Справа №589/5782/14-п Головуючий у суді у 1 інстанції - Литовка
Номер провадження 33/788/268/14 Суддя-доповідач - ОСОБА_1
Категорія - Керування транспортними засобами або суднами особами, які перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 грудня 2014 року м. Суми

Суддя Апеляційного суду Сумської області Шунько Г. О. , за участю ОСОБА_2, розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Суми, справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, мешканця ІНФОРМАЦІЯ_2, не працюючого,

на постанову судді Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 13 листопада 2014 року, про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП з накладенням стягнення у виді позбавлення права керувати всіма видами транспортних засобів на строк один рік. Постановлено стягнути з ОСОБА_2 судовий збір на користь держави 36 грн. 54 коп.,

В С Т А Н О В И В:

Постановою Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 13 листопада 2014 року, ОСОБА_2, визнаний винуватим і притягнутий до відповідальності за частиною 1 ст. 130 КУпАП за те, що 13.10.2014 року о 03-00 год. в м. Шостка по вул.. Воронізька керував автомобілем НОМЕР_1, з ознаками алкогольного спяніння, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан спяніння відмовився в присутності двох свідків, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху України.

У поданій апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить поновити строк на апеляційне оскарження судового рішення, а постанову Шосткинського міськрайонного суду від 13.11.2014 року в частині накладеного адміністративного стягнення у виді позбавлення права керування всіма транспортними засобами на один рік змінити на штраф, як менш суворий вид стягнення.

Поновлення строку на апеляційне оскарження мотивував тим, що на розгляд справи в суді першої інстанції не зявився у звязку з хворобою малолітнього сина ОСОБА_3, оскаржену постанову суду отримав 21.11.2014 року, а апеляційну скаргу подав до суду 25 листопада 2011 року. Вважає, що причини пропуску строку на апеляційне оскарження судового рішення є поважними.

Зміну судового рішення мотивував тим, що суд першої інстанції, підійшов до розгляду справи по суті формально, не врахував, обставини, що помякшують відповідальність за адміністративне правопорушення визнання вини та щире розкаяння. Зазначає, що він ніде не працює, про те водійське посвідчення є підставою для тимчасових заробітків, повязаних з керуванням транспортним засобом, а позбавлення права керування всіма видами транспортних засобів поставить його сімю у скрутне матеріальне становище, так як він на утриманні має малолітню дитину та дружину, яка перебуває у відпустці по догляду за дитиною до трьох років.

Заслухавши пояснення ОСОБА_2, переглянувши матеріали справи, вважаю, що подана апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_2, щодо поновлення строку на апеляційне оскарження є переконливими і підлягають задоволенню. Як вбачається з матеріалів адміністративної справи, розгляд справи в суді першої інстанції було призначено на 13 листопада 2014 року (а.с. 1 ). З довідки дитячої лікарні вбачається, що в період з 7 по 15 листопада 2014 року ОСОБА_2 доглядав за хворим сином ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с. 13). На а.с.7 міститься повідомлення про одержання копії постанови суду ОСОБА_2 21.11.2014 року. За таких обставин, вважаю причини пропуску строку на апеляційне оскарження поважними, а тому строк на апеляційне оскарження судового рішення підлягає поновленню.

Висновок суду першої інстанції про доведеність винуватості ОСОБА_2, у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, за обставин викладених у постанові, в апеляційній скарзі ОСОБА_2, не оскаржується, а тому відповідно до частини 7 ст. 294 КУпАП суд апеляційної інстанції переглядає справу у межах доводів апеляційної скарги і в даному випадку в частині накладеного адміністративного стягнення.

Вважаю, що суд першої інстанції при накладенні адміністративного стягнення на ОСОБА_4 за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого частиною 1 ст. 130 КУпАП за наявних у справі даних про особу винного на час розгляду справи по суті, дотримався вимог ст. 33 КУпАП і наклав стягнення яке відповідає характеру вчиненого правопорушення , особи порушника, ступінь його вини, майновий стан та обставини, що помякшують і обтяжують відповідальність.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_2, в частині порушення його прав, яка особи яка притягується до адміністративної відповідальності, за проведення судового засідання судом першої інстанції без його присутності, вважаю безпідставними, оскільки, 13 жовтня 2014 року, під час складення протоколу про адміністративне правопорушення, працівником взводу дорожньої патрульної служби, ОСОБА_2 були розяснені права та обовязки передбачені ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП і повідомлено, що розгляд адміністративної справи відбудеться 13 листопада 2014 року в Шосткинському міськрайонному суді Сумської області, що вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення в якому маються відповідні підписи проставлені ОСОБА_2 (а.с. 1). За час складання протоколу про адміністративне правопорушення, надходження його до суду і розгляду справи про суті, ОСОБА_2, не поставив суд до відому, про неможливість його прибуття в судове засідання і не направляв клопотання про відкладення розгляду справи на інший день і час. Перешкод повідомити суд про неможливість свого прибуття в судове засідання 13 листопада 2014 року, за вказаний вище час, вважаю, що в ОСОБА_2 не було. За таких обставин, проведення судового засідання судом першої інстанції у відсутності ОСОБА_2, який належним чином був повідомлений про місце і час розгляду справи і у звязку з тим, що від нього не надходило до суду клопотання про відкладення розгляду справи, не є порушенням його прав, як особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.

Щодо доводів апеляційної скарги з приводу зміни постанови суду в частині накладеного адміністративного стягнення. Суд апеляційної інстанції вважає, що заміна адміністративного стягнення у виді позбавлення права керувати всіма транспортними засобами на штраф ускладнить і поставить в скрутне матеріальне становище сімю порушника так як з наданих до апеляційної скарги довідок вбачається, що ОСОБА_2, ні де не працює, а його дружина отримує усього 130 грн. матеріальної допомоги від держави по догляду за дитиною. Будь яких доказів про те, що право керування всіма видами транспортних засобів є основним джерелом матеріального існування сімї порушника, ОСОБА_2, суду не надав, як і доказів про те. що позбавлення права керування транспортними засобами позбавить його робочого місця чи працевлаштування.

За таких обставин вважаю, що адміністративне стягнення яке накладене на ОСОБА_2, судом першої інстанції, є необхідним і достатнім для попередження вчинення адміністративних правопорушень, і не є самим тяжким стягненням передбаченим санкцією ч.1 ст.130 КУпАП.

Таким чином, постанова Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 13.11.2014 щодо ОСОБА_2 в частині накладення адміністративного стягнення відповідає вимогам закону, а тому доводи апеляційної скарги ОСОБА_2, в цій частині є безпідставними і задоволенню не підлягають.

Керуючись ст. 294 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Поновити строк на апеляційне оскарження постанови Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 13.11.2014 ОСОБА_2

Постанову Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 13.11.2014 року, про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП ОСОБА_2 - залишити без зміни.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду Сумської областіОСОБА_1