Справа № 157/1122/14-п
Провадження №3/157/626/14
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 серпня 2014 року місто Камінь-Каширський

Суддя Камінь-Каширського районного суду Волинської області Гамула Б.С., при секретарі Семенюк О.В., з участю представника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, розглянувши матеріали, які надійшли від відділення ДАІ по обслуговуванню м. Каменя-Каширського і району та АТІ УДАІ УМВС України у Волинській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, жителя ІНФОРМАЦІЯ_2, пенсіонера,

за ч. 4 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

встановив:

ОСОБА_2 4 серпня 2014 року о 8 год. 40 хв. на автодорозі Т-03-08 між селами Видерта та Грудки Камінь-Каширського району Волинської області, керуючи автомобілем марки «ВАЗ 2103», державний номерний знак НОМЕР_1, виконуючи маневр поворот ліворуч, не переконався, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, не увімкнув покажчик повороту завчасно до початку маневру, чим змусив водія ОСОБА_3, який керував автомобілем марки «Ніссан Прімастар», державний номерний знак НОМЕР_2, різко гальмувати та змінити напрямок руху, чим порушив п.п. 9.4, 10.1 Правил дорожнього руху України.

Своїми діями ОСОБА_2 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 122 КпАП України.

ОСОБА_2 в судовому засіданні свою вину у вчиненні даного правопорушення не визнав. Пояснив, що 4 серпня 2014 року виїхав власним автомобілем ВАЗ із с. Видерта в сторону с. Грудки Камінь-Каширського району. Відїхавши від села приблизно 300 м., вирішив повернути ліворуч на польову дорогу. Подивився у дзеркало та помітив, що позаду нього в попутному напрямку на відстані приблизно 100 м рухається мікроавтобус червоного кольору. Оскільки відстань між ними була чималою, а він уже наближався до перехрестя, рухаючись зі швидкістю 40 км/год, тому вирішив розпочати маневр. Приблизно за 50-70 м до перехрестя увімкнув лівий покажчик повороту. Безпосередньо перед виконанням маневру ще раз подивився у дзеркало і помітив, що мікроавтобус уже здійснює його обгін з лівої сторони та порівнявся з ним. Далі мікроавтобус проїхав по лівому узбіччю, обігнав його та різко загальмував, від чого його розвернуло та скинуло на протилежне узбіччя. Вважає, що аварійної обстановки не створював, будь-яких перешкод водію мікроавтобуса для обгону з правої сторони, як у даному випадку він повинен був діяти, не чинив. Причиною ДТП вважає перевищення водієм автомобіля «Ніссан» ОСОБА_3 встановленої швидкості руху.

Винуватість ОСОБА_2 у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення підтверджується дослідженими в судовому засіданні доказами.

Зокрема показаннями свідка, пасажира автомобіля ВАЗ, ОСОБА_4, який вказав, що заходячись на задньому сидінні автомобіля бачив, як мікроавтобус «Ніссан», здійснюючи обгін автомобіля ВАЗ, спочатку виїхав на смугу зустрічного руху, потім на ліве узбіччя, різко загальмував, від чого його розвернуло в протилежну відносно його початкового напрямку руху сторону. Мікроавтобус зупинився на узбіччі вже з іншої сторони та повільно зсунувся в кювет. Також вказав, що водій ОСОБА_2 не встиг перетнути осьову лінію, однак не може сказати, коли саме той увімкнув покажчик повороту.

Показаннями свідка ОСОБА_5 про те, що автомобіль ОСОБА_2 в момент обгону його мікроавтобусом «Ніссан» був на відстані приблизно 70 м. до перехрестя з польовою дорогою на своїй смузі руху.

Показаннями свідка ОСОБА_6, який вказав, що сидів на передньому пасажирському сидінні автомобіля ВАЗ. Швидкість автомобіля була невисокою: близько 35-40 км/год. Приблизно за 100-150 м. до перехрестя доріг водій ОСОБА_2 увімкнув лівий покажчик повороту та наблизився до осьової лінії. Десь за 50 м. до зїзду на польову дорогу на великій швидкості їх обігнав мікроавтобус червоного кольору. Спочатку він проїхав по узбіччю зустрічної смуги, далі на щебеневому покритті виїзду з польової дороги загальмував, від чого його розвернуло. Зупинився мікроавтобус на узбіччі з іншої сторони, за мить похилився та зсунувся боком у кювет.

Показаннями інспектора ДАІ свідка ОСОБА_7, про те, що всі наявні на місці події сліди були в точності зафіксовані на схемі пригоди. Гальмівний шлях автомобіля «Ніссан» визначити не вдалося, оскільки він оснащений системою антиблокування коліс, яка не залишає на дорозі слідів гальмування. Протокол огляду місця події не складався, так як у випадку відсутності потерпілих такий документ не вимагається.

Показаннями вказаних вище свідків доведено, що водій ОСОБА_2 порушив п. 9.4 ПДР України, який вимагає від учасників дорожнього руху завчасно до початку маневру, але не менш як за 150-200 м поза населеним пунктом, подавати попереджувальні сигнали. Порушник у свою чергу, як сам пояснив у судовому засіданні, ввімкнув покажчик повороту лише за 50-70 м. до перехрестя, що й привело до створення аварійної обстановки.

Крім того, винуватість ОСОБА_2 в порушенні п. 10.1 ПДР України, що привело до створення аварійної обстановки, доводиться схемою пригоди (а.с. 2), в якій детально відображено розташування транспортних засобів та сліди юзу автомобіля «Ніссан». З даної схеми вбачається, що водій ОСОБА_3 почав змінювати напрямок руху за 25 м. до перехрестя з другорядною дорогою, знаходячись вже на смузі зустрічного руху та виконуючи маневр обгін. Дана обставина свідчить про те, що водій автомобіля ВАЗ, розпочинаючи маневр поворот ліворуч, не переконався в безпечності даного маневру та не дав можливості іншому учаснику руху завершити розпочатий ним маневр.

З протоколів огляду транспортних засобів (а.с. 8, 9) встановлено, що обидва автомобілі знаходяться в справному стані за винятком деформацій кузовних елементів автомобіля «Ніссан».

Таким чином, в судовому засіданні доведена винуватість ОСОБА_2 в порушенні п.п. 9.4, 10.1 ПДР України, що привело до створення аварійної обстановки.

На підставі викладеного, враховуючи обставини вчиненого правопорушення, дані про особу, яка притягується до адміністративної відповідальності, вважаю за доцільне піддати ОСОБА_2 адмінстягненню у виді штрафу.

У відповідності до п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» з правопорушника слід стягнути судовий збір.

Керуючись ст.ст. 122, 283, 284 КпАП України

постановив:

Визнати винуватим ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 122 КпАП України, та накласти на нього стягнення у виді штрафу в розмірі 40 (сорока) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 680 (шістсот вісімдесят) гривень.

Стягнути із ОСОБА_2 в дохід держави 36 (тридцять шість) гривень 54 копійки судового збору.

Постанова може бути оскаржена до апеляційного суду Волинської області через Камінь-Каширський районний суд протягом десяти діб з дня винесення постанови.

Суддя: Б. С. Гамула