Справа № 159/6155/14-п
Провадження № 3/159/2127/14
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Ковель 08 грудня 2014 року

Суддя Ковельського міськрайонного суду Волинської області Восковська О.А., за участі секретаря Горішної Н.В., розглянувши матеріали справи, які надійшли від ВДАІ (з обслуговування м.Ковеля і району) УДАІ УМВС України в Волинській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, проживаючого в ІНФОРМАЦІЯ_2, непрацюючого,

за ст.130 ч.1 КУпАП,-

в с т а н о в и л а:

ОСОБА_1 25.09.2014 року о 13.05 годині в м. Ковелі по вул. Шевченка керував автомобілем «Фольксваген» державний номер «WY 8669 V» перебуваючи в стані наркотичного спяніння, чим порушив п.п.2.9а ПДР України.

ОСОБА_1 у судовому засіданні факт вчинення ним правопорушення не визнав, та суду пояснив, що наркотичних засобів не вживає і 25.09.2014 року був зупинений інспектором ВДАІ ОСОБА_2, який мав намір скласти відносно нього протокол за інше правопорушення, однак, між ними виник словесний конфлікт, він зробив інспектору зауваження щодо його поведінки, після цього, за ініціативою інспектора, вони поїхали в центральну лікарню, де у нього було відібрано аналіз сечі, при цьому, такий аналіз відбирався у разову пластмасову ємність, та було встановлено, що він перебував у стані наркотичного сп»яніння. З таким висновком лікаря він не погоджується, оскільки відібрання у нього біологічних зразків та перевірка на стан наркотичного сп»яніння проводилась з порушенням вимог інструкції, - в одну ємність, - при цьому настоює, що сам він не знаходився в стані наркотичного чи іншого сп»яніння. У протоколі про адміністративне правопорушення власноручно написав про те, що був у стані наркотичного сп»яніння, оскільки на нього чинився тиск інспектором ВДАІ, зокрема, була висловлена погроза вилучити транспортний засіб, однак, посвідчення водія у нього не вилучали. Просить закрити провадження в справі за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Інспектор Євтушик В.М. у судовому засіданні пояснив про те, що 25.09.2014 року він разом з начальником ВДАІ ОСОБА_3 знаходився на службі і патрулював на вул. Шевченка в м. Ковелі. Побачивши автомобіль «Фольксваген» з іноземними номерними знаками звернув увагу на те, що водій, керуючи автомобілем, одночасно розмовляв по мобільному телефону, що прямо заборонено Правилами дорожнього руху України, і з цього приводу зупинив транспортний засіб. ОСОБА_1, який знаходився за кермом «Фольксвагена», відразу почав поводитись агресивно та неадекватно до обстановки, погрожувати йому, не реагував на зауваження. Крім того, поведінка ОСОБА_1 була явно підозрілою, при цьому, запаху спиртного від останнього не було, і він запропонував йому проїхати в лікарню для визначення його стану, на що той погодився. У лікарні в ОСОБА_1 було взято аналізи сечі та встановлено, що він знаходився в стані наркотичного сп»яніння. Аналіз відбирався лікарем, у присутності іншого лікаря за допомогою експрес-тестів, які були привезені з відділу боротьби з незаконним обігом наркотичних засобів Ковельського МВ та використання яких дозволено в Україні. Після цього, ОСОБА_1 було доставлено в міськрайвідділ міліції для складання протоколу про адміністративне правопорушення, де він в присутності інших осіб у кабінеті державтоінспекторів особисто, без будь-якого тиску чи погроз, підтвердив у поясненнях про те, що перебував у стані наркотичного сп»яніння. При цьому, у кабінеті була присутня діловод ОСОБА_4, також ОСОБА_1 зателефонував до своїх друзів співробітників МВ ОСОБА_5 та ОСОБА_6, які прийшовши в кабінет, розпитували, що трапилось. Пояснив також, що раніше ОСОБА_1 неодноразово притягався до адміністративної відповідальності за порушення ПДР України, свою вину у скоєнні правопорушення визнавав, про що і написав у протоколі, при цьому, при складанні протоколу про адміністративне правопорушення він особисто роз»яснив ОСОБА_1 його права та обов»язки, про що останній також підписався у протоколі.

Суд, заслухавши пояснення ОСОБА_1 та інспектора ВДАІ ОСОБА_2, покази свідків, дослідивши письмові докази у справі, приходить до висновку, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КпАП України з наступних підстав.

Відповідно до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Як убачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії АВ2 №010479 від 25.09.2014 року ОСОБА_1 о 13.05 годині в м. Ковелі по вул. Шевченка керував автомобілем «Фольксваген» державний номер «WY 8669 V» перебуваючи в стані наркотичного спяніння, чим порушив п.п.2.9а ПДР України. Згідно даних у протоколі самим ОСОБА_1 письмових пояснень, останній визнав факт перебування його у стані наркотичного сп»яніння.

Твердження ОСОБА_1 про те, що такі письмові пояснення були написані ним під тиском інспектора спростовані показами свідка ОСОБА_4, яка показала суду, що працює діловодом в Ковельському МВ і саме знаходилась у кабінеті держінспекторів на третьому поверсі приміщення міськрайвідділу, коли приїхали інспектор Євтушик В.М. з ОСОБА_1 для складання адмінпротоколу. Показала, що будь-якого тиску чи погроз на ОСОБА_1 з боку інспектора не чинилось, крім того, інспектор у її присутності роз»яснив ОСОБА_1 його права. Також показала, що в її присутності в кабінет приходили двоє співробітників міліції - знайомих ОСОБА_1, - які розмовляли з інспектором та з ОСОБА_1, про що саме, вона не знає.

Свідки ОСОБА_5 та ОСОБА_6 показали суду про те, що вони є співробітниками Ковельського МВ та є товаришами ОСОБА_1 і приходили в кабінет держінспекторів, який знаходиться на третьому поверсі міськрайвідділу, як тільки дізнались, що відносно ОСОБА_1 складають протокол про адміністративне правопорушення, щоб дізнатись, що ж саме трапилось. Як показали свідки, будь-якого тиску на ОСОБА_1 з боку інспектора не було, про що саме вони говорили на даний час не пам»ятають. Крім того, свідок ОСОБА_6 показав суду про те, що того ж дня за кілька годин до затримання ОСОБА_1, останній підвозив його в особистих справах, при цьому стану сп»яніння на той час він у нього не помічав і знає про те, що ОСОБА_1 не вживає наркотичних засобів.

Такі показання свідка ОСОБА_6 в тій частині, що 25.09.2014 року ОСОБА_1 не перебував у стані наркотичного сп»яніння, та пояснення самого ОСОБА_1 з цього приводу спростовуються актом №19 медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп»яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 25.09.2014 року, згідно якого в ОСОБА_1 було виявлено стан наркотичного сп»яніння, а саме, результат тесту на маріхуану серії 020713 був позитивний(за дослідженням біологічного середовища сечі). Крім того, при огляді ОСОБА_1 лікарем ОСОБА_7 було встановлено, що поведінка ОСОБА_1 збуджена, роздратована, напружена, сам він був непосидючий, метушливий та говіркий, реакція на світло була млява, зіниці розширені (а.с.34).

Таке медичне обстеження було проведено на підставі направлення №19 від 25.09.2014 року державтоінспектора ОСОБА_2 у зв»язку із поведінкою ОСОБА_1, яка не відповідала обстановці (а.с.32).

Зазначені вище обставини підтверджені і висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп»яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 25.09.2014 року, з яким, - згідно наявного у висновку підпису, - був належним чином ознайомлений і сам ОСОБА_1 (а.с.33). Згідно матеріалів справи, такий висновок ОСОБА_1 не оспорювався, а наявність наданого захисником ОСОБА_1 консультативного висновку спеціаліста №2541 від 29.09.2014 року про те, що ознак сп»яніння в ОСОБА_1 не виявлено, як і не виявлено в сечі наркотичнох речовин (а.с.29), не спростовує встановлених вище обставин справи, оскільки таке обстеження особи проводилось по сплину чотирьох днів від дня описуваних вище подій, що не дає об»єктивної оцінки подіям 25.09.2014 року. Наявність в ОСОБА_1 медичної довідки та сертифікатів щодо придатності керування транспортним засобом (а.с.30,31) не спростовують встановлених вище обставин справи.

Крім того, як показав суду допитаний в якості свідка лікар ОСОБА_7, відібрання біологічного середовища сечі в ОСОБА_1 для дослідження проводилось на підставі письмового направлення державтоінспектора ОСОБА_2 і в приміщенні лікарні ОСОБА_1 також поводився неадекватно, обзивав інспектора принизливими словами та погрожував йому розправою. Показав також, що сеча дійсно відбиралась в ОСОБА_1 лише в одну пластмасову одноразову ємність, однак, в його присутності і лабораторне дослідження проводилось за допомогою експрес-тестів, привезених співробітниками міліції що на даний час дозволено Міністерством охорони здоров»я, а відібрання сечі в одну ємність проводиться відповідно до наказу обласного відділу здоров»я. Показав також, що експрес тести в лікарні відсутні по причині відсутності коштів для їх придбання. Дослідження за допомогою тестів проводились ним в присутності не лише ОСОБА_1 та інспектора Євтушика В.М., а й в присутності лікаря-нарколога ОСОБА_8 та медсестри ОСОБА_9, яка вносила результати тестів до журналу. Показав, що експрес-тести мають дві смужки контрольну та тестову, які занурюються в біологічне середовище сечу, при цьому, контрольна вказує на дійсність тесту, а тестова на наявність чи відсутність наркотичної речовині в організмі людини, а саме при відсутності показника на тестовій смужці протягом 4-7 хвилин за тестом на марихуану він є позитивним, тобто, вказує на наявність такої наркотичної речовини в організмі. Обидва експрес-тести, за допомогою яких проводились дослідження були придатними для використання за своїм станом та строком використання, що перевірено було за допомогою контрольної смужки тесту. Проведений щодо ОСОБА_1 експрес-тест на амфітаміни виявився негативним, що вказувало на відсутність в його організмі такої наркотичної речовини, а тест на маріхуану був позитивним, що вказувало на наявність в його організмі такої наркотичної речовини.

Дані обставини підтвердила суду і свідок ОСОБА_9, яка показала, що дійсно дослідження сечі ОСОБА_1 на наявність у ній наркотичних речовин проводилось за допомогою експрес-тестів, які були привезені працівниками міліції і такі тести були придатні для використання за своїм станом, який перевірявся, у тому числі, і за строком придатності, про що було вказано і в журналі, куди вона особисто вносила результати дослідження. Показала також, що сеча в ОСОБА_1 відбиралась в присутності лікаря-нарколога в приміщенні туалету, за чим спостерігав безпосередньо лікар та відразу ж передав ємність з біологічною речовиною їй для дослідження і вже вона особисто відкривала експрес-тест, який був у закритій упаковці, та разом з лікарем проводила дослідження по тесту на маріхуану, результат виявився позитивним. Підтвердила, що поведінка ОСОБА_1 в лікарні була неадекватною, він помітно нервував та погрожував працівникам міліції.

Такі показання свідків ОСОБА_7 та ОСОБА_9 підтверджують не лише факт проведення дослідження біологічної речовини ОСОБА_1 для визначення наявності наркотичної речовини в організмі останнього за допомогою експрес-тестів, а й підтверджують те, що такі тести були перевірені медичним персоналом на предмет їх придатності для використання як по даті такого використання, так і по контрольній смужці самого тесту, яка як підтвердили свідки, показала, що тест дійсний.

Відповідно до п.3.10. Інструкції про виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп»яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом від 09.09.2009 року №400/666 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 06.10.2009 року за №931/16947( далі Інструкції ), зразки біологічного середовища для лабораторного дослідження відбираються у дві ємності, при цьому, вміст однієї ємності використовується для первинного дослідження, вміст другої ємності зберігається протягом 90 днів. Відповідно до п.3.12. Інструкції предметом дослідження біологічного середовища можуть бути слина, сеча та змиви з поверхні губ, шкірного покриву обличчя і рук. Згідно п.3.22. згаданої Інструкції висновки, щодо результатів медичного огляду на стан сп»яніння, складені з порушенням вимог цієї Інструкції, вважаються недійсними.

Судом встановлено, що відібрання біологічного середовища сечі в ОСОБА_1 25.09.2014 року лікарем ОСОБА_7 для проведення дослідження на встановлення стану наркотичного сп»яніння було проведено з порушенням вимог п.3.12. Інструкції, однак, таке порушення відібрання біологічного середовища (сечі) в одну пластикову ємність замість двох, - не спростовує факту наявності в сечі ОСОБА_1 наркотичного засобу та не може слугувати підставою для закриття провадження у даній справі за відсутністю складу адміністративного правопорушення в діях ОСОБА_1, оскільки, як встановлено судом вище, склад такого правопорушення в діях останнього доведено зібраними в справі доказами.

Покликання захисника ОСОБА_1 на недопустимість проведення лабораторного дослідження за допомогою експрес-тестів спростовується Наказом Державної служби України з лікарських засобів від 13.03.2012 року №183 та Додатку до такого Наказу з Переліком зареєстрованих МОЗ України медичних виробів, які вносяться до Державного реєстру медичної техніки та виробів медичного призначення, серед яких вказано і назву та номер експрес-тесту, за допомогою якого, як показав свідок ОСОБА_7, було визначено стан наркотичного сп»яніння ОСОБА_1

Крім того, як убачається з наданої захисником ОСОБА_1 письмової відповіді Ковельського МТМО від 03.12.2014 року №4312/10-2.14, лабораторне дослідження сечі ОСОБА_1 для виявлення наркотичних речовин було проведено за допомогою експрес-тестів, - відповідно до Наказу №206.од від 01.07.2014 року Волинської обласної державної адміністрації Управління охорони здоров»я та Методичних рекомендацій «Використання експрес-тестів на наявність психотропних речовин у загально медичній практиці» Українського науково-дослідного інституту соціальної, судової психіатрії та наркології, - що так підтверджує правомірність визначення стану наркотичного сп»яніння ОСОБА_1 за допомогою експрес-тестів. При цьому, вимірювальна техніка та обладнання не використовувались.

Із урахуванням наведеного, суд приходить до висновку, що наведеними вище доказами у справі доведено той факт, що 25.09.2014 року о 13.05 годині ОСОБА_1 керував транспортним засобом в стані наркотичного сп»яніння, а допущене лікарем при відібранні зразків біологічного середовища ОСОБА_1 порушення (відібрання сечі в одну ємність) не спростовує факту перебування ОСОБА_1 стані наркотичного сп»яніння та не може виключати наявності в діях останнього складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КпАП України.

Не визнання ОСОБА_1 своєї вини у скоєнні адміністративного правопорушення розцінюється судом як намагання останнього уникнути адміністративної відповідальності за скоєне та повністю спростовується дослідженими судом наведеними вище доказами у справі.

Визначаючи вид адміністративного стягнення, який слід накласти на ОСОБА_1, суд враховує характер вчиненого правопорушення та особу правопорушника в їх сукупності, ступінь його вини, майновий стан, наявність обставин, що помякшують та обтяжують відповідальність. Так, судом враховується те, що ОСОБА_1 протягом 2014 року вже неодноразово притягався до адміністративної відповідальності за порушення ПДР України, своєї вини у скоєнні адміністративного правопорушення не визнав, будь-яких пом»якшуючих обставин у даній справі немає, у зв»язку з чим суд приходить до висновку про те, що відносно ОСОБА_1 слід обрати адміністративне стягнення у виді позбавлення права керувати транспортними засобами строком на один рік.

Крім того, згідно ст.40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом».

Відповідно до Закону України «Про судовий збір» із внесеними змінами від 19.09.2013 року №590-VІІ, з ОСОБА_1В слід стягнути в користь держави судовий збір в сумі 36,54 гривень.

Керуючись ст.ст.33, 40-1,130 ч.1, 221, 283, 284 п.1 КУпАП, Закону України «Про судовий збір», суддя, -

П О С Т А Н О В И Л А:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.130 ч.1 КУпАП та накласти на нього адмінстягнення у виді позбавлення права керувати транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 в користь держави судовий збір (Найменування суду - Ковельський міськрайонний суд Волинської області, Отримувач коштів - Ковельське УДКСУ (м.Ковель) 22030001, ОСОБА_4 отримувача (код за ЄДРПОУ )- 37788874, Рахунок отримувача 0004, Банк отримувача - ГУДКСУ у Волинській області, ОСОБА_4 банку отримувача 803014, Призначення платежу: судовий збір за розгляд справи в Ковельському міськрайонному суді Волинської області, код 02890423) в сумі 36 (тридцять шість) гривень 54 копійки.

Постанова може бути оскаржена до апеляційного суду Волинської області шляхом подачі апеляційної скарги (протесту) протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Ковельського міськрайонного судуОСОБА_10