Справа № 667/5134/14-п
ПОСТАНОВА

Іменем України

15 липня 2014 року Суддя Комсомольського районного суду м. Херсона Котьо І.В., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, які надійшли від УДАІ УМВС України в Херсонській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянина України, індивідуальний ідентифікаційний номер фізичної особи - платника податків НОМЕР_1, не працюючого, зареєстрованого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3 та проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4

за вчинення правопорушення передбаченого ч.1 ст. 130 КУАП, -

встановив :

02 червня 2014 року о 09.00 годині ОСОБА_1 керував транспортним засобом Хонда (мопед) по Острівському шосе в м. Херсоні з ознаками алкогольного спяніння, а саме запах алкоголю з роту, тремтіння рук, млява мова, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан спяніння відмовився, у звязку з чим ОСОБА_1 порушив пункт 2.5. Правил дорожнього руху та тим самим вчинив правопорушення передбачене ч.1 ст. 130 КУАП.

В судове засідання особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, не зявилася, про причини неявки суду не повідомила, про місце і час розгляду справи був своєчасно сповіщений належним чином за адресою проживання зазначеною в протоколі серії АВ2 № 136236 про адміністративне правопорушення від 02 червня 2014 року (а.с.1), який підписаний останнім без-яких небудь зауважень щодо правильності внесених про нього даних, зокрема адреси місця його проживання, про що свідчить рекомендоване поштове відправлення № 73 6 здане 26 червня 2014 року на відділення поштового звязку № 34 м. Херсона Херсонської обласної дирекції УДППЗ «Укрпошта». Клопотань про відкладення розгляду справи від ОСОБА_1 на адресу суду не надходило. У звязку з вище викладеним і у відповідності до вимог ст. 268 КУАП та пункту 24 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» від 23 грудня 2005 року № 14 суд вважає за можливе розглянути справу під час відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності..

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному дослідженні всіх обставин справ в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю суд вважає, що вина особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, у вчиненні вказаного правопорушення повністю доказана, що підтверджується матеріалами справи про адміністративне правопорушення та здобутими доказами, а саме протоколом серії АВ2 № 136236 про адміністративне правопорушення від 02 червня 2014 року (а.с.1) та письмовими поясненнями відібраними працівником міліції 02 червня 2014 року у свідків ОСОБА_2 і ОСОБА_3 (а.с.2-3). З урахуванням характеру вчиненого правопорушення, особи порушника, ступеня його вини, майнового стану, не знаходячи обставин, що помякшують або обтяжують відповідальність за адміністративне правопорушення, суд вважає необхідним застосувати до порушника адміністративне стягнення у вигляді штрафу в мінімально передбаченому розмірі за дане правопорушення.

Керуючись ст.ст. 23-24, 27, 33-35, 401, 130 ч.1, 213, 221, 246, 251-252, 265, 268, 280, 283-284 КУАП, пунктом 2.5. Правил дорожнього руху затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306, пунктами 27-28 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» від 23 грудня 2005 року № 14, пунктами 3-5 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року № 1103, суд

постановив :

Застосувати до ОСОБА_1 адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 3400 грн.

Посвідчення водія тимчасово вилучене у ОСОБА_1 повернути володільцеві, поклавши обовязок по виконанню постанови в даній частині на Державну автомобільну інспекцію.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в сумі 36,54 грн.

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником або не неї може бути внесено протест прокурора протягом десяти днів з дня винесення постанови шляхом подання апеляційної скарги чи протесту прокурора до Апеляційного суду Херсонської області через Комсомольський районний суд м. Херсона, який виніс постанову.

Суддя: І. В. Котьо

Постанова набрала законної сили «____» _____________ 2014 року.

Відповідно до вимог ч.ч.1, 3 ст. 307 КУАП, штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п'ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження або опротестування такої постанови не пізніш як через п'ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги або протесту без задоволення.

Згідно вимог ч.3 ст. 299 КУАП та ст. 17 Закону України «Про виконавче провадження», постанова про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу підлягає примусовому виконанню відділом державної виконавчої служби після закінчення строку, встановленого частиною першою статті 307 КУАП. У звязку з чим відповідно до вимог ст.ст. 303, 308 КУАП та ст. 22 Закону України «Про виконавче провадження», у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 КУАП, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна, але не пізніше трьох місяців з дня її винесення. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з порушника стягується: подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті КУАП; та витрати на облік зазначених правопорушень, розмір яких визначається Кабінетом Міністрів України.