Дата документу Справа №
Дата документу Справа № 3-в-9/13
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний №3-в-9/13 Головуючий в 1 інст. Мухін А.В.
Провадження №33/778/30/14 Доповідач в 2 інст. ОСОБА_1
Категорія ст.321-4 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 січня 2014 року місто Запоріжжя

Суддя Апеляційного суду Запорізької області Алейніков Г.І., за участю особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 ,

розглянув в апеляційному порядку у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на постанову Жовтневого районного суду м.Запоріжжя від 18 листопада 2013 року, якою задоволено подання МВ КВІ Жовтневого району УДПтС України в Запорізькій області про заміну громадських робіт адміністративним арештом відносно

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, не працюючого, проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2,

та останнього направлено для відбування покарання у вигляді 8 діб адміністративного арешту.

Відповідно до постанови суду, 13 серпня 2013 року постановою Жовтневого районного суду м.Запоріжжя ОСОБА_2 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП та накладено стягнення у вигляді 40 годин громадських робіт.

25 жовтня 2013 року на адресу Жовтневого суду м.Запоріжжя надійшло подання інспектора МВ КВІ Жовтневого району УДПтС України в Запорізькій області про заміну ОСОБА_2 невідпрацьованих громадських робіт адміністративним арештом. Подання обґрунтовано тим, що правопорушник ОСОБА_2 13 серпня 2013 року був присутнім у судовому засіданні, свою вину визнав повністю, та щиросердо розкаявся. До КВІ для постановки на облік останній не зявився. За місцем його мешкання неодноразово направлялися виклики до інспекції, однак ОСОБА_2 не зявлявся. 27 вересня 2013 року КВІ направлено доручення дільничному інспектору міліції, який обслуговує зазначену територію, з метою перевірки проживання ОСОБА_2 за вищевказаною адресою. Після неодноразових виходів ДІМ на адресу проживання ОСОБА_2 надано рапорт на начальника Жовтневого РВ ЗМУ ГУМВС України в Запорізькій області, в якому зазначено, що зі слів сусідів ОСОБА_2 проживає за вказаною адресою, однак вдома він буває вкрай рідко, і двері нікому не відчиняє. На теперішній час до КВІ ОСОБА_2 не зявився, ніяких пояснень не надав.

Задовольняючи вказане подання суд у своїй постанові зазначив про те, що ОСОБА_2 не виконав покладених на нього судом зобовязань.

Не погодившись із зазначеною постановою суду, ОСОБА_2 звернувся до апеляційного суду, через місцевий суд, з апеляційною скаргою про скасування вищевказаної постанови суду, та клопотанням про поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, в якому зазначив, що про день та час розгляду справи він не був повідомлений судом, а копію постанови отримав лише 13 грудня 2013 року.

Перевіривши матеріали справи, суддя вважає, що заявлене ОСОБА_2 клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови суду підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст.289 КУпАП, скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою прокурора, особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.

Доводи апелянта щодо причин пропуску цього строку заслуговують на увагу і підтверджуються матеріалами справи, тому пропущений строк на апеляційне оскарження вищевказаної постанови суду підлягає поновленню.

В апеляції ОСОБА_2 просить вказану постанову суду скасувати, та залишити адміністративне стягнення у вигляді 40 годин громадських робіт. Свої вимоги обґрунтовує тим, що висновки суду викладені в постанові не відповідають фактичним обставинам справи, оскільки вказане порушення сталося з вини інспектора КВІ, який підготував незаконне подання про заміну адміністративного стягнення. Крім того зазначає про те, що до КВІ його не викликали, порядок та умови виконання стягнення не розяснювали.

Вислухавши ОСОБА_2, який підтримав свою апеляцію та наполягав на її задоволенні, перевіривши матеріали справи, та доводи викладені в апеляції, суддя вважає, що остання підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Зі змісту ст.280 КУпАП вбачається, що суд при розгляді подання зобовязаний зясувати: чи було вчинено вказане порушення, чи винна особа в його вчиненні, чи є обставини, що помякшують і обтяжують відповідальність, а також зясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Аналіз матеріалів справи свідчить, що зазначених вимог закону суд першої інстанції не дотримався, оскільки фактично не встановив, чи дійсно ОСОБА_2 ухилявся від відбування громадських робіт, чи направлялися кримінально-виконавчою інспекцією повідомлення на адресу порушника, та не проаналізував докази у їх сукупності, і не дав їм належної оцінки.

Таким чином, суд першої інстанції при розгляді справи порушив вимоги ст.280 КУпАП, і не зясував всі обставини, що підлягають зясуванню при розгляді подання КВІ, та виніс постанову, яку не можливо визнати законною та обґрунтованою, а тому вона підлягає безумовному скасуванню.

Відповідно до вимог п.2 ч.8 ст.294 КУпАП, за наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції скасувавши постанову, має право закрити провадження по справі чи прийняти нову постанову.

З наданих суду матеріалів справи вбачається, що 25 жовтня 2013 року інспектор МВ КВІ Жовтневого району УДПтС України в Запорізькій області звернувся до Жовтневого районного суду м.Запоріжжя з поданням про заміну ОСОБА_2 невідбутої частини адміністративного стягнення у вигляді громадських робіт, в якому зазначив про те, що ОСОБА_2 на виклики до інспекції не зявлявся, та адміністративне стягнення у вигляді громадських робіт не відбув (а.с.1).

У судовому засіданні ОСОБА_2 пояснив, що вказане порушення сталося з вини інспектора КВІ Жовтневого РВ ЗМУ ГУМВС України в Запорізькій області, оскільки останній надав суду першої інстанції неправдиві відомості щодо виклику його і попередження про необхідність явки до КВІ. Жодного виклику КВІ він не отримував, а на його звернення до чергової частини Жовтневого РВ ЗМУ ГУМВС України в Запорізькій області щодо виклику на громадські роботи, черговий пояснив, щоб він чекав виклику. Потім він звернувся до канцелярії Жовтневого районного суду м.Запоріжжя, де йому повідомили, що після того як суд відправить постанову до КВІ, тільки тоді його викличуть до районного відділу міліції. Через деякий час він вдруге звернувся до Жовтневого районного суду м.Запоріжжя, та дізнався про існування вже постанови суду про заміну громадських робіт на адміністративний арешт.

Таким чином, у звязку з відсутністю в матеріалах справи доказів того, що ОСОБА_2 ухилявся від явки до КВІ та відбування громадських робіт, суддя приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення подання інспектора КВІ, та заміну ОСОБА_2 адміністративного стягнення у вигляді громадських робіт, накладеного постановою Жовтневого районного суду м.Запоріжжя від 13 серпня 2013 року, на адміністративний арешт, та вважає, що подання інспектора КВІ задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст.294, 321-4 КУпАП, суддя

ПОСТАНОВИВ:

поновити ОСОБА_2 строк на апеляційне оскарження, та його апеляцію задовольнити.

Постанову Жовтневого районного суду м.Запоріжжя від 18 листопада 2013 року, якою задоволено подання інспектора МВ КВІ Жовтневого району УДПтС України в Запорізькій області про заміну громадських робіт адміністративним арештом відносно ОСОБА_2, та останнього направлено для відбування покарання у вигляді 8 діб адміністративного арешту, - скасувати.

У задоволенні подання інспектора МВ КВІ Жовтневого району УДПтС України в Запорізькій області про заміну ОСОБА_2 адміністративного стягнення у вигляді громадських робіт, накладеного постановою Жовтневого районного суду м.Запоріжжя від 13 серпня 2013 року, на адміністративний арешт, відмовити.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Запорізької області ОСОБА_1