АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Провадження №33/790/415/14
Категорія: ст.124 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05.08.2014 року м. Харків

Суддя апеляційного суду Харківської області Цілюрик В.П. за участю особи, у відношенні якої винесено постанову по справі про адміністративне правопорушення ОСОБА_1, його захисника адвоката ОСОБА_2, захисника іншої особи, у відношенні якої винесено постанову по справі про адміністративне правопорушення ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_4, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові адміністративну справу за апеляційними скаргами ОСОБА_4 та ОСОБА_1 на постанову Київського районного суду м. Харкова від 23 червня 2014 року по справі про адміністративне правопорушення у відношенні ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, мешкаючого за адресою: АДРЕСА_1, та ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянина України, мешкаючого за адресою: АДРЕСА_2 за ст. 124 КУпАП,-

в с т а н о в и в :

Постановою судді Київського районного суду м. Харкова від 23.06.2014 року провадження у справі про адміністративне правопорушення за ст. 124 КУпАП у відношенні ОСОБА_1 закрито у звязку із закінченням строку притягнення до адміністративної відповідальності, передбаченого ст. 38 КУпАП.

Цією ж постановою судді провадження у справі у відношенні ОСОБА_3 також закрито у звязку із закінченням строку притягнення до адміністративної відповідальності, передбаченого ст. 38 КУпАП.

Як вказав суддя в постанові, 22.09.2013 року о 15-00 год. в м. Харкові ОСОБА_1 керував автомобілем НОМЕР_1 та рухався по вул. Весніна на регульованому перехресті з вул. Пушкінська на зелене світло, не надав дорогу автомобілю НОМЕР_2, який закінчував проїзд перехрестя, в результаті чого сталось зіткнення.

В свою чергу, водій ОСОБА_3, керуючи автомобілем НОМЕР_3, по вул. Пушкінська в м. Харкові на перехресті з вул. ОСОБА_5 проїхав на забороняючи червоне світло світлофора, внаслідок чого трапилось зіткнення з автомобілем Volkswagen Jetta.

В результаті дорожньо-транспортної пригоди автомобілі зазнали механічних ушкоджень.

У відношенні обох водіїв і ОСОБА_3, і ОСОБА_1 були складені протоколи про адміністративне правопорушення.

При розгляді справи суддя прийшов до висновку, що у порушенні вимог п. п. 8.7.3 е, 8.10 та 16.3 Правил дорожнього руху України (ПДР), що призвело до дорожньо-транспортної події (ДТП) винен лише водій ОСОБА_1, але враховуючи, що сплигнули строки притягнення до адміністративної відповідності провадження у справі закрив з цієї причини, а в діях водія ОСОБА_3 порушень вимог ПДР України, що знаходились у причинно-слідчому звязку із пригодою, не встановив, але провадження у справі закрив також у звязку з закінченням строку притягнення до адміністративної відповідальності, передбаченого ст. 38 КУпАП.

Не погоджуючись із рішенням судді, захисник ОСОБА_3 адвокат ОСОБА_4 подав апеляцію, в якій, посилаючись на те, що суддя першої інстанції при розгляді справи про адміністративне правопорушення у відношенні ОСОБА_3 та ОСОБА_1 не належним чином дослідив усі матеріали та обставини справи, не врахував пояснення свідків, а тому просив постанову судді скасувати та прийняти нову постанову про закриття провадження у справі ОСОБА_3 у звязку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

До апеляційного суду Харківської області також надійшла апеляційна скарга ОСОБА_1, який вважає, що суд першої інстанції виніс рішення з порушенням норм як матеріального, так і процесуального права, односторонньо проаналізував висновок експерта, а тому просить постанову Київського районного суду скасувати та постановити нове законне та обґрунтоване рішення, яким провадження у справі відносно нього закрити у звязку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

.Заслухавши апелянтів, захисника ОСОБА_2І, які підтримали свої апеляційні скарги, перевіривши матеріали справи та доводи апеляцій, вважаю, що апеляційні скарги підлягають задоволенню частково.

При розгляді справи про адміністративне правопорушення суд, відповідно до вимог ст.ст. 245, 280 КУпАП, повинен з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші факти, що мають значення для правильного вирішення справи.

Зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення серії АВ 2 № 509661 від 22.09.2014 року вбачається, що 22 вересня 2013 року о 15:00 годині в м. Харків ОСОБА_1 керував автомобілем VOLKSWAGEN JETTA, номерний знак НОМЕР_4, та рухався по вул. ОСОБА_5 на регульованому перехресті з вул. Пушкінська, на зелене світло не надав дорогу автомобілю MITSUBISHI PAJERO, номерний знак НОМЕР_5, який закінчував проїзд перехрестя, в результаті чого сталося зіткнення, автомобілі механічно пошкоджено, завдана матеріальна шкода .Водій ОСОБА_1 порушив вимоги п. 16.5 Правил дорожнього руху України.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення від 13.11.2013 року (серія АВ2 №514688), 22 вересня 2013 року о 15:00 годині в м. Харків, ОСОБА_3, керуючи автомобілем MITSUBISHI PAJERO, номерний знак НОМЕР_5, рухався по вул. Пушкінська на перехресті з вул. ОСОБА_5 та проїхав на забороняючи червоне світло світлофора, внаслідок чого трапилось зіткнення з автомобілем VOLKSWAGEN JETTA, номерний знак НОМЕР_4. В результаті зіткнення автомобілям заподіяна матеріальна шкода. Водій ОСОБА_3 порушив вимоги п. 8.7.3 е Правил дорожнього руху України.

Апеляційний суд вважає, що виходячи із складених та направлених до суду у відношенні обох водіїв протоколів (а.с.1-2), пояснень учасників ДТП та свідків суд першої інстанції зробив правильний висновок про винуватість водія ОСОБА_1 у порушенні ПДР України, яка перебуває у причинному звязку з ДТП.

При цьому суд безпосередньо дослідив протоколи про адміністративне правопорушення, пояснення учасників ДТП (а.с.5, 6, 8, 9), пояснення свідків (а.с.7, 10), схему наслідків дорожньо-транспортної пригоди (а.с.4).

Дослідивши в судовому засіданні висновок судової авто-технічної експертизи № 2659/5771 від 26.05.2014 року та заслухавши пояснення експерта ОСОБА_5, апеляційний суд вважає, що судом першої інстанції в порушення вимог ст.ст. 251, 252 КУпАП вказаному висновку, як обєктивному доказу у справі, не була надана у повній мірі належна оцінка.

Експертом зазначено, що пояснення водія ОСОБА_6 в частині швидкості руху його автомобіля в момент ДПТ в межі 5 км/год. спростовуються експертними дослідженнями, які свідчать, що швидкість його автомобіля була 28…30 км/год. Разом з тим, експертні дослідження підтвердили пояснення ОСОБА_3 щодо швидкості його автомобіля в момент зіткнення в межі 50-52 км/год. Експерт прийшов до висновку, що в даній дорожньо-транспортній пригоді водій ОСОБА_1 повинен був діяти відповідно до вимог п. 8.7.3 е, 8.10 та 16.3 ПДР України, а водій ОСОБА_3 п. 8.7.3 е ПДР України і для попередження зіткнення шляхом виконання зазначених пунктів Правил дорожнього руху України в жодного з водіїв не було перешкод технічного характеру. При цьому експерт прийшов до висновку про невідповідність дій водія ОСОБА_1В вимогам п. 8.7.3 е, 8.10 та 16.3 ПДР України та з технічної точки зору знаходились у причинному звязку з виникненням даної ДТП, а встановити невідповідність дій водія ОСОБА_3 вимогам ПДР неможливо лише з причини неспроможності пояснень ОСОБА_1 щодо швидкості руху його автомобіля в момент ДТП. При цьому апеляційний суд відмічає, що експертом безпідставно оцінювалась відповідність дій ОСОБА_3 вимогам ПДР у випадку руху автомобіля MITSUBISHI PAJERO на ввімкнений жовтий сигнал світлофору, так як саме така інформація експерту не надавалась.

У звязку з викладеним апеляційний суд приходить до висновку про винуватість обох водіїв в порушенні ними вимог Правил дорожнього руху України, що підтверджується змістом наведених вище протоколів про адміністративне правопорушення, висновків експертизи, пояснень ОСОБА_1 та ОСОБА_3, а також поясненням свідка ОСОБА_7, які підтверджують зміст пояснень ОСОБА_3, та свідка ОСОБА_8, які підтверджують зміст пояснень ОСОБА_1

Виходячи з вищевикладеного, приходжу до висновку, що постанова судді підлягає скасуванню, через неповне зясування всіх обставин справи, а також невідповідності висновку суду у мотивувальній частині постанови щодо недоведеності вини водія ОСОБА_3 у порушенні ПДР та рішення суду у резолютивній частині щодо підстав закриття відносно останнього провадження у звязку з закінченням строку притягнення до адміністративної відповідальності, передбаченого ст. 38 КУпАП.

Враховуючи ту обставину, що на момент розгляду справи сплив строк накладення на ОСОБА_1 та ОСОБА_3 адміністративного стягнення, передбачений ст. 38 КУпАП, провадження у справі підлягає закриттю.

Керуючись ст. ст. 38, 294 КУпАП, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційні скарги ОСОБА_1 та ОСОБА_3 задовольнити частково.

Постанову судді Київського районного суду м. Харкова від 23 червня 2014 року у справі про адміністративне правопорушення у відношенні ОСОБА_1 та ОСОБА_3 скасувати.

Прийняти нову постанову, якою визнати ОСОБА_1 та ОСОБА_3 винними у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Провадження по справі у відношенні ОСОБА_1 та ОСОБА_3 закрити у звязку із закінченням строку накладення адміністративного стягнення, передбаченого ст. 38 КУпАП.

Постанова є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя апеляційного суду

Харківської області ОСОБА_9