Справа № 755/690/14-п
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25.01.2014 року суддя Дніпровського районного суду міста Києва Савлук Т.В., розглянувши матеріали адміністративної справи, які надійшли з Дніпровського РУГУ МВС України в м. Києві про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1,

ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженку Дніпропетровської області, громадянку України, пенсіонерку, проживаючу за адресою: АДРЕСА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст.156 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

в с т а н о в и в:

14 листопада 2013 року приблизно о 08 год. 00 хв. за адресою: м. Київ, на перехресті вул. Миропільська та вул. Юності, гр. ОСОБА_1 намагалась реалізовувати з рук тютюнові вироби в асортименті, чим вчинено порушення передбачене ч. 3 ст. 156 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 в судовому засіданні вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 156 Кодексу України про адміністративні правопорушення, визнала в повному обсязі.

Вивчивши матеріали адміністративної справи, дослідивши наявні у справі докази в їх сукупності суддя приходить до наступного.

Відповідно до вимог ст. 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення (зі змінами внесеними Законом України від 24.09.2008 року), доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа), встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки , відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

За нормою ст. 256 Кодексу України про адміністративні правопорушення у протоколі про адміністративне правопорушення зазначається, серед іншого, відомості про особу порушника. Протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка вчинила адміністративне правопорушення. При складанні протоколу порушникові роз'яснюються його права і обов'язки, передбачені статтею 268 Кодексу, про що робиться відмітка у протоколі.

Як убачається з даних, які містяться в протоколі про адміністративне правопорушення серія КИ №0039451 від 14 листопада 2013 року, протокол складено в присутності ОСОБА_1, після чого протокол надано їй для ознайомлення та дачі письмових пояснень по суті, пояснення ОСОБА_1 викладено безпосередньої в даному протоколі, а також викладені в окремих письмових поясненнях, які долучені до матеріалів справи.

Враховуючи викладене, оцінивши наведені особою, яка притягується до адміністративної відповідальності, обставини щодо скоєння адміністративного правопорушення, суд приходить до висновку про відсутність підстав для закриття провадження у даній справі, оскільки винність ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 156 Кодексу України про адміністративні правопорушення, підтверджується матеріалами адміністративної справи, а саме: даними, які містяться в протоколі відносно ОСОБА_1, рапорті о/у ВДСБЕЗ Дніпровського РУГУ МВС України в м. Києві ст. лейтенанта міліції Суліма С.В. Обставин, які б спростовували дані, що містяться в матеріалах адміністративної справи, з урахуванням наявних у справі доказів, судом не встановлено.

При призначенні виду адміністративного стягнення ОСОБА_1, в межах санкції ч. 3 ст. 156 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд, враховуючи характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини в скоєнні правопорушення, майновий стан, вважає за можливе накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі тридцяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян на користь держави, з конфіскацією предметів торгівлі.

Відповідно до ст. 40-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, якою встановлено, що судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

При вирішенні питання про накладення на особу, яка притягується до адміністративної відповідальності, адміністративного стягнення, суд присуджує стягнути з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави в розмірі 34 (тридцять чотири) гривні 41 копійка.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 40-1, 156, 283 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд-

п о с т а н о в и в:

ОСОБА_1 притягнути до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 156 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накласти на неї адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі тридцяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, в сумі 510 (п'ятсот десять) гривень на користь держави.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави в розмірі 34 (тридцять чотири) гривні 41 копійка.

Предмети торгівлі, а саме: тютюнові вироби в асортименті, в кількості 1160 (одна тисяча сто шістдесят) пачок, які відповідно акту б/н від 14.11.2013 року приймання-передачі матеріальних цінностей на відповідальне зберігання тимчасово зберігаються в Товаристві з обмеженою відповідальністю «Хімакс» - конфіскувати.

Строк пред'явлення постанови до виконання три місяці.

Постанова може бути оскаржена або на постанову може бути внесено протест прокурора до Апеляційного суду м. Києва протягом 10-ти днів з дня її винесення через Дніпровський районний суд м. Києва.

Суддя