Справа №576/727/14-п Головуючий у суді у 1 інстанції - Васянович
Номер провадження 33/788/109/14 Суддя-доповідач - ОСОБА_1
Категорія - Керування транспортними засобами або суднами особами, які перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 травня 2014 року м. Суми

Суддя Апеляційного суду Сумської області Шунько Г. О. , розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Суми, за участю ОСОБА_2 і його захисника ОСОБА_3, справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_2 і його захисника ОСОБА_3, на постанову судді Глухівського міськрайонного суду Сумської області від 09 квітня 2014 року, якою

ОСОБА_2,

ІНФОРМАЦІЯ_1, мешканець міста Глухів, вул. Щорса 58, непрацюючий,

визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами на один рік. Постановлено стягнути з ОСОБА_2, судовий збір у розмірі 36 грн. 54 коп.,

В С Т А Н О В И В:

Згідно постанови Глухівського міськрайонного суду Сумської області від 09 квітня 2014 року, ОСОБА_2 визнаний винним та притягнутий до адміністративної відповідальності за те, що 07 березня 2014 року в 22 години 10 хвилин, в м. Глухові на вул.. Суворова керував автомобілем Ауді А4 , номерний знак НОМЕР_1, в стані алкогольного спяніння, чим порушив п. 2.9 Правил дорожнього руху України, та вчинив адміністративне правопорушення передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП і на нього накладено стягнення у виді позбавлення права керування всіма видами транспортних засобів на один рік.

У поданій апеляційній скарзі ОСОБА_2, просить змінити рішення суду першої інстанції в частині накладеного адміністративного стягнення із позбавлення права керувати транспортними засобами на штраф, мотивуючи тим, що накладене стягнення є суворим, без врахуванням того, що він має позитивну характеристику з місця проживання, раніше до адміністративної відповідальності не притягувався, щиро розкаюється у вчиненому.

У доповненні до апеляційної скарги захисник ОСОБА_3, просить рішення суду першої інстанції скасувати, а у випадку відсутності підстав для закриття справи змінити адміністративне стягнення із позбавлення права керування транспортними засобами на штраф, а також зобовязати ДАЇ повернути автомобіль. Захисник просить звернути увагу і на те, що під час складання протоколу про адміністративне правопорушення на ОСОБА_2 з боку працівників ДАЇ був психологічний тиск, так як пояснення до протоколу написав під їх диктовку; вказує, що ОСОБА_2 просив працівників ДАІ провести його огляд на стан алкогольного спяніння в медичному закладі, але було відмовлено. Вважає, що прилад Драгер не відноситься до переліку технічних засобів, що використовуються в підрозділах Державтоінспекції МВС для виявлення та фіксування порушень правил дорожнього руху, а свідки ОСОБА_4 і ОСОБА_5, які зазначені в протоколі, не були свідками проходження ОСОБА_2, огляду на стан спяніння; обраний вид адміністративного стягнення не вмотивований в рішенні суду першої інстанції, і позбавлення права керування транспортними засобами ставить ОСОБА_2 і його сімю у скрутне матеріальне становище.

Вислухавши ОСОБА_2, який в своєму виступі звернув увагу на те, що автомобілем в стані алкогольного спяніння не керував, навпаки, працівники відділу державної автомобільної інспекції Глухівського МВ УМВС в Сумській області самостійно підійшли до його автомобіля який стояв на узбіччі дорого по вулиці Суворова м. Глухова, а він сидів за кермом і розмовляв з пасажиром. У звязку з відсутністю на його імя правовстановлюючих документів на автомобіль, працівники ДАІ запропонували проїхати у відділення міліції для зясування походження автомобіля. Він погодився і самостійно керуючи автомобілем поїхав слідом за автомобілем працівників ДАІ до їх відділення, де після зясування походження автомобіля, запропонували пройти тест і на алкогольне спяніння. Спеціальний технічний пристрій показав наявність алкоголю в його організмі. Після цього був складений протокол про адміністративне правопорушення, а машину поставили на штрафний майданчик до предявлення ним правовстановлюючих документів на неї. Просить прийняти по справі законне і справедливе рішення, наголошуючи на тому, що адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами поставить його сімю у тяжке матеріальне становище, так як джерелом заробітку є автомобільні перевезення, захисника ОСОБА_3, яка також підтримала апеляційну скаргу та доповнення до неї в повному обсязі, перевіривши матеріали справи і дослідивши вважаю, що подана апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно ст. 245 КУпАП, завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і обєктивне зясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Висновок суду першої інстанції про доведеність провини ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії АВ2 №157349, який складено відповідно до вимог ст. 256 КУпАП і в якому ОСОБА_2, власноручно зазначив, що керував автомобілем, після вживання келиху шампанського. Згідно висновку спеціального технічного засобу працівниками міліції у присутності 2-х свідків у ОСОБА_2 виявлено 1,02% проміле алкоголю. Цей факт засвідчили свідки ОСОБА_4 і ОСОБА_6 Матеріали адміністративної справи свідчать, що огляд ОСОБА_2 на стан алкогольного спяніння проведено з дотриманням ст. 266 КУпАП. Таким чином доводи апелянта ОСОБА_2 про відсутність в його діях складу адміністративного правопорушення є безпідставними і його діяння за ч.1 ст.130 КУпАП судом першої інстанції кваліфіковані вірно.

Доводи апелянта про порушення його права на захист судом першої інстанції не заслуговують на увагу, так як в протоколі про адміністративне правопорушення (а.с.2) містяться відомості про те, що інспектор ДПС розяснив права та обовязки, передбачені ст.. 63 Конституції України та ст.. 268 КУпАП про, що свідчить власноручний підпис ОСОБА_2 у відповідній графі протоколу, будь яких клопотань зданого приводу від ОСОБА_2 не надходило.

Доводи ОСОБА_2 та захисника про психологічний тиск на нього з боку працівників ДАЇ, вважаю теж надуманими, так як у матеріалах справи, відсутні будь-які дані про ці обставини. Крім того, ОСОБА_2 при апеляційному перегляді справи повідомив, що він дії працівників ДАЇ до суду чи прокурору не оскаржував.

Доводи ОСОБА_2, щодо його клопотання про проведення огляду на стан алкогольного спяніння в медичному закладі, теж безпідставні так як у матеріалах справи, відсутні будь-які дані про це. Крім того, ОСОБА_2 не був позбавлений права після огляду на стан алкогольного спяніння з використанням спеціальних технічних засобів працівником міліції, одразу і самостійно звернутись до медичного закладу на предмет визначення стану спяніння або про своє клопотання зробити запис в протоколі про адміністративне правопорушення.

Доводи захисника про те, що прилад «Драгер» не відноситься до спеціальних технічних засобів для огляду водія на стан алкогольного спяніння і які визначені в переліку Наказу МВС України від 01.03.2010 року №33, є безпідставними, так як газоаналізатор Alcotest 6810, включений до відповідного в переліку.

Доводи апелянта про неприсутність свідків ОСОБА_4 і ОСОБА_5 при складенні протоколу про адміністративне правопорушення та огляді ОСОБА_2 на стан алкогольного спяніння спростовуються письмовими пояснення обох свідків про їх присутність, які є у справі (а.с. 4).

Щодо доводів апелянтів про повернення автомобіля Ауді А4 ОСОБА_2 Ці доводи задоволенню не підлягають, так як дане питання не було предметом вирішення судом першої інстанції. У постанові суду першої інстанції про притягнення ОСОБА_2, до адміністративної відповідальності мови про його автомобіль, в тому числі про його поміщення на штрафний майданчик чи про інше місце його зберігання - немає.

Щодо доводів ОСОБА_2 і його захисника ОСОБА_3, про те, що суд першої інстанції порушив загальні правила накладення стягнення за адміністративне правопорушення, то вважаю, що ці доводи є обґрунтованими. Суд першої інстанції у постанові не навів даних про характер вчиненого правопорушення, особу порушника, спінь його вини, майновий стан, обставини, що помякшують і обтяжують його відповідальність, що є невиконання і порушенням вимог ст. 33 КУпАП

У звязку з викладеним, переглядаючи справу відповідно до вимог ч. 7 - 9 ст. 294 КУпАП України вважаю за необхідне постанову суду першої інстанції в частині накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_2, змінити так як стягнення накладено без врахування даних про особу правопорушника.

Як вбачається з матеріалів адміністративної справи та документів доданих до доповнень до апеляції ОСОБА_2 за місцем проживання характеризується позитивно (а.с.10), проживає з матірю похилого віку, яка є пенсіонером, на обліку у лікарів психіатра і нарколога не перебуває, до адміністративної відповідальності у сфері безпеки дорожнього руху не притягувався (а.с.9) Ці обставини суд визнає такими, що помякшують відповідальність за вчинене ним адміністративне правопорушення. Обставин, що обтяжують його відповідальність не встановленою. З врахуванням фактичного визнання своєї провини ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та те, що автомобільні перевезення є джерелом заробітної плати його сімї, вважаю за доцільним застосувати до нього замість адміністративного стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами на адміністративного стягнення у виді штрафу, та задовольнивши апеляції його та захисника в цій частині.

Керуючись ст. ст. 24, 33, ч.1 ст. 130, 294 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 і його захисника ОСОБА_3 задовольнити частково.

Постанову судді Глухівського міськрайонного суду Сумської області від 09 квітня 2014 року, відносно ОСОБА_2 в частині накладеного адміністративного стягнення за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП - змінити із позбавлення права керування всіма видами транспортних засобів на один рік на штраф у розмірі 5000 (пять тисяч ) грн., у іншій частині рішення суду залишити без зміни.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду Сумської областіОСОБА_1