Справа №573/834/14-п Головуючий у суді у 1 інстанції - Замченко
Номер провадження 33/788/171/14 Суддя-доповідач - ОСОБА_1
Категорія - Керування транспортними засобами або суднами особами, які перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 липня 2014 року м. Суми

Суддя Апеляційного суду Сумської області Філонова Ю. О. , з участю апелянта ОСОБА_2, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Суми апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову судді Білопільського районного суду Сумської області від 04 червня 2014 року, якою

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, мешканця ІНФОРМАЦІЯ_2, -

на підставі ч.1 ст.130 КУпАП притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в дохід держави в сумі 3400 грн.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в сумі 36 грн. 54 коп.,-

В С Т А Н О В И В:

Постановою судді Білопільського районного суду 04 червня 2014 року ОСОБА_2 притягнутий до адміністративної відповідальності за те, що він 26 березня 2014 року о 02:30 год. в м. Білопілля по вул. П.Бані, керував мопедом «Sontan», д. н. ВМ 3420 АА, у стані алкогольного спяніння, чим вчинив правопорушення, передбачене ст.130 КУпАП.

В апеляційній скарзі на вказану постанову ОСОБА_2 просить постанову скасувати та закрити провадження у справі за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, а також скасувати постанову про виконавче провадження № 43378087, мотивуючи це тим, що протокол про адміністративне правопорушення складений з порушенням вимог ст. 256 КУпАП, а саме, він складений через декілька днів після вчинення правопорушення, в ньому не зазначено місце зупинки, свідків правопорушення і не вірно марку мопеду. Крім того, вказує, що на нього було складено ще два протоколи через 15 днів після події. Також ОСОБА_2 вказує, що він не їхав на мопеді та просто стояв біля нього, а посилання суду в постанові на суперечливі пояснення його брата - ОСОБА_3 не мають значення для справи, оскільки вони є несуттєвими. За вказаних обставин, на думку апелянта, суд прийшов до помилкового висновку про наявність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Перевіривши матеріали справи, вислухавши пояснення ОСОБА_2, який підтримав подану апеляційну скаргу, приходжу до висновку про відмову в задоволенні апеляції.

Так, вина ОСОБА_2 у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП в повному обсязі доведена в судовому засіданні та підтверджується матеріалами справи, а саме:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії АВ2 № 159867 від 12.04.2014 року (а.с.2);

- висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 26 березня 2014 року № 24, у відповідності з яким ОСОБА_2 перебував в стані алкогольного спяніння (а.с.3).

Показами допитаних в судовому засіданні свідків працівників ДПС ОСОБА_4, ОСОБА_5 та ОСОБА_6, які підтвердили, що 26 березня 2014 року о 2.30 год. у м. Білопіллі на вул. П.Бані вони зупинили ОСОБА_2, який їхав на мопеді «Sontan» з явними ознаками алкогольного спяніння, після чого відвезли його до Білопільської ЦРЛ. Після отримання медичного висновку, який підтвердив факт спяніння ОСОБА_2, інспектор ДПС ОСОБА_4 склав протокол відносно нього протокол за ч.1 ст. 130 КУпАП.

Так, згідно п. 2.9 ПДР, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп'яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

За керування особою в стані алкогольного спяніння, передбачена відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП.

Враховуючи наведені обставини вважаю, що районний суд, у відповідності до ст.245 КУпАП всебічно, повно і об'єктивно дослідив всі обставини справи і правильно дійшов висновку про наявність в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Твердження порушника про те, що він не перебував за кермом мопеда, а стояв біля нього, розцінюю як спосіб уникнення від відповідальності за вчинене правопорушення, бо при розгляді справи в суді першої інстанції, ці твердження ОСОБА_2, були в повному обсязі перевірені суддею і ним була дані відповідна оцінки.

Також не можна погодитись з посиланням апелянта на те, що протокол про адміністративне правопорушення не відповідає вимогам ст. 256 КУпАП. оскільки, він складений через декілька днів після вчинення правопорушення, в ньому не зазначено місце зупинки, свідків правопорушення і не вірно марку мопеду, виходячи з наступного.

Так, положеннями ст. 256 КУпАП передбачено, що у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім'я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи.

Аналізуючи наявний в матеріалах справи протокол про адміністративне правопорушення, приходжу до висновку, що він складений у відповідності з вимогами ст.256 КУпАП, оскільки він складений повноважною на те особою ст.інспектором ВДАІ Білопільського району Захарченко В.В., в ньому вказано час, місце скоєння правопорушення, яким є вулиця П.Бані в м.Білопілля, та обставини його скоєння, а також транспортний засіб мопед марки «Sontan», д. н. ВМ 3420 АА. Що стосується неправильного зазначення назви мопеда в протоколі, то ця назва відповідним чином виправлена і це виправлення засвідчено мокрою печаткою Білопільського УМВС.

Дійсно, протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2С було складено лише 12.04.2011 року, тобто через декілька днів після скоєння самого порушення. Однак, як пояснив в судовому засіданні ст.інспектор ВДАІ Білопільського району Захарченко В.В., протокол він склав після того, як отримав результати медичного огляду особи на стан спяніння. Крім того, чинним законодавством не визначено обовязок працівників державтоінспекції складати протокол безпосередньо на місці вчинення правопорушення.

Свідки в протоколі вказуються при їх наявності, але як слідує з фактичних обставин справи, та не заперечувалося самим ОСОБА_2, він 26 березня 2014 року о 2.30 год. у м. Білопіллі на вул. ОСОБА_7, зустрівся з працівниками ДАІ без свідків.

Не можна погодитися й з доводами ОСОБА_2 щодо відсутності письмових доказів у справі, оскільки такими є протокол про адміністративне правопорушення та висновок щодо результатів медичного огляду, зокрема, з метою виявлення стану алкогольного спяніння (а.с.2-3), які отримані в установленому законом порядку.

Доводи апелянта з приводу складених на нього ще двох протоколів про адміністративні правопорушення та вимога скасувати постанову про виконавче провадження також не можуть бути прийняті до уваги, оскільки вказані документи не є предметом даного апеляційного перегляду.

Адміністративне стягнення у виді штрафу в мінімальному розмірі накладено на ОСОБА_2 у межах, встановлених санкцією ч.1 ст.130 КУпАП і відповідає вимогам ст. 33 КУпАП з урахуванням конкретних обставин справи, і є не самим суворим видом стягнення, які передбачені за вчинення такого правопорушення.

Так як ОСОБА_2 вчинив правопорушення, яке становить особливу суспільну небезпечність, рішення судді про необхідність накладення відносно нього стягнення у виді штрафу, є таким, що буде сприяти запобіганню вчинення ОСОБА_2 нових правопорушень.

За викладених обставин, рішення судді районного суду є законним і обґрунтованим, скарга задоволенню не підлягає, підстав для скасування постанови не має.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

П О С Т А Н О В И В:

Постанову судді Білопільського районного суду Сумської області від 04 червня 2014 року відносно ОСОБА_2, залишити без зміни, а його апеляційну скаргу без задоволення.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду Сумської областіОСОБА_1