Провадження № 3/760/4174/14
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"21" серпня 2014 року місто Київ

Солом'янський районний суд міста Києва у складі:

головуючого - судді Демидовської А.І.,

за участю секретаря - Балли Л.М.,

прокурорів - Кучера І.О., Голомші М.М.,

представника - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду матеріали, що надійшли від прокуратури Солом'янського району міста Києва, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_3, громадянки України, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1, та проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 що має вищу освіту, працюючої начальником відділу кадрів апарату управління, старшим інспектором відділу кадрів апарату управління Державної установи «Національний інститут хірургії та трансплантології імені О.О. Шалімова» НАМН Україи, ІПН НОМЕР_1 раніше не притягувалась до кримінальної та адміністративної відповідальності, за ст. 172-7 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

Прокуратурою Солом'янського району міста Києва за результатами проведеної перевірки, 14.06.2014 відносно ОСОБА_3 складено протокол про вчинення адміністративного корупційного правопорушення, передбаченого ст. 172-7 КУпАП.

Відповідно до вказаного протоколу, ОСОБА_3, займаючи на підставі наказів директора ДУ «Національний інститут хірургії та трансплантології імені О.О. Шалімова» №183/2-к від 15.06.2009 та №6/2-н від 05.01.2011, посади начальника відділу кадрів апарату управління установи з 09.06.2009 та старшого інспектора відділу кадрів апарату управління на 0,5 ставки з 01.01.2011, у період з 01.07.2011 по теперішній час вчинила адміністративне корупційне правопорушення, передбачене ст. 172-7 КУпАП, а саме, не вжила заходів щодо недопущення будь-якої можливості виникнення конфлікту інтересів та невідкладно ні в письмові формі, ні в усній формі не повідомила директора ДУ «Національний інститут хірургії та трансплантології імені О.О. Шалімова» про наявність конфлікту інтересів, а саме про те, що діючи відповідно до наданих їй як начальнику відділу кадрів апарату управління Національного інституту прав, згідно із посадовою інструкцією, неодноразово приймала рішення стосовно самої себе як старшого інспектора з кадрів відділу кадрів апарату управління Національного інституту, зокрема, особисто щомісячно протягом періоду з липня 2011 року по квітень 2014 року (включно) підписувала табелі обліку використаного робочого часу працівникам відділу кадрів апарату управління установи, серед яких значиться і сама ОСОБА_3

У судовому засіданні ОСОБА_3 свою вину у вчиненні адміністративного корупційного правопорушення не визнала, факти, викладені у протоколі про адміністративне правопорушення, заперечувала.

Представник ОСОБА_3 ОСОБА_2 просив справу про адміністративне правопорушення закрити у зв'язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення, про що подав до суду заперечення проти протоколу та письмові обґрунтування, які були приєднані до справи.

Прокурори у судовому засіданні протокол про адміністративне корупційне правопорушення відносно ОСОБА_3 підтримали, просили притягнути її до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного корупційного правопорушення, передбаченого ст. 172-7 КУпАП, та накласти на неї стягнення в межах санкції вказаної статті. Також, прокурором в судовому засіданні надано письмовий висновок у порядку ч. 1 ст. 250 КУпАП.

Проаналізувавши протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_3, а також долучені до нього матеріали, заслухавши пояснення ОСОБА_3 та її представник ОСОБА_2, пояснення та письмовий висновок прокурора, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини.

На підставі наказу директора ДУ «Національний інститут хірургії та трансплантології імені О.О. Шалімова» №183/2-к від 15.06.2009, ОСОБА_3 переведено на посаду начальника відділу кадрів апарату управління установи з 09.06.2009.

Наказом №6/2-н від 05.01.2011, ОСОБА_3 призначено на посаду старшого інспектора відділу кадрів апарату управління на 0,5 ставки з 01.01.2011.

Відповідно до п. 1.2 Статуту ДУ «Національний інститут хірургії та трансплантології імені О.О. Шалімова» в редакції, затвердженій Постановою президії Національної академії медичних наук України №3/8 від 27.03.2014, Національний інститут створений в результаті реорганізації Інституту клінічної та експериментальної хірургії відповідно до Постанови Академії медичних наук України від 24.10.1999 №5/1 «Про реорганізацію Інституту клінічної та експериментальної хірургії АМН України», і є правонаступником всіх його прав і обов'язків.

Враховуючи заперечення представника ОСОБА_3 ОСОБА_2, а також висновок прокурора, суд приходить до висновку, що реорганізацію вказаного інституту здійснено до набуття чинності ЦК України - до 01.01.2004, а отже до визначення статусу інституту як юридичної особи публічного права необхідно застосовувати норми ЦК УРСР в редакції від 30.10.1999, оскільки, відповідно до ст. 5 ЦК України, акти цивільного законодавства регулюють відносини, які виникли з дня набрання ними чинності. Акт цивільного законодавства не має зворотної дії у часі, крім випадків, коли він пом'якшує або скасовує цивільну відповідальність особи. Якщо цивільні відносини виникли раніше і регулювалися актом цивільного законодавства, який втратив чинність, новий акт цивільного законодавства застосовується до прав та обов'язків, що виникли з моменту набрання ним чинності.

Відповідно до ч. 1 ст. 37 ЦК УРСР (в редакції від 30.10.1999), юридична особа припиняється шляхом ліквідації або реорганізації (злиття, поділу і приєднання).

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 8 Закону України «Про наукову та науково-технічну діяльність», державними науковими установами є наукові установи, засновані на державній власності. Державні наукові установи створюються, реорганізуються та ліквідуються у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, якщо інше не передбачено законом.

Згідно із вимогами Постанови КМУ від 14.04.1997 №321 «Питання створення, реорганізації та ліквідації державних наукових установ», рішення про ліквідацію державних наукових установ, створених до набрання чинності цією постановою, приймається центральним органом виконавчої влади або академією наук, до сфери управління яких належать ці установи.

Відповідно до ч. 1, 11 ст. 15 Закону України «Про наукову та науково-технічну діяльність» (в редакції від 16.05.2000), Національна академія наук України та національні галузеві академії наук - Національна академія аграрних наук України, Національна академія медичних наук України, Національна академія педагогічних наук України, Національна академія правових наук України, Національна академія мистецтв України (далі - національні академії) є державними науковими організаціями, заснованими на державній власності. Національна академія наук України та національні галузеві академії наук України здійснюють свою діяльність відповідно до законодавства України та своїх статутів, які приймаються загальними зборами відповідної академії і затверджуються Кабінетом Міністрів України.

Згідно із п.п. 17 п.8 Статуту Національної академії медичних наук України, затвердженого Постановою КМУ від 18.10.1999 №1913, Академія з метою вирішення покладених на неї завдань утворює, реорганізовує і ліквідує в установленому порядку наукові та інші установи.

Відповідно до п. 3.1 Статуту ДУ «Національний інститут хірургії та трансплантології імені О.О. Шалімова» НАМН України, Національний інститут є державною неприбутковою установою, заснованою на засадах державної власності та підпорядкованою Національній академії медичних наук України.

Таким чином, із урахуванням перелічених норм, у розумінні ст. 81 ЦК України, ДУ «Національний інститут хірургії та трансплантології імені О.О. Шалімова» є юридичною особою публічного права, оскільки реорганізація державної установи здійснювалась до набуття чинності ЦК України, у відповідності до ЦК УРСР та діючого на той час законодавства.

Відповідно до положень підпункту "а" пункту 2 ч.1 ст.4 Закону України «Про засади запобігання та протидії корупції» (в редакції від 07.04.2011) посадові особи юридичних осіб публічного права, які отримують заробітну плату за рахунок коштів державного або місцевого бюджетів, є суб'єктами відповідальності за корупційні правопорушення.

Для визначення поняття "посадова особа" необхідно виходити з правозастосовної практики, яка зазначає, що головним критерієм віднесення особи до кола посадових осіб є наявність в неї організаційно-розпорядчих або адміністративно-господарських функцій.

Згідно з положеннями абз. 3 п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 26.04.2002 №5 «Про судову практику у справах про хабарництво», організаційно-розпорядчі обов'язки - це обов'язки по здійсненню керівництва галуззю промисловості, трудовим колективом, ділянкою роботи, виробничою діяльністю окремих працівників на підприємствах, в установах чи організаціях незалежно від форми власності. Такі функції виконують, зокрема, керівники міністерств, інших центральних органів виконавчої влади, державних, колективних чи приватних підприємств, установ і організацій, їх заступники, керівники структурних підрозділів (начальники цехів, завідуючі відділами, лабораторіями, кафедрами), їх заступники, особи, які керують ділянками робіт (майстри, виконроби, бригадири тощо).

Відповідно до пунктів 1.2, 1.3 посадової інструкції начальника відділу кадрів ДУ «Національний інститут хірургії та трансплантології імені О.О. Шалімова», затвердженої директором Національного інституту 17.07.2010, начальник відділу кадрів відноситься до категорії «Керівники». Начальник відділу кадрів призначається на посаду і звільняється з посади в установленому чинним трудовим законодавством порядку наказом директора Інституту.

Пунктами 4.12, 4.16 вказаної посадової інструкції на начальника відділу кадрів інституту покладено обов'язки із: здійснення методичного керівництва роботою інспекторів з кадрів підрозділів підприємства, контролю виконання керівниками підрозділів постанов, наказів і розпоряджень з питань роботи з кадрами; організації табельного обліку, складання і виконання графіків відпусток, контролю за станом трудової дисципліни в підрозділах підприємства і додержанням працівниками правил внутрішнього трудового розпорядку, розробки заходів щодо поліпшення трудової дисципліни, зниження їх витрат, контролю їх виконання.

Пунктом 4.18 посадової інструкції на начальника відділу кадрів покладено обов'язок із керівництва працівниками відділу.

Отже, із урахуванням обов'язків, покладених на начальника відділу кадрів, які за своєю суттю є організаційно-розпорядчими, начальник відділу кадрів є керівником структурного підрозділу, а отже є посадовою особою юридичної особи публічного права.

Таким чином, ОСОБА_3, як посадова особа та керівник структурного підрозділу юридичної особи публічного права, є суб'єктом відповідальності за корупційні правопорушення з моменту набрання чинності Законом України «Про засади запобігання і протидії корупції», а саме з 01.07.2011.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 14 Закону України «Про засади запобігання і протидії корупції», особи, зазначені у пункті 1 та підпунктах "а", "б" пункту 2 частини першої статті 4 цього Закону, зобов'язані: 1) уживати заходів щодо недопущення будь-якої можливості виникнення конфлікту інтересів; 2) невідкладно у письмовій формі повідомляти безпосереднього керівника про наявність конфлікту інтересів.

Положеннями абз. 3 ст. 1 Закону України «Про засади запобігання і протидії корупції», конфліктом інтересів є суперечність між особистими майновими, немайновими інтересами особи чи близьких їй осіб та її службовими повноваженнями, наявність якої може вплинути на об'єктивність або неупередженість прийняття рішень, а також на вчинення чи невчинення дій під час виконання наданих їй службових повноважень.

Як зазначено у протоколі про адміністративне корупційне правопорушення, в порушення вказаних вимог Закону, у період з 01.07.2011 (з моменту набрання чинності Законом України «Про засади запобігання і протидії корупції») і до теперішнього часу, ОСОБА_3 не вжила заходів щодо недопущення будь-якої можливості виникнення конфлікту інтересів та невідкладно ні в письмові формі, ні в усній формі не повідомила директора ДУ «Національний інститут хірургії та трансплантології імені О.О. Шалімова» про наявність конфлікту інтересів, а саме про те, що діючи відповідно до наданих їй як начальнику відділу кадрів апарату управління Національного інституту прав, згідно із посадовою інструкцією, неодноразово приймала рішення стосовно самої себе як старшого інспектора з кадрів відділу кадрів апарату управління Національного інституту, зокрема, особисто щомісячно протягом періоду з липня 2011 року по квітень 2014 року (включно) підписувала табелі обліку використаного робочого часу працівникам відділу кадрів апарату управління установи, серед яких значиться і сама ОСОБА_3

На підставі вказаних табелів обліку використаного робочого часу, ОСОБА_3 за виконання роботи старшого інспектора відділу кадрів апарату управління нараховувалась та виплачувалась заробітна плата.

Так, на підставі підписаних ОСОБА_3 в якості начальника відділу кадрів апарату управління установи табелів обліку використаного робочого часу працівників відділу кадрів, старшим інспектором з кадрів ОСОБА_3 протягом періоду з 01.07.2011 (з моменту набрання чинності Законом України «Про засади запобігання і протидії корупції») по 01.05.2014, відповідно до довідки ДУ «Національний інститут хірургії та трансплантології імені О.О. Шалімова», незаконно отримано заробітної плати на загальну суму 14 891, 91 грн.

Відповідно до посадової інструкції старшого інспектора з кадрів, затвердженої директором ДУ «Національний інститут хірургії та трансплантології імені О.О. Шалімова» 10.07.2010, старший інспектор з кадрів знаходиться у прямому підпорядкуванні начальника відділу кадрів.

Вказане порушує вимоги п. 4 Постанови КМУ від 03.04.1993 №245 «Про роботу за сумісництвом працівників державних підприємств, установ і організацій», відповідно до якої окрім працівників, яким законодавчими актами заборонено працювати за сумісництвом, не мають права працювати за сумісництвом також керівники державних підприємств, установ і організацій, їхні заступники, керівники структурних підрозділів (цехів, відділів, лабораторій тощо) та їхні заступники (за винятком наукової, викладацької, медичної і творчої діяльності).

Відповідно до посадової інструкції старшого інспектора з кадрів, старший інспектор не здійснює наукової, викладацької або медичної діяльності.

Виходячи зі змісту поняття конфлікту інтересів, суд приходить до висновку, що ОСОБА_3, працюючи одночасно на посадах начальника відділу кадрів апарату управління та старшого інспектора з кадрів відділу кадрів апарату управління ДУ «Національний інститут хірургії та трансплантології імені О.О. Шалімова», допустила конфлікт інтересів, оскільки одночасне зайняття особою двох посад, одна з яких передбачає пряме підпорядкування другій, та відповідний контроль однієї посадової особи за роботою другої, безумовно створює суперечність між особистими інтересами особи та її службовими повноваженнями, наявність яких може вплинути на об'єктивність або неупередженість прийняття рішень, а також на вчинення чи невчинення дій під час виконання наданих їй службових повноважень.

В матеріалах адміністративної справи наявна інформація ДУ «Національний інститут хірургії та трансплантології імені О.О. Шалімова» про те, що протягом періоду з 01.07.2011 (з моменту набрання чинності Законом України «Про засади запобігання і протидії корупції») по теперішній час ОСОБА_3 не повідомила безпосереднього керівника про наявність конфлікту інтересів, зокрема, про факти затвердження вказаних табелів обліку використаного робочого часу працівників відділу кадрів апарату управління установи.

Отже, ОСОБА_3 порушила вимоги ч. 1 ст. 14 Закону України «Про засади запобігання і протидії корупції», та своїми діями вчинила адміністративне корупційне правопорушення, передбачене ст 172-7 КУпАП, а саме порушення вимог щодо повідомлення про конфлікт інтересів.

Вина ОСОБА_3 у вчиненні зазначеного адміністративного правопорушення підтверджується наявними у адміністративній справі матеріалами, зокрема, протоколом про адміністративне корупційне правопорушення від 14.06.2014, наказами ДУ «Інститут хірургії та трансплантології Академії медичних наук України» №183/2-к від 15.06.2009 та №6/2-н від 05.01.2011, Статутом ДУ «Національний інститут хірургії та трансплантології імені О.О. Шалімова» НАМН України, посадовою інструкцією начальника відділу кадрів апарату управління ДУ «Національний інститут хірургії та трансплантології імені О.О. Шалімова» НАМН України, посадовою інструкцією старшого інспектора з кадрів ДУ «Національний інститут хірургії та трансплантології імені О.О. Шалімова» НАМН України, довідкою бухгалтерії ДУ «Національний інститут хірургії та трансплантології імені О.О. Шалімова» НАМН України про доходи, отримані старшим інспектором відділу кадрів ОСОБА_3 з липня 2011 року по квітень 2014 року (включно), копіями табелів обліку використаного робочого часу працівниками відділу кадрів апарату управління відділу науки ДУ «Національний інститут хірургії та трансплантології імені О.О. Шалімова» НАМН України за період з січня 2011 року по квітень 2014 року (включно), інформацією з ДУ «Національний інститут хірургії та трансплантології імені О.О. Шалімова» НАМН України, та іншими матеріалами адміністративної справи, які в повному обсязі долучені до протоколу про адміністративне корупційне правопорушення.

Таким чином, суд приходить до висновку, що діяння ОСОБА_3 правильно кваліфіковані за ст. 172-7 КУпАП, а її вина повністю встановлена під час судового розгляду, оскільки вона не повідомила безпосереднього керівника про наявність конфлікту інтересів, що передбачено нормами Закону України «Про засади запобігання і протидії корупції».

При накладенні адміністративного стягнення суд враховує відсутність обставин, що пом'якшують чи обтяжують відповідальність за адміністративне правопорушення; характер скоєного правопорушення; особу правопорушниці та її ставлення до вчиненого; ступінь її вини, що була повністю встановлена в судовому засіданні; майновий стан ОСОБА_3

Враховуючи викладені обставини, суд вважає, що адміністративне стягнення до ОСОБА_3 за вчинення адміністративного корупційного правопорушення, передбаченого ст. 172-7 КУпАП, має бути визначене у вигляді штрафу в розмірі 20 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що є необхідним та достатнім для виправлення та запобігання новим правопорушенням з боку ОСОБА_3

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення оплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст. ст. 283, 284, 172-7 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя, -

П О С Т А Н О В И В:

Визнати ОСОБА_3, ІПН НОМЕР_1, винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 172-7 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та застосувати до неї адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 340 (триста сорок) гривень, який необхідно сплатити на р/р 0010, одержувач УДК СУ у Солом'янському районі міста Києва, , МФО 820019 на користь держави.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави судовий збір в розмірі 36, 54 грн., які підлягають сплаті на наступні реквізити: УДК СУ Солом'янського району м.Києва, коди отримувача /код за ЄДРПОУ/: 38050812, рахунок отримувача: 312 122 067 000 10, банк отримувача: ГУ ДКУ у м.Києві, код банку отримувача /МФО/: 820019, код класифікації доходів бюджету: 220300 01.

Постанова може бути оскаржена до Апеляційного суду міста Києва через Солом'янський районний суд міста Києва протягом 10 (десяти) днів з дня її винесення.

Строк пред'явлення до виконання 3 (три) місяці.

Суддя Солом'янського районного суду

міста Києва А.І. Демидовська