Справа № 185/2174/14-п
П О С Т А Н О В А

іменем України

17 березня 2014 року суддя Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області Мицак М.С. розглянувши адміністративний матеріал, що надійшов з Територіальної державної інспекції праці у Дніпропетровській області у відношенні ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, що працює директором ТОВ «Управління механізації будівництва», який проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, РНОКПП НОМЕР_1, про вчинення правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 41 КпАП України, -

В С Т А Н О В И В:

03 лютого 2014 року посадовою особою Територіальної державної інспекції праці у Дніпропетровській області складено протокол про адміністративне правопорушення у відношенні ОСОБА_1 за скоєння правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 41 КУпАП.

Органи Територіальної державної інспекції праці ставлять у провину ОСОБА_1 невиконанням обов'язків, передбачених ст. 141 КЗпП України, а саме:

Згідно наказу № 25 від 30.10.2013 року на підприємстві встановлено неповний робочий тиждень (згідно індивідуальних графіків роботи)та неповний робочий день з 08-00 до 16-00 год. З зазначеним наказом такі працівники як ОСОБА_2. ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 не ознайомлені, що суперечить вимогам ч. 3 ст. 32 КзпП України.

Перевіряючи зазначені графіки роботи встановлено, що графіки затверджені представником трудового колективу, але згода працівників та ознайомлення з графіками щодо визначення тривалості робочого часу на тиждень, конкретизації днів робочих та вихідних відсутня, що суперечить вимогам ст. 29, 32 КЗпП України, яка передбачає обовязкове ознайомлення працівників з умовами праці перед початком роботи.

У звязку з відсутністю підписів працівників у графіках виходу встановити ознайомлення працівників з встановленими робочими та вихідними днями ( ст. 56,67,69 КЗпП України) не можливо.

При перевірці наказів з кадрової діяльності встановлено відсутність ознайомлення працівників з наказами про прийом на роботу, також працівники не ознайомлені в особових картках із записами, внесеними до трудових книжок, наприклад: накази та особові картки ОСОБА_6, ОСОБА_2, ОСОБА_7, ОСОБА_8 Вищезазначений факт суперечить вимогам п. 2.5 Г.2 Інструкції № 58.

п. 4.1 Інструкції № 58 передбачено: «Власник або уповноважений ним орган, зобовязаний видати працівнику його трудову книжку в день звільнення з внесеним до неї записом про звільнення.

При затриманні видачі трудової книжки з вини власника або уповноваженого ним органу, працівникові сплачується середній заробіток за весь час вимушеного прогулу.

Днем звільнення в такому разі вважається день видачі трудової книжки. Про новий день звільнення видається наказ і вноситься запис до трудової книжки працівника. Раніше внесений запис про день звільнення визнається недійним у порядку, встановленому пунктом 2.10 цієї Інструкції.

п. 4.2 якщо працівник відсутній в день звільнення, та власник або уповноважений ним орган в цей день надсилає йому поштове повідомлення із вказівкою про необхідність отримання трудової книжки.

Пересилання трудової книжки поштою з доставкою на зазначену адресу допускається тільки за письмовою згодою працівника.» Книга обліку руху трудових книжок на підприємстві видеться, але у порушення ст. 48, ч. 1 ст. 47 КЗпП України та а. 3 П 7.1 Г. 7, 4.1, 4.2 Інструкції № 58 при звільненні працівників ОСОБА_9 та ОСОБА_10, підписи останніх про отримання трудових книжок відсутні.

Накази про прийняття та звільнення не відповідають наказу Держкомстату України № 496 від 25.12.2009 року (з внесеними змінами): у наказі про прийняття не визначено умови прийняття на роботу, умови роботи ( тривалість робочого дня), у наказі про звільнення не визначені дні компенсації за невикористану щорічну, додаткову відпустку, наприклад: ОСОБА_6, ОСОБА_2, ОСОБА_7, ОСОБА_8

У звязку з невідповідністю графіку роботи встановленого правилами внутрішнього трудового розпорядку та табелю обліку робочого часу, також у відомостях нарахування заробітної плати допущені виправлення перевірити забезпечення ведення достовірного обліку виконуваної працівником роботи на підприємстві, згідно вимог ч. 2 ст. 30 Закону України «Про оплату праці» не є можливим.

Згідно з табелем обліку робочого часу, працівники працювали щоденно без вихідних, робочими днями також були святкові дні (ОСОБА_11 8 березня, Кіріченко, 1,2,5,9 травня), робочий день на передодні святкових днів не скорочувався, письмова згода працівників на роботу у святкові дні не встановлена, але за поясненням директора дозвіл на роботу у святкові та неробочі дні був наданий за усним зверненням працівників. Вищезазначений факт суперечить вимогам ч. 1 ст. 50, ч. 1 ст. 53, ст. 70 КЗпП України.

Наказом № 11 від 01.07.2013 року звільнено ОСОБА_12 з 01.07.2013 року. При перевірці відомостей нарахування заробітної плати за липень та табелю обліку робочого часу (за 1 робочий день нараховано 44,60 грн.), компенсація за невикористану щорічну відпустку не нараховувалась, заробітну плату за липень отримано згідно з відомістю про виплату грошей № 15 за липень у період з 23.08.2013 року по 26.08.2013 року.

Наказом № 21 від 20.12.2013 року звільнено ОСОБА_6 з 20.12.2013 року при перевірці відомостей нарахування заробітної плати за грудень та табелю обліку робочого часу (за 11 робочих днів нараховано 608,96 грн.), компенсація за невикористану щорічну відпустку не нараховувалась, заробітну плату за грудень отримано згідно з відомістю про виплату грошей № 25 за грудень у період з 18.12.2013 року по 20.12.2013 року, відомістю про виплату грошей № 1 за грудень у період з 16.01.2014 року по 17.01.2014 року.

Вищезазначені порушення свідчать про порушення ч. 1 ст. 116, ч. 1 ст. 117, ч. 1 ст. 47, ст. 83 КЗпП України.

Перевіркою строків виплати заробітної плати встановлено порушення вимог ч.ч. 1-3 ст. 115 КЗпП України та ч. 1 ст. 24 ЗУ «Про оплату праці», а саме:

- заробітну плату за липень 2013 року отримано один раз на місяць згідно з відомістю про виплату грошей № 15 за липень у період з 23.08.2013 року по 26.08.2013 року;

- заробітну плату за серпень 2013 року отримано згідно з відомістю про виплату грошей № 16, 17 за серпень у період з 20.09.2013 року по 23.09.2013 року;

- заробітну плату за вересень отримано згідно з відомістю про виплату грошей № 18, 19 за вересень, один раз на місяць;

- заробітну плату за жовтень 2013 року отримано один раз на місяц, згідно з відомістю про виплату грошей № 20, 21 за жовтень у період з 20.11.2013 року по 22.11.2013 року;

- заробітну плату за листопад 2013 року отримано один раз на місяць, згідно з податковою відомістю про виплату грошей № 22, 23 за листопад у період з 18.12.2013 року по 20.12.2013 року;

- заробітну плату за грудень отримано двічі на місяць, але не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата згідно з відомістю про виплату грошей № 24, 25 за грудень у період з 18.12.2013 року по 20.12.2013 року, згідно з відомістю про виплату грошей № 1, 2 за грудень у період з 16.01.2014 року по 17.01.2014 року.

При перевірці відомостей нарахування заробітної плати за 2013 рік не встановлено ознайомлення працівника під підпис, згідно вимог ст. 110 КЗпП України із загальними сумами заробітної плати з розшифровкою за видами виплат, розмірами і підставами відрахувань та утримань із заробітної плати.

У порушення вимог ч. 4 ст. 115 КЗпП, ст. 21 ЗУ «Про відпустки», заробітна плата за час щорічної відпустки сплачується з порушенням 3-денного терміну, наприклад: наказом № 20 від 12.11.2013 року надано відпустку з 13.11.2013 року ОСОБА_13, заробітну плату за час відпустки сплачено згідно з відомістю про виплату грошей № 23 за листопад у період з 18.12.2013 року по 20.12.2013 року. Порушення двотижневого терміну видання наказів про надання відпустки свідчить про порушення вимог ч. 5 ст. 79 КЗпП України.

Посадові оклади працівників у період роботи встановлені з розрахунку мінімальної заробітної плати. У супереч вимог ст. 96 КЗпП України тарифна сітка на підприємстві сформована без урахування міжпосадових співвідношень розмірів посадових окладів: при перевірці відомостей нарахування та виплати заробітної плати за 2013 2-14 роки встановлено, що всім працівникам сторожу, машиністу бульдозера, водію, бухгалтеру, директору заробітна плата нараховується із розрахунку мінімальної заробітної плати.

Умови оплати праці, згідно з вимогами ч. 2 ст. 97 КЗпП України та ч. 1 ст. 15 Закону України «Про оплату праці», погоджені уповноваженим на представництво трудовим колективом.

У супереч вимог ст. 108 КЗпП України оплата на роботу у нічний час за період 2013 року сторожу, згідно відомостей нарахування та виплати заробітної плати, не провадилась.

Таким чином, 03.02.2014 року виявлені порушення ст. 48, ст. 29, ст. 32, ч. 1 ст. 116, ч. 1 ст. 117, ч. 1 ст. 47, ст. 83, ч.. 1-3 ст. 115, ч. 5 ст. 79, ч. 4 ст. 115, ст. 96, ст. 108 КЗпП України та а. 3 П 7.1 Г. 7, 4.1, 4.2, п.п. 4.1, 4.2 Інструкції № 58, ст. 21 ЗУ «Про відпустки».

ОСОБА_1 у судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлявся. Про причини неявки суд не повідомив.

Розглянувши матеріали адміністративної справи, на підставі всебічного, повного і обєктивного аналізу всіх доказів по справі в їх сукупності, у відповідності до ст. 252 КУпАП, приходжу до висновку, що в діях ОСОБА_1 є склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 41 КУпАП, що підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення № 04-10-113/02 від 03.02.2014 року, актом перевірки № 04-10-113/04 від 03.02.2013 року, поясненнями ОСОБА_1, згідно яких останній вказав, що порушення будуть усунені в місячний термін, та іншими матеріалами справи.

Санкція ч. 1 ст. 41 КУпАП передбачає відповідальність за порушення встановлених термінів виплати пенсій, стипендій, заробітної плати, виплата їх не в повному обсязі, а також інші порушення вимог законодавства про працю.

Виходячи з наведеного, враховуючи особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, характер вчиненого нею правопорушення, ступінь вини, вважаю, що до ОСОБА_1 слід застосувати адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави у межах санкції статті, за якою він притягується до адміністративної відповідальності.

Керуючись ст.ст. 27, 283, 284, ч. 2 ст. 287 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В:

Накласти на ОСОБА_1 за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 41 КУпАП, адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави в розмірі 600 ( шістсот ) гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 36 (тридцять шість) гривень 54 копійки на користь держави.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Дніпропетровської області через Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області шляхом подачі скарги в 10-денний строк з дня винесення постанови.

Суддя М.С. Мицак

Постанова суду набрала чинності 28.03.2014р.

Строк предявлення постанови до виконання протягом трьох місяців з дня її винесення.