Справа №573/1523/14-п Головуючий у суді 1-ї інстанції - Кліщ
Номер провадження 33/788/223/14 Суддя-доповідач ОСОБА_1
Категорія 124 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 вересня 2014 року суддя Апеляційного суду Сумської області Олійник В. Б. , з участю особи, відносно якої застосовано адміністративне стягнення ОСОБА_2, захисника ОСОБА_3, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Суми справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на постанову судді Білопільського районного суду Сумської області, від 8 серпня 2014 року, відносно

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, мешканця ІНФОРМАЦІЯ_2,

про накладення адміністративного стягнення за ст. 124 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

Постановою судді Білопільського районного суду Сумської області, від 8 серпння 2014 року, ОСОБА_2 був підданий до адміністративного стягнення за ст. 124 КУпАП у вигляді штрафу на суму 340 грн., у звязку з тим, що ОСОБА_2 1 червня 2014 року, о 16 год. 40 хв., в м. Білопілля, по вул. Леніна, керуючи автомобілем марки «NISSAN PRIMERA», реєстраційний № НОМЕР_1, порушив вимоги п. 10.9 Правил дорожнього руху України, так як при русі заднім ходом не впевнився, що це буде безпечним, у звязку з чим сталося зіткнення з велосипедистом малолітнім ОСОБА_4, який керував велосипедом, внаслідок чого автомобілю та велосипеду завдано механічні пошкодження.

На постанову судді надійшла апеляційна скарга від ОСОБА_2, який просить постанову судді скасувати, закрити провадження по справі, у звязку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

ОСОБА_2 мотивує свої вимоги тим, що суд не зясував всі фактичні обставини справи, не дослідив і не надав належної оцінки наявним в матеріалах справи доказам.

ОСОБА_2 вважає, що судом безпідставно не взято до уваги його свідчення та свідчення свідка ОСОБА_5 про те, що його автомобіль під час зіткнення не рухався, а стояв на місці, при цьому велосипедист сам вїхав в його автомобіль.

Також, ОСОБА_2 вважає, що протокол про адміністративне правопорушення було складено з порушенням вимог закону, оскільки такий було складено лише через 2 місяці після дорожньо транспортної пригоди.

Заслухавши думку захисника ОСОБА_3 та пояснення ОСОБА_2, про підтримку апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, піддавши аналізу доводи апеляційних вимог, вважаю, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, оскільки суддею, на виконання вимог ст. 245 КУпАП, було повно та обєктивно зясовано обставини настання дорожньо транспортної пригоди, що сталася з участю малолітнього велосипедиста ОСОБА_4 та водія автомобіля ОСОБА_2

ОСОБА_2 при складанні протоколу про адміністративне правопорушення, в ході судового розгляду, а також в своїй апеляційній скарзі, не заперечував факт зіткнення велосипеда, під керуванням малолітнього ОСОБА_4, з його автомобілем.

Пояснення ОСОБА_2 про те, що малолітній велосипедист ОСОБА_4 допустив зіткнення з його автомобілем, який був нерухомий, суддею на законних підставах було розцінено як обраний ОСОБА_2 спосіб захисту з метою уникнення відповідальності за вчинене, оскільки такі пояснення спростовані суддею дослідженими по справі доказами.

При цьому, суддя на законних підставах поклав в основу свого рішення про винуватість водія автомобіля ОСОБА_2 в настанні зіткнення його автомобіля з велосипедом, пояснення малолітнього ОСОБА_4, оскільки ці пояснення узгоджуються з іншими доказами по справі, що були досліджені суддею.

Так, з пояснень малолітнього ОСОБА_4 суддею було встановлено, що 1 червня 2014 року, близько 16 години 40 хвилин, він рухався на велосипеді по тротуару вул. Леніна в м. Білопілля, Сумської обл. мимо приміщення типографії.

Під час руху він побачив, що з територій подвіря типографії виїжджає заднім ходом автомобіль під керуванням ОСОБА_2 Так як, із за будівлі типографії він своєчасно не міг виявити автомобіль, то він своєчасно не зміг зупинити велосипед, у звязку з чим сталося зіткнення автомобіля з велосипедом внаслідок якого він отримав тілесні ушкодження, а велосипед був пошкоджений.

Ці пояснення знайшли своє підтвердження і при дослідженні суддею схеми дорожньо транспортної пригоди ( а. с. 10 ) з якої суддею було встановлено, що зіткнення автомобіля під керуванням ОСОБА_2 та велосипеда під керуванням малолітнього ОСОБА_4 сталося на тротуарі вул. Леніна в м. Білопілля, Сумської обл.

З висновку судово товарознавчої експертизи ( а. с. 30 34 ) суддею було встановлено, що розмір матеріальної шкоди, що настала внаслідок пошкодження велосипеда, в ході його зіткнення з автомобілем ОСОБА_2, становить 5 215 грн.

Аналогічність вказаних пояснень малолітнього ОСОБА_4 встановлена суддею при дослідженні суддею протоколу допиту малолітнього ОСОБА_4 в ході досудового розслідування матеріалів за фактом вказаної дорожньо транспортної пригоди ( а. с. 7 ).

Суддею також було встановлено, що в ході звернення малолітнього ОСОБА_4 до Білопільської центральної районної лікарні у нього були виявлені тілесні ушкодження у вигляді забою лівого колінного суглобу та забою шийного відділу хребта, при цьому ОСОБА_4 вказував, що ці тілесні ушкодження він отримав в результаті наїзду на нього автомобіля ( а. с. 9 ).

Вказані пояснення малолітнього ОСОБА_4 є стабільними, щодо обставин настання дорожньо транспортної пригоди, а тому у суду при розгляді справи, а також у суду в ході її апеляційного розгляду, відсутні підстави вважати, що вони є надуманими та такими, що спрямовані на обмовлення ОСОБА_2

Разом з тим, ні в ході судового розгляду справи, ні в ході її апеляційного розгляду, пояснення ОСОБА_2 про те, що малолітній велосипедист ОСОБА_4 зіткнувся з його автомобілем, коли той не рухався, не знайшли свого підтвердження ніякими доказами.

Пояснення свідка ОСОБА_5, які він надав в ході апеляційного розгляду справи, про те, що автомобіль ОСОБА_2 стояв під час його зіткнення з велосипедом, не можна вважати такими, що спростовують пояснення малолітнього ОСОБА_4, оскільки свідок ОСОБА_5 в ході судового розгляду справи пояснював, що він не бачив за яких обставин сталося зіткнення автомобіля з велосипедом (а. с. 42).

Крім того, змінені пояснення свідка ОСОБА_5 необхідно оцінювати критично, оскільки вказаний свідок є залежним від ОСОБА_2 у звязку з працевлаштуванням свідка у останнього.

Не є підставою для скасування постанови судді з закриттям провадження по справі, у звязку з скасуванням прокурором Білопільського р ну Сумської обл. постанови слідчого Білопільського РВ УМВС України в Сумській обл., про закриття кримінального провадження за фактом зіткнення автомобіля під керуванням ОСОБА_2 з велосипедистом малолітнім ОСОБА_4, який керував велосипедом, внаслідок чого автомобілю та велосипеду завдано механічні пошкодження, а малолітньому ОСОБА_4 тілесні ушкодження.

Так, згідно п. 8 ст. 247 КУпАП, провадження по справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, тільки за наявності повідомлення про підозру особі у кримінальному провадженні по даному факту.

Так як на час апеляційного розгляду справи не було встановлено про наявність повідомлення будь яким особам про підозру по кримінальному провадженню розпочатому за фактом дорожньо транспортної пригоди, що сталася 1 червня 2014 року з участю ОСОБА_2 та малолітнього ОСОБА_4, то відсутні підстави для закриття провадження по справі про адміністративне правопорушення за ст. 124 КУпАП, відносно ОСОБА_2

Не є підставою для скасування постанови судді і те, що протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 складено через 54 дні після настання дорожньо транспортної пригоди.

Так у відповідності з ст. 221 КУпАП, справи про адміністративні правопорушення, передбачені ст. 124 КУпАП, підсудні суду.

У відповідності з ст. 38 ч. 2 КУпАП, адміністративне стягнення за ст. 124 КУпАП відносно ОСОБА_2, могло бути накладено до 1 вересня 2014 року, враховуючи те, що йому інкриміновано вчинення вказаного правопорушення 1 червня 2014 року.

Оскільки протокол про адміністративне правопорушення, відносно ОСОБА_2, складено в період вказаного терміну, приймаючи до уваги, що зміст протоколу відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, підстав для визнання, що протокол складено з порушенням закону, не вбачається.

З огляду на викладене, знаходячи висновки судді, про встановлення вини ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, законними, приймаючи до уваги, що накладене, відносно ОСОБА_2, адміністративне стягнення відповідає вимогам ст. 33 КУпАП, підстав для скасування чи зміни постанови судді, а відповідно, і для задоволення апеляційної скарги, не знаходжу.

Керуючись ст. 294 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В:

Постанову судді Білопільського районного суду Сумської області, від 8 серпня 2014 року, про накладення, відносно ОСОБА_2, адміністративного стягнення за ст. 124 КУпАП, у вигляді штрафу на суму 340 грн., залишити без зміни, а апеляційну скаргу ОСОБА_2, без задоволення.

Суддя Апеляційного суду Сумської областіОСОБА_1