Справа №587/2052/14-п Головуючий у суді 1-ї інстанції - Дашутін
Номер провадження 33/788/244/14 Суддя-доповідач ОСОБА_1
Категорія 130 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 жовтня 2014 року суддя Апеляційного суду Сумської області Яременко Г. М. , з участю особи, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_2, захисника ОСОБА_3, розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Суми справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на постанову Сумського районного суду Сумської області від 26 вересня 2014 року, якою

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, мешканець с. Кияниця, вул. Леніна, 19, Сумського району, Сумської області, непрацюючий, -

притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП і на нього накладено адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортним засобом на строк 2 роки,-

В С Т А Н О В И В:

Постановою судді Сумського районного суду Сумської області від 26 вересня 2014 року, ОСОБА_2 визнаний винним і підданий адміністративному стягненню за те, що він 23 серпня 2013 року о 03 годині в м. Суми по Покровській площі керував автомобілем марки Toyota Corolla, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 з ознаками алкогольного спяніння (млява мова, хитка хода), від продуття алкотестеру 6810 та від проходження у встановленому порядку медичного огляду для визначення стану спяніння відмовився в присутності двох свідків, чим порушив п.2.5. Правил дорожнього руху України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП.

Не погоджуючись із вказаною постановою, ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просить оскаржену постанову змінити в частині накладення адміністративного стягнення та застосувати до нього штраф в мінімальних межах. В обґрунтування наведеного апелянт, не оспорюючи фактичні обставини справи та кваліфікацію дій за ч.1 ст.130 КУпАП, вказує, що суд необґрунтовано наклав на нього надто суворий вид стягнення без урахування положень ст.33 КУпАП. Вказує, що до адміністративної відповідальності притягується вперше, має на утриманні неповнолітнього сина та матір похилого віку, яка потребує постійного догляду, офіційного не працевлаштований, але наявний у нього автомобіль є єдиним джерелом його заробітку.

Заслухавши пояснення ОСОБА_2, його захисника ОСОБА_3, які підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити, перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення та доводи скарги, вважаю, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Згідно ст.245 КУпАП, завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і обєктивне зясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Висновки суду про вчинення ОСОБА_2 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, відповідає фактичним обставинам справи, підтверджується зібраними у справі в передбаченому законом порядку доказами і в апеляції не оспорюються.

Адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами строком на два роки накладено на ОСОБА_2 у межах, встановлених санкцією ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення і відповідає вимогам ст.33 КУпАП щодо врахування характеру вчиненого правопорушення, даних про особу порушника, який будучи працездатним ніде не працював, його поведінку під час вчинення правопорушення і після цього та інших обставин, які мають значення для прийняття правильного рішення, а тому обраний вид стягнення буде доцільним для виправлення та перевиховання правопорушника з метою попередження вчинення ним правопорушень у майбутньому.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_2 про доцільність накладення на нього адміністративного стягнення у виді штрафу, з огляду на те, що він вчинив адміністративне правопорушення вперше, має на утриманні неповнолітнього сина та матір похилого віку, не порушують законність винесеної судом постанови.

Крім цього, посилання у апеляційній скарзі ОСОБА_2 на те, що транспортний засіб є єдиним джерелом заробітку, необхідний для утримання його родини, на момент розгляду судом справи по суті судом першої інстанції і на момент розгляду справи в апеляційному порядку, свого підтвердження належними доказами у матеріалах справи не знайшли.

Також, неможливо взяти до уваги звернення трудового колективу МКП «Кролевець-Теплоенерго» про пом»якшення стягнення ОСОБА_2 в умовах відсутності належних доказів на підтвердження його працевлаштування на даний час.

Враховуючи вищевикладене, постанова суду у даній справі є законною і обґрунтованою, а тому зміні чи скасуванню за поданою апеляційною скаргою не підлягає.

Керуючись ст.294 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В:

Постанову судді Сумського районного суду Сумської області від 26 вересня 2014 року про накладення на ОСОБА_2 адміністративного стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами на строк два роки за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, залишити без змін, а апеляційну скаргу ОСОБА_2 без задоволення.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду Сумської областіОСОБА_1