ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 липня 2014 року м. Мукачево Справа №303/4258/14-п 3/303/850/14

Суддя Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області О.М.Куропчтник, розглянувши матеріали, що надійшли з ВДАІ Мукачівського МВ (з обслуговування м. Мукачево та Мукачівського району) УМВС України в Закарпатській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_1, мешканця ІНФОРМАЦІЯ_2 А, кв. 14 громадянина України, не працюючого),

за частиною першою ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

З матеріалів адміністративної справи судом встановлено, 16 червня 2014 року о 02 годині 40 хвилин на 774 км А/д Київ Чоп, керував автомобілем марки ВАЗ 21074 д/н ВН 2653ВК в стані алкогольного сп»яніння.

В судовому засіданні ОСОБА_1 , вину свою не визнав повністю та пояснив, що не вживає алкоголь так як хворіє «виразковою хворобою шлунка» та постійно вживає лікарські припарати в тому числі трав»яні настої на спирту. Однак працівники ДАІ заставили його видихати в повітря в прибор Алкотест який показав всього 0,2 процента.

Вина у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії АВ2 №820599 від 16 червня 2014 року.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1дослідивши матеріали адміністративної справи, суд прийшов до висновку, що у діянні ОСОБА_1 відсутня сукупність обовязкових ознак складу правопорушення, вчинення якого поставлено йому у вину, оскільки обставини протоколу спростовані доказами, дослідженими в судовому засіданні.

Відповідно до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в звязку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом, а провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно з вимогами ст.ст. 278, 280 КУпАП суд першої інстанції при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення має вирішити питання про правильність складання протоколу та інших матеріалів справи, чи є необхідність у витребуванні додаткових матеріалів, а при розгляді справи зобовязаний зясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що помякшують і обтяжують відповідальність, а також зясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Диспозицією ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, …. а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до п. 2.5. Правил дорожнього руху, водій повинен на вимогу працівника міліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного спяніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Процедура направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду визначається ст. 266 КУпАП та Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.12.2008 року № 1103 (далі-Порядок).

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 266 КУпАП, п. 2-5 Порядку, а також п. 1.2 Інструкції про виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебуванням під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним наказом Міністра внутрішніх справ України та Міністра охорони здоровя України № 400/666 від 09.09.2009 року, огляду на стан спяніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких в уповноваженої особи Державтоінспекції МВС є підстави вважати, що вони перебувають у стані спяніння згідно з ознаками такого стану, визначеними в п. 1.3 Інструкції. Сам огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться працівником міліції на місці зупинки транспортного засобу у присутності двох свідків з використанням спеціальних технічних засобів. Результати огляду, проведеного уповноваженою особою Державтоінспекції, зазначаються у протоколі про адміністративне правопорушення.

Відповідно до п.п. 6, 7 Порядку водій транспортного засобу, тільки у разі відмови від проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, працівником міліції з використанням спеціальних технічних засобів або у разі незгоди з його результатами, направляється для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоровя не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення відповідних підстав, де за результатами огляду складається висновок.

Згідно з ч. 5 ст. 266 КУпАП огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Судом встановлено, що висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного спяніння № 24 від 19.01.2014 року відповідає встановленим вимогам. Відповідно до результатів висновку, при обстеженні у ОСОБА_2 ознак спяніння не виявлено.

При вирішенні питання про обґрунтованість доводів протоколу про адміністративне правопорушення, суд звертає увагу на те, що протокол та матеріали справи не містять даних про вчинення працівниками ДАІ дій, які вони обовязково повинні були вчинити при виявлені особи, яка керувала автомобілем у стані алкогольного спяніння. Так, відповідно до положень ст. 266 КУпАП при виявлені ознак керування особою транспортними засобами у стані алкогольного спяніння, працівники ДАІ повинні запропонувати особі пройти огляд на встановлення стану спяніння за допомогою технічних засобів. Між тим, матеріали справи не містять будь-яких даних про те, що ОСОБА_3 пропонувалось пройти огляд за допомогою таких засобів і що він відмовився від такого огляду.

Відповідно до вимог ст.ст. 265-2, 266 КУпАП у разі виявлення особи, яка керує транспортним засобом у стані алкогольного спяніння, працівники ДАІ зобовязані вчинити дії, які унеможливлюють подальше керування цією особою транспортним засобом, а саме затримати автомобіль, чи передати керування ним іншій особі. Між тим, матеріали справи не містять будь-яких даних, які б указували на вчинення працівником ДАІ указаних дій.

Згідно з п. 4 Рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010 року 23-рп/2010, конституційний принцип правової держави передбачає встановлення правопорядку, який повинен гарантувати кожному утвердження і забезпечення прав і свобод людини (ст. 1, 3, ч. 2 ст. 19 Основного Закону України). Конституція України визначає основні права і свободи людини і громадянина та гарантії їх дотримання і захисту, зокрема: юридична відповідальність особи має індивідуальний характер (ч. 2 ст. 61); обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях; усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь (ч. 3 ст. 62); конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України (ч. 1 ст. 64).

Відповідно до п. 4.1 вказаного Рішення, Конституційний Суд України на підставі наведеного дійшов висновку, що адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах та правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні.

Відповідно до чинного законодавства України всі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно з ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у випадку відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі вищевстановленого, оцінивши встановлені фактичні обставини по справі у їх сукупності, беручи до уваги, що працівник ДАІ діяв з порушенням встановленої нормативно-правовими актами процедури направлення водія на огляд, під час складання протоколу не дотримався встановлених нормативно-правовими актами вимог до процедури складання та вимог до змісту протоколу, в тому числі не забезпечив реалізацію процесуальних прав особи, що притягається до адміністративної відповідальності, суд прийшов до висновку, що за таких обставин в силу ст. 7 КУпАП притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за відмову від проходження огляду на стан спяніння в порядку встановленому законом виключається та суд переконався, що у діянні ОСОБА_2 відсутні обовязкові ознаки складу правопорушення, вчинення якого поставлено йому у вину, а тому провадження по справі про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП підлягає закриттю за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст. ст. 7, 9, 33, 245, п. 1 ст. 247, 283, 284, 285 КУпАП, суд, -

п о с т а н о в и в:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 1 ст. 130 КУпАП, закрити у звязку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до апеляційного суду Закарпатської області протягом десяти днів з дня винесення постанови через Мукачівський міськрайонний суд Закарпатської області.

Постанову може бути опротестовано прокурором протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя О.М.Куропятник