АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Провадження № 33/790/438/14 Суддя районного суду: Бабенко Ю.П.
Справа № 644/5252/14-п Доповідач Цілюрик В.П.
Категорія:ст.130 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29.07.2014 року м. Харків

Суддя апеляційного суду Харківської області Цілюрик В.П. за участю особи, у відношенні якої винесено постанову по справі про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Орджнонікідзевського районного суду м. Харкова від 10.07.2014 року про накладення на ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2 адміністративного стягнення за ч.1 ст. 130 КУпАП , -

встановив:

Вказаною постановою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 3400 (три тисячі чотириста) гривень та стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 36.54 грн.

Судом встановлено що 7 травня 2014 року о 02.10 годині ОСОБА_1 керував автомобілем Шкода Октавія державний номер НОМЕР_1 і рухався в районі площі Конституції в м. Харкові у стані алкогольного спяніння. Згідно даних алкотестера Драгер у крові ОСОБА_1 знаходилось 3,26 проміле спирту. Від проходження медичного обстеження на предмет спяніння ОСОБА_1 відмовився у присутності понятих ОСОБА_2 та ОСОБА_3, таким чином своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. п. 2.5, 2.9 а Правил Дорожнього руху України.

Приймаючи таке рішення суддя суду першої інстанції вважав, що вина ОСОБА_1 повністю доведена, відсутні будь-які обставини, що обтяжують його відповідальність, у звязку з чим, з метою виховання та попередження скоєння нових правопорушень, на ОСОБА_1 було накладено стягнення у вигляді штрафу.

Не погодившись з таким рішенням ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу в якій просить скасувати постанову від 10.07.2014 року та закрити провадження у справі за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення обґрунтовуючи тим, що в протоколі не вказано за якими саме, на думку інспектора ДАІ, ознаками спяніння було встановлено, що він керував автомобілем у нетверезому стані. Тим самим апелянт вважає, що інспектором ДАІ були порушені вимоги п.1.3. та 2.1. Інструкції, відповідно до яких після виявлення ознак спяніння, уповноважена особа ДАІ проводить огляд на стан спяніння за допомогою технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держсподивстандартом. На думку автора апеляційної скарги відсутність ознак алкогольного спяніння свідчить про те, що інспектор ДАІ ОСОБА_4 вийшов за межі наданих йому повноважень, та провів огляд на стан спяніння без законних для цього підстав.

Крім того, автор апеляційної скарги зазначає, що до матеріалів справи була надана копія протоколу, відповідно до якого вбачається, що інспектор ДАІ не зазначив, який саме результат було отримано за допомогою приладу Драгер та зазначає, що відповідно до 2.10 Інструкції, якщо технічні характеристики спеціального технічного засобу передбачають роздрукування на папері його показників, таке роздрукування долучається до протоколу, що не було зроблено. Крім того, в протоколі про адміністративне правопорушення інспектором ДАІ не вказано номер приладу, який ним було використано для виявлення стану алкогольного спяніння .

Також апелянт зазначає, що інспектором ДАЇ в порушення вимог Інструкції не було повідомлено, яку похибку має прилад Драгер, та на вимогу особи він зобовязаний надати свідоцтво про державну реєстрацію та свідоцтво про перевірку цього приладу, а в постанові судді наявні посилання на документ перевірки приладу Драгер, але жодних документів щодо його перевірки представники ДАІ до суду не надали.

Також автор апеляційної скарги зазначає, що під час складення протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 не були розяснені його права і інспектором ДАІ не повідомлено, що він має право провести повторний медичний огляд в закладі охорони здоровя, а також його не було відсторонено від управління автомобілем .

Заслухавши пояснення ОСОБА_1, який підтримав апеляційну скаргу, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції вважає, що вона підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, суддя при розгляді справи про адміністративне правопорушення має зясувати, чи підлягає особа адміністративній відповідальності, чи є обставини, що помякшують і обтяжують відповідальність, а також зясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення серії АВ2533148 від 07.05.2014 встановлено, що о 03 годині 20 хвилин 07.05.2014 року ОСОБА_1 керував автомобілем Шкода Октавія номерний знак АХ 5222АА по площі Конституції в м. Харкові з ознаками алкогольного спяніння, я а саме різкий запах алкоголю з ротової порожнини, нечітка мова, почервоніння очей та в присутності двох свідків продув алкотестер Драгер, результат якого засвідчив наявність алкоголю 3,26 %, при цьому ОСОБА_1 відмовився прослідувати у наркоцентр та давати письмові пояснення. Крім того до протоколу про адміністративне правопорушення долучено роздруківку з мобільного пристрою Драгер, відповідно до якого вбачається, що тестування особи проводилось 07.05.2014 року о 2 годині 28 хвилин та результат тесту - 3,26 %.

Таким чином доводи апелянта про відсутність у протоколі про адміністративне правопорушення посилань на те, за якими ознаками було виявлено перебування його у стані алкогольного спяніння, а також відсутності роздруківки показань приладу Драгер спростовуються матеріалами справи, а саме протоколом про адміністративне правопорушення та роздруківкою з мобільного пристрою Драгер, поясненнями свідків ОСОБА_2, ОСОБА_5П, які підтвердили, що ОСОБА_1 продув алкотестер Драгер, який зафіксував результат 3,26%, останній відмовився від проходження медичного огляду в наркоцентрі, а також надавати письмові пояснення та підписувати протокол про адміністративне правопорушення.

Разом з тим, відповідно до змісту проколу про адміністративне правопорушення, в ньому зазначено, що Гайдар .,В. порушив вимоги лише пункту 2.9 Правил дорожнього руху України, яким передбачено, що водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного спяніння, або перебуваючи під впливом наркотичних або токсичних речовин.

У постанові ж судді суду першої інстанції вказано, що ОСОБА_1 порушені вимоги п. 2.9 а та 2.5 Правил Дорожнього руху України.

За наявності викладених вище обєктивних доказів у справі, місцевий суд обґрунтовано дійшов висновку про винність ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП, а саме керування транспортним засобом у стані алкогольного спяніння, наклав стягнення в межах санкції цієї статті з дотриманням вимог ст. 33 КУпАП, але вийшов за межі обставин, встановлених змістом протоколу про адміністративне правопорушення, у звязку з чим постанова судді суду першої інстанції від 10.07.2014 року підлягає зміні з виключенням з її мотивувальної частини посилання на порушення ОСОБА_1 пункту 2.5 Правил дорожнього руху України.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративне правопорушення,-

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Постанову судді Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 10.07.2014 року у відношенні ОСОБА_1 змінити.

Виключити з мотивувальної частини вказаної постанови від 10.07.2014 року посилання на порушення ОСОБА_1 пункту 2.5 Правил дорожнього руху України.

В іншій частині постанову від 10.07.2014 року залишити без змін.

Постанова є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя апеляційного суду

Харківської області ОСОБА_6