Справа № 214/1118/14-п
3/214/230/14
П О С Т А Н О В А

Іменем України

12 лютого 2014 року , суддя Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області ОСОБА_1, розглянувши матеріали, які надійшли від РДПС ДАІ КМУ УМВС України в Дніпропетровській області, про притягнення до адміністративної відповідальності громадянина:

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, Німеччина, працюючого приватним підприємцем, який мешкає за адресою: вул. Подбєльського, 6/36, м. Кривий Ріг, зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

ВСТАНОВИВ:

16 січня 2014 року о 11 годині 25 хвилин, водій ОСОБА_2, керував транспортним засобом автомобілем НОМЕР_1, рухався по вул. Нікопольське шосе в напрямку пр.-т Металургів у м. Кривому Розі, з явними ознаками алкогольного спяніння (почервоніння очей, тремтіння рук, запах алкоголю) на вимогу працівника міліції в присутності двох свідків ухилився, чим відмовився від проходження медичного огляду для встановлення стану алкогольного спяніння.

ОСОБА_2 у судовому засіданні факт вчинення ним правопорушення не визнав, суду пояснив, що його зупинили працівники ДАІ та при цьому вони сказали, що його зовнішність їм не подобається. Йому запропонували пройти огляд на стан спяніння та проїхати на медичне освідчення. Він сів в автомобіль ДАІ. Інспектори ДАІ сказали, що можуть позбавити його прав на керування транспортними засобами та запропонували скласти відмову від медогляду. Автомобіль вони заберуть на штраф стоянку, а він зможе після обіду забрати автомобіль за 146 грн., а також вони допоможуть повернути йому права одразу на місці. Він погодився. Потім, коли він вийшов з автомобіля та прийшов до тями то зрозумів, що на він погодився. Він одразу поїхав і сам пройшов медичний огляд на стан спяніння та просить залучити висновок до матеріалів справи. Він згоден, що відмовився від проходження медогляду з працівниками ДАІ, так як ніколи не потрапляв в таку ситуацію. Він просить суд ввійти в його положення та суворо не карати, не позбавляти його права керування, він дійсно не був в стані алкогольного спяніння.

Дослідивши матеріали справи, вважаю, що в діях ОСОБА_2 присутній склад адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП виходячи з наступного:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії АБ2 № 808646 16 січня 2014 року, згідно якого 16 січня 2014 року о 11 годині 25 хвилин, водій ОСОБА_2, керував транспортним засобом автомобілем НОМЕР_1, рухався по вул. Нікопольське шосе в напрямку пр.-т Металургів у м. Кривому Розі, з явними ознаками алкогольного спяніння (почервоніння очей, тремтіння рук, запах алкоголю) на вимогу працівника міліції в присутності двох свідків ухилився, чим відмовився від проходження медичного огляду для встановлення стану алкогольного спяніння (а.с. 1);

- рапортом інспектора (а.с. 2);

- поясненнями свідків ОСОБА_3, ОСОБА_4 (а.а.с. 3-4).

Критично оцінюються показання правопорушника ОСОБА_2 щодо, нібито введення його в оману працівниками ДАІ, внаслідок чого він відмовився від проходження медичного огляду для встановлення стану алкогольного спяніння, оскільки вони спростовуються діями останнього направленими на самостійне проходження медичного огляду для встановлення стану алкогольного спяніння відразу ж після складання протоколу.

Критично оцінюється наданий правопорушником ОСОБА_2 висновок щодо результатів огляду з метою встановлення алкогольного спяніння №155 від 16.01.2014 року складений о 14 годині 40 хвилин(точна година огляду о 13 годині 40 хвилин) (а.с.6) з огляду на наступне.

У відповідності з п.7 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарським препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду затвердженого Постановою КМУ №1103 від 17.12.2008 року - Уповноважена особа Державтоінспекції забезпечує проведення огляду водія транспортного засобу в закладі охорони здоровя не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення відповідних підстав.

Оскільки час виявлення підстав для проведення огляду для встановлення стану спяніння водія ОСОБА_2, згідно мотивувальної частині протоколу про адміністративне правопорушення серії АБ2 № 808646 від 16.01.2014 року 11 година 25 хвилин, то дві години вказані в вищезазначеному Порядку сплили о 13 годині 25 хвилин 16 січня 2014 року.

З огляду на вищезазначене, вважаю, що вищевказаний висновок щодо результатів огляду з метою встановлення алкогольного спяніння №155 від 16.01.2014 року не є доказом невинуватості ОСОБА_2, так як не має законної сили, оскільки огляд на стан спяніння останнього проведений о 13 годині 40 хвилин, тобто пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення відповідних підстав.

Крім того, з диспозиції ч.1 ст.130 КУпАП вбачається, що обєктивна сторона зазначеного правопорушення виражається у декількох формах одна з яких - відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Таким чином, вважаю, що невизнання своє вини та надання висновку щодо результатів огляду з метою встановлення алкогольного спяніння №155 від 16.01.2014 року необхідно розцінювати, як обраний правопорушником ОСОБА_2 спосіб захисту з метою уникнути відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення.

Згідно п.2.5 Правил дорожнього руху, водій повинен на вимогу працівника міліції пройти у встановленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп'яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Приймаючи до уваги викладене, суд робить висновок про доведеність вини правопорушника ОСОБА_2 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

З урахуванням викладеного, а також характеру скоєного правопорушення, особи правопорушника ОСОБА_2, його віку, фінансового стану та інші вимоги ст. 33 КУпАП, з метою виховання правопорушника та попередження наступних правопорушень, прихожу до висновку про необхідність накладення на винного адміністративного стягнення у виді штрафу, однак не в максимальному розмірі передбаченому санкцією ч.1 ст. 130 КУпАП.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.33-35, 130 ч. 1, 283, 284, 294 ч. ч. 1, 2, 3, 303 ч. 1 КУпАП, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Накласти на ОСОБА_2, адміністративне стягнення у виді штрафу в дохід держави у розмірі 200 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, тобто в сумі 3400 ( три тисячі чотириста ) гривень.

Стягнути з ОСОБА_2 в дохід держави судовий збір в сумі 36 (тридцять шість) гривень 54 копійок.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги чи подання прокурора.

Постанова може бути оскаржена особою, щодо якої її винесено, захисником та потерпілим або на неї може бути внесено подання прокурором упродовж десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга, подання прокурора подаються до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу.

Строк пред'явлення постанови до виконання протягом трьох місяців з дня її винесення. В разі оскарження постанови перебіг строку давності зупиняється до розгляду скарги або подання прокурора.

Суддя А.В. Ткаченко