АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Провадження № 33/790/504/14 Суддя районного суду: Клименко А.М.
Справа № 644/7174/14-п Доповідач Цілюрик В.П.
Категорія: ст.124 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02.09.2014 року

Суддя апеляційного суду Харківської області Цілюрик В.П. за участю особи, у відношенні якої винесено постанову по справі про адміністративне правопорушення ОСОБА_1, потерпілого ОСОБА_2 розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову судді Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 19.08.2014 року про накладення на ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, не працюючого адміністративне стягнення за ст. 124 КУпАП,-

встановив:

Вказаною постановою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами строком на шість місяців і стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави в розмірі 36 гривень 54 копійки.

Судом першої інстанції встановлено, що 15.06.2014 року о 11 годині 30 хвилин ОСОБА_1 керував автомобілем «ВАЗ 21104», державний номер НОМЕР_1, по пр. Московський у м. Харкові і на перехресті з пр. Орджонікідзе порушив вимоги п. 10.3 Правил дорожнього руху України (ПДР), а саме: при зміні напрямку руху праворуч не надав дорогу автомобілю «BYD F 3», державний номер НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_2, який рухався в попутному напрямку, внаслідок чого останній вїхав у перешкоду (бордюр), пошкодивши транспортний засіб.

Приймаючи таке рішення суддя вважав, що провина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП доведена наявними в матеріалах справи протоколом про адміністративне правопорушення серії АБ 2 № 957221 від 25.06.2014 року, схемою місця дорожньо-транспортної події (ДТП), письмовими поясненнями ОСОБА_2 та ОСОБА_1

Не погодившись з таким рішенням суду першої інстанції ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову судді Орджонікідзевського районного суду м. Харкова скасувати та назначити по справі авто-технічну експертизу, за результатами якої прийняти остаточне рішення.

Доводи апеляційної скарги він обґрунтовує тим, що по даній адміністративній справі протокол судового засідання не вівся, зі змісту судового рішення не вбачається, чи було скоєно саме ним адміністративне правопорушення, судом особисто не заслухувалися пояснення учасників ДТП, свідків, понятих.

Автор апеляційної зазначає, що долучені до протоколу про адміністративне правопорушення пояснення учасників ДТП ОСОБА_3 та ОСОБА_2 протирічять один одному, і звертає увагу на те, що з тексту рапорту співробітників ДПС ОСОБА_4 України ОСОБА_5 встановлено, що на місці дорожньо-транспортної події (ДТП) не було можливості обєктивно встановити особу, яка скоїла адміністративне правопорушення, тому матеріали були направлені для подальшого розгляду та прийняття рішення у відділі дізнання, відповідно до вимог п. 6.2 Наказу МВС України № 77 від 26.02.2009 року, але на цій стадії співробітниками міліції не було проведено жодної слідчої дії, не викликаний та не допитаний жодний з учасників ДТП та свідок, не проведено авто-технічної експертизи, а суд, не маючи спеціальних знань в галузі авто техніки, не провівши авто-технічну експертизу за матеріалами справи самостійно встановив швидкість руху автомобіля «BYD F 3», вказавши це в своєму рішенні, не привівши жодних розрахунків.

Апелянт звертає увагу суду апеляційної інстанції на те, що відповідно до матеріалів справи вбачається, що протокол про адміністративне правопорушення було складено після спливу 10 днів з моменту ДТП, чим порушені вимоги ст. 260 КУпАП, а у відношенні водія ОСОБА_2 протокол про адміністративне правопорушення взагалі не складався не зважаючи на те, що останній здійснив наїзд на перешкоду, при цьому судом не було встановлений причино-наслідковий звязок з між діями останнього з фактом ДТП.

Крім того при призначенні стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами в порушення вимог ст. 280 КУпАП суд не зясував дані про особу правопорушника, не врахував його сімейний стан, наявність у нього утриманців, те що автомобіль, яким керує ОСОБА_1 є єдиним джерелом доходу його родини .

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 який підтримав апеляційну скаргу, потерпілого ОСОБА_2, який заперечував проти її задоволення та вважав постанову районного суду законною та обґрунтованою, дослідивши матеріали справи апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Зі змісту постанови, що оскаржується та протоколу про адміністративне правопорушення серії АБ2 № 957221 від 25.06.2014 року вбачається, що 15.06.2014 року о 11 годині 30 хвилин ОСОБА_1 керував автомобілем «ВАЗ 21104», державний номер НОМЕР_1, по пр. Московський в м. Харкові, і на перехресті з пр. Орджонікідзе порушив вимоги п. 10.3 ПДР України, а саме: при зміні напрямку руху праворуч не надав дорогу автомобілю «BYD F 3», державний номер НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_2, який рухався в поточному напрямку, внаслідок чого останній вїхав у перешкоду (бордюр), пошкодивши транспортний засіб.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, суддя при розгляді справи про адміністративне правопорушення має зясувати, чи підлягає особа адміністративній відповідальності, чи є обставини, що помякшують і обтяжують її відповідальність, а також зясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Судом першої інстанції ці вимоги були виконані.

Відповідно до матеріалів справи ОСОБА_1 викликався у судове засідання, але до суду він не прибув, тобто не скористався правом особисто приймати участь у судовому засіданні. Ці обставини він підтвердив і при розгляді апеляційної скарги. При цьому він не просив суд першої інстанції відкласти розгляд справи, а також клопотань, у тому числі про виклик свідків, проведення експертизи суду не надав, а лише надав письмові заперечення на протокол. Тому судом першої інстанції розглянув справу на підставі наявних матеріалів, оцінивши докази, які маються в матеріалах справи.

Наявність протиріч у показаннях учасників ДТП суд оцінив враховуючи відповідність їх показань з іншими доказами по справі, про що відобразив у судовому рішенні, яке відповідає вимогам ст. ст. 280, 283 КУпАП.

Складання протоколу про адміністративне правопорушення після сплину 10 днів з моменту ДТП не суперечить вимогам ст. ст. 256, 260 КУпАП.

Апеляційний суд відкидає посилання апелянта, як на підставу задоволення його апеляційних вимог те, що у відношенні водія ОСОБА_2 не складався протокол про адміністративне правопорушення, оскільки у відношенні останнього не були встановлені невідповідності його дій вимогам ПДР.

Те, що судом першої інстанції у постанові від 19.08.2014 року без проведення авто-технічної експертизи та відповідних розрахунків вказана швидкість автомобіля під керуванням водія ОСОБА_2 в цілому не спростовує висновків суду першої інстанції про винність водія ОСОБА_3, оскільки його винуватість підтверджена змістом схеми ДТП, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями останнього, які не суперечать за змістом один одному.

Накладаючи адміністративне стягнення у вигляді позбавлення права керування автотранспортними засобами строком на 6 місяців суд першої інстанції дотримався вимог ст.. ст.. 33-35 КУпАП, враховуючи, що ОСОБА_3 ніде не офіційно не працює, не має постійного джерела доходів.

Таким чином суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що постанову місцевого суду необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративне правопорушення,-

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову судді Орджоніікідзевського районного суду м. Харкова від 19.08.014 року залишити без змін.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя апеляційного суду

Харківської області ОСОБА_6