П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 жовтня 2014 р. Справа №607/12438/14-п

Суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області Сливка Л.М.за участі секретаря судового засідання Гарасимчук О. М., , розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, які надійшли від ВДАІ Тернопільського МВ УМВС України в Тернопільській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1, 28 грудня 1961 народження, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, та мешканця ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2,42, тимчасово не працює,

за ч. 1 ст. 130 , ст. 122-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 близько 20 години 21 липня 2014 року керуючи транспортним засобом марки марки "Сітроен С5" номерний знак ВО 7720ВВ по вулиці Галицькій у м. Тернополі не виконав вимоги працівника міліції про зупинку транспортного засобу, під час переслідування не зупинявся на вимоги подані звуковим сигналом та проблисковими маячками синього та червоного кольору, чим порушив вимоги пункту2.4 Правил дорожнього руху України. Зупинка транспортного засобу була здійснення у тупиковій зоні на території "АТП-16127" по вулиці Галицькій у м. Тернополі.

Також, в цей же час, 21 липня 2014 року близько 20 години ОСОБА_3 по вулиці Галицькій у м. Тернополі керував транспортним засобом марки "Сітроен С5" номерний знак ВО 7720ВВ, перебуваючи в стані алкогольного спяніння, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп"яніння, відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України. Від вказаного медичного огляду відмовився у присутності свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5

ОСОБА_1 у судовому засіданні вину у вчиненні даних правопорушень визнав повністю, щиро розкаявся, просить суворо не карати, врахувавши, що він не має постійного місця праці, керування транспортним засобом використовує для тимчасових заробітків, має на утриманні неповнолітню дитину ІНФОРМАЦІЯ_3.

Окрім визнання вини самим ОСОБА_1 , його винуватість у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 130 та ст. 122-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення, доводиться наступними обставинами :

даними, які містяться у протоколі про адміністративне правопорушення серії АА2 № 146426 від 21 липня 2014 року та протоколі серіїАА2 № 146428 від 21 липня 2014 року ;

поясненнями у суді працівника ДАІ ОСОБА_6 про те, що 21 липня 2014 року саме ОСОБА_1, перебуваючи за кермом транспортного засобу Сітроен С5" номерний знак ВО 7720ВВ, нек здійснив зупинки на його вимогу та відмовився від проходження у встановленому законом порядку огляду для визначення стану сп"яніння ;

даними відеофіксації з місця події;

пояснення даними суду свідком ОСОБА_4 про те, що 21 липня 2014 року, близько 20 години 20 години 30 хвилин, на територію "АТП -16127" у м. Тернополі, де він працює , з великою швидкістю заїхав автомобіль чорного кольору номерний знак ВО 7720ВВ, де зупинився у тупиковій зоні, за ним приїхали - працівники ДАІ. Водій автомобіля, саме ОСОБА_1 за зовнішніми ознаками був нетверезий нестійка хода, почервоніння обличчя . Від проходження медичного огляду , будь-яких підписів ОСОБА_1 відмовився. Через деякий час з"явився власник автомобіля.

пояснення в суді ОСОБА_5, також, працівника "АТП -16127", який знаходився на місці події,що є аналогічними до пояснень ОСОБА_4

такими самими письмовими поясненнями свідків ОСОБА_4 ОСОБА_5 П від 21 липня 2014 року .

Відповідно до п. 2.4 Правил дорожнього руху України на вимогу працівника міліції водій зобов"язаний зупинитися з дотриманням цих Правил.

Згідно п. 2.5 Правил дорожнього руху України - водій повинен на вимогу працівника міліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп"яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Як убачається зі ст. 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно ч. 1. ст. 254 Кодексу України про адміністративні правопорушення про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовими особами.

Відповідно до ст. 70 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування.

Таким чином факт порушення ОСОБА_1 вимог пунктів 2.4 та 2.5 Правил дорожнього руху України підтверджений дослідженими у суді належними доказами у справі , оскільки зафіксований у протоколах про адміністративні правопорушення серії АА2 № 146426 та серіїАА2 № 146428 від 21 липня 2014 року , підтверджений даними відеофіксації на місці події , поясненнями свідків ОСОБА_4, ОСОБА_5 та ОСОБА_6

За таких обставин приходжу до переконання, що в діях ОСОБА_1 наявні ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, тобто відмова особи , яка керує транспортним засобом від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного , наркотичного чи іншого сп"яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, та передбаченого ст. 122-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення невиконання водіями вимог про зупинку.

Відповідно до статті 245 Кодексу України про адміністративні правопорушення завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Вимогами ст. 280 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

За наведених обставин суддя вважає, що ОСОБА_1 необхідно притягнути до адміністративної відповідальності, наклавши на нього в силу ст. 36 Кодексу України про адміністративні правопорушення, адміністративне стягнення встановлене санкцією ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, як такої, що встановлена за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

Разом з тим, при накладенні адміністративного стягнення, беручи до уваги характер вчинених правопорушень, вищенаведені обставини справи, особу правопорушника , який повністю визнав свою вину та щиро розкаявся у вчинених правопорушеннях ,має на утриманні неповнолітню дитину , суддя приходить до переконання що на ОСОБА_1 необхідно накласти адміністративне стягнення у виді штрафу в дохід держави.

Також, в силу ст. 40-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, з ОСОБА_3 в дохід держави слід стягнути судовий збір у розмірі 36,54 гривень

Керуючись ст. ст. 40-1, 130, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 130 та ст. 122-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення, і накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в сумі 4500 (чотири тисячі п"ятсот ) гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір у розмірі 36 (тридцять шість) гривень 54 копійки

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, за винятком постанов про застосування стягнення, передбаченого статтею 32 цього Кодексу, а також постанов, прийнятих за результатами розгляду справ про адміністративні правопорушення, передбачені статтею 185-3 цього Кодексу.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником або прокурором протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Апеляційна скарга подається до апеляційного суду Тернопільської області через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області.

Головуючий суддяОСОБА_7