Справа №586/937/14-п Головуючий у суді 1-ї інстанції - Банчукова
Номер провадження 33/788/239/14 Суддя-доповідач ОСОБА_1
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 жовтня 2014 року суддя Апеляційного суду Сумської області Яременко Г. М. , з участю ОСОБА_2, захисника ОСОБА_3, розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Суми справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою

ОСОБА_2,

ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця та мешканця ІНФОРМАЦІЯ_2, працюючого інспектором Сумської митниці,

на постанову Середино-Будського районного суду Сумської області від 02 вересня 2014 року, якою скаржник підданий адміністративному стягненню за ст. 91 КУпАП у виді штрафу в сумі 340 грн. без конфіскації знарядь і засобів вчинення правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

Постановою судді Середино-Будського районного суду Сумської області від 02 вересня 2014 року ОСОБА_2 визнаний винним і підданий адміністративному стягненню за те, що він 09 серпня 2014 року близько 15 год., перебуваючи на території національного природного парку «Деснянсько-Старогутський», а саме в урочищі «Старик», що знаходиться на території Нововасилівської сільської ради з мисливською рушеницею, розібраною в чохлі, та мисливською собакою, тобто здійснював на території Природно-заповідного фонду заборонену господарську діяльність та порушив режим охорони вказаних територій, чим порушив вимоги ст. 21 Закону України «Про природно-заповідний фонд», ст.ст. 14,17,20 Закону України «Про мисливське господарство та полювання» та п.4.4 Положення про НПП Деснянсько-Старогутський та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 91КУпАП.

У поданій апеляційній скарзі ОСОБА_2 порушує питання про скасування постанови суду та закриття провадження по справі в звязку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення. За змістом доводів апеляційної скарги останній посилається на незаконність та необґрунтованість вказаної постанови суду й однобічність та упередженість судового розгляду. В обґрунтування своїх вимог апелянт зазначає, що суд у своїй постанові не розкрив суть інкримінованого йому адміністративного правопорушення, та в порушення положень статті 280 КУпАП, не зясував обставин справи, чим допустив неправильне застосування норм матеріального права при порушенні процесуальних норм. При цьому звертає увагу на невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, і вказує, що в основу свого рішення суд поклав протокол про адміністративне правопорушення від 09.08.2014 року за №043, не піддавши його оцінці та не співставивши з доводами останнього та наявними у справі доказами, повністю абстрагуючись від них. Окрім того апелянт вказує, що суд не прийняв до уваги пояснень допитаних в судовому засіданні свідків ОСОБА_4, ОСОБА_5 та ОСОБА_6, які повністю підтвердили наведені ОСОБА_2 доводи та спростували викладені в протоколі обставини, в тому числі перебування останнього на території природно-заповідного фонду та безпідставно відмовив в задоволенні заявлених клопотань Латиша на підтвердження підроблення офіційного документу протоколу адміністративного правопорушення.

Заслухавши пояснення ОСОБА_2, захисника ОСОБА_3 на підтримку апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи та доводи поданої апеляційної скарги, вважаю, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Згідно ст.245 КУпАП, завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і обєктивне зясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Так, факт вчинення ОСОБА_2 вказаного правопорушення, за обставин, викладених у постанові, відповідає фактичним обставинам справи, підтверджується зібраними у справі в передбаченому законом порядку доказами, зокрема: протоколом про адміністративне правопорушення від 09.08.2014 року за №043, який відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, при складанні якого ОСОБА_2 відмовився від підпису та одержання протоколу, показами свідка ОСОБА_7, який пояснив що знаходячись в рейді разом з прикордонниками, вони на території Нововасилівської сільської ради, яка входить до національного природного парку "деснянсько-Старогутський", зустріли людей з машиною, серед яких був ОСОБА_2, котрий підтвердив, що приїхав на полювання, не надавши при цьому жодних документів. В багажнику автомобіля знаходилась мисливська рушниця, а по берегу водойми бігала мисливська собака породи «Вєльштерєр», яка, зі слів ОСОБА_2, належала йому. При складенні протоколу ОСОБА_2 вів себе агресивно, відмовився від підписів та отримання копії протоколу. Винність ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, підтверджується матеріалами перевірки від 20 серпня 2014 року, яку проводив інспектор дозвільної системи Середино-Будського РВ УМВС України в Сумській області, яким було вивчено всі обставини справи в тому числі і пояснення та зроблено висновок про наявність у діях ОСОБА_2 ознак адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 91 КУпАП, довідкою від 01.09.2014 року та витягом з проекту організації території НПП «Деснянсько- Старогутський» про знаходження місця вчинення правопорушення на території національного природного парку та іншими матеріалами справи, належним чином дослідженими суддею місцевого суду.

Суддя виходячи з досліджених доказів, вимог ст. 91 КУпАП, ст. 21 Закону України «Про природно-заповідний фонд», ст.ст. 14,17,20 Закону України «Про мисливське господарство та полювання» та п.4.4 Положення про НПП Деснянсько-Старогутський розкрила суть адміністративного правопорушення і вірно прийшла до висновку, що в діях ОСОБА_2 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 91 КУпАП про що зазначила в постанові.

Доводи апеляційної скарги про те, що протокол про адміністративне правопорушення не відповідає вимогам законодавства, є необгрунтовними та такими, що спростовуються матеріалами справи.

Що стосується посилань в апеляції з приводу того, що суд не прийняв до уваги пояснень ОСОБА_2 та допитаних в судовому засіданні в якості свідків ОСОБА_4, ОСОБА_5 та ОСОБА_6, то, як вбачається з матеріалів справи, суд залишив поза увагою пояснення вказаних свідків, оскільки останні є знайомими ОСОБА_2, їх пояснення не узгоджуються з поясненнями свідка ОСОБА_8 і іншими доказами та оцінивши докази в сукупності дійшов вірного висновку про накладення стягнення на Латиша у виді штрафу.

Не заслуговують на увагу і доводи апелянта щодо залишених без задоволення судом його клопотань на підтвердження підроблення офіційного документу протоколу адміністративного правопорушення, складеного відносно нього начальником відділу служби державної охорони, оскільки в матеріалах справи відсутні дані про заявлення порушником відповідних клопотань під час розгляду справи в суді першої інстанції.

Адміністративне стягнення на ОСОБА_2 було накладено суддею районного суду у межах, передбачених санкцією статті 91 КУпАП, з урахуванням особи порушника, обставин та характеру правопорушення, й з додержанням вимог статті 33 КУпАП.

Враховуючи наведене, вважаю, що постанова судді є законною і обґрунтованою, підстав для її скасування, як про це ставиться питання в апеляції ОСОБА_2, не вбачається.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Постанову судді Середино-Будського районного суду Сумської області від 02 вересня 2014 року відносно ОСОБА_2 залишити без змін, а його апеляційну скаргу без задоволення.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду Сумської областіОСОБА_1
З оригіналом згідно:

Суддя Г.М.Яременко