П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 грудня 2014 року Суддя Придніпровського районного суду м. Черкаси Макаренко І.В., розглянувши адміністративну справу, яка надійшла з відділення ДАІ з обслуговування м. Черкаси при УДАІ УМВС України в Черкаській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, жителя ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянина України за ч. 1 ст. 130 КУпАП, -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 31 жовтня 2014 року о 03.50 год. керував автомобілем «ОПЕЛЬ КАДЕТ» номерні знаки 63504 МА по вул. Смілянській, 4 в м. Черкаси в стані алкогольного спяніння, чим порушив п. 2.9а Правил дорожнього руху України.

Правопорушник в судове засідання зявився, вину у вчиненні адміністративного правопорушення не визнав та пояснив, що він автомобілем не керував, він сидів в автомобілі, коли до нього підійшли працівники ДАІ. Просив не позбавляти його посвідчення водія, так як керування транспортними засобами це єдине джерело доходу його сімї.

Дослідивши матеріали справи вважаю, що в діях правопорушника є склад адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме: „керування транспортними засобами в стані алкогольного спяніння і його вина підтверджується:

- протоколом про адміністративне правопорушення;

- висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції;

- рапортом інспекторів взводу супроводження;

- поясненнями свідків ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4.

Помякшуючих та обтяжуючих відповідальність правопорушника обставин не вбачається.

З урахуванням характеру вчиненого правопорушення, особи порушника, ступені його вини та майнового стану, відсутності обставин, що пом?якшують та обтяжують відповідальність порушника, враховуючи, що для виконання роботи, яка є єдиним джерелом прибутку його сімї, необхідне право керування транспортним засобом, а тому позбавлення його права керування позбавить засобів для існування як його самого, так і його сімю, вважаю за можливе призначити правопорушнику стягнення у вигляді мінімального штрафу, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, не призначаючи більш тяжке стягнення передбачене санкцією цієї статті, так як застосування цього стягнення буде достатнім для його виховання в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень, як самим правопорушником так і іншими громадянами.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Відповідно до ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» від 08 липня 2011 року, у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення стягується судовий збір, ставка якого 0,03 розміру мінімальної заробітної плати, що дорівнює 36,54 грн.

Керуючись ст. 40-1, ч. 1 ст. 130, ст. ст. 280, 283, 284 КУпАП, -

п о с т а н о в и в:

Визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення в виді штрафу в розмірі 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що дорівнює 3 400 (три тисячі чотириста) гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 0,03 розміру мінімальної заробітної плати, що дорівнює 36,54 грн.

Постанова може бути оскаржена до апеляційного суду Черкаської області особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником або на неї може бути внесено подання прокурором упродовж десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя: ОСОБА_5