Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний №313/9/14-п Головуючий в 1 інст. Нагорний А.О.
Провадження № 33/778/93/14 Доповідач в 2 інст. Гриценко С.І.
Категорія ст. 41 ч. 1 КУпАП
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 березня 2014 р. м. Запоріжжя

Суддя Апеляційного суду Запорізької області Гриценко С.І., розглянувши в залі Апеляційного суду Запорізької області у відкритому судовому засіданні, за участю особи, у відношенні якої провадження у справі про адміністративне правопорушення закрито - ОСОБА_2, апеляційну скаргу прокурора Веселівського району Запорізької області на постанову Веселівського районного суду Запорізької області від 3 лютого 2014 року, у відношенні

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця с. Росіянівка Фрунзівського району Одеської області, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1, директора КП «ВРВКГ «Райводоканал»,

ВСТАНОВИВ:

Постановою Веселівського районного суду Запорізької області від 3 лютого 2014 року закрито провадження у справі про адміністративне правопорушення у відношенні ОСОБА_2 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 41 КУпАП на підставі п. 7 ст. 247 КУпАП, у зв'язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення.

В постанові суд зазначив, що згідно протоколу, директор КП «ВРВКГ «Райводоканал» ОСОБА_2 під час виконання посадових обов'язків, маючи організаційно-розпорядчі функції, вчинив адміністративне правопорушення, використовуючи працю найманих працівників, порушує законодавство про працю, що встановлено під час проведення перевірки додержання законодавства про працю та загальнообов'язкове державне соціальне страхування і зафіксовано актом перевірки № 08-15-0024/1925 від 20 грудня 2013 року, допустив, що наказ №86 від 01 жовтня 2012 року про зменшення окладів за новими посадами та перейменування посад, виданий з порушенням вимог, а саме:

- ст. 32 КЗпПУ, відповідно до якої «...у зв'язку із змінами в організації виробництва і праці допускається зміна істотних умов праці при продовженні роботи за тією ж спеціальністю, кваліфікацією чи посадою. Про зміну істотних умов праці - систем та розмірів оплати праці, пільг, режиму роботи, встановлення або скасування неповного робочого часу, суміщення професій, зміну розрядів і найменування посад та інших - працівник повинен бути повідомлений не пізніше ніж за два місяці. Якщо колишні істотні умови праці не може бути збережено, а працівник не згоден на продовження роботи в нових умовах, то трудовий договір припиняється за пунктом 6 статті 36 цього Кодексу»;

ст. 103 КЗпПУ, згідно якої «... про нові або зміну діючих умов оплати праці в бік погіршення власник або уповноважений ним орган повинен повідомити працівника не пізніш як за два місяці до їх запровадження або зміни»;

ст. 97 КЗпПУ, яка вказує, що «...власник або уповноважений ним орган чи фізична особа не має права в односторонньому порядку приймати рішення з питань оплати праці, що погіршують умови, встановлені законодавством, угодами, колективними договорами».

Вивчивши матеріали справи, районний суд встановив, що директор КП «ВРВКГ «Райводоканал» ОСОБА_2 скоїв правопорушення 01 жовтня 2012 року, коли видав та підписав наказ № 86 «Про внесення змін до штатного розпису», порушивши при цьому вимоги ст. ст. 32, 97, 103 КЗпПУ.

Закриваючи провадження по даній справі на підставі п. 7 ст. 247 КУпАП, суд зазначив, що з дня вчинення правопорушення 01 жовтня 2012 року та на час розгляду справи у суді 03 лютого 2014 року минув 1 рік 4 місяці та 2 дні. Зазначивши, що порушення носить одноразовий, одномоментний характер, а тому не може бути визнано триваючим.

В апеляційній скарзі прокурор вважає, що суд незаконно послався на п. 7 ст. 247 КУпАП. Зазначає, що вчинене ОСОБА_2 правопорушення є триваючим, тому строк, передбачений ст. 38 КУпАП необхідно обчислювати з дня виявлення правопорушення, тобто з 20 грудня 2013 року. Просить постанову скасувати та прийняти нову постанову, якою визнати ОСОБА_2 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 41 КУпАП та накласти стягнення в межах вказаної статті.

Перевіривши матеріали справи, вислухавши пояснення ОСОБА_2 та свідка ОСОБА_3, вважаю, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

В судовому засіданні ОСОБА_2 винність свою не визнав, пояснивши, що наказ №86 від 01 жовтня 2012 року ним було видано на підставі заяв працівників. Наказ діє і на цей час.

Свідок ОСОБА_3 в судовому засіданні пояснила, що при виданні наказу ОСОБА_2 повинен був повідомити працівників про зміну діючих умов оплати праці в бік погіршення не пізніш як за два місяці до їх запровадження або зміни і саме в цьому полягає порушення законодавства про працю. В іншій частині наказ відповідає вимогам законодавства про працю. Наказ діє і на цей час.

Аналізуючи положення ст. ст. 32, 103, 97 КЗпПУ, пояснення свідка ОСОБА_3 та ОСОБА_2, а також наявні матеріали справи, зокрема копіїї заяв працівників, в яких вони прохали перевести їх на інші посади з 01.10.2012 р., суд приходить до висновку, що ОСОБА_2 вчинив правопорушення, яке тривало протягом двох місяців з дня видання наказу, тобто до 1 грудня 2012 р., коли ОСОБА_2 міг видати наказ з моменту надходження заяв від працівників.

Розглянувши справу, суд першої інстанції дійшов до правильного висновку, що директор КП «ВРВКГ «Райводоканал» ОСОБА_2 скоїв правопорушення 01 жовтня 2012 року, коли видав та підписав наказ № 86 «Про внесення змін до штатного розпису», порушивши при цьому вимоги ст. ст. 32, 97, 103 КЗпПУ.

Оскільки на час розгляду справи в суді першої інстанції спливли строки притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності, передбачені ст. 38 КУпАП, згідно з положеннями ст. 247 п. 7 КУпАП провадження по справі про адміністративне правопорушення було обґрунтовано закрито.

Суд приймає до уваги доводи апеляційної скарги прокурора про те, що зазначене правопорушення було триваючим, як про це заначено вище, і воно тривало протягом двох місяців, але строк притягнення до відповідальності сплив 01 березня 2013 р. Посилання в апеляційній скарзі на те, що строк притягнення до відповідальності починається з моменту його виявлення, тобто з моменту складення протоколу, суд вважає не переконливими тому, що вказане правопорушення, як правильно вказав районний суд, носить одноразовий, одномоментний характер і полягає, зокрема, у видачі та підписанні наказу.

На підставі викладеного, керуючись ст. 294 КУпАП, суддя

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу прокурора залишити без задоволення.

Постанову Веселівського районного суду Запорізької області від 3 лютого 2014 р. у відношенні ОСОБА_2 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Запорізької області С. І. Гриценко