ДЗЕРЖИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ОСОБА_1 ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 210/4215/14-п
Провадження № 3/210/966/14
П О С Т А Н О В А

іменем України

06 серпня 2014 року суддя Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області ОСОБА_2, розглянувши матеріали, що надійшли з Територіальної державної інспекції з питань праці у Дніпропетровській області у відношенні:

ОСОБА_3,громадянин ОСОБА_4; ІНФОРМАЦІЯ_1, місце народження: Саратовська область, ОСОБА_4: НОМЕР_1 № 3963079: ІНН НОМЕР_2: адреса проживання: ІНФОРМАЦІЯ_2: обіймає посаду Генерального директора ПАТ «АрселорМіттал ОСОБА_1 Ріг» згідно Наказу № 245/л від 12.03.2012р.

за ч.1 ст. 41 КУпАП, суд

В С Т А Н О В И В:

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення № 04-05-46/161 від 11.07.2014 р., складеним заступником начальника державним інспектором праці Територіальної державної інспекції з питань праці у Дніпропетровській області ОСОБА_5, ОСОБА_3 11.07.2014 року за адресою: 50095 Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, вул. Орджонікідзе, 1 - ПАТ «АрселорМіттал ОСОБА_1 Ріг», працюючи на посаді Генерального директора ПАТ «АрселорМіттал ОСОБА_1 Ріг» та будучи посадовою особою, відповідальною за додержання законодавства про працю України Публічного акціонерного товариства «АрселорМіттал ОСОБА_1 Ріг», вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 41 КУпАП, за наступних обставин: згідно п. 2.4 колективного договору підприємства, прийнятого на 2007-2008 роки. Власник зобов'язується «...зберегти діючі системи оплати праці та преміювання і досягнуте співвідношення виробничих премій, доплат , надбавок до тарифних ставок (посадових окладів)». Але умовами п.3.5 Галузевої угоди гірничо-металургійного комплексу України на 2011-2012 роки та Спільної заяви про приєднання Підприємства до Галузевої угоди від 24.11.2011 року встановлено «...довести частку основної частини заробітної плати до кінця 2012 року - до розміру не менше 60%». Тобто, умови колективного договору (п.2.4) протирічать вимогам Галузевої угоди (п.3.5). В такому випадку вступають в силу умови ст. 16 КЗпПУ «...Умови колективного договору, що погіршують порівняно з чинним законодавством і угодами становище працівників, є недійсними.» Таким чином п.2.4 колективного договору є недійсним (нікчемним) і застосуванню при вирішенні колективних і індивідуальних спорів він не підлягає. Умовами ст. 15 Закону України «Про оплату праці» та ст. 97 КЗпП України зазначено, що форми і системи оплати праці, норми праці, розцінки, тарифні сітки, схеми посадових окладів, умови запровадження та розміри надбавок, доплат. премій, винагород та інших заохочувальних, компенсаційних і гарантійних виплат встановлюються підприємствами у колективному договорі з дотриманням норм і гарантій, передбачених законодавством, генеральною, галузевими (міжгалузевими) і територіальними угодами. Зазначена норма є обов'язковою для всіх суб'єктів підприємницької діяльності, які використовують найману працю, оскільки вона є нормою спеціального закону в сфері оплати праці. Враховуючи, що на момент перевірки не застосовані вимоги п.3.5 Галузевої угоди, має місце порушення вимог ст. 97 КЗпПУ. Адміністрацією Підприємства надана інформація щодо проведених з 2012 року заходів по приведенню пункту 2.4 колдоговору у відповідність до п. 3.5 Галузевої угоди: проведено 7 засідань робочої групи, в склад якої входили представники Підприємства та сумісного представницького органу Первинної профспілкової організації (додаються копії протоколів № 1 від 23.04.2012 р., № 2 від 27.04.2012 р., № 3 від 10.05.2012 р., № 4 від 18.05.2012 р., № 5 від 23.05.2014 р., № 6 від 13.06.2012 р., № 7 від 21.06.2014 р. додаються до акту перевірки). Але, станом на 11.07.2014р. питання не вирішено, що свідчить про невиконання умов ст. 16 КЗпПУ та ч. 3 ст. 5 ЗУ «Про колективні договори і угоди». На момент перевірки сторонами колдоговору не усунуті протиріччя між умовами колдоговору та Галузевою угодою, що свідчить про наявність у колдоговорі умов, які погіршують становище працівників і тому сторони не додержуються гарантій, передбачених вищезазначеної ст.16 КЗпПУ. Станом на 11.07.2014р. частка основної заробітної плати складає 53%.

У судовому засіданні особа, що притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_3, винним себе в скоєнні правопорушення не визнав, пояснивши суду, що порушення, зазначене у протоколі не скоював, що підтверджується наступним. На теперішній час виконання п.3.5 Галузевої угоди унеможливлюється положеннями пункту 2.4 колективного договору, який передбачає збереження діючих систем оплати праці та преміювання та досягнуте співвідношення виробничих премій, доплат та надбавок до тарифних ставок (посадових окладів). Станом на грудень 2007р. частка основної заробітної плати складала 50,9%, а за 2007 рік в цілому - 48,1%. В умовах чинного п.2.4 колдоговору у підприємства відсутній механізм виконання п.3.5 Галузевої угоди, зважаючи на той факт, що збільшення частки основної заробітної плати неможливе без зміни досягнутого співвідношення премій, доплат та надбавок. Адже пряме підвищення тарифних ставок (посадових окладів) тягне за собою пропорційне підвищення змінної частини заробітної плати. Шляхом переговорів з первинною профспілковою організацією ПМГУ ПАТ «АрселорМіттал ОСОБА_1 Ріг» у межах перегляду існуючих положень про додаткове преміювання персоналу на кінець 2013 року вдалось досягти частки основної частини заробітної плати до рівня 53,0%. Подальше збільшення частки основної частини заробітної плати можливе лише за умови виключення п.2.4 з колективного договору та зміни чинних Положень про преміювання персоналу у частині перегляду розміру премії. А оскільки внесення змін до Положень про оплату праці передбачає обов'язкове узгодження з боку сторони профспілки, можливість зробити це в односторонньому порядку у адміністрації відсутня. Досягнення збільшення частки основної частини заробітної плати можливе також шляхом зміни існуючої системи оплати праці, що також суперечить чинному положенню колективного договору, викладеному у пункті 2.4. останнього. Адміністрація ПАТ «АрселорМіттал ОСОБА_1 Ріг» прагнучи до виконання вимог Галузевої угоди неодноразово пропонувала ППС ПМГУ ПАТ «АрселорМіттал ОСОБА_1 Ріг» виключити п.2.4 з Колективного договору або переглянути його редакцію, проте жодна з пропозицій адміністрації не була сприйнята й погоджена стороною профспілки, про що свідчать Протоколи зустрічей робочих груп у рамках переговорного процесу щодо перегляду Колективного договору.

Захисник ОСОБА_3 адвокат ОСОБА_6 позицію свого довірителя підтримав, і суду пояснив, що вважає відсутнім в діях ОСОБА_3 склад адміністративного правопорушення, а саме такі його елементи як обєктивна та субєктивна сторони, що виключає можливість притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності. Додатково до доводів свого довірителя суду пояснив, що 12.06.2014 р. на конференції трудового колективу ПАТ «АрселорМіттал ОСОБА_1 Ріг» в порядку, визначеному Законом України «Про порядок вирішення колективних трудових спорів (конфліктів)», були сформовані вимоги найнятих робітників до роботодавця. Дані вимоги були розглянуті адміністрацією підприємства у встановлений законом термін і відповідь була направлена представницькому органу трудового колективу, який також був обраний на конференції, і складається з представників виборних органів первинних профспілкових організацій, що діють на підприємстві. Не погодившись з відповіддю адміністрації, представницький орган 20.06.2014 р. ухвалив рішення про вступ до колективного трудового спору, повідомивши про таке рішення адміністрацію підприємства. Серед 14-ти сформованих трудовим колективом вимог міститься, зокрема, і вимога про доведення частки основної заробітної плати до розміру не менше 60% згідно з п.3.5 Галузевої угоди (вимога під №3). В рамках примирних процедур з рівної кількості представників адміністрації підприємства і представницького органу найнятих робітників була створена примирна комісія, в ході роботи якої з 15.07.2014 було проведено п'ять засідань. На третьому засіданні комісією було ухвалено рішення про створення робочої групи, метою роботи якої є підготовка проекту змін до п.2.4 колдоговору, а також розробка порядку внесення змін до Положень про оплату праці, що діють на підприємстві, для виконання вимог п.3.5 Галузевої угоди.

Вислухавши думку особи, що притягується до адміністративної відповідальності, захисника, дослідивши письмові докази, суд вважає, що провадження у справі підлягає закриттю з наступних підстав.

Судом встановлено та вбачається з матеріалів справи, що 02.01.2007 р. між ВАТ «Мітал Стіл ОСОБА_1 Ріг», правонаступником усіх прав та обовязків якого є ПАТ «АМКР», та трудовим колективом Підприємства, в особі уповноважених виборних органів первинних профспілкових організацій профспілки металургів та гірників України, незалежної профспілки гірників України, Всеукраїнської профспілки працівників науки, виробництва і фінансів, було укладено Колективний договір ВАТ «Мітал Стіл ОСОБА_1 Ріг» на 2007-2008 роки, підписаний від імені власника генеральним директором Підприємства, а від імені трудового колективу головою профспілкового комітету первинної профспілкової організації трудящих металургійної гірничодобувної промисловості, зареєстрований виконкомом Дзержинської районної ради міста ОСОБА_1 Ріг від 20.03.2007 № 23.

Розділом 10 Колективного договору ВАТ «Мітал Стіл ОСОБА_1 Ріг» на 2007-2008 роки, передбачено, що він набуває чинності з 1 січня 2007 року і розповсюджується на всіх працівників підприємства, що перебувають в обліковому складі, і діє до ухвалення колективного договору на 2009 рік.

Відповідно до ст. 9 Закону України «Про колективні договори і угоди» після закінчення строку дії колективний договір продовжує діяти до того часу, поки сторони не укладуть новий або не переглянуть чинний, якщо інше не передбачено договором. Колективний договір, угода зберігають чинність у разі зміни складу, структури, найменування уповноваженого власником органу, від імені якого укладено цей договір, угоду. У разі реорганізації підприємства колективний договір зберігає чинність протягом строку, на який його укладено, або може бути переглянутий за згодою сторін. Отже, зважаючи на те, що новий колективний договір на підприємстві не укладався, Колективний договір ВАТ «Мітал Стіл ОСОБА_1 Ріг» на 2007-2008 роки є чинним на момент складання протоколу та розгляду справи судом.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про колективні договори і угоди» колективним договором є угода, яка укладається на основі чинного законодавства, прийнятих сторонами зобов'язань з метою регулювання виробничих, трудових і соціально-економічних відносин і узгодження зсів трудящих, власників або уповноважених ними органів.

Відповідно до ст. 202 ЦК України, правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво- чи багатосторонніми (договори).

Отже, з позиції цивільного законодавства колективний договір є правочином, а тому на нього поширюють свою дію положення законодавства щодо дійсності правочинів.

Згідно з ч. 1 ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.

Відповідно до ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. У випадках, встановлених цим Кодексом, нікчемний правочин може бути визнаний судом дійсним… Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Відповідно до ст. 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Як розяснює п.4 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 06.11.2009 р. «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» судам відповідно до статті 215 ЦК необхідно розмежовувати види недійсності правочинів: нікчемні правочини якщо їх недійсність встановлена законом (частина перша статті 219, частина перша статті 220, частина перша статті 224 тощо), та оспорювані якщо їх недійсність прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує їх дійсність на підставах, встановлених законом (частина друга статті 222, частина друга статті 223, частина перша статті 225 ЦК тощо). Нікчемний правочин є недійсним через невідповідність його вимогам закону та не потребує визнання його таким судом. Оспорюваний правочин може бути визнаний недійсним лише за рішенням суду.

Відповідно до ч.2 ст. 5 Закону України «Про колективні договори і угоди» умови колективних договорів або угод, що погіршують порівняно з чинним законодавством становище працівників, є недійсними, і забороняється включати їх до договорів і угод.

З аналізу наведених правових норм слідує, що умови колективних договорів або угод, що погіршують порівняно з чинним законодавством становище працівників, є недійсними в розумінні оспорюваних правочинів, тобто можуть бути визнані такими лише за рішенням суду, яке стосовно п.2.4 колективного договору відсутнє. Отже, передчасним є висновок особи, що склала протокол про адміністративне правопорушення, про те, що п.2.4 колективного договору є нікчемним в силу закону і застосуванню при вирішенні колективних і індивідуальних спорів не підлягає.

Крім того, відповідно до ст. 14 Закону України «Про колективні договори і угоди» зміни і доповнення до колективного договору, угоди протягом строку їх дії можуть вноситися тільки за взаємною згодою сторін в порядку, визначеному колективним договором, угодою.

У разі виникнення потреби у внесенні змін і доповнень до колективного договору, сторони мають провести переговори. Такі функції слід покласти на робочу комісію з розробки колективного договору. Жодна зі сторін протягом дії колективного договору не може в односторонньому порядку приймати рішення про зміну чинних норм і положень, обовязків за договором або призупиняти їх виконання. Зміни та доповнення до колективного договору підлягають повідомній реєстрації в тому ж порядку, що і первісна реєстрація колективного договору.

З дійсних обставин справи та наданих стороною захисту доказів вбачається, що на підприємстві сторонами колективного договору проводилися переговори щодо внесення змін до його умов у відповідність до вимог п.3.5 Галузевої угоди гірничо-металургійного комплексу України на 2011-2012 роки, а на сьогодні тривають примирні процедури з врегулювання розбіжностей щодо внесення змін до п. 2.4 колективного договору. За таких обставин неможна вважати обґрунтованим висновок особи, що склала протокол, про наявність порушень встановлених законодавством трудових прав громадян. Так, обєктом правопорушення, передбаченого ст. 41 КУпАП України є встановлені законодавством права громадян на працю, на оплату праці, на охорону праці, на соціальний захист у випадку втрати годувальника чи працездатності, інші права відповідно до чинного законодавства. З об'єктивної сторони дане правопорушення може виражатися у вчиненні таких дій, як порушення встановлених термінів виплати пенсій, стипендій, заробітної плати; виплата заробітної плати не в повному обсязі; інші порушення вимог законодавства про працю; порушення вимог законодавчих та інших нормативних актів про охорону праці. Проте вищевказані права працівників не були порушені діями ОСОБА_7 як посадової особи ПАТ «АрселорМіттал ОСОБА_1 Ріг», які, навпаки, дають підстави стверджувати про їх спрямованість на врегулювання розбіжностей, що виникли при зміні колективного договору.

Також особою, що склала адмінпротокол, не доведено письмовими доказами наявність в діях ОСОБА_3 суб'єктивної сторони правопорушення, а саме вини у формі умислу, спрямованого на порушення вищенаведених трудових прав громадян. Відповідно до ст.. 10 КУпАП адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків. Навпаки, як зазначено в самому ОСОБА_8 перевірки та встановлено судом, проведення підприємством засідань робочої групи, в склад якої входили представники Підприємства та спільного представницького органу Первинної профспілкової організації, участь у примирливих процедурах, свідчить про спрямованість дій підприємства та ОСОБА_3, як його керівника та посадової особи, відповідальної за додержання законодавства про працю України, на врегулювання розбіжностей, що виникли при внесенні змін до колективного договору та приведенні його у відповідність до галузевої угоди, що викликає обґрунтовані сумніви у винуватості особи, що притягується до адміністративної відповідальності, які в силу презумпції невинуватості повинні тлумачитися на її користь.

Закон визначає адміністративне правопорушення як протиправну, винну (умисну або необережну) дію чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність. Подією адміністративного правопорушення (проступку) в адміністративно-правовому розумінні є вчинення особою діяння, яке містить ознаки правопорушення (проступку). Проте в протоколі про адміністративне правопорушення не наведено, які саме дії, вчинені ОСОБА_8, спрямовані на незастосування вимоги п.3.5 Галузевої угоди та порушення вимог ст. 97 КЗпП України.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного, і, керуючись ст. ст. 24, 41, 251, 252, 283, 284, 287, 294 КУпАП, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Справу щодо притягнення ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 41 КУпАП закрити у зв'язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги чи протесту прокурора, що передбачено ст.294 КпАП України, за винятком постанов про застосування стягнення, передбаченого статтею 32 КпАП України.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником або на неї може бути внесено протест прокурора протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Апеляційна скарга, протест прокурора подаються до апеляційного суду Дніпропетровської області через Дзержинський районний суд м. Кривого Рогу.

Суддя: Н. А. Літвіненко