АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Провадження: 33/790/583/14
Категорія: ст. 124 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ У К Р А Ї Н И

22 жовтня 2014 року м. Харків

Суддя апеляційного суду Харківської області Чопенко Я.В., за участю адвоката Абросімова О.С. розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Харкові справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на постанову Дзержинського районного суду м.Харкова від 26 вересня 2014 року, -

ВСТАНОВИВ :

Постановою Дзержинського районного суду м.Харкова від 26 вересня 2014 року ОСОБА_4 визнано винним у скоєнні правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП та призначено адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави у розмірі 425 (чотириста двадцять п'ять) гривень.

На вказану постанову від ОСОБА_3 надійшла апеляційна скарга, в якій просить змінити постанову Дзержинського районного суду від 26.09.2014 року в частині осіб, що притягнуто до адміністративної відповідальності та додатково притягнути до адміністративної відповідальності ОСОБА_5

Крім того, апелянт заявляє відвід суддів апеляційного суду Харківської області, мотивуючи це тим, що ОСОБА_5 працює в апеляційному суді Харківської області, що не дає змогу вважати неупередженим розгляд справи.

Як вказано в оскаржуваній ухвалі, ОСОБА_4 11.08.2014 року о 22 годині 35 хвилин, керуючи транспортним засобом Мазда 3 д/н НОМЕР_1 в м. Харкові по вул. Сумській в районі будинку №74, проїхав перехрестя вул. Сумської з пр.Правди на заборонений сигнал світлофору, внаслідок чого скоїв зіткнення з автомобілем НОМЕР_2 та автомобілем Фольксваген д/н НОМЕР_5. Транспортні засоби мали механічні пошкодження, завдана матеріальна шкода.

Своїми діями ОСОБА_4 порушив п.8.7.3 Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність за ст. 124 КУпАП.

Допитаний в судовому засіданні ОСОБА_4 своєї вини не визнав і пояснив, 11 серпня 2014 року він, керуючи автомобілем «Мазда 3», в салоні якого знаходилися 3 пасажири, здійснював проїзд перехрестя вулиць Сумської і Правди на жовтий сигнал світлофору, коли справа на перехрестя виїхав автомобіль «Фіат», він намагався уникнути зіткнення шляхом маневру ліворуч, але автомобіль «Фіат» вдарив автомобіль «Мазда 3» в праву бокову частину. В результаті застосованого ОСОБА_4 маневру та зіткнення з автомобілем «Фіат» автомобіль «Мазда 3» виїхав на зустрічну смугу, де зіткнувся з автомобілем «Фольксваген», водій якого заздалегідь знаходився в межах перехрестя. Відповідаючи на запитання, ОСОБА_4 пояснив, що автомобіль «Мазда 3» перед зіткненням рухався зі швидкістю 69 км/год, до місця удару не гальмував, автомобіль «Фіат» в межах перехрестя до місця зіткнення подолав відстань 3,0 м., з якою швидкістю пояснити не зміг, схему дорожньої пригоди не оспорював. Крім того, ОСОБА_4 наполягав на тому, що під час дії в його напрямку руху жовтого сигналу світлофору в напрямку руху автомобіля «Фіат» міг бути увімкнений зелений сигнал.

Представник ОСОБА_4 просив провадження закрити у зв'язку з відсутністю в діях складу адміністративного правопорушення.

Допитана в судовому засіданні потерпіла ОСОБА_6 пояснила, що 11 серпня 2014 року біля 22 год. 32 хв., керуючи автомобілем «Фіат», в салоні якого знаходився пасажир, рухалася лівою смугою проїжджої частини вул. Правди, на зелений сигнал світлофору, виконуючи маневр лівого повороту на перехресті з вул. Сумською. Ліворуч від перехрестя на першій смузі проїжджої частини вул. Сумської стояли транспортні засоби, водії яких чекали увімкнення сигналу світлофору, що дозволяє виконання на перехресті повороту праворуч. Коли вона виїхала на перехрестя, із-за вказаних транспортних засобів, що обмежували їй оглядовість на великій швидкості на перехрестя виїхав автомобіль «Мазда 3», водій якого здійснював рух на червоний сигнал світлофору. ОСОБА_6 намагалася уникнути зіткнення шляхом маневру, але це їй не вдалося. Після зіткненні з автомобілем «Фіат» автомобіль «Мазда 3» виїхав на зустрічну смугу вул. Сумської, де сталося зіткнення з автомобілем «Фольксваген». Відповідаючи на запитання ОСОБА_6 пояснила, що під час проїзду перехрестя автомобіль «Фіат» рухався зі швидкістю 30-35 км/год., з якою швидкістю рухався автомобіль «Мазда 3» і яку відстань подолав в полі її зору до зіткнення вона пояснити не змогла, автомобіль «Фольксваген», що знаходився праворуч від лінії пересування автомобіля ніяких перешкод для проїзду перехрестя їй не створював, стояв чи рухався автомобіль «Фольксваген» вона пояснити не змогла.

Допитаний в судовому засіданні в якості свідка пасажир автомобіля «Фіат» ОСОБА_7 покази потерпілої ОСОБА_6 підтвердив повністю.

В судовому засіданні представник потерпілого ОСОБА_5 пояснив суду, що його довіритель 11 серпня 2014 року, керуючи автомобілем «Фольксваген» р.н. НОМЕР_3, рухався вул. Сумською в напрямку перехрестя з вул. Правди. Коли він наблизився до перехрестя, то побачив, що на світлофорі був увімкнений червоний сигнал. ОСОБА_5 застосував плавне зниження швидкості, щоб не заважати іншим учасникам руху, в процесі чого в'їхав в межі перехрестя на певну відстань. В той же час зліва на перехрестя на зелений сигнал світлофору виїхав автомобіль «Фіат», а в зустрічному напрямку руху - автомобіль «Мазда 3» на червоний сигнал світлофору, в результаті чого виникло зіткнення вказаних транспортних засобів. Після цього автомобіль «Мазда 3» продовжив рух, виїхав на зустрічну смугу, де скоїв зіткнення і з автомобілем «Фольксваген».

Відповідно до п.8.1 Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306 з наступними змінами та доповненнями, регулювання дорожнього руху здійснюється за допомогою дорожних знаків, дорожньої розмітки, дорожнього обладнання, світлофорів, а також регулювальниками.

Згідно з п.8.7.3 вищевказаних Правил, червоний сигнал у тому числі миготливий, або два червоних миготливих сигнали забороняють рух.

Як вбачається з протоколу серії АБ2 № 959991 від 28.08.2014 року 11.08.2014 року о 22 годині 35 хвилин ОСОБА_4, керуючи транспортним засобом Мазда 3 д/н НОМЕР_1 в м. Харкові по вул.Сумській в районі будинку №74, проїхав перехрестя вул. Сумської з пр. Правди на заборонений сигнал світлофору, внаслідок чого скоїв зіткнення з автомобілем НОМЕР_4 та автомобілем д/н НОМЕР_5.

Згідно листа №335 від 21.08.2014 року КП «Харків-Сигнал» повідомило, що світлофорний об'єкт вул. Сумська - пр.Правди входить у склад автоматизованої системи управління дорожнього руху та станом на 11.08.2014 року працював у другій програмі за трифазної схеми організації руху, яка характеризується наступними параметрами: 15 сек. - тривалість горіння зелених сигналів дозволяючих правий та лівий поворот з пр.Правди на вул. Сумська, правий поворот з вул. Сумська на пр.Правди (1 фаза); 21 сек - тривалість горіння зелених сигналів, дозволяючи рух транспорту прямо по вул. Сумська, а також перехід пішоходів через проїзжу частину пр.Правди (2 фаза); 15 сек. - тривалість горіння зелених сигналів, дозволяючи лівий поворот з вул. Сумська на пр.Правди, а також перехід пішоходів через проїзжу частину вул. Сумська (3 фаза). Програмою забезпечено миготіння зелених сигналів за 03 сек. до їх виключення. Перехідні такти: жовтний, червоно-жовтий - 03 сек.

Із схеми дорожньої пригоди та довідки КП «Харків - Сигнал» щодо параметрів роботи світлофорів на перехресті вулиць Сумської і Правди станом на 11 серпня 2014 року об'єктивно вбачається наступне. Загальна ширина проїжджої частини вул. Правди складає 19,7 м. Місце зіткнення автомобіля «Мазда 3» з автомобілем «Фіат» розташоване на відстані 10,1 - 13.6 м. від дальньої межі перехрестя за напрямком руху автомобіля «Мазда 3» та 3.3 - 4,5 м. від ближнього краю проїжджої частини вул. Сумської за напрямком руху автомобіля «Фіат». Місце зіткнення автомобіля «Мазда 3» з автомобілем «Фольксваген» розташоване на відстані 12,1 м. за ближнею межею перехрестя по напрямку руху автомобіля «Мазда 3» і 5,4 м. - від правого краю проїжджої частини вул. Сумської за напрямком руху автомобіля «Фольксваген». Тобто відстань між першим і другим місцем зіткнення у повздовжньому напрямку складала від 3,5 до 6,0 м., а в поперечному напрямку - 3,1 - 4,3 м., що повністю виключало можливість контакту між автомобілями «Мазда 3», «Фіат» і «Фольксваген» у випадку безперешкодного проїзду перехрестя водієм ОСОБА_6 на зелений сигнал світлофору, відмови водія ОСОБА_4 від проїзду перехрестя на червоний сигнал світлофору та збереження ним прямолінійного руху в межах своєї смуги руху проїжджою частиною вул. Сумської. Одночасне увімкнення жовтого сигналу світлофору в напрямку руху водія ОСОБА_4 з зеленим сигналом світлофору в напрямку руху водія ОСОБА_6 є неможливим.

В судовому засіданні було переглянуто відеозапис камери спостереження, на якій зафіксовано обставини ДТП в динаміці. ОСОБА_4, ОСОБА_8, представник ОСОБА_5 в судовому засіданні підтвердили, що на відеозапису відображені обставини ДТП з їх участю, і як вона в дійсності відбувалась. З урахуванням пояснень водіїв, суд вважає наданий ОСОБА_4 відеозапис належним та допустимим доказом по справі.

Оглядом в судовому засіданні відеозапису на перехресті вул. Сумської з пр.Правди 11.08.2014 року встановлено, що на оборотній стороні світлофора, встановленого перед перехрестям по вул. Сумській в напрямку руху водія ОСОБА_4, під час виїзду автомобіля «Мазда 3» на перехрестя, був увімкнений червоний сигнал світлофору, який переключився на зелений вже після зіткнення автомобіля «Мазда 3» з автомобілем «Фіат», що виїхав на перехрестя зправа - наліво по ходу його пересування. Після чого виникло зіткнення автомобіля «Мазда 3» з автомобілем «Фольксваген», який перебував в межах перехрестя приблизно посередні проїжджої части вул. Сумської свого напрямку руху.

Не дивлячись на невизнання ОСОБА_4 своєї вини у вчиненні правопорушення, факт скоєння адміністративного правопорушення підтверджується матеріалами справи, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії АБ2 №959991 від 28.08.2014 року, схемою ДТП, поясненням свідка ОСОБА_9, показами водія ОСОБА_8, наданими у судовому засіданні, поясненнями представника ОСОБА_5, схемою організації руху та циклограми роботи світлофорів по вул. Сумська та поясненнями до неї, відеозаписом події ДТП.

Суд відноситься критично до показів ОСОБА_4 в частині невизнання ним своєї вини у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, з мотивів, зазначених вище, оскільки вони не відповідають фактичним обставинам, встановленим по справі та спростовуються послідовними показами водія ОСОБА_8, представника ОСОБА_5, свідка ОСОБА_7, даними при розгляді справи у суді, які в повній мірі співпадають один з одним та матеріалами справи. Доводи ОСОБА_4 та його представника стосовно того, що він не вчиняв адміністративного правопорушення розцінюється судом як засіб захисту.

Таким чином, суд дійшов висновку, що викладена в протоколі серії АБ 2 № 959991 від 28 серпня 2014 року фабула дорожньої пригоди, так і наявність в діях водія ОСОБА_4 порушень вимог п. 8.7.3 ПДРУ, знайшли своє повне підтвердження. При цьому для оцінки його дій не потрібне залучення спеціальних технічних знань, оскільки факт виїзду автомобіля «Мазда 3» на перехрестя на сигнал світлофору, що забороняє рух (жовтий або червоний) об'єктивно підтверджується його особистими показами, показами водіїв ОСОБА_6 та ОСОБА_5, свідка ОСОБА_7, наданим у суді, відеозаписом з місця ДТП та довідкою КП «Харків - Сигнал».

В діях ОСОБА_4 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Згідно положень ст. 23 КУпАП, адміністративні стягнення є мірою відповідальності і застосовуються з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги і правил співжиття, а також запобіганню вчинення нових правопорушень, як самим правопорушником, так і іншими особами.

Вирішуючи питання про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_3 за вчинення ним адміністративного правопорушень передбаченого ст. 124 КУпАП, умови та характер вчиненого адміністративного правопорушення, особу правопорушника: вік, соціальне положення, ступінь його, вини та ставлення до вчиненого, відсутність обставин, які пом'якшують абої обтяжують його відповідальність, вважаю за необхідне та достатнє для виховання особи, запобігання вчинення нових правопорушень застосувати до ОСОБА_10 адміністративне стягнення, в межах санкції ст. 124 КУпАП, у виді штрафу.

Також суд першої інстанції прийшов до висновку, що в даному випадку таке стягнення, буде достатньою мірою відповідальності для виховання особи, що вчинила дане адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також в повній мірі забезпечить запобігання вчинення нових правопорушень як самим порушником, так і іншими особами, та повністю відповідатиме меті його застосування, у зв'язку з чим, не вбачаю підстав для накладення інших, більш суворих, видів стягнень.

Про час та місце апеляційного розгляду ОСОБА_4 належним чином був повідомлений однак в судове засідання не з'явився.

Вивчивши матеріали наданої справи, заслухавши адвоката Абросімова О.С.що заперечував проти її задоволення, перевіривши доводи апеляційної скарги, суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення (РЕГЛАМЕНТОВАНО ч.1 ст. 6 КОНВЕНЦІЇ про захист прав людини і основоположних свобод).

Таким чином, вимоги данної правової норми стосуються розгляду цивільних та кримінальних справ.

Данна правова норма в апеляційній скарзі ОСОБА_10 не відповідає її офіційному тексту, тоб-то не вірно викладена.

Чинним КУпАП взагалі не передбачено право особи що притягується до адміністративної відповідальності заявляти відвод не тільки судді суду першої інстанції, а і судді апеляційного суду.

Не передбачає чинний КУпАП і застосування аналогії права судом.

Ст.8 Конституції України визначає норми основного закону як норми прямої дії.

Відповідно до ст.19 Конституції України чітко регламентовано, що правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Данна правова норма є імперативною.

За таких обставин, жодних правових підстав для задоволення відводу ОСОБА_4 всьому складу апеляційного суду Харківської області не вбачається, а тому його клопотання з цього приводу не підлягають розгляду.

Що стосується посилання ОСОБА_4 на порушення судом першої інстанції його права на захист то воно спростовується наступним.

З тексту оскарженої постанови слідує, що представник ОСОБА_4 приймав участь у процессі.

В апеляційній скарзі ОСОБА_4 вказує що суд позбавив його юридичного захисту розглянувши справу без його «захисника» ОСОБА_11

Між тим, матеріали справи не містять данних про те, що ОСОБА_11 є захисником ОСОБА_4

Між тим, ст.271 КУпАП регламентує хто є захисником і вказує, що у розгляді справи про адміністративне правопорушення можуть брати участь адвокат,інший фахівець в галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи.

В матеріалах справи міститься лише довіренність ОСОБА_4 на ім'я ОСОБА_11 від 12.09.2014 року де останній зазначений в якості саме представника.

Між тим, ст.270 КУпАП визначає поняття законних представників та представників до яких ОСОБА_11 в данній ситуації не відноситься.

В матеріалах справи немає жодного підтвердження того, що ОСОБА_11 має статус адвоката чи що він є іншим фахівцем в галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги.

При таких обставинах, суд першої інстанції взагалі міг не допустити ОСОБА_11 до участі в процессі.

Апеляційна скарга містить і інші протиріччя.

Так апелянт стверджує що справа слухалась без його «захисника».

В той же час вказує що він та його «захисник» просили тільки проведення судової автотехнічної єкспертизи для встановлення винності або не винності водія ОСОБА_4 та інших учасників ДТП та встановлення фактичних данних та обставин ДТП.

Данне клопотання датоване 26.09.2014 року (а.с. 37,38) і в цей же день (а.с.41) розглянуте.

За наведенних вище обставин твердження ОСОБА_4 про порушення його права на захист необгрунтованні.

Апеляційний суд погоджується з рішенням суду першої інстанції, яке є вмотивованим і ґрунтується на досліджених судом доказах в їх сукупності, і не вбачає необхідності у викладенні в даній постанові інших висновків, оскільки висновки районного суду знайшли своє підтвердження і під час апеляційного розгляду.

Висновок суду першої інстанції про винуватість ОСОБА_4 в порушенні ним п. 8.7.3 ПДР України є обґрунтованим і підтверджується наявними в матеріалах справи даними, зокрема: сукупністю даних протоколу про адміністративне правопорушення, схемою місця ДТП, поясненями та показами свідків.

В судовому засіданні належним чином були досліджені дані, що містяться в матеріалах адміністративної справи, яким суд дав відповідну оцінку та обґрунтовано визнав ОСОБА_4 винним у вчиненні адміністративного правопорушення і його дії правильно кваліфіковані за ст.124 КУпАП.

Більш того, вину ОСОБА_4 підтверджено відеозаписом що надав до суду першої інстанції сам ОСОБА_4 і йому надано належну правову оцінку.

Доводи ОСОБА_4 суперечить матеріалам справи, оскільки ним не надано відомостей про оскарження дій працівника ДАІ, який складав протокол, у встановленому законом порядку. Крім того, ОСОБА_4, на місці пригоди беззастережно підписав схему місця ДТП, а пізніше і протокол та не заперечував даний факт в судовому засіданні. Таким чином, розглядаючи справу в межах відповідальності ОСОБА_4, суд першої інстанції належним чином дослідив обставини події та відомості про особу порушника і обґрунтовано застосував до нього стягнення у виді штрафу.

Що стосується апеляційних вимог ОСОБА_4 змінити постанову Дзержинського районного суду від 26.09.2014 року в частині осіб, що притягнуто до адміністративної відповідальності та додатково притягнути до адміністративної відповідальності ОСОБА_5 ,то як і суд першої інстанції, так і апеляційний суд позбавленій такої можливості, оскільки протокол у відношенні ОСОБА_5 за ст.124 КУпАП не складався.

Межами компетенції суду згідно з вимогами ст. ст. 213, 221 КУпАП, є лише розгляд справи.

Апеляційний суд погоджується з постановою місцевого суду, оскільки апеляційна скарга ОСОБА_4 і матеріали справи не містять даних, що вказували б на порушення судом при розгляді справи вимог закону, що призвели до неправильного вирішення справи.

На підставі зазначеного, керуючись ст. 294 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишити без задоволення, а постанову Дзержинського районного суду м.Харкова від 26 вересня 2014 року щодо притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_3 за скоєння адміністративного правопорушення передбаченого ст.124 КУпАП залишити без змін.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Чопенко Я.В