33/775/6/2014(м)
0520/7498/2012

Головуючий: Бєдєлєв С.І.
Суддя 1-ої інстанції: Іванченко А.М.
Категорія: ст. 124 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 січня 2014 року м. Маріуполь

Суддя судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Донецької області Бєдєлєв С.І., за участю потерпілої ОСОБА_1, її представника адвоката ОСОБА_2, захисника ОСОБА_3, ОСОБА_4, відносно якого справу закрито, розглянувши апеляційну скаргу потерпілої ОСОБА_1 на постанову судді Іллічівського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 12 грудня 2013 року, якою

ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянин України, який мешкає за адресою: м. Маріуполь Донецька область, пров. Курако, буд. 32,

звільнений від адміністративної відповідальності, передбаченої ст. 124 КУпАП, провадження у справі закрито за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення від 12 липня 2012 року ОСОБА_4 26 червня 2012 року приблизно о 8:15 годині керуючи автомобілем «ГАЗ 33021», номерний знак НОМЕР_1, в Іллічівському районі міста Маріуполя, на перехресті вул. Мічуріна з пров. Мічуріна рухався заднім ходом, не впевнився у безпеці, що призвело до зіткнення з автомобілем «HYUNDAI», номерний знак НОМЕР_2, під керуванням водія ОСОБА_1, який рухався по головній дорозі вул. Мічуріна та уразі чого транспортні засоби отримали пошкодження, чим порушив вимоги п.п. 10.1, 10.2, 10.9 ПДР України, за що передбачена адміністративна відповідальність за ст. 124 КУпАП.

Постановою Іллічівського районного суду м. Маріуполя від 12 грудня 2013 року ОСОБА_4 звільнений від адміністративної відповідальності, передбаченої ст. 124 КУпАП, та провадження по справі закрито за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

В апеляційній скарзі на зазначену постанову районного суду потерпіла ОСОБА_1 просить скасувати останню та постановити нову, якою притягнути ОСОБА_5 до адміністративної відповідальності за статтею 124 КУпАП, оскільки судом в порушення вимог ст. 245, 252 КУпАП неповно зясовані та не враховані при постановленні судового рішення всі обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Зазначає, що після розгляду справи копію постанови на її прохання їй не надали, оскільки справа не була здана секретарем до канцелярії суду, отримала її лише 25 грудня 2013 року. Тому пропустила строк на її оскарження, просить поновити його.

Заслухавши потерпілу ОСОБА_1, її представника, які підтримали свою апеляційну скаргу, ОСОБА_4, відносно якого адміністративне провадження у справі закрито, та його захисника, які вважають постанову законною та обґрунтованою і просять залишити її без змін, перевіривши матеріали справи та дослідивши доводи апеляційної скарги, вважаю, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а строк на її подачу поновленню, з таких підстав.

Відповідно зі ст. ст. 285, 287, 294 КУпАП постанова по справі про адміністративне правопорушення протягом трьох днів надається або надсилається потерпілому за його проханням. Постанова судді може бути оскаржена особою, яка притягнута до адміністративної відповідальності, потерпілим протягом 10 днів з дня її винесення. Пропущений строк може бути поновлений, якщо особа, яка подала апеляційну скаргу, заявила клопотання про поновлення цього строку.

З відомостей, наданих Іллічівським районним судом м. Маріуполя вбачається, що справа про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_4 була здана до канцелярії суду 20 грудня 2013 року. З цього впливає, що право потерпілої на своєчасне отримання копії постанови було порушено. З урахуванням наведеного слід визнати, що строк на подачу апеляційної скарги потерпіла пропустила з поважних причин, тому цей строк підлягає поновленню.

Згідно ст. 280 КУпАП орган при розгляді справи про адміністративне правопорушення та суд зобовязаний зясувати: чи було вчинене адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що помякшують та обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації , трудового колективу, а також зясувати інші обставини , що мають значення для правильного вирішення справи.

Вказаних вимог законодавства про адміністративні правопорушення судом не дотримано.

Розглядаючи справу суд дійшов до висновку про відсутність в діях ОСОБА_4 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, а саме про відсутність його вини в порушенні правил безпеки руху, які призвели до ДТП, в наслідок чого транспортні засоби отримали пошкодження.

При цьому суддя як на доказ невинуватості водія ОСОБА_4 послався в постанові на його та свідка ОСОБА_6 пояснення, які стверджували, що в момент скоєння ДТП автомобіль «ГАЗ 33021» не рухався, а також на схему наслідків ДТП, на висновок комплексної авто - технічної транспортно - трасологічної експертизи № 2599-3028 від 25 жовтня 2013 року.

Разом з тим, суд не врахував, що ОСОБА_4 та свідок ОСОБА_6 знайомі, даний факт ОСОБА_4 не заперечував в ході апеляційного розгляду. Тому ОСОБА_6 є зацікавленою особою у вирішені справи на користь ОСОБА_4

Також, суд допустив протиріччя в своїх висновках.

Посилаючись на схему наслідків ДТП, як на доказ невинуватості водія ОСОБА_4, суд, разом з тим, вказав в постанові на те, що для водія автомобіля «HYUNDAI» ОСОБА_1 перед зіткненням виявилася небезпека з боку автомобіля «ГАЗ 33021», тому вона почала екстрено гальмувати, в наслідок чого її автомобіль змінив траєкторію руху в бік автомобіля НОМЕР_3 від краю частини вулиці Мічуріна. Встановленими обставинами спростовуються первинні пояснення водія ОСОБА_4 про те, що задня частина кузова його автомобіля знаходилася на кордоні провулка Мічуріна з вулицею Мічуріна. В ході судового розгляду водій ОСОБА_4 змінив свої пояснення, стверджував, що після заїзду в провулок та зупинки задня, частина кузова його автомобіля виступала на 30 см на головну дорогу вулицю Мічуріна. На вказані обставини перед ДТП і протиріччя в поясненнях водія ОСОБА_4 суд увагу не звернув, що призвело до помилкового висновку про відсутність в діях останнього порушень ПДД України.

Більш того, висновок експертів № 2599 3028 від 29 жовтня 2013 року не дає категоричної відповіді про те чи рухався або стояв на момент зіткнення автомобіль під керуванням ОСОБА_4, зроблений по двом варіантам (за поясненнями ОСОБА_4 та за поясненнями ОСОБА_1А.). За поясненнями останньою цей висновок узгоджується з експертними висновками № 12/76 від 6 липня 2012 року та № 12/58 від 4 січня 2013 року. Отже, суд безпідставно послався на вказаний експертний висновок за варіантом № 1 (за поясненнями водія ОСОБА_4П.), як на доказ його невинуватості і також дійшов до помилкового висновку про те, що на момент зіткнення автомобіль ОСОБА_4 не рухався.

Потерпіла ОСОБА_1, як в ході перевірки працівниками ДАЇ обставин ДТП, в суді першій інстанції, так і при апеляційному розгляді стверджувала, що рухаючись по головній дорозі, побачила попереду свого автомобіля автомобіль «ГАЗ 33021», який стояв в провулку Мічуріна. Задня частина кузова автомобіля виступала на вул. Мічуріна приблизно на 70 см. Наблизившись до провулка Мічуріна побачила небезпеку з боку автомобіля «ГАЗ 33021», який почав рухатися заднім ходом. Вона почала екстрено гальмувати, в наслідок чого її автомобіль змінив траєкторію руху в бік автомобіля «ГАЗ 33021» і відбулося зіткнення.

Пояснення потерпілої ОСОБА_1 знаходяться у повній відповідності з експертними висновками № 12/76 від 6 липня 2012 року та № 12/58 від 4 січня 2013 року, поясненнями експерта ОСОБА_7, даними їм в ході судового розгляду справи, згідно яких автомобіль «ГАЗ 33021» на момент зіткнення рухався заднім рухом та яким суд належної оцінки не дав. В діях водія ОСОБА_4 є порушення п.п. 10.1; 10.2; 10.9 ПДД України і ці порушення з технічної точки зору знаходяться в причинному звязку з пригодою, яка сталася. Дії водія автомобіля «HYUNDAI» ОСОБА_1 не знаходяться в причинному звязку з пригодою, яка сталася, оскільки в неї була відсутня технічна можливість запобігти настанню ДТП ( а.с. 18-25, 68-75).

Вказаними доказами підтверджується винність водія ОСОБА_4 у скоєнні ДТП, внаслідок чого транспортні засоби отримали технічні пошкодження.

Відповідно до п. 10.1 ПДД України перед початком руху, зміною напрямку руху, водій повинен впевнитись, що це буде безпечним і не утворить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.

Відповідно до п. 10.2 ПДД України, виїжджаючи на дорогу з прилеглих територій водій повинен перед проїзною частиною надати дорогу пішоходам і транспортним засобам, які рухаються по ній.

Відповідно до п. 10.9 ПДД України під час руху заднім ходом водій не повинен утворювати небезпеку або перешкоду іншим учасникам руху. Для забезпечення безпеки руху він при необхідності повинен звернутися за допомогою до інших осіб.

Таким чином, ОСОБА_4, рухаючись заднім ходом не дотримався вказаних ПДД України, що стало причиною дорожньо-транспортної пригоди.

Оскільки, адміністративна відповідальність за ст. 124 КУпАП настає за порушення водіями транспортних засобів правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажів, шляхів, шляхових та інших споруд чи іншого майна, в діях ОСОБА_4 є склад даного адміністративного правопорушення.

Разом з тим, згідно ст. 38 КУпАП адміністративне стягнення може бути накладено по справам про адміністративне правопорушення, які підвідомчі суду, не пізніше трьох місяців з дня скоєння правопорушення.

Закриття справи за перебігом строку накладення адміністративного стягнення, передбаченого ст. 38 КУпАП, допустимо лише у випадку доведеності вини особи у вчиненні правопорушення за умови забезпечення при розгляді справи всебічного, повного і обєктивного зясування всіх обставин, які мають значення для вирішення справи, з дотриманням процесуальної форми її розгляду, визначеної законом.

Враховуючи викладене, не зважаючи на те, що ОСОБА_4 винний у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, справа підлягає закриттю у звязку з закінченням строку накладення адміністративного стягнення.

Керуючись ст.ст. 38, 293, 294 КУпАП,-

ПОСТАНОВИВ:

Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови судді Іллічівського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 12 грудня 2013 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Постанову судді Іллічівського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 12 грудня 2013 року, якою провадження по справі про адміністративне відносно ОСОБА_4 закрито за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, скасувати.

Визнати ОСОБА_4 винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

На підставі ст. 38 КУпАП провадження у справі закрити у звязку з закінченням строку притягнення ОСОБА_4 до адміністративної відповідальності.

Постанова набирає чинності негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя: С.І. Бєдєлєв