Дата документу Справа №
Дата документу Справа №
Апеляційний суд Запорізької області
Провадження №33/778/137/14Головуючий у 1-й інстанції Герасименко С.Г.
Категорія - ст.ст. 124, 122-4, 130 ч.4 КУпАП Доповідач в 2-й інстанції Мульченко В.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 квітня 2014 року м. Запоріжжя

Суддя судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Запорізької області Мульченко В.В., за участю адвоката Попової Н.В., правопорушника ОСОБА_3, потерпілого ОСОБА_4, розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_3 на постанову судді Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 03 березня 2014 року в адміністративній справі про притягнення до адміністративної відповідальності за ст.130 ч.1 КУпАП ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, офіційно не працюючого, проживаючого АДРЕСА_1,

ВСТАНОВИВ:

Постановою судді Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 03 березня 2014 року ОСОБА_3 притягнуто до адміністративної відповідальності, визнано винним в скоєнні ним адміністративного правопорушення передбаченого ст.130 ч.1 КУпАП і призначено покарання у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами строком на 2 роки. Зобов'язано ОСОБА_3 сплатити судовий збір у розмірі 36 грн. 54 коп.

Як вбачається з постанови, 17.02.2014 р. о 16 год. 50 хв. ОСОБА_3 в м. Запоріжжя, по вул. Іванова, керуючи автомобілем ВАЗ, д.н. НОМЕР_1, в районі будинку № 83, при зміні напрямку руху скоїв зіткнення з автомобілем FORD д.н. НОМЕР_2, водій ОСОБА_4, який рухався в попутному напрямку, після чого ОСОБА_3 місце події залишив та вживав алкогольні напої. Внаслідок ДТП постраждалих немає, автомобілі пошкоджено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 посилаючись на незаконність постанови, вказує, що суддя при наявності істотних протиріч в матеріалах справи не усунув їх, не надав належної оцінки його показанням про відсутність в його діях складу правопорушення, внаслідок чого необґрунтовано притягнув його до адміністративної відповідальності. Тому просить постанову судді скасувати, а провадження по справі закрити за відсутністю в його діях складу вказаних правопорушень.

Заслухавши в засіданні апеляційної інстанції апелянта ОСОБА_3, та його захисника, які змінили вимоги апеляційної скарги та просили скасувати рішення в частині звинувачення за ст.ст. 122-4, 130 ч.4 КУпАП закривши справу в цій частині. При цьому ОСОБА_3 визнав себе винним у скоєнні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, вислухавши думку потерпілого, який просив не позбавляти ОСОБА_3 прав керування транспортом, перевіривши матеріали справи, вважаю, що апеляційна скарга останнього підлягає задоволенню, постанова судді скасуванню, а провадження у справі закриттю, з огляду на наступне.

Згідно до вимог ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган /посадова особа/ при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Розглядаючи справу суддя ці вимоги закону не виконав, внаслідок чого прийняв неправильне рішення по справі.

Як вбачається з постанови, суд визнав ОСОБА_3 винним у скоєнні зазначених правопорушень, але в резолютивній частині постанови зазначив скоєння ОСОБА_3 правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та піддав порушника адміністративному стягненню, за це правопорушення, яке ОСОБА_3 не скоював.

У зв'язку з цим постанова судді підлягає безумовному скасуванню, а адміністративне провадження в цій частині - закриттю, з винесенням своєї постанови в іншій частині.

Щодо звинувачення ОСОБА_3 у скоєнні правопорушень, передбачених ст.ст. 122-4. 124 КУпАП слід зазначити наступне.

Так, в судовому засіданні апеляційної інстанції ОСОБА_3 пояснив, що він не відчув контактування його автомобіля з автівкою потерпілого і продовжив свій рух, тому не вважав що скоїв ДТП.

Разом з тим, після огляду транспортних засобів під час апеляційного провадження ОСОБА_3 визнав себе винним у скоєнні ДТП, але заперечував те, що він навмисно покинув місце пригоди, та вживав алкогольні напої саме у зв'язку з ДТП.

Будь яких даних, які б спростовували це твердження матеріали справи не містять і суду їх не надано.

З урахуванням викладеного, приходжу до висновку, що вина ОСОБА_3 у скоєнні правопорушень, передбачених ст.ст. 122-4, 130 ч.4 КУпАП не доведена, а тому вважаю, що провадження у справі в цій частині на підставі п.1 ст.247 КУпАП підлягає закриттю.

Дії ОСОБА_3 мають бути кваліфіковані за ст.124 КУпАП як порушення правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів.

При призначені стягнення суд враховує щире каяття ОСОБА_3 у скоєні ДТП, ту обставину, що управління транспортом є основним джерелом його заробітку, думку потерпілого, який просив не позбавляти ОСОБА_3, який має на утриманні дітей, права керування транспортними засобами і вважає за необхідне призначити йому стягнення у вигляді штрафу в межах санкції ст.124 КУпАП.

Керуючись ст. 294 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити.

Постанову судді Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 03 березня 2014 року, якою ОСОБА_3 притягнутий до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ст. 130 ч.1 КУпАП, з накладенням стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами строком на 2 роки - скасувати.

Притягнути ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та призначити йому стягнення за ст.124 КУпАП - штраф в розмірі 25 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що дорівнює 425 гривень.

Постанова Апеляційного суду Запорізької області набирає законної сили негайно після її винесення є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя В.В. Мульченко