Дата документу Справа № 328/4295/13-П
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний № 328/4295/13-п Суддя 1 інстанції Курдюков В.М.
Провадження № 33/778/35/14 Суддя 2 інстанції Смолка Н.О.
Категорія ч. 1 ст.130 КУпАП
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 лютого 2014 року м. Запоріжжя

Суддя Апеляційного суду Запорізької області Смолка Н.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Апеляційного суду Запорізької області адміністративну справу у відношенні ОСОБА_1 за його апеляційною скаргою,-

В С Т А Н О В И В:

Постановою судді Токмацького районного суду Запорізької області від 09 грудня 2013 року ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2 - Дніпровка, Запорізької області, громадянина України, який проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3, на підставі ч. 1 ст. 130 КУпАП підданий адміністративному стягненню у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами на один рік та стягнуто судовий збір в розмірі 34, 41 грн., за те, що він 13 листопада 2013 року о 20-00 годині на вул. Шевченка в м. Молочанську, Токмацького району, Запорізької області, керував автомобілем НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного спяніння, від проходження медичного огляду на стан спяніння відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДД України.

08 січня 2014 року ОСОБА_1 звернувся з апеляційною скаргою, в якій міститься клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, пропущеного з поважних причин, оскільки він не був повідомлений про час та місце розгляду справа, яка розглянута в його відсутність, копію постанови від 09 грудня 2013 року було направлено на його адресу лише 23 грудня 2013 року. Просить змінити постанову в частині накладеного стягнення та застосувати до нього стягнення у вигляді громадських робіт на сорок годин, посилаючись на те, що судом не взято до уваги обставини, що помякшують відповідальність: він раніше до адміністративної відповідальності не притягався, транспортний засіб є єдиним джерелом існування у родині.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи, викладені в апеляційній скарзі ОСОБА_1, який надав письмове клопотання про розгляд справи у суді другої інстанції без його участі, вважаю, що остання підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку апеляційного оскарження, пропущеного з поважних причин, обґрунтовано, підтверджується матеріалами справи, ґрунтується на законі, а тому підлягає задоволенню.

Висновки суду про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, є обґрунтованими, відповідають зібраним доказам по справі, в апеляційній скарзі не оскаржуються.

Разом з тим, як вбачається з оскаржуваної постанови, суддя, вирішуючи питання про вид та розмір адміністративного стягнення, не взяв до уваги дані про особу правопорушника, обставини помякшуючі відповідальність, відсутність обставин, обтяжуючих відповідальність, що свідчить про обґрунтованість доводів апеляційної скарги щодо порушення суддею вимог ст. 33 КУпАП.

Санкція ч. 1 ст. 130 КУпАП (на момент розгляду справи в суді) передбачала, разом з позбавленням права керування транспортним засобом, й більш мякий вид стягнення у вигляді штрафу. Суддя, накладаючи на ОСОБА_1 більш суворе стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами, свої висновки про неможливість застосування к винному штрафу не мотивував.

Разом з тим, ОСОБА_1 раніше до адміністративної відповідальності не притягався, вину визнав та розкаявся, транспортний засіб є єдиним джерелом доходу у родині. По справі відсутні обставини, що обтяжують відповідальність. Викладені обставини, характер скоєного правопорушення, дають підстави для застосування до нього більш мякого стягнення у вигляді штрафу.

Прохання в апеляційній скарзі про застосування громадських робіт, тобто про зміну постанови судді в частині накладеного стягнення та його посиленні, не ґрунтується на законі.

У відповідності до положень ч. 9 ст. 294 КУпАП, в разі зміни постанови в частині накладеного стягнення, в межах, передбачених санкцією статті КУпАП, воно не може бути посилено. У відповідності до вимог ст. 24 КУпАП громадські роботи віднесено до більш суворої категорії стягнення, ніж позбавлення спеціального права, наданого громадянину.

Правових підстав для скасування постанови судді та винесення нової постанови не вбачається. Згідно матеріалам справи, суд направив на вказану ОСОБА_1 адресу судову повістку про час та місце розгляду справи. Повідомлення повернулося до суду з відміткою робітників пошти про те, що ОСОБА_1 за зазначеною адресою не проживає, вибув, що підтвердив в апеляції і сам ОСОБА_1, вказавши, що останнім часом мешкає в м. Молочанську. При цьому про зміну міста проживання ОСОБА_1 суду не повідомив. При таких обставинах, розгляд справи за відсутності ОСОБА_1 за своїм характером не є суттєвим порушенням закону. Оскільки це не вплинуло на висновки суду про винність ОСОБА_1 в скоєні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, що не оскаржується й в апеляційній скарзі, а обставини, помякшуючі відповідальність, взяті до уваги апеляційним судом при розгляді апеляційної скарги ОСОБА_1

Враховуючи викладене апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а постанова судді в частині накладеного стягнення зміні.

Керуючись ст. 294 КУпАП,-

П О С Т А Н О В И В:

апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Постанову судді Токмацького районного суду Запорізької області від 09 грудня 2013 року щодо ОСОБА_1 в частині накладеного стягнення у вигляді позбавлення права керування усіма видами транспортних засобів, строком на 1 рік, змінити.

Накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 2 550 (дві тисячі пятсот пятдесят) гривень.

Постанова апеляційного суду оскарженню не підлягає, набирає законної сили 03 лютого 2014 року, підлягає виконанню впродовж 3 місяців з дня її постановлення.

Суддя Апеляційного суду

Запорізької області ОСОБА_2