АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Справа № 638/8670/14-п Суддя 1 інстанції: Задорожний М.І.
Провадження: 33/790/462/14 Доповідач: Цілюрик В.П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 серпня 2014 року м. Харків

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Харківської області ОСОБА_1 у присутності особи, у відношенні якої винесено постанову по справі про адміністративне правопорушення ОСОБА_2, представника потерпілого ОСОБА_3 розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову судді Дзержинського районного суду м. Харкова від 25.06.2014 року про накладення на ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, не працюючого, який мешкає за адресою: Харківська область, Харківський район, с. Веселе, вул. Радянська 29, адміністративного стягнення за ст. 124 КУпАП,-

В С Т А Н О В И В:

Постановою Дзержинського районного суду м. Харкова від 25 червня 2014 року ОСОБА_2 визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу 340 (триста сорок) грн.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_2 21.05.2014 року о 00:10 годині керував автомобілем Сіtroen, державний номер НОМЕР_1, рухаючись по вул. Новгородській в районі буд № 4 не вибрав безпечної швидкості руху, сталося зіткнення з автомобілем Hyundai, державний номер НОМЕР_2, автомобілі отримали механічні пошкодження, заподіяна матеріальна шкода, чим порушив п. 12.9, 12.1 Правил дорожнього руху (ПДР) України, за що передбачена відповідальність за ст. 124 КУпАП.

Не погодившись з рішенням районного суду ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову Дзержинського районного суду м. Харкова від 25 червня 2014 року та закрити провадження по справі у звязку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення. Крім того, апелянт просить поновити строк на апеляційне оскарження, посилаючись на те, що він не був повідомлений належним чином про дату і час розгляду справи, а про існування та зміст постанови від 25.06.2014 року він дізнався 08.07.2014 року і в цей же день подав апеляційну скаргу.

Доводи апеляційної скарги обґрунтовує тим, що на його думку судом першої інстанції порушені вимоги ст. 280 КУпАП, оскільки судом не було досліджено усіх обставин справи, та необґрунтовано встановлено його вину, а також судом першої інстанції у оскаржуємій постанові визначено порушення ним пункту 12.9 ПДР України, але протоколом про адміністративне правопорушення це порушення вимог ПДР не визначалось.

У судовому засіданні апеллянт підтримав апеляційну скаргу

Заслухавши апелянта, який підтримав апеляційну скаргу, представника потерпілого, який заперечував проти її задоволення, та пояснив, що водій ОСОБА_4 порушив швидкісний режим та рухався по зустрічні полосі руху, дослідивши матеріали справи апеляційний суд вважає, що апелянту необхідно поновити апеляційний строк, а апеляційну скаргу задовольнити.

Приймаючи рішення про поновлення апеляційного строку апеляційний суд зазначає, що відповідно до матеріалів справи ОСОБА_2 не був повідомлений належним чином про дату і час розгляду справи, про існування та зміст постанови від 25.06.2014 року він дізнався 08.07.2014 року і в цей же день подав апеляційну скаргу (а.с. 14 -16). На думку апеляційного суду наявність в матеріалах справи квитанції 8161.560.1 (а.с. 11) не свідчить про належну обізнаність апелянта про час та місце розгляду справи судоми першої інстанції, оскільки вказана квитанція датована 26.06.2014 року і в ній взагалі нічого не вказано про цільове призначення цього платежу.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушенням серії АВ2 № 711461 від 21.05.2014 року, ОСОБА_2 21.05.2014 року о 00:10 годині керував автомобілем Сіtroen, державний номер НОМЕР_1, рухаючись по вул. Новгородській в районі буд № 4 не вибрав безпечної швидкості руху, сталося зіткнення з автомобілем Hyundai, державний номер НОМЕР_2, автомобілі отримали механічні пошкодження, заподіяна матеріальна шкода, автомобілі отримали механічні пошкодження. ОСОБА_2 порушені вимоги п. 12.3, 12.1 ПДР України.

Відповідно до змісту вимог п. 12.1 ПДР зазначено, що під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним.

Апеляційний суд зазначає, що вказаний протокол про адміністративне правопорушення та постанова суду від 25.06.2014 року не у повній мірі відповідають вимогам ст. 256 КУпАП, та ч. 2 ст. 283 КУпАП, так як а ні у протоколі, а ні у постанові судді не вказано суті порушення ним вимог п. 12.1 ПДР - а саме швидкості руху автомобіля під керуванням водія ОСОБА_2, чи було допущено ним перевищення швидкості руху, особливості дорожньої обстановки та вантажу, стан транспортного засобу, а також конкретні дії або бездіяльність ОСОБА_2, які перебувають у причинному звязку з ДТП.

Крім того, у протоколі про адміністративне правопорушення зазначено порушення ОСОБА_2 вимог п. 12.3 ПДР України, - у разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об'єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об'їзду перешкоди. Але протокол про адміністративне правопорушення не містить жодних відомостей про наявність та обставини виникнення для водія ОСОБА_2 небезпеки для руху або перешкоди, та його дій у звязку з цим, а також наявності причинного звязку між його діями або бездіяльністю з подією ДТП.

Ці обставини залишились поза увагою суду першої інстанції, так як у постанові від 25.06.2014 року взагалі нічого не відображено про порушення ОСОБА_2 вимог п. 12.3 ПДР України, проте вказано про порушення ним п. 12.9 ПДР, що не ставалось у вину у протоколі про адміністративне правопорушення. Крім того, судом зовсім не вказано суті порушення ОСОБА_2 вимог п. 12.9 ПДР, при цьому вказаний пункт містить 4 заборони для водія (підпункти з а по г).

Апеляційний суд вважає, що судом першої інстанції не дано належної правової оцінки поясненням ОСОБА_2 і свідка ОСОБА_5, та відповідності їх свідченням схемі ДТП і локалізації пошкоджень на автомобілях, зафіксованих за зворотному боці схеми ДТП. Вказані особи зазначили, що автомобіль Сіtroen, державний номер НОМЕР_3 рухався під керуванням ОСОБА_2 по вул. Новгородській в м. Харкові з пр. Леніна у напрямку вул. Клочківській, зайнявши праву смугу проїзної частини дороги. Раптом попереду нього приблизно метрів за 30-40 автомобіль Hyundai, який стояв біля узбіччя по їхній стороні руху почав різко виїжджати заднім ходом з правої сторони дороги, а саме з прилеглої території де знаходилось місце стоянки автомобілів, у звязку з чим автомобіль Сіtroen перестроївся на ліву смогу проїзної частини для виконання випередження, але автомобіль Hyundai змінив напрямок руху уперед, і коли між автомобілями була відстань 6-8 метрів, з крайньої правої полоси руху почав різко виконувати маневр вліво на розворот, після чого автомобіль Сіtroen загальмував та змінив напрямок руху праворуч, щоб обїхати автомобіль Hyundai, але уникнути ДТП не вдалось.

Апеляційний суд вважає, що зазначені у схемі місця ДТП розташування автомобілів після ДТП, направленість та довжина гальмівного шляху автомобіля Сіtroen, напрямок руху автомобіля Hyundai на виконання розвороту з крайньої правої сторони проїзної частини руху, а також локалізація пошкоджень автомобіля Hyundai (заднє ліве крило та задня ліва блок-фара, кришка багажника), та автомобіля Сіtroen (переднє ліве крило, передня ліва блок-фара, передня ліва двері), свідчать про те, що виклад обставин ДТП відповідає поясненням вказаних осіб і спростовує пояснення водія автомобіля Hyundai ОСОБА_6 що зайнявши крайнє ліве положення на проїзній частині він почав виконувати розворот, і в цей час його автомобіль отримав удар суто у задню його частину.

Аналізуючи вказані обставини апеляційний суд приходить до висновку, що в матеріалах справи немає доказів того, що водієм ОСОБА_2 не було вибрано безпечної швидкості руху, що стало причиною зіткнення автомобілів, тому апеляційна скарга підлягає задоволенню. Враховуючи що судом першої інстанції в ході розгляду справи в повній мірі не виконані вимоги ст. 280 КУпАП в частині встановлення вини ОСОБА_2 в порушенні ним тих вимог Правил дорожнього руху України, які викладені у протоколі про адміністративне правопорушення, приймаючи до уваги що на стадії перегляду апеляційним судом рішення суду першої інстанції він обмежений доводами апеляційних вимог, тому апеляційний суд приходить до висновку про необхідність закриття відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження у справі у звязку з відсутністю в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення у тому обємі, у якому воно встановлено судом першої інстанції та зазначено у постанові від 25.06.2014 року.

Керуючись ст. 294 КУпАП апеляційний суд, -

ПОСТАНОВИВ :

Поновити ОСОБА_2 строк на апеляційне оскарження постанови судді від 25.06.2014 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити, постанову судді Дзержинського районного суду м. Харкова від 25.06.2014 року скасувати, а провадження у справі закрити у звязку з відсутністю в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя апеляційного суду

Харківської області ОСОБА_1.