Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа №33/778/428/14 Головуючий в 1 інстанції
ЄУ №311/3349/14-п ОСОБА_1
Категорія ч. 1 ст.130 КУпАП Доповідач Бочарников С.О.

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 жовтня 2014 р. м. Запоріжжя

Суддя апеляційного суду Запорізької області Бочарников С.О. за участі правопорушника ОСОБА_2 у відкритому судовому засіданні розглянувши в залі Апеляційного суду Запорізької області апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Василівського районного суду Запорізької області від 19.09.2014 року, якою останнього притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

Постановою Василівського районного суду Запорізької області від 19.09.2014 року ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, який проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, інші відомості про особу в матеріалах справи відсутні, притягнуто до адміністративної відповідальності ч. 1 ст. 130 КУпАП та призначено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 3 400 (три тисячі чотириста) грн.

ОСОБА_2 визнано винним у тому, що 23.08.2014 року о 04:30 год. в Дніпрорудне по вул. Ентузіастів він вчинив порушення правил дорожнього руху, керував автомобілем НОМЕР_1 з наявними ознаками алкогольного спяніння. Від проходження медичного огляду на стан спяніння відмовився у присутності двох свідків. Своїми діями ОСОБА_2 порушив п. 2.5. правил дорожнього руху України.

На вищевказану постанову ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального і процесуального права просить постанову суду скасувати, а справу закрити у заявку з відсутністю події правопорушення а також відсутності в його діях складу правопорушення.

Так ОСОБА_2 звертає увагу на порушення судом ст. 268 КУпАП зокрема на те, що справа була розглянута за його відсутності.

Стосовно обставин, які інкримінується ОСОБА_2, останній зазначив про фальсифікацію матеріалів справи робітниками ДАІ і виклав свою версію подій.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи, наведені ОСОБА_2 в апеляційній скарзі, вважаю скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Стаття 280 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачає, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

Як вбачається з постанови, суд фактично не встановив обставини справи, пославшись тільки на протокол про адміністративне правопорушення і пояснення, які були долучені до протоколу. При цьому судом не було звернуто увагу, що пояснення від одних і тих самих осіб відрізняються. Також суд не зясував чому протокол про адміністративне правопорушення було складено о 06-35 год., а правопорушення яке інкримінується ОСОБА_2, згідно того ж протоколу, було скоєно о 04-30 год. Суд не встановив чому не було опитано ОСОБА_2 і чи справді він відмовився від пояснень.

Встановити дійсні обставини справи і усунути існуючи протиріччя суд міг в судовому засіданні опитавши ОСОБА_2, співробітників ДПС та свідків, проте цього зроблено не було.

Натомість суд формально віднісся до розгляду вказаної справи розглянувши її навіть за відсутності ОСОБА_2 зазначивши, що останній був належним чином повідомлений про час і розгляд справи.

Дана вказівка суду є безпідставною, адже з доданої до апеляційної скарги копії повістки (а.с. 22) вбачається, що ОСОБА_2 був викликаний в суд на 22.09.2014 р., а сама справа була розглянута 19.09.2014 р.

Окрім цього в поштовому повідомленні про вручення поштового відправлення (а.с. 7), в даті - 19.09.14, маються ознаки виправлення, що також ставить під сумнів належне повідомлення ОСОБА_2 про судове засідання саме на 19.09.2014 р.

Вказані обставини без сумніву свідчать про порушення прав ОСОБА_2 регламентованих ст. 268 КУпАП.

Крім того відповідно статті 6 «Право на справедливий суд» Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення; кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку;

кожний обвинувачений у вчиненні кримінального правопорушення в має щонайменше такі права:

a) бути негайно і детально поінформованим зрозумілою для нього мовою про характер і причини обвинувачення, висунутого проти нього;

b) мати час і можливості, необхідні для підготовки свого захисту;

c) захищати себе особисто чи використовувати юридичну допомогу захисника, вибраного на власний розсуд, або - за браком достатніх коштів для оплати юридичної допомоги захисника - одержувати таку допомогу безоплатно, коли цього вимагають інтереси правосуддя;

d) допитувати свідків обвинувачення або вимагати, щоб їх допитали, а також вимагати виклику й допиту свідків захисту на тих самих умовах, що й свідків обвинувачення;

Практика Європейського суду доречна також при розгляді справ про адміністративні правопорушення.

Європейським судом з прав людини та судами вищих інстанції неодноразово наголошувалось на недопущення порушення ст. 6 Конвенції щодо справедливого суду, проте суд першої інстанції вказаних рекомендацій не дотримався.

При вивченні справи про адміністративне правопорушення, також установлено, що, пояснення свідків суттєво різняться між собою, по одним і тим же обставинам, що ставить під сумнів їх обєктивність.

За перелічених обставин постанова суду не може бути визнана законною і обґрунтованою та підлягає скасуванню, при цьому суд апеляційної інстанції вважає, що відсутні об'єктивні дані, які б вказували на винність ОСОБА_2 в скоєнні інкримінованому йому правопорушення, у звязку з неякісним збором доказів у справі, і неповноти, що не може бути усунена в суді, тому провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю у звязку з тим, що вина ОСОБА_2 в скоєнні правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП не доказана.

Керуючись ст. 294 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Постанову Василівського районного суду Запорізької області від 19.09.2014 року якою ОСОБА_2 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП,скасувати, провадження у справі закрити.

Постанова Апеляційного суду Запорізької області є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя апеляційного суду

Запорізької області ОСОБА_3