АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Справа № 33/290/96/2014 Гол. 1-ї інст. Золотарьова Л.І.
Категорія: ст. 124 КУпАП Доповідач: Чопенко Я.В.
ПОСТАНОВА

іменем України

12 лютого 2014 року м.Харків

Суддя апеляційного суду Харківської області Чопенко Я.В., за участю представника ОСОБА_2, потерпілого ОСОБА_3, представника особи що притягується до адміністративної відповідальності - захисника ОСОБА_4 розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові матеріали справи за апеляційною скаргою ОСОБА_4 на постанову Київського районного суду м. Харкова від 14.01.2014 року,

ВСТАНОВИВ:

Постановою Київського районного суду м. Харкова від 14.01.2014 року ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, що проживає в АДРЕСА_1, визнано винною у скоєнні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Провадження по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_5 - закрито у зв'язку із закінченням строку накладення адміністративного стягнення.

Як вказав суд в оскаржуваній постанові 28 грудня 2012 року о 10 -10 годині ОСОБА_5, керуючи автомобілем «ТОYОТА СОRОLLА» реєстраційний номер НОМЕР_1, по вул. С.Ковпака на перехресті з вул. Лазковська в м. Харкові, здійснила обгін автомобіля «СНRYSLER» реєстраційний номер НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_3, який рухався на вищевказаному перехресті та закінчував маневр лівого повороту, і скоїла зіткнення, чим заподіяла механічні пошкодження та матеріальну шкоду. Своїми діями водій ОСОБА_5 порушила п. 14.6 (а) ПДР України, тобто обгін на перехресті заборонено.

В судовому засіданні ОСОБА_5 свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення не визнала, пояснила, що в настанні ДТП винний водій ОСОБА_3, який не побачив її та не пропустив. Дійсно 28.12.2012 року о 10 годині вона керувала автомобілем № НОМЕР_1 та рухалася по вул. С.Ковпака в напрямку вул. Гер. Праці. Попереду рухався автомобіль «СНRYSLER», швидкість її автомобіля складала 60 км/год. Автомобіль «СНRYSLER» узяв правіше, надаючи їй дорогу. Вона їхала по середині дороги, та не обганяла автомобіль «СНRYSLER». Водій ОСОБА_3 різко почав їхав в ліву сторону. Щоб не зачепити задню частину автомобіля «СНRYSLER» вона намагалась його об'їхати, але сталося зіткнення на полосі її смуги. Позаду були автомобілі. Якби вона не маневрувала, сталося зіткнення з іншими автомобілями.

У судовому засіданні водій ОСОБА_3 пояснив, що він в зазначений час, керував автомобілем «Крайслер», р/н НОМЕР_2, рухався по вул. С. Ковпака у напрямку вул. Шевченко в м. Харкові. Рухався він по своїй правій смузі руху, зі швидкістю близько 40 км/год. Оскільки йому необхідно було повернути з вул. С. Ковпака на вул. Лазковську він заздалегідь включив покажчик лівого повороту і змістився ближче до центру дороги. Його автомобіль розташовувався на дорозі таким чином, що інші транспортні засоби його могли об'їхати справа. Коли він переконався, що зустрічна смуга вільна, а транспорт, який рухався за його автомобілям перебував за ним в його смузі руху (навіть деякі об'їжджали його праворуч), автомобіль ОСОБА_5 знаходився ззаду приблизно метрів 100 від нього, він почав здійснювати маневр лівого повороту зі швидкістю близько 20 км/год. З того моменту, як він почав виконувати маневр лівого повороту до моменту зіткнення, його автомобіль проїхав приблизно 15-17 метрів. Коли його автомобіль знаходився на зустрічній смузі руху, то сталося зіткнення з автомобілем «Тайота», який обганяв його автомобіль з швидкістю не менше 80 км/год.

У судовому засіданні свідок ОСОБА_8 пояснив, що 28.12.2012 року близько 10-години по вул. С.Ковпака рухалось колона автомобілів, він стояв в заторі не доїжджаючи перехрестя. Потік рухався зі швидкістю близько 40 км/год. Водій автомобіля «СНRYSLER» включив поворот та почав скоювали поворот вліво. В цей час на великій швидкості, обганяючи потік автомобілів по зустрічній смузі рухався автомобіль «ТОYОТА СОRОLLА», швидкість якого була близько 80 км/год. Після чого, сталося зіткнення на зустрічній смузі.

Допитаний свідок ОСОБА_9 пояснив, що вранці 28.12.2012 року він зупинився, щоб подивитися як далі проїхати за адресою. В цей час їхав автомобіль «Крайслер» зі швидкістю 20-30 км/год., через деякий проміжок часу (з лівої сторони від нього) проїхала «Тойота», і врізалася в бордюр.

Допитаний свідок ОСОБА_10 (син ОСОБА_5), пояснив, що 28.12.2013 року він був на переднім сидінні автомобіля Тойота. Попереду їхав автомобіль білий з маленькою швидкістю, він прийняв в праву сторону, а мама їхала по лівій смузі. Водій автомобілю «Крайслер» не включив лівий поворот, почав повертати ліворуч, та мама почала об'їжджати його з лівого боку, машина вилетіла з дороги.

Допитаний свідок ОСОБА_11 пояснив, що 28.12.2013 року керував автомобілем РАФ-4 НОМЕР_3. В зазначений час рухався по вул. С. Ковпака. Попереду рухався автомобіль «СНRYSLER», водій якого включив сигнал ліворуч, почав виконувати поворот. В цей час його обганяв по зустрічній смузі на великій швидкості автомобіль «ТОYОТА СОRОLLА». На перехресті сталося зіткнення. Попереду нього було достатньо місця, щоб водій автомобіля «Тойота» завершив обгін.

Судом встановлено, що дорожньо-транспортна пригода сталася у світлий час доби на прямій, горизонтальній частині дороги, покриття проїзної частини дороги асфальтобетонне.

Згідно зі схемою місця ДТП місце зіткнення транспортних засобів зафіксоване на відстані 1,1 від лівого краю проїжджої частини вул. С. Ковпака, відносно напрямку руху автомобіля Тойота, та на відстані 7 м до дальньої межі перетину вул. С. Ковпака та Лазківської - згідно схеми місця ДТП (а.с.8)

У своїх поясненнях від 28.12.2012 року ОСОБА_5 вказала, що 28.12.2012 року вранці перед перехрестям обганяла автомобіль білого кольору (Крайслер), а він різко повернув ліворуч в сторону вул. Лазковської, не включивши сигналу повороту наліво. В результаті чого відбулося зіткнення. Уникаючи зіткнення з виїжджаючої машинами з провулка, вона здійснила маневр у бік бордюру і опинилася за ним (а.с.10).

У своїх поясненнях від 4.01.2013 року ОСОБА_5 зазначила, що 28.12.2012 року керувала своїм автомобілем «ТОYОТА СОRОLLА» НОМЕР_1, рухалась по вул. С.Ковпака в напрямку міста та здійснювала обгін в районі перехрестя вул. С.Ковпака та вул. Лазьківській. Водій автомобіля «СНRYSLER», не ввімкнув поворот ліворуч, почав скоювати маневр. Вона змушена була об'їхати автомобіль ще лівіше, вдаривши правою стороною свого автомобіля ліву сторону автомобіля «СНRYSLER» (а.с.14).

Показання ОСОБА_5 в частині того, що вона не здійснювала обгін автомобіля «СНRYSLER», суд до уваги не приймає, оскільки ці показання суперечать її поясненням, наданими 28.12.2012, 4.01.2013 року, суперечать показанням свідків ОСОБА_8, ОСОБА_11, водія ОСОБА_6.

Відповідно до висновку судової автотехнічної експертизі № 6670 від 28.11.2013 року, (за першим варіантом - за поясненнями водія ОСОБА_5), в даній дорожньо-транспортній ситуації водій автомобіля Тойота ОСОБА_5 повинна була діяти у відповідності до вимог п. 12.3 ПДР України (у разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об'єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об'їзду перешкоди). В даній дорожньо-транспортній ситуації водій автомобіля Тойота ОСОБА_5 не мала технічної можливості запобігти зіткнення транспортних засобів шляхом виконання нею вимог п. 12.3 Правил дорожнього руху України, тобто з урахуванням швидкості руху автомобілів та відстані між ними (20 м.) ОСОБА_5 потрібно було для повної зупинки відстань у 28,9 м. Тому в діях водія автомобіля Тойота ОСОБА_5 не вбачається невідповідностей вимогам Правил дорожнього руху України, які б знаходились, з технічної точки зору, в причинному зв'язку з виникненням даної дорожньо-транспортної пригоди.

Водій автомобіля Крайслер ОСОБА_3 мав технічну можливість запобігти зіткнення шляхом виконання вимог п. 10.1 Правил дорожнього руху України (перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, для чого у нього не було будь яких перешкод технічного характеру.

Дії водія автомобіля Крайслер ОСОБА_3 не відповідали вимогам п. 10.1 ПДР України та знаходились, з технічної точки зору, в причинному зв'язку з виникненням даної дорожньо-транспортної пригоди.

За другим варіантом висновку експертизи (за поясненнями водія ОСОБА_5) , водій автомобіля Тойота ОСОБА_5 мала технічну можливість запобігти зіткнення шляхом виконання вимог п. 14.6 «а» ПДР України (обгін на перехресті заборонено), для чого у було будь яких перешкод технічного характеру. Дії водія автомобіля Тойота ОСОБА_5 не відповідали вимогам п. 14.6 «а» ПДР та знаходились, з технічної точки зору, в причинному зв'язку з виникненням даної дорожньо-транспортної пригоди.

Якщо водій автомобіля Тойота ОСОБА_5 перед зіткненням рухалась зі швидкістю 80 км/год, то дії водія автомобіля Тойота ОСОБА_5 не відповідали вимогам п. 12.4 ПДР України (у населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 60 км/год.), але дані невідповідності вимогам п. 12.4 ПДР України, з технічної точки зору, не знаходились в причинному зв'язку з виникненням даної пригоди, оскільки технічна можливість уникнути дорожньо-транспортної пригоди визначалася виконанням нею вимог п. 14.6 «а» Правил дорожнього руху України (а.с.111).

Тобто незалежно від порушення чи не порушення ОСОБА_5 швидкісного режиму (60км/год. чи 80 км/год), виникнення ДТП відбулось через порушення нею п. 14.6 «а» ПДР України, тобто через здійснення обгону на перехресті, що заборонено. Будь-яких обставин для здійснення забороненого обгону на перехресті (у денний час доби, доброї видимості дороги) у ОСОБА_5 не було, тому у будь-якому разі вона могла відмовитись від виконання маневру обгону на перехресті.

Крім того, в судовому засіданні 6.06.2013 року ОСОБА_5 пояснила, що вона прийняла рішення об'їхати автомобіль «Крайслер», оскільки «сподівалась, що ОСОБА_6 погляне в дзеркало та повернеться в правий ряд».

Враховуючи, що водій ОСОБА_6 ввімкнув поворот ліворуч, то крім заборони здійснення обгону на перехресті, ОСОБА_5 відповідно до п. 14.2 «б» ПДР України, перед початком обгону повинна була переконатися в тому, що водій транспортного засобу, який рухається попереду по тій самій смузі, не подав сигналу про намір повороту (перестроювання) ліворуч.

Враховуючи вказані обставини справи, виходячи з положень п. 1.4 ПДР України, що кожний учасник дорожнього руху має право розраховувати на те, що інші учасники виконують ці правила, водію ОСОБА_5 було заборонено виконувати обгін на перехресті, а тому водій ОСОБА_3 не повинен був виконувати вимоги п. 10.1 ПДР України (відносно руху автомобілів ззаду по його полосі руху).

Висновок спеціаліста від 5.04.2013 року №5-ВС/13 (а.с.49-51) суд до уваги не бере, оскільки висновок ґрунтувався лише на поясненнях водія ОСОБА_5, без дослідження інших матеріалів справи.

Суд, дослідивши матеріали справи, оцінюючи зібрані докази, вважає, що неправомірними діями водія ОСОБА_5 вчинено правопорушення передбачене ст. 124 КУпАП - порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, яке підтверджене зібраними по справі доказами, а саме - протоколом про адміністративне правопорушення від 28.12.2013, схемою до протоколу огляду місця ДТП (а.с.8), поясненнями свідків ОСОБА_8, ОСОБА_11, водія ОСОБА_3, висновком судової автотехнічної експертизи №6670 (а.с.106-111).

Таким чином, в даній дорожній обстановці правопорушник ОСОБА_5 порушила вимоги п. 14.6 «а» Правил дорожнього руху України, порушення якого знаходиться в причинному зв'язку з настанням події дорожньо-транспортної пригоди, оскільки водій ОСОБА_5 була впевнитись у виконанні обгону, а на перехресті відмовитись від його виконання.

Разом з тим, відповідно до ч. 2 ст. З8 КУпАП адміністративні правопорушення відповідно інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через три місяці з дня його виявлення.

Відповідно до п. 7 ст. 247 КУпАП провадження по справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю, у разі закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст. 38 КУпАП.

Правопорушення ОСОБА_5 було вчинено 28.12.2012 року, проте на час розгляду справи тримісячний строк накладання стягнення закінчився.

У зв'язку з цим, провадження по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_5 закрито у зв'язку із закінченням строку накладення адміністративного стягнення.

На зазначену постанову суду першої інстанції захисник ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_5 подала апеляцію.

В апеляції захисник ОСОБА_4 просить скасувати постанову суду. При цьому апелянт посилається на те, що вказана постанова є незаконною. Зазначає, що суд, в порушення вимог КУпАП, не дослідивши всіх обставин справи визнав ОСОБА_5 винною в скоєнні ДТП та закрив справу у зв'язку зі спливом строку накладення адміністративного стягнення, передбаченого ч. 2 ст. 38 КУпАП.

Також вказує, що при розгляді справи судом допущена неповнота та однобічність, а постанова суду не відповідає вимогам ст. 283 КУпАП.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, вислухавши доводи апелянта, потерпілого та його представника, приходжу до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно вимог ст.ст. 245,251,252,280 КУпАП суд повинен повно, всебічно та об'єктивно з'ясувати всі обставини справи, дати належну оцінку зібраним доказам. Зокрема, суд повинен з'ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи є винною дана особа в його вчиненні.

Як вбачається з матеріалів справи, суд не порушив вказаних вимог закону, встановивши обставини, які мають значення для правильного розгляду справи і вирішення питання винності ОСОБА_5 в порушенні правил дорожнього руху.

Так, згідно наданих суду матеріалів, вбачається, що для об'єктивної оцінки дій учасників ДТП, по справі судом було призначено судово-автотехнічні експертизи, допитані свідки по справі та вивчені матеріали справи яким судом першої інстанції була надана належна правова оцінка.

Суд прийшов до вірного висновку, що своїми діями ОСОБА_5 порушила п. 14.6 «а» ПДР, чим скоїла адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП.

Даний висновок суд обґрунтував на підставі наявних в справі матеріалів в тому числі протоколу про адміністративне правопорушення, довідки по ДТП, протоколу огляду місця ДТП та схеми до нього, а також на підставі пояснень учасників ДТП, та свідків, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності.

В поданій апеляційній скарзі є посилання на те, що судом неповно були встановлені та досліджені всі обставини справи, що призвело до винесення неправомірного рішення.

Однак доводи, на які посилається апелянт не підтверджуються висновками, що містяться в постанові районного суду, та не ґрунтуються на наявних в справі доказах.

Так, з постанови суду першої інстанції вбачається, що суд належним чином вивчив всі наявні в справі матеріали, надав їм вірну оцінку, та виніс законну і обґрунтовану постанову, з урахуванням всіх доводів як правопорушника, так і іншого учасника ДТП.

Висновки суду щодо наявності вини в діях ОСОБА_5 належним чином обґрунтовані та не підлягають скасуванню.

Відповідно до ст. 38 КУпАП адміністративне стягнення може бути накладено не пізніше ніж через три місяці з дня вчинення правопорушення, а у разі відмови в порушенні кримінальної справи або закриття кримінальної справи, але при наявності в діях порушника ознак адміністративного правопорушення адміністративне стягнення може бути накладено не пізніше як через місяць з дня прийняття рішення про відмову в порушенні кримінальної справи або її закриття.

Згідно ст. 247 КУпАП провадження по справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю якщо на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строки, встановлені ст. 38 КУпАП України закінчились.

Таким чином, в зв'язку із закінченням строків, передбачених ст. 38 КУпАП України відповідно до ст. 247 КУпАП провадження по справі відносно ОСОБА_5 підлягає закриттю.

Таким чином суд першої інстанції, оцінивши пояснення учасників процесу, вивчивши матеріали справи, прийшов до висновку про закриття провадження у адміністративній справі.

Апеляційний суд погоджується з таким вирішенням справи.

Так, відповідно до вимог ст.ст.245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов'язаний повно, всебічно та об'єктивно з'ясувати всі обставини справи, дослідити в судовому засіданні наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і, в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Матеріали справи про адміністративне правопорушення свідчать, що судом в повному обсязі були проаналізовані обставини справи.

На підставі викладеного, апеляційний суд вважає постанову суду відносно ОСОБА_5 законною і обґрунтованою, та вважає правильним закриття справи у зв'язку зі спливом строку накладення адміністративного стягнення, передбаченого ч. 2 ст. 38 КУпАП.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 - захисника особи, що притягалась до адміністративної відповідальності ОСОБА_5 залишити без задоволення, а постанову Київського районного суду м. Харкова від 14.01.2014 року щодо визнання винною ОСОБА_5, 1972 року народження в скоєнні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та закриття провадження у зв'язку з закінченням строку накладення адміністративного стягнення залишити без змін.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Я.В. Чопенко