справи за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Володимирецького районного суду Рівненської області від 11 листопада 2014 року,

ВСТАНОВИВ:

Постановою Володимирецького районного суду Рівненської області від 11 листопада 2014 року ОСОБА_1 притягнутий до адміністративної відповідальності за ст. 122-2, ч.1 ст. 130 КУпАП і на нього накладено адміністративне стягнення із застосуванням ст. 36 КУпАП у виді позбавлення права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

З постанови суду слідує, що ОСОБА_1 о 02 год. 40 хв. 19.10.2014 року керував автомобілем НОМЕР_1, по вул. Варшавська в м. Сарни та не виконав вимогу працівника міліції про зупинку, поданої за допомогою жезла, проблискового маячка синього та червоного кольору. Від проходження медичного огляду на визначення стану алкогольного спяніння відмовився в присутності двох свідків, чим порушив п. 2.4, 2.5 Правил дорожнього руху України.

В поданій апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить постанову суду скасувати, провадження по справі закрити у зв'язку з відсутністю в його діях складу правопорушення. Вказує, що постанова суду не відповідає матеріалам справи та вимогам закону, оскільки суд приймаючи рішення у справі, не взяв до уваги його пояснення про те, що працівник міліції перевищив свої повноваження, призвело до порушення його прав. Зазначає, що відносно нього застосовано надто суворе стягнення. Крім того вказує, що перед тим як сісти за кермо вживав алкогольні напої.

На розгляд адміністративної справи в апеляційний суд ОСОБА_1 в судове засідання не з'явився з невідомих суду причин, хоча про розгляд справи належним чином був повідомлений.

Перевіривши матеріали справи та доводи викладені в апеляційній скарзі, суд вважає, що скарга не підлягає до задоволення з таких підстав.

Висновок суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушень, зазначених у постанові обставинах, ґрунтується на зібраних у справі та перевірених у судовому засіданні доказах, а саме: поясненнями ОСОБА_2, ОСОБА_3 (а.с. 4,6), висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції № 170 від 19.10.2014 р., відповідно до якого ОСОБА_1 відмовився від проведення освідчення ( а.с. 6 ).

Дії ОСОБА_1 за ст. 122-2, ч.1 ст. 130 КУпАП кваліфіковані вірно.

Однією з підстав притягнення особи до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП є відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Порядок такого огляду визначений ст.266 КУпАП, постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року №1103 про затвердження Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду та Інструкцією про виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС України та МОЗ України від 9 вересня 2009 року №400/666 і зареєстрованої в МЮ України 06.10.2009 р. за №931/16947.

Відповідно до цих нормативних актів оглядові підлягають лише водії транспортних засобів, щодо яких в уповноваженої особи Державтоінспекції є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного чи іншого сп'яніння, згідно з ознаками такого стану, установленими МОЗ і МВС.

Сам огляд водія проводиться безпосередньо працівником міліції на місці зупинки транспортного засобу у присутності двох свідків. Результати огляду, проведеного уповноваженою особою Державтоінспекції, зазначаються у протоколі про адміністративне правопорушення.

Як вбачається з матеріалів справи, а саме з протоколу про адміністративне правопорушення АВ2№040945 від 19.10.2014 року ОСОБА_1 о 02 год. 40 хв. 19.10.2014 року керував автомобілем НОМЕР_1, по вул. Варшавська в м. Сарни з явними ознаками алкогольного спяніння ( запах алкоголю з порожнини рота, тремтіння пальців рук, порушення мови) (а.с.2), тобто інспектор вказав підстави у звязку із якими він вважає, що останній перебуває у стані алкогольного спяніння, однак правопорушник відмовився від проходження медичного огляду на визначення стану алкогольного спяніння в присутності двох свідків, що не заперечує і сам ОСОБА_1 в поданій апеляційній скарзі вказуючи, що перед керуванням вживав алкогольні напої.

Статтею 23 КУпАП передбачено, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

При накладенні стягнення, як то передбачено ст.33 КУпАП, враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що помякшують і обтяжують відповідальність.

Призначаючи ОСОБА_1 вид і розмір адміністративного стягнення, суд першої інстанції у відповідності до вимог ст.33-36 КУпАП, врахував характер вчиненого ним правопорушення, яке є умисним, суб'єктивне ставлення останнього до вчиненого і призначив стягнення визначене у межах санкцій ст. 122-2, ч.1 ст.130 КУпАП, а тому постанова суду першої інстанції є законною та обґрунтованою, а підстав для її зміни не вбачається.

Таким чином, доводи, що наведені в апеляційній скарзі про необґрунтованість визнання ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 122-2, ч.1 ст. 130 КУпАП, спростовуються матеріалами справи та зібраними доказами.

На підставі наведеного та керуючись ст. 294 КУпАП, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Постанову Володимирецького районного суду Рівненської області від 11 листопада 2014 року відносно ОСОБА_1 залишити без зміни, а його апеляційну скаргу - без задоволення.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя: О.І.Полюхович