Провадження № 33/779/8/2014
Категорія ст. 124 КУпАП
Головуючий у 1 інстанції Пастернак І. А.
Суддя-доповідач ОСОБА_1
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 січня 2014 року м. Івано-Франківськ

Суддя Апеляційного суду Івано-Франківської області Кавацюк М.Ф.., розглянувши за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на постанову судді Івано-Франківського міського суду від 13 грудня 2013 року справу про адміністративне правопорушення за ст. 124 КУпАП, щодо ОСОБА_2 з участю ОСОБА_3, адвокатів ОСОБА_4, ОСОБА_5,-

в с т а н о в и в :

вказаною постановою ОСОБА_2,

ІНФОРМАЦІЯ_1, жителя ІНФОРМАЦІЯ_2, працюючого українця, громадянина України,-

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 грн.

Суддя мотивувала свою позицію тим, що з протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що 18 вересня 2013 року о 09 год. 55 хв. водій ОСОБА_2 керуючи транспортним засобом марки «Audi Q7» д. н. з. ВО 7377 АС не врахував важких погодніх умов, не справився з керуванням, проїхав на заборонений сигнал світлофора внаслідок чого допустив зіткнення з автомобілем НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_3 Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди автомобілі отримали механічні пошкодження.

ОСОБА_2 своїми діями вчинив правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати постанову судді та закрити провадження на підставі п.1. ч.1 ст.247 КПАП України за відсутністю у його діях події і складу адміністративного правопорушення. Свої вимоги мотивує тим, що вважає, що дана постанова винесена з порушенням вимог матеріального та процесуального закону.

Заслухавши ОСОБА_2, який підтримав доводи апеляційної скарги і просить її задовольнити, ОСОБА_3 та адвокатів ОСОБА_4, ОСОБА_5, які вважають постанову судді законною та обґрунтованою, а апеляційну скаргу безпідставною, перевіривши матеріали справи, мотиви і доводи апеляційної скарги, вирішуючи апеляційну скаргу по суті виходжу з наступного.

Згідно вимог ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і обєктивне зясування всіх обставин справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

За змістом ст. 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення повинно здійснюватися на основі суворого дотримання законності.

Згідно положень ст. ст. 280 та 283 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення суддя зобовязаний з'ясувати чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також інші обставини, необхідні для правильного вирішення справи. ОСОБА_6 судді повинна бути законною і обґрунтованою.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення, згідно положень ст. 251 КУпАП, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку суд встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Як підтверджується постановою судді Дворський В. Ф. в судовому засіданні вину не визнав, суду пояснив, що 18 вересня 2013 року близько 09 год. 55 хв. рухався в крайній правій смузі по вул. Незалежності в напрямку до центра міста. Наближаючись до регульованого перехрестя вулиць Незалежності - Залізнична - Ш. ОСОБА_7 в м. Івано-Франківську на зелений сигнал світлофора, що дозволяв йому подальший рух, в той час автомобіль НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_2 почав рух з другорядної дороги вул. Ш. Руставеллі на заборонений жовтий сигнал світлофора і виїхав на перехрестя вулиць Незалежності - Залізнична - Ш. ОСОБА_7 вже на заборонений червоний сигнал світлофора, що чітко видно з відеофайла, зафіксованого камерою зовнішнього стеження «Прикарпаттрансгаз», що працює в автоматичному режимі. А тому вважає винним в ДТП ОСОБА_2, оскільки, саме він порушив ПДР та здійснив рух на перехрестя на заборонений сигнал світлофора.

А ОСОБА_2 в судовому засіданні суду пояснив, що 18 вересня 2013 року близько 10 год. 00 хв. прямуючи в напрямку автовокзалу виїжджав з вул. Ш. ОСОБА_7 на вул. Залізничну, перетинаючи перехрестя. Почав рух на зелене світло і перетнувши умовну лінію перехрестя, знаходячись на ньому був змушений зупинитися, оскільки, всі автомобілі, що прямували з вул. Залізничної наліво в сторону моста на вул. Незалежності порушили п. 16.6 ПДР України, не пропустили його. Стверджує, що продовжував стояти на перехресті доти, поки видалась можливість завершити маневр і не створювати затор на дорозі. ОСОБА_2 стверджує, що водій, який керував автомобілем НОМЕР_3 рухався з великою швидкістю по вул. Незалежності, не врахував дорожню обстановку, внаслідок чого допустив зіткнення з його т/з. А тому вважає винним в ДТП ОСОБА_3, оскільки, саме він порушив ПДР.

В апеляції зазначено, що згідно п. 1.10 Правил дорожнього руху, керуючи транспортним засобом, водій зобов'язаний обирати швидкість, за якої він має змогу безпечно керувати транспортним засобом та контролювати його рух у конкретних дорожніх умовах , а п. 12.1 регламентує, що у разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об'єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об'їзду перешкоди.

Згідно п. 1.10 Правил дорожнього руху

небезпека для руху - зміна дорожньої обстановки (у тому числі поява рухомого об'єкта, який наближається до смуги руху транспортного засобу чи перетинає її) або технічного стану транспортного засобу, яка загрожує безпеці дорожнього руху і змушує водія негайно зменшити швидкість або зупинитися. Окремим випадком небезпеки для руху є рух у межах смуги транспортного засобу іншого транспортного засобу назустріч загальному потоку;

перехрестя - місце перехрещення, прилягання або розгалуження доріг на одному рівні, межею якого є уявні лінії між початком заокруглень країв проїзної частини кожної з доріг. Не вважається перехрестям місце прилягання до дороги виїзду з прилеглої території.

Згідно п. 12.1. Правил під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним.

Згідно п. 12.3. у разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об'єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об'їзду перешкоди.

Згідно п. 16.5. Правил у разі подання сигналу регулювальником або ввімкнення сигналу світлофора, що дозволяє рух, водій зобов'язаний дати дорогу транспортним засобам, що завершують рух через перехрестя, а також пішоходам, які закінчують перехід.

Отже, оскільки порушення ОСОБА_3 Правил дорожнього руху призвело до зіткнення транспортних засобів, саме він вчинив правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП.

Винесена судом постанова щодо наявності в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, є не повністю вмотивованою.

Апеляційним судом 13 січня 2014 року винесено постанову, якою визнано ОСОБА_3 у вчиненні данного ДТП та зазначено які пункти ПДР ним було порушено і в якій зазначено, що апеляційним судом встановлені « докази достовірно підтверджують, що водій ОСОБА_2, зупинившись на початку перехрестя вказаних вулиць на мигаючий зелений сигнал світлофора, пропустив ряд транспортних засобів, які в порушення ПДР рухались як в напрямку з вул. Залізничної так і по вул. Незалежності в напрямку з центра міста, після продовжив рух на жовтий та завершив проїзд перехрестя на червоний сигнал світлофора.

Проте такі його дії не можуть вважатись порушенням ПДР оскільки відповідно до п. 16.8 ПДР водій, який виїхав на перехрещення проїзних частин згідно із сигналом світлофора, що дозволяє рух, повинен виїхати у наміченому напрямку незалежно від сигналів світлофора на виїзді, продовжив рух свого автомобіля, не порушивши при цьому вимог ПДР.

В той же час водій ОСОБА_3, рухаючись на спуску дороги з моста, що по вул. Незалежності в напрямку центра міста, зі швидкістю як це він сам визнав, інших доказів з цього приводу не здобуто, 50 км/год., порушив вимоги п. 12.1 ПДР відповідно до якого під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, щоб мати змогу постійно контролювати його та безпечно керувати ним, порушив також і вимоги п. 12.3 ПДР який передбачає, що у разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об'єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об'їзду перешкоди, не врахував, що попереду перехрестя, хоч достовірно це бачив, бачив спершу червоний сигнал світлофора, а так його зміну на зелений, бачив у лівому ряду по ходу його руху ряд автомобілів котрі ще не продовжили рух по вул. Незалежності в напрямку до центра міста, а пропустили автомобіль ОСОБА_2, що достовірно підтверджується тим же відеозаписом з камери спостереження, не врахував, що у випадку якщо у нього не було видимості щодо того чи рухаються інші автомобілі по вказаному перехресті з вул. ОСОБА_7, оскільки як це він пояснив в суді апеляційної інстанції, у лівому ряду був автобус ( бус ) який закривав видимість, то йому слід було зменшити швидкість, і хоч він дійсно виїхав на перехрестя та зіткнувся з автомобілем ОСОБА_2 вже при зеленому для нього сигналі світлофора, але при викладених обставинах у їх сукупності слід прийти до висновку, що ОСОБА_3 порушив вимоги п. 16.5 ПДР який передбачає, що у разі подання сигналу регулювальником або ввімкнення сигналу світлофора, що дозволяє рух, водій зобов'язаний дати дорогу транспортним засобам, що завершують рух через перехрестя, а також пішоходам, які закінчують перехід.

При викладених обставинах позиція судді про те, що у діях ОСОБА_3 відсутні подія та склад вказаного адміністративного правопорушення не ґрунтуються на фактичних обставинах та на вимогах чинного законодавства, а тому слід прийти до висновку, що порушення ОСОБА_3 вказаних вище вимог ПДР і призвели до ДТП, а тому слід вважати, що він, а не ОСОБА_2, вчинив правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП.»

З огляду на наведене, враховуючи повноваження апеляційної інстанції, яка не вправі повертати матеріали органам ДАІ для доопрацювання і є в наявності постанова апеляційного суду відносно данного факту, яка вступила в законну силу, постанова суду, яка винесена всупереч чинному законодавству, підлягає скасуванню із закриттям провадження по справі на підставі ст. 247 КУпАП щодо ОСОБА_2 .

Керуючись ст. ст. 247 ч.1, 294 КУпАП України,-

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

ОСОБА_6 Франківського міського суду від 13 грудня 2013 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП скасувати, а провадження у справі відповідно до вимог п.1 ч.1 ст.247 КУпАП закрити.

ОСОБА_6 остаточна і оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Івано-Франківської області ОСОБА_1

Згідно з оригіналом

Суддя Апеляційного суду

Івано-Франківської області ОСОБА_1

Секретар судового засідання

22.01.2014 р. ОСОБА_8