Справа № 474/1086/14-п 29.12.2014 29.12.2014 29.12.2014
Номер провадження: 33/784/332/14
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 33/784/332/14 Суддя суду першої інстанції:
Категорія: ст. 130 ч. 2 КУпАП Сорочан А.В.
Суддя апеляційного суду:
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 грудня 2014 року м. Миколаїв

Апеляційний суд Миколаївської області у складі:

судді - Маркової Т.О.,

за участю секретаря -Лі І.К.

захисника: ОСОБА_3

розглянувши апеляційну скаргу захисника ОСОБА_3 на постанову Врадіївського районного суду Миколаївської області від 14 листопада 2014 року, якою

ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, не працює, одружений, зареєстрований в АДРЕСА_1,

визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч. 2 КУпАП, та на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді позбавлення права керування всіма видами транспортних засобів на строк 2 роки без оплатного вилучення транспортного засобу.

Згідно постанови суду 13.09.2014 року приблизно о 18:45 год. ОСОБА_4, який 05.12.2013 року притягувався за ч. 1 ст. 130 КУпАП, по вул. Орджонікідзе в с.м.т. Врадіївка Миколаївської області керував автомобілем марки «ГАЗ-3302» реєстраційний номер НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп'яніння (запах алкоголю з ротової порожнини, неадекватна поведінка, хитка хода). Від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп'яніння відмовився, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху України, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч. 2 ст. 130 КУпАП.

В апеляційній скарзі, поданій в інтересах ОСОБА_4, захисник ОСОБА_3 просить скасувати постанову і закрити справу у зв'язку з відсутністю в діях ОСОБА_4 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП.

Апелянт вказує, що постанова суду не відповідає обставинам справи, винесена за порушенням закону, а ОСОБА_4 незаконно притягнутий до адміністративної відповідальності.

Зазначає, що суд незаконно послався на показання ОСОБА_5 та ОСОБА_6, оскільки вказані особи є співробітниками ДАІ, які 13.09.2014 року складали відносно ОСОБА_4 протокол про адміністративне правопорушення, а тому не можуть виступати в якості свідків.

Вказує, що показання свідка ОСОБА_7 в постанові суду викладені некоректно, оскільки свідок не казав, що ОСОБА_4 керував автомобілем, а підтвердив те, що бачив як з автомобіля вийшла лише одна людина, а саме - ОСОБА_4 Однак, на думку апелянта, і ці показання свідка є неправдивими, оскільки з долученого до матеріалів справи відеозапису вбачається, що свідок ОСОБА_7 опинився на місці події значно пізніше, коли автомобіль вже стояв на місці.

Зазначає, що відповідальність за ч. 2 ст. 130 КУпАП настає за керування транспортним засобом в стані алкогольного сп'яніння або відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження огляду на стан сп'яніння, проте ніяких доказів того, що автомобіль рухався та був керований саме ОСОБА_4 суду не надано, а висновки працівників ДАІ та суду з цього приводу є лише припущеннями.

Вказує, що свідок ОСОБА_8, показання якого суд безпідставно оцінив критично, насправді давав чіткі та послідовні свідчення про те, що бачив автомобіль «ГАЗ 3302» за 10-15 хвилин до появи співробітників ДАІ, бачив ОСОБА_4, який перебував на пасажирському сидінні, а за кермом автомобіля сидів його син - ОСОБА_9

Заслухавши доповідь судді, пояснення захисника ОСОБА_3 на підтримку апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до висновку, що скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

При розгляді справи суд 1 інстанції з'ясував всі обставини, передбачені ст. 280 КУпАП, дослідив і належним чином оцінив докази та дійшов правильного висновку про наявність в діях ОСОБА_4 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч. 2 КУпАП за обставин, викладених у постанові суду.

ОСОБА_4 вину не визнав та пояснював, що його відмова від проходження огляду на стан сп'яніння була законною, оскільки 13.09.2014 року о 18.45 год. він транспортним засобом «ГАЗ-3302» не керував, а знаходився поблизу автомобіля, вживаючи спиртні напої.

Однак, вина ОСОБА_4 у порушенні вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч. 2 ст. 130 КУпАП, підтверджується матеріалами справи про адміністративне правопорушення.

В протоколі про адміністративне правопорушення серія АА2 № 502996 від 13.09.2014 року, складеного відносно ОСОБА_4, зазначено, що ОСОБА_4 керував автомобілем «ГАЗ-3302» р/н НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп'яніння та в присутності двох свідків відмовився у встановленому законом порядку пройти огляд на стан сп'яніння (а.с. 2).

Свідки ОСОБА_10 та ОСОБА_11 підтвердили, що 13.09.2014 року водій ОСОБА_4 відмовився пройти огляд на стан сп'яніння за допомогою алкотестеру «Драгер» або у медичному закладі, а також те, що при цьому від нього відчувався запах алкоголю (а.с. 3, 4).

З показань допитаного в судовому засіданні суду 1 інстанції свідка ОСОБА_7 вбачається, що 13.09.2014 року він бачив автомобіль «ГАЗ-3302» р/н НОМЕР_1, який рухався по вул. Орджонікідзе в с.м.т. Врадіївка Миколаївської області, всередині нього знаходилася одна людина, після зупинки автомобіля інспекторами ДАІ з нього вийшов ОСОБА_4, який перебував в стані алкогольного сп'яніння (а.с. 16).

Відповідно до ст. 272 КУпАП свідком у справі про адміністративне правопорушення може бути кожна особа, якій відомі будь-які обставини, що підлягають встановленню по справі.

Зважаючи на це, інспектори ВДАІ Врадіївського району УДАІ УМВС України в Миколаївській області ОСОБА_5. та ОСОБА_6. були допитані судом 1 інстанції з метою з'ясування, що виявилося підставами для оформлення ними 13.09.2014 року протоколу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_4, а тому твердження апелянта в цій частині необгрунтовані.

Сукупність зібраних у справі доказів підтверджують дані протоколу про адміністративне правопорушення від 13.09.2013 року про те, що ОСОБА_4 керував автомобілем в стані алкогольного сп'яніння та відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп'яніння.

Апеляційний суд погоджується з висновком суду 1 інстанції про неспроможність показань свідка ОСОБА_8, який не був очевидцем події адміністративного правопорушення.

Таким чином, апеляційний суд не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування постанови суду першої інстанції.

З урахуванням викладеного, керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_3 залишити без задоволення.

Постанову Врадіївського районного суду Миколаївської області від 14 листопада 2014 року, якою ОСОБА_4 визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч. 2 КУпАП залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя апеляційного суду

Миколаївської області Т.О. Маркова