АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Провадження № 33/790/492/14 Суддя районного суду: Оксененко В.А.
Категорія:ст. 130 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03.09.2014 року м. Харків

Суддя апеляційного суду Харківської області Цілюрик В.П. за участю особи, у відношенні якої винесено постанову по справі про адміністративне правопорушення ОСОБА_1, його захисника ОСОБА_2 розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Московського районного суду м. Харкова від 06.08.2014 року про накладення на ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, працюючого водієм ТОВ Агро-Пром-Трейд, зареєстрованого та проживаючого: ІНФОРМАЦІЯ_2 адміністративне стягнення за ч. 1 ст. 130 КУпАП,-

встановив:

Вказаною постановою ОСОБА_1 визнано винним у скоєнні правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП України та накладено стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами строком на 2 роки і стягнуто з ОСОБА_3 на користь держави судовий збір у розмірі 36 гривень 54 копійки.

Приймаючи таке рішення суддя Московського районного суду м. Харкова вважав, що протокол про адміністративне правопорушення складений у відповідності до вимог ст. 256 КУпАП, твердження ОСОБА_1 про його невинуватість судом першої інстанції оцінено як тактику захисту і бажання останнього уникнути відповідальності за скоєне адміністративне правопорушення. При визначенні виду адміністративного стягнення судом враховані характер вчиненого правопорушення, дані про особу порушника, відсутність обставин, що помякшують відповідальність.

Не погодившись з таким рішенням ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати постанову судді Московського районного суду м. Харкова посилаючись на відсутність в його діях складу адміністративного правопорушення, у звязку з чим просив закрити провадження по справі.

Доводи апеляційної скарги апелянт обґрунтував тим, що на його думку судом першої інстанції були порушені вимоги ст. 252 КУпАП, а саме прийнято до уваги та визнано як доказ по справ лише дані самого протоколу про адміністративне правопорушення і пояснення особи, яка його склала. При цьому жодних доказів того, що саме він - ОСОБА_3 був водієм автомобіля та керував ним інспектором ДАІ ОСОБА_4 до суду не було надано. а ОСОБА_1 судом не було надано можливості безпосередньо усно надавати судді пояснення з приводу обставин складання протоколу, висловлювати свої доводи та заперечення.

Автор апеляційної скарги зазначає, що на його думку склад адміністративного правопорушення в суді першої підтверджено не було, будь-яких доказів того, що він керував автомобілем суду не надано. Крім того є покази двох свідків, що були присутні при розмові ОСОБА_3 з працівниками ДАЇ, які повідомили, що водієм автомобіля була інша особа.

Крім того автор апеляційної скарги зазначає, що при складанні протоколу про адміністративне правопорушення у відношенні ОСОБА_1 інспектор ДАЇ зазначив лише статтю 130 КУпАП без посилання на частину цієї статті, в протоколі про адміністративне правопорушення не зазначені свідки, місце його складення, відсутні відомості про тимчасове затримання автомобіля, так як його не було передано іншій особі. Крім того автор апеляційної скарги звертає увагу суду що у протоколі про адміністративне правопорушення вказано час складення протоколу - 01 година 30 хвилин, а згідно довідки огляд його лікарем проводився у 02 годині 00 хвилин. Таким чином на його судом першої інстанції не зясовано час проведення медичного огляду на стан спяніння та не зясовано чи були присутні при цьому зазначені у протоколі свідки.

Заслухавши ОСОБА_1 який змінив доводи апеляційної скарги і повідомив, що не заперечує обставин, встановлених у постанові суду від 06.08.2014 року, але просить при цьому її змінити, і накласти стягнення у вигляді штрафу, оскільки позбавлення його права керування транспортними засобами позбавить його сімю джерела доходів, надавши відповідну довідку директора ТОВ Агро-Пром-Трейд, його захисника ОСОБА_2, який підтримав змінені доводи, але по суті заперечував проти встановлених судом першої інстанції обставин, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції вважає, що вона не підлягає задоволенню.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, суддя при розгляді справи про адміністративне правопорушення має зясувати, чи підлягає особа адміністративній відповідальності, чи є обставини, що помякшують і обтяжують її відповідальність, а також зясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Приймаючи рішення про винність ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП суддя в повному обсязі врахував вимоги ст. ст. 245 КУпАП, 280 КУпАП.

Так, зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення серії АВ2№716702 від 08.06.2014 року вбачається, що 08.06.2014 року о 01 годині 30 хвилин в селищі Безлюдівка Харківського району Харківської області водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом ОСОБА_5 державний номер НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного спяніння (почервонінням очей, різким запахом алкоголю з ротової порожнини). Від проходження медичного огляду відмовився у присутності двох понятих, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Такі ж саме обставини були встановлені судом першої інстанції у судовому засіданні та викладені у постанові, яка оскаржена ОСОБА_1

Доводи апелянта про недоведеність його вини, які зазначені ним в апеляційній скарзі, спростовуються матеріалами справи, а саме змістом протоколу про адміністративне правопорушення серії АВ2№716702 від 08.06.2014 року, поясненнями свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_7, які підтвердили, що ОСОБА_3 відмовився від проходження медичного огляду в наркоцентрі, а також змістом висновку про результати медичного огляду ОСОБА_1 від 08.06.2014 року з відміткою про відмову останнього від огляду. Зміст вказаного висновку не суперечить обставинам, викладеним у вказаному вище протоколі та поясненням свідків ОСОБА_7 і ОСОБА_6

ОСОБА_1 був присутній у судовому засіданні суду першої інстанції, тобто він мав можливість давати пояснення, робити заяви, та заявляти клопотання, що спростовує його доводи в апеляційній скарзі про відсутність такої можливості. Відповідно до змісту постанови, яка оскаржується, ОСОБА_1 надавалась можливість висловитись у судовому засіданні.

Посилання апелянта на те, що суду не було доведено факт керування саме ним автомобілем спростовується змістом протоколу про адміністративне правопорушення серії АВ2№716702 від 08.06.2014 року та свідченнями у суді першої інстанції свідка ОСОБА_8, які належним чином оцінені судом при прийнятті постанови від 06.08.2014 року, при цьому суд зазначив, що ОСОБА_1 при ознайомленні з вказаним вище протоколом заперечував лише факт керування ним автомобіля в стані алкогольного спяніння, і нічого не зазначив, що автомобілем керувала інша особа.

Апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції про критичну оцінку свідчень свідків ОСОБА_9 та ОСОБА_10 з причини, вказаної у постанові від 08.06.2014 року, враховуючи те, що даних про цих свідків у протоколі про адміністративне правопорушення, де містяться пояснення ОСОБА_1 немає, а про їх наявність ОСОБА_1 повідомив лише 31.07.2014 року.

Апеляційний суд вважає необґрунтованими доводи апелянта, що в протоколі про адміністративне правопорушення не зазначені частина статті 130 КУпАП, свідки, місце складання протоколу, так як ці доводи спростовуються змістом протоколу, який складено з дотриманням вимог ст. ст. 256, 260 КУпАП.

Посилання апелянта на розбіжність часу складання протоколу про адміністративне правопорушення у відношенні ОСОБА_1 з зазначенням відмови останнього у проходженні медичного обстеження (01-30), та висновку про результати його медичного огляду (02-00) з відміткою про те, що ОСОБА_1 висловив відмову від проходження огляду, як на підставу задоволення його апеляційних вимог, суд апеляційної інстанції вважає необґрунтованими, оскільки 01-30 це час початку складання протокол, а відмова від проходження від медичного огляду була висловлена о 02-00.

Крім того апеляційний суд вважає, що відсутність у протоколі про адміністративне правопорушення відомостей про відсторонення ОСОБА_1 від керування автомобілем при наявності вказаних вище доказів не спростовує правильність та обґрунтованість встановлених судом першої інстанції обставин справи.

Приймаючи рішення про застосування адміністративне стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами строком на 2 роки суд першої інстанції дотримався вимог ст. ст. 1, 33 КУпАП, врахував відсутність які помякшують відповідальність, дані про особу ОСОБА_1

У звязку з викладеним вище апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративне правопорушення,-

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишити без задоволення, а постанову судді Московського районного суду м. Харкова від 06.08.2014 року у відношенні ОСОБА_1 - без змін.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя апеляційного суду

Харківської області ОСОБА_11