Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження №33/778/291/14 Головуючий в 1 інст. Сінєльнік Р.В.
Єдиний унікальний № 332/1746/14 Доповідач в 2 інст. ОСОБА_1
Категорія ч.1 ст.163-1 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 липня 2014 року місто Запоріжжя

Суддя Апеляційного суду Запорізької області Булейко О.Л., за участю особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності - ОСОБА_2, представників СДПІ м. Запоріжжя Міжрегіонального головного управління Міндоходів ОСОБА_3Ю, ОСОБА_4 , розглянувши у судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, який працює заступником генерального директора ТОВ «Технохімреагент», проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2,

встановила:

постановою Заводського районного суду м.Запоріжжя від 27 травня 2014 року ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.163-1 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави у розмірі 85 грн.

За матеріалами справи, відносно ОСОБА_2 головним державним ревізором-інспектором відділу податкового супроводження підприємств торгівлі та харчової галузі ОСОБА_3 складено протокол №704928 про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.163-1 КУпАП, в якому зазначено, що за результатами проведеної камеральної перевірки ТОВ «Технохімреагент» (адреса: м.Запоріжжя, вул.Цимлянська 29-а), встановленого законом порядку ведення податкового обліку, що полягало у неправомірному включені до складу витрат сум роялті, нарахованих на користь нерезидента, у розмірі, що на 316 882 грн. перевищує 4% доходу від реалізації продукції (товарів, робіт, послуг) за рік, що передує звітному періоду, що призвело до заниження суми податкового зобовязання з податку на прибуток за 2013 рік на 60 208 грн.

Не погодившись з постановою суду, ОСОБА_2 звернувся до апеляційного суду з апеляційною скаргою у якій просить скасувати постанову суду першої інстанції, поновити йому строк на апеляційне оскарження.

Перевіривши матеріали справи, доводи, викладені у клопотанні та апеляційній скарзі, прихожу до висновку, що доводи апелянта щодо причин пропуску строку на апеляційне оскарження є обґрунтованими, підтверджуються матеріалами справи.

ОСОБА_2 не був присутнім при розгляді справи судом. Копію судового рішення отримав 19.06.2014 року. З цієї дати відраховується строк на апеляційне оскарження постанови суду від 27.05.2014 року.

Клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження вищевказаної постанови суду першої інстанції підлягає задоволенню, бо відповідно до вимог ст.289 КУпАП, скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови.

В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою прокурора, особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить постанову суду скасувати, та закрити провадження у справі на підставі п.7 ст.247 КУпАП.

Вважає, що правопорушення, у вчиненні якого його визнано винним не є триваючим, і на момент розгляду справи судом вже сплив строк накладення адміністративного стягнення, передбачений ст.38 КУпАП.

Крім того зазначає, що показання свідка ОСОБА_3 не відповідають дійсності. Перевірка ТОВ «Технохімреагент» вже проводилась податковою інспекцією 31 грудня 2013 року, та Заводським районним судом м.Запоріжжя провадження по справі відкривалось, проте результати розгляду справи йому не відомі, а особа не може двічі притягуватися до відповідальності за одні й ті самі дії.

Заслухавши у судовому засіданні ОСОБА_5, який просив задовольнити його апеляційну скаргу, скасувавши постанову суду, представників СДПІ Міндоходів ОСОБА_3, ОСОБА_4, які дали пояснення щодо складання протоколу, та обставин, викладених в акті, перевіривши матеріали справи та доводи викладені в апеляційній скарзі, вважаю, що остання не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Доводи, викладені ОСОБА_2 в апеляційній скарзі не підтверджуються матеріалами справи.

Відповідно до постанови Заводського районного суду м. Запоріжжя від 21.02.2014 року відносно ОСОБА_2 приймалося рішення про закриття провадження по справі за ч.1 ст. 163-1 КУпАП у звязку з закінченням строків притягнення до адміністративної відповідальності.

У постанові суддя послався на протокол серії КН № 800467 від 07.02.2014 року складений відносно ОСОБА_2 за вчинення ним правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 163-1 КУпАП. Між тим термін перевірки, вказаний у протоколі - 2012 рік., акт перевірки №561/2200/34155997 від 30.12.2013 року.

31.03.2014 року відносно ОСОБА_2 було складено протокол №704928, у якому зазначено, що інспектором відділу податкового супроводження підприємств торгівлі та харчової галузі СДПІ Міндоходів проведено перевірку дотримання порядку ведення податкового обліку за 2013 рік ТОВ «Технохімреагент».

ОСОБА_2 не заперечував, що акт перевірки він підписав без застережень, тобто погодився із висновками перевірки.

Доводи про те, що його притягнуто до адміністративної відповідальності незаконно, бо сплив строк, передбачений ст. 38 КУпАП, не ґрунтуються на вимогах закону.

Постанова суду є законною та обґрунтованою. Суддя на підставі наданих йому матеріалів прийняв рішення про визнання винним ОСОБА_2 за ч.1 ст. 163-1 КУпАП.

Прийняте рішення відповідає вимогам закону, підстав для його скасування не вбачається.

Керуючись ст.. 294 КУпАП,

постановила:

поновити ОСОБА_2 строк на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції.

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а постанову Заводського районного суду м.Запоріжжя від 27 травня 2014 року, якою ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.163-1 КУпАП, - без змін.

Постанова суду є остаточною, та оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Запорізької області ОСОБА_1