Справа № 744/354/14
Провадження № 3/744/111/2014
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 березня 2014 року Семенівський районний суд Чернігівської області в складі головуючого судді Поповича В. В. при секретарі Шаповал Ю.В. розглянувши справу, яка надійшла від територіальної державної інспекції з питань праці у Чернігівській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, мешканця ІНФОРМАЦІЯ_2, обіймаючого посаду директора ПП «Фірма «Браво», за ч. 1 ст. 41 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

В С Т А Н О В И В :

19 лютого 2014 року проведеною перевіркою територіальною державною інспекцією праці у Чернігівській області ПП «Фірма «Браво», встановлено порушення трудового законодавства а саме: при звільненні працівників виплата всіх сум, що належать їм від підприємства не провадиться в день звільнення, чим порушені вимоги ст. 116 КЗпП України. Так, звільнені за ст. 38 КЗпП України 08.11.2013 року ОСОБА_2 (наказ № 13 від 08.11.2013 р.) та ОСОБА_3 (наказ № 12 від 08.11.2013 р.) кінцевий розрахунок при звільненні отримали лише 25.11.2013 року, звільнена за ст. 36 п. 1 КЗпП України ОСОБА_4 (наказ № 11 від 31.10.2013 р.) розрахунок отримала лише 05 листопада 2013 року.

Конкретний період надання щорічних відпусток узгоджується між працівником і керівником установи, при цьому останнім не забезпечується зобов'язання письмово повідомляти працівника про дату початку відпустки не пізніше як за два тижні до початку відпустки, що призводить до порушення порядку оплати відпусток, яка відповідно до вимог ч. 4 ст. 115 КЗпП України проводиться за три дні до початку відпустки, та права працівників на своєчасну виплату оплати часу відпустки, чим порушені вимоги ч. 5 ст. 79 КЗпП України.

Статтею 96 КЗпП України визначено, що основою організації оплати праці є тарифна система оплати праці, яка включає тарифні сітки, тарифні ставки, схеми посадових окладів і тарифно-кваліфікаційні характеристики (довідники).

Тарифна система оплати праці використовується для розподілу робіт в залежності від їх складності, а працівників - залежно від їх кваліфікації та за розрядами тарифної сітки. Вона є основою формування та диференціації розмірів заробітної плати.

Згідно штатного розкладу працівників на 01 січня 2014 року розмір окладів продавців встановлено з розрахунку розміру мінімальної заробітної плати. Віднесення виконуваних робіт до певних тарифних розрядів і присвоєння кваліфікаційних розрядів робітникам провадиться власником згідно з тарифно-кваліфікаційним довідником. Відповідно довідника кваліфікаційних характеристик професій продавець є робітником 3-5 розряду, а формування тарифної сітки проводиться на основі тарифної ставки робітника 1 розряду. % що перевищує законодавчо встановлений розмір мінімальної заробітної плати, тому оплата праці кваліфікованих працівника не може провадитися виходячи з мінімального розміру заробітної плати, яка встановлюється згідно ст. 95 КЗпП України за просту некваліфіковану роботу.

Посадові оклади директору та головному бухгалтеру встановлені в однаковому розмірі - 1500,00 гривень. При встановлені посадових окладів директору та головному бухгалтеру не враховано складність виконуваних робіт та міжпосадові співвідношення з оплаті праці, чим порушені вимоги ст. 96 КЗпП України.

На момент проведення перевірки трудовий розпорядок на підприємстві не визначено, правила внутрішнього трудового розпорядку на підприємстві відсутні, чим порушені вимоги ст. 142 КЗпП України.

Працівники не ознайомлені під розписку в особовій картці із кожним записом, що заноситься до трудової книжки на підставі наказу про призначення на роботу, переведенні і звільнення. Відповідні записи в особових картках ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, та інші взагалі відсутні, що є порушенням вимог п.2.5 глави 2 інструкції № 58 «Про порядок ведення трудових книжок».

Відповідно до ч. 2 ст. 29 КЗпП України, власник або уповноважений ним орган до початку роботи зобов'язаний ознайомити працівника з правилами внутрішнього трудового розпорядку та колективним договором.

Відповідно до ч. 2 ст. 29 КЗпП України, власник або уповноважений ним орган до початку роботи зобов'язаний ознайомити працівника з правилами внутрішнього трудового розпорядку та колективним договором.

Всупереч вимог ч. 2 ст. 29 КЗпП України - працівники з колективним договором між адміністрацією та трудовим колективом ПП «Фірма «Браво» на 2011-2015 роки. зареєстрованим Семенівським управлінням праці та соціального захисту населення за № 621 від 09.12.2010 року під підпис не ознайомлені, чим порушені вимоги ч. 2 ст. 29 КЗпП України.

Мінімальний розмір заробітної плати з 01 грудня 2013 року - 1218,00 гривень однак деяким працівникам при нарахуванні заробітної плати не дотримується законодавчо визначений розмір заробітної плати, нижче якого не може провадитися оплата за виконану працівником місячну, а також погодинну норму праці. Так наприклад згідно табеля обліку робочого часу у грудні 2013 року ОСОБА_8 відпрацював 88 годин, за що йому нараховано 600,00 гривень замість 609,00 гривень, чим порушені вимоги ст. 95 КЗпП України.

При визначенні тривалості щорічних відпусток працівникам не враховані святкові та неробочі дні. Згідно наказу від 01 червня 2013 року № 4 працівникам ОСОБА_7Ф, та ОСОБА_9 надавалися щорічні відпустки терміном 30 катендарних днів з 01 червня 2013 року 30 червня 2013 року включно. На цей період припадають два свята 03 червня 2013 року (Трійця) та 28 червня 2013 року (ОСОБА_10 України), які були враховані в термін відпустки. Згідної законодавства при визначенні тривалості щорічної відпустки святкові і неробочі дні не І враховуються. Отже, у разі якщо на той період, в якому надається відпустка, припадають | святкові і неробочі дні, її тривалість збільшується на кількість таких днів. Аналогічні порушення виявлені при наданні щорічних відпусток працівникам ОСОБА_11 та ОСОБА_12М.(наказ № 6 від 01.08.2013 р.), чим порушені вимоги ст. 78-1 КЗпП України.

При звільненні деяких працівників не нарахована та не виплачена грошова компенсація за всі не використані ними дні щорічної відпустки. Наприклад, водій ОСОБА_2, який був звільнений 08 листопада 2013 року, використав щорічну відпустку по 12 листопада 2013 року, згідно колективного договору, зареєстрованому управлінням праці та соціального захисту населення Семенівської РДА від 09 грудня 2010 року № 621, він мав право на додаткову щорічну відпустку 7 календарних днів за ненормований робочий день, компенсація за додаткову відпустку при звільненні не нараховувалася. Не нараховувалася компенсація при звільненні продавців ОСОБА_3, ОСОБА_13, ОСОБА_11, які теж мали право на додаткову відпустку 7 календарних. На момент проведення перевірки грошова компенсація за всі не використані дні щорічної відпустки не проведена і порушення триває, чим порушені вимоги ст. 83 КЗпП України.

Черговість надання щорічних відпусток визначена графіками на 2013 рік, 2014 рік, але графіки не доведені до відома всіх працівників, чим порушені вимоги ч. 4 ст. 79 КЗпП України.

Згідно колективного договору, зареєстрованому управлінням праці та соціального захисту населення Семенівської РДА від 09.12.2010 р. № 621 п. 3.6 встановлена гарантована тривалість щорічної відпустки для всіх працівників ЗО календарних днів, додатком до коллективного договору № 1 передбачена тривалість додаткових щорічних відпусток терміном до 7 календарних днів бухгалтеру, продавцям та водіям. Онак, додаткові відпустки згідно ко. лективного договору продавцям та водіям не надавались, чим порушені вимоги ст. 76 КЗпП України що є правопорушенням, передбаченим ч. 1 ст. 41 КУпАП.

Своїми діями ОСОБА_1 скоїв порушення вимог трудового законодавства.

У судовому засіданні особа яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1. у судове засідання не зявився, будучи належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, до суду надав письмову заяву, згідно якої просить розглянути справу без його участі. Вину в скоєнні правопорушення за ч.1 ст. 41 Кодексу України про адміністративні правопорушення визнав повністю.

Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що дії ОСОБА_1 містять склад правопорушення порушення вимог трудового законодавства.

Аналізуючи та досліджуючи докази по справі, суд приходить до висновку у тому, що вина правопорушника доведена повністю доказами: даними протоколу про адміністративне правопорушення, даними акту перевірки та доданими до нього матеріалами.

Правопорушником порушені вимоги ст. 116, ч.4 ст. 115, ч.5 ст. 79, ч.5 ст. 80, ст. ст. 29, 105, 106, 96 Кодексу законів про працю України.

Призначаючи стягнення, суд враховує характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, який вину визнав.

Суд дійшов висновку про призначення стягнення у виді штрафу мінімального розміру.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 33, 221, 283 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1) визнати винним у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 41 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та призначити стягнення у виді штрафу, у розмірі 510 (пятсот десять) гривень в дохід держави.

У разі несплати штрафу добровільно у пятнадцятиденний строк, обчислюваний за правилами ч. 1 ст. 307 Кодексу України про адміністративні правопорушення, у порядку примусового виконання постанови на підставі ч. 2 ст. 308 Кодексу України про адміністративні правопорушення стягнути з ОСОБА_14 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1) в доход держави подвійний розмір штрафу в сумі 1020 гривні.

Стягнути з ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1) на користь держави судовий збір у сумі 36 (тридцять шість) гривні 54 копійки.

Постанова може бути оскаржена до Апеляційного суду Чернігівської області через Семенівський районний суд Чернігівської області шляхом подачі в десятиденний строк з дня винесення постанови апеляційної скарги або на неї може бути внесений протест прокурора у вищевказаний строк

Суддя: В. В. Попович