Справа №591/425/14-п Головуючий у суді 1-ї інстанції - Шершак
Номер провадження 33/788/58/14 Суддя-доповідач ОСОБА_1
Категорія 124 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 березня 2014 року суддя Апеляційного суду Сумської області Яременко Г. М. , з участю ОСОБА_2 і ОСОБА_3, розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Суми, справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою потерпілої ОСОБА_3 на постанову судді Зарічного районного суду м. Суми від 06 лютого 2014 року якою провадження в справі щодо

ОСОБА_2,

ІНФОРМАЦІЯ_1,

мешканця ІНФОРМАЦІЯ_2,

пр.-т. ОСОБА_4 44, кв. 49,

за ст.124 КУпАП України закрито провадження у звязку з малозначністю вчиненого правопорушення, -

В С Т А Н О В И В:

Згідно з матеріалами справи ОСОБА_2 21.01.2014 року об 11-00 годині керуючи автомобілем НОМЕР_1 в м. Суми по вул. Псільській, не надав перевагу в русі автомобілю Тойота державний номер НОМЕР_2, який наближався справа, внаслідок чого автомобілі отримали механічні пошкодження. Своїми діями ОСОБА_2 порушив вимоги п. 16.12 Правил дорожнього руху (ПДР) України та скоїв правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП.

Постановою Зарічного районного суду м. Суми від 06 лютого 2014 року провадження по справі відносно ОСОБА_2 за ст. 124 КУпАП закрито у звязку з малозначністю вчиненого правопорушення звільнено від адміністративної відповідальності обмежившись усним зауваженням.

Суддя мотивував своє рішення тим, що дорога, по якій рухався автомобіль Тойота являється другорядною і в діях водія ОСОБА_2 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

У поданій апеляційній скарзі ОСОБА_3 просить поновити строк на апеляційне оскарження, скасувати постанову суду, прийняти нову постанову, якою притягнути ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП та накласти на нього стягнення в межах санкції даної статті. Свої вимоги мотивує тим, що участі в розгляді справи не приймала, а копію рішення суду отримала 18.02.2014 року, тому вважає, що строк пропущений нею з поважних причин. Також вважає, що суд розглянув справу неповно і необ»єктивно, оскільки не дослідив всі докази, безпідставно прийшов до висновку, що пров. Дачний є другорядною дорогою, неправомірно застосував до ОСОБА_2 вимоги ст. 22 КУпАП. Апелянт вважає, що ОСОБА_2 порушив вимоги п.16.12 ПДР України при проїзді рівнозначного перехрестя.

Заслухавши пояснення ОСОБА_2, який вважає, що постанова суду є законною і скасуванню не підлягає, пояснення водія ОСОБА_3 про підтримку апеляційної скарги і клопотання, перевіривши матеріали справи та доводи скарги, вважаю, що апеляційна скарга і клопотання про поновлення строку підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ч.2 ст. 294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її захисником протягом 10 днів з дня винесення постанови.

Як вбачається з матеріалів справи, рішення судді постановлено 06.02.2014 року, а клопотання і апеляція ОСОБА_3 подані 20 лютого 2014 року, тобто з порушенням строків встановлених в ст. 294 КУпАП. Але враховуючи те, що ОСОБА_3 отримала копію постанови 18 лютого 2014 року, що підтверджується її заявою з розпискою, а участі в розгляді справи вона не приймала участі, тому пропустила строк на оскарження постанови судді з поважних причин.

Згідно ст. 245 КУпАП, завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і обєктивне зясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

В порушення вказаних вимог закону, суддя зробив свій висновок про необхідність закриття провадження по справі тільки на поясненнях ОСОБА_2 та схемою кварталу не перевіривши їх, щодо відповідності обставинам справи, не опитавши потерпілу ОСОБА_3, не оцінивши всі докази в справі, чим допустив неповноту судового розгляду справи. Суддя при винесенні постанови не мотивував які покази він бере до уваги, а які ні, також суд в мотивувальній частині як на підставу для закриття провадження по справі послався на відсутність складу адміністративного правопорушення, а в резолютивній частині зазначив про малозначність вчиненого правопорушення, тим самим допустивши істотні суперечності, що потягло за собою постановлення незаконного рішення по справі.

В судовому засіданні ОСОБА_2 свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП не визнав і пояснив, що водій ОСОБА_3 рухалась по другорядній дорозі.

Суддя не звернув уваги на пояснення ОСОБА_3 про її рух по рівнозначній дорозі і не надання їй дороги водієм ОСОБА_2 та на докази, що маються в матеріалах справи, та спростовують пояснення ОСОБА_2

Так, згідно даних протоколу про адміністративне правопорушення серії АВ2 №158931 від 21.01.2014 року ОСОБА_2 21.01.2014 року об 11-00 годині керуючи автомобілем НОМЕР_1 в м. Суми по вул. Псільській, не надав перевагу в русі автомобілю Тойота державний номер НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_3 і який наближався справа, внаслідок чого автомобілі отримали механічні пошкодження, чим порушив вимоги п. 16.12 Правил дорожнього руху (ПДР) України.

Відповідно до п. 16.12 ПДР України на перехресті рівнозначних доріг водій нерейкового транспортного засобу зобов»язаний дати дорогу транспортним засобам, що наближаються праворуч.

Висновки суду про те, що дорога, по якій рухався автомобіль Тойота являється другорядною не ґрунтується на доказах. Та обставина, що перехрестя вул. Псільськька та пров. Дачний є перехрестям рівнозначних доріг стверджується як первинними поясненнями ОСОБА_2 про одинакове покриття обох доріг і про відсутність дорожніх знаків, так і поясненнями водія ОСОБА_3 про виїзд на перехрестя рівнозначних доріг і відсутність дорожніх знаків пріоритету, схемою кварталу, протоколом про адміністративне правопорушення, фотографіями місця пригоди, схемою наслідків дорожньо-транспортної пригоди без потерпілих від 21.01.2014 року, де зафіксовано розташування транспорту, їх механічні пошкодження, дорожнє покриття і відсутність дорожніх знаків пріоритету.

Оскільки з досліджених доказів вбачається, що водій ОСОБА_2 керуючи автомобілем НОМЕР_1 в м. Суми по вул. Сільській на перехресті рівнозначних доріг, не надав перевагу в русі автомобілю Тойота державний номер НОМЕР_2, який наближався справа і автомобілі отримали механічні пошкодження, то слід зробити висновок, що водій ОСОБА_2 порушив вимоги п. 16.12 ПДР України.

З огляду на викладене, знаходячи постанову судді незаконною та такою, що належить до скасування, вважаю необхідним постановити нову постанову, якою визнати ОСОБА_2 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, а апеляцію ОСОБА_3 задовольнити.

Враховуючи характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, обставини, які впливають на відповідальність за адміністративне правопорушення, з додержанням вимог ст. 33 КУпАП, вважаю, що на ОСОБА_2 необхідно накласти адміністративне стягнення у виді штрафу у межах, передбачених санкцією ст. 124 КУпАП та стягнути на користь держави судовий збір в розмірі 36 грн. 54 коп.

Керуючись ст.ст. 124, 294 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання ОСОБА_3 задовольнити, поновити строк на апеляційне оскарження постанови судді.

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити.

Постанову судді Зарічного районного суду м. Суми від 06 лютого 2014 року про закриття провадження по справі про адміністративне правопорушення за ст. 124 КУпАП відносно ОСОБА_2 у зв»язку з малозначністю вчиненого правопорушення скасувати та прийняти нову постанову.

ОСОБА_2 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП і накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 340 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в сумі 36 грн. 54 коп.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду Сумської областіОСОБА_1
З оригіналом згідно:

Суддя Г.М. Яременко