Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа №33/778/112/14 Головуючий в 1 інстанції
ЄУ №320/1158/14-п ОСОБА_1
Категорія ст.173 КУпАП Доповідач Бараненко Л.Я.

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 березня 2014 р. м. Запоріжжя

Суддя апеляційного суду Запорізької області Бараненко Л.Я., за участі правопорушника ОСОБА_2, адвоката ОСОБА_3, яка представляє її інтереси, потерпілої ОСОБА_4Г та адвоката ОСОБА_5, яка представляє інтереси останньої у відкритому судовому засіданні розглянувши в залі Апеляційного суду Запорізької області апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 13.02.2014 року, якою останню притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 173 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

Постановою Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 13.02.2014 року ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянку України, яка зареєстрована та мешкає за адресою: АДРЕСА_1, працює провідним спеціалістом в Управлінні освіти Мелітопольської міської ради, реєстраційний номер звітної картки платника податків НОМЕР_1, притягнуто до адміністративної відповідальності ст. 173 КУпАП та призначено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 51 (пятдесят одна) грн.

ОСОБА_2 визнано винною у тому, що 23.09.2013 року вона грубо порушуючи громадський порядок, з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю та винятковим цинізмом, висловлювалась нецензурною лайкою в адресу ОСОБА_4 в приміщення Мелітопольського міськрайоиного суду за адресою м. Мелітополь, вул. Шмідта, 11.

На вищевказану постанову ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального права просить постанову суду скасувати та закрити провадження у вказаній справі у звязку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

В судовому засіданні ОСОБА_2 та адвокат ОСОБА_3, підтримали доводи апеляційної скарги, а також зазначали що провадження у вказаній справі підлягає закриттю також і через те, що на сплинув строк притягнення накладення адміністративного стягнення.

Потерпіда та її адвокат в свою чергу заперечували проти доводів права рушника і вважали що постанова суду є законною та обґрунтованою.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи, наведені ОСОБА_2 у апеляційній скарзі, заслухавши пояснення правопорушника, потерпілої та їх адвокатів, суд вважає скарга підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

Суд першої інстанції після оцінки доказів, в порядку ст. 252 КУпАП, відповідно до якої, орган (посадова особа) за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, дійшов висновку про наявність в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення передбаченого ст. 173 КУпАП.

Місцевий суд за основу прийнятого рішення поклав покази потерпілої ОСОБА_4, свідків які надавались в судовому засіданні та покази самого правопорушника.

Доводи апелента про те, що усі свідки окрім секретяря судового засідання і прокурора є заінтересованими особами внаслідок чого не можуть братися до уваги є безпідставними, адже усі свідки перед їх допитом були попереджені про кримінальну відповідальність за ст. 384, 385 КК України і підстав для сумніву в обєктивності свідчень не має, оскільки свідчення узгоджуються між собою, є послідовними, і також узгоджуються з показами свідка ОСОБА_6 (секретар судового засідання) що ОСОБА_2 підійшла до ОСОБА_4

Доводи апелента про те, що ОСОБА_6 і ОСОБА_7 прямо не вказували на те, що ОСОБА_2 нецензурно висловлювалась в адресу ОСОБА_4 є слушними, але в повній мірі не спростовують наявності протиправної поведінки ОСОБА_2, адже покази вказаних свідків узгоджуються з показами інших свідків.

Що стосується міркувань апелянта про те, що однією з підстав для скасування рішення місцевого суду може слугувати те, що протокол про адміністративне правопорушення складено з порушеннями ст. 256 КУпАП, оскільки правопорушнику не були забезпечені права передбачені ст. 268 КУпАП, слід зазначити, що протокол про адміністративне правопорушення не є доказом у справі, а лише фіксує певний факт. Протокол складався на підставі матеріалів, які надійшли дільничному інспектору міліції після закриття кримінального провадження в присутності ОСОБА_2. У вказаних матеріалах були відсутні данні про час правопорушення. Тому доводи про порушення вимог ст. 256 КУпАП при складанні протоколу в цьому контексті є безпідставними. Правопорушник в своїх поясненнях суду показала що зауважень до ДІМ с приводу складання протоколу у неї не було. Факт того, що ДІМ не в повному обємі розяснив правопорушнику на момент складання протоколу не може слугувати підставою для скасування прийнятого судом рішення, тим більше, що в суді, права передбачені 268 КУпАП були розяснені ОСОБА_2 і повністю нею реалізовані, у тому числі в тій частині на яку посилається апелянт (право на допомогу адвоката).

Суд апеляційної інстанції погоджується з тим, що в діях ОСОБА_2 була відсутня така кваліфікуюча ознака обєктивної сторони складу правопорушення передбаченого ст. 173 КУпАП, як нецензурна лайка, але суд вважає, що в діях ОСОБА_2 були такі ознаки, як образливі висловлювання і чіпляння до громадян в громадському місці, тому дії останньої кваліфіковані судом першої інстанції вірно.

Стовно міркувань правопорушника та її адвоката про те, що сплинув строк накладення стягнення через що, на їх думку, провадження підлягає закриттю, слід зазначити, що відповідно ч. 4 ст. 38 КУпАП у разі закриття кримінального провадження, але за наявності в діях порушника ознак адміністративного правопорушення, адміністративне стягнення може бути накладено не пізніш як через місяць з дня прийняття рішення про закриття кримінального провадження.

Постанова органу досудового розслідування була винесена 14 січня 2014 р., а оскаржувана постанова суду 13 лютого2014 року, тобто місячний термін накладення стягнення не сплив, а тому підстав для закриття справи відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП не має.

За перелічених обставин апеляційний суд вважає, що прийняте судом рішення в цілому відповідає вимогам матеріального і процесуального закону тому підстав для скасування постанови немає.

Однак з постанови необхідно виключити вказівку про те, що ОСОБА_2 у відповідному місці і відповідний час грубо порушуючи громадський порядок, з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю та винятковим цинізмом, висловлювалась нецензурною лайкою, а замість того зазначити, що остання грубо порушуючи громадський порядок, образливо висловлювалась та чіплялась до громадян в громадському місці.

Керуючись ст. 294 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовільнити частково.

Виключити з постанови місцевого суду вказівку про те, що ОСОБА_2 у відповідному місці і відповідний час грубо порушуючи громадський порядок, з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю та винятковим цинізмом, висловлювалась нецензурною лайкою, а замість того зазначити, що остання грубо порушуючи громадський порядок, образливо висловлювалась та чіплялась до громадян в громадському місці.

В решті постанову Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 13.02.2014 року, якою ОСОБА_2, притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 173 КУпАП, залишити без змін.

Постанова Апеляційного суду Запорізької області є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя апеляційного суду

Запорізької області ОСОБА_8