П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 листопада 2014 року Суддя Придніпровського районного суду м. Черкаси Макаренко І.В., розглянувши адміністративну справу, яка надійшла з відділення ДАІ з обслуговування м. Черкаси при УДАІ УМВС України в Черкаській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, жителя ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянина України за ч. 1 ст. 130 КУпАП, -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 02 жовтня 2014 року о 10.00 год. керував автомобілем «CIAT» номерні знаки ВО 8475 АВ по вул. Тепловозній в м. Києві в стані алкогольного спяніння, чим порушив п. 2.9а Правил дорожнього руху України.

Правопорушник в судове засідання зявився, вину у вчиненні адміністративного правопорушення визнав та щиро розкаявся. Просив не позбавляти його посвідчення водія, так як це єдине джерело доходу його сімї.

Дослідивши матеріали справи вважаю, що в діях правопорушника є склад адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме: «керування транспортними засобами в стані алкогольного спяніння» і його вина підтверджується:

- протоколом про адміністративне правопорушення;

- рапортом ІДПС взводу супроводжування;

- висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

В якості помякшуючих відповідальність правопорушника обставин необхідно врахувати щире розкаяння винного.

Обтяжуючих відповідальність правопорушника обставин не вбачається.

З урахуванням характеру вчиненого правопорушення, особи порушника, ступені його вини та майнового стану, наявності обставин, що помякшують його відповідальність та відсутності обставин, що обтяжують відповідальність порушника, враховуючи, що він щиро розкаявся у вчиненому, запевнив суд, що аналогічних випадків не повториться крім того, для виконання роботи, яка є єдиним джерелом прибутку його сімї, необхідне право керування транспортним засобом, а тому позбавлення його права керування позбавить засобів для існування як його самого, так і його сімю, вважаю за можливе призначити правопорушнику стягнення у вигляді мінімального штрафу, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, не призначаючи більш тяжке стягнення передбачене санкцією цієї статті, так як застосування цього стягнення буде достатнім для його виховання в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень, як самим правопорушником так і іншими громадянами.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Відповідно до ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» від 08 липня 2011 року, у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення стягується судовий збір, ставка якого 0,03 розміру мінімальної заробітної плати, що дорівнює 36,54 грн.

Керуючись ст. 40-1, ч. 1 ст. 130, ст. ст. 280, 283, 284 КУпАП, -

п о с т а н о в и в:

Визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення в виді штрафу в розмірі 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що дорівнює 3 400 (три тисячі чотириста) гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 0,03 розміру мінімальної заробітної плати, що дорівнює 36,54 грн.

Постанова може бути оскаржена до апеляційного суду Черкаської області особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником або на неї прокурором може бути внесено подання упродовж десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя: ОСОБА_2