АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 березня 2014 року суддя Апеляційного суду м. Києва Худик М.П., за участю особи, яка притягується до

адміністративної відповідальності - ОСОБА_1,

захисника - ОСОБА_2,

за участі секретаря судового засідання - Маркіної А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Апеляційного суду м. Києва апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову судді Оболонського районного суду м. Києва від 05 лютого 2014 року щодо:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1, -

ВСТАНОВИВ:

Постановою судді Оболонського районного суду м. Києва від 05 лютого 2014 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-2 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді 170 (сто сімдесяти) грн. штрафу.

Згідно з постановою судді, ОСОБА_1 29.12.2013 року близько 14 год. 30 хв. керуючи автомобілем «Шкода», д.н. НОМЕР_1, по вул. Богатирська, 32-Е в м. Києві не виконав вимогу працівника ДАІ про зупинку та продовжив рух транспортного засобу, чим порушив п. 2.4 Правил дорожнього руху.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 вважаючи постанову судді незаконною, винесену з порушенням норм матеріального та процесуального права просить її скасувати, провадження у справі закрити за відсутністю події адміністративного правопорушення. На обґрунтування апеляційної скарги, зазначає, що дійсно рухався по вул. Богатирській 29.12.2013 року о 14 год. 30 хв. зі своєю дитиною, матір'ю та дружиною додому в с. Старі Петрівці Вишгородського району, проте вимоги про зупинку транспортного засобу від співробітників ДАІ не надходило. При цьому, на автомобілі ніякої символіки, крім передбаченої конструкцією автомобіля прикріплено не було, в момент фото фіксації його автомобіль рухався по крайній лівій смузі руху, що підтверджується показаннями свідків та фотографією автомобіля, яка долучена до матеріалів справи та виключає його рух у колоні, а відтак і порушення ним Правил дорожнього руху.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення та доводи, наведені в апеляційній скарзі, заслухавши пояснення свідків, а також ОСОБА_1 і захисника, які просили задовольнити апеляційну скаргу, постанову судді скасувати, закрити провадження в справі, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Згідно ст.ст. 245, 256, 280 КУпАП одним з завдань провадження у справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне й об'єктивне з'ясування обставин кожної справи. Під час розгляду справи необхідно також з'ясувати, чи було вчинено правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, а також інші обставини, які мають значення для справи. Наявним у матеріалах справи доказам суд повинен дати належну оцінку у їх сукупності.

Як видно з матеріалів справи, ці вимоги закону судом не виконані, оскільки суд в постанові пославшись на рапорт інспектора ДПС від 29.12.2013 року та протокол про адміністративне правопорушення не дав їм належної оцінки.

При цьому, висновок суду першої інстанції про винуватість ОСОБА_1 у порушенні ним п. 2.4 Правил дорожнього руху суперечить наявним у справі доказам, тому його не можна визнати обґрунтованим та належним чином вмотивованим.

Так, притягнутий до відповідальності ОСОБА_1, як при складані протоколу, так і судах першої та апеляційної інстанцій пояснював, що він дійсно 29.12.2013 року близько 14 год.20 хв. керуючи автомобілем «Шкода» д.н.з. НОМЕР_2 проїжджав повз пост ДАІ на вул. Богатирській в напрямку с. С.Пертрівці, оскільки він там проживає. При цьому жоден з працівників ДАІ, які знаходилися на посту ДАЇ та на узбіччі дороги за його межами вимог про зупинку керованого ним автомобіля не подавали. Проїжджаючи повз пости ДАІ, де нібито йому подавали сигнал про зупинку, він не рухався в колоні автомобілів, як про це йдеться в рапорті інспектора ДАІ, лише після декількох кілометрів від вказаного поста ДАІ при виїзді на Мінське шосе його автомобіль потрапив в тягучку, яка утворилася внаслідок блокування працівниками ДАІ автомобілів «Автомайдану», проте і там ніхто сигналів про зупинку не подавав.

Свідки ОСОБА_3, ОСОБА_4 в суді апеляційної інстанції пояснили, що 29.12.2013 року в якості пасажирів знаходилися в автомобілі "Шкода", який рухався в м. Києві по вул. Богатирській в напрямку с. С.Петрівці при цьому по всьому шляху їх руху жодного разу працівники ДАІ не подавали водію сигнал з вимогою про зупинку транспортного засобу, при цьому вони також не рухалися в колоні автомобілів.

Наведеним доказам, зокрема показанням ОСОБА_1 та свідків, які є належними та допустимими суд першої інстанції не дав відповідної оцінки, вказав лише, що відноситься до них критично, оскільки вони спростовуються рапортом інспектора ДПС та протоколом про адміністративне правопорушення.

При цьому, суд визнавши протокол про адміністративне правопорушення та рапорт інспектора ДПС ДАІ належними та допустимими доказами не звернув уваги на те, що протокол складений з порушенням вимог п. 2.4 Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 22.02.2001 року № 185, оскільки має місце виправлення у графі де зазначається пункт Правил дорожнього руху, який порушено, що є недопустимим, після того, як протокол підписаний особою, відносно якої він складений.

Крім цього в протоколі не вказано, з якими порушеннями Правил дорожнього руху ОСОБА_1 керував транспортним засобом до подачі йому жесту з вимогою про зупинку, також в порушення ст. 256 КУпАП в протоколі про адміністративне правопорушення не вказано час вчинення правопорушення (дата та час). Тому за вказаних порушень протокол про адміністративне правопорушення не міг визнаватися належним доказом.

За наведеного у справі не здобуто жодних об'єктивних даних, які би ставили під сумнів показання ОСОБА_1 та свідків ОСОБА_5, і ОСОБА_4, про те, що 29.12.2013 року по вул. Богатирській в м. Києві жоден з працівників ДАІ не подавав ОСОБА_1 сигналу з вимогою про зупинку керованого ним автомобіля, тому постанова суду підлягає скасуванню, а провадження по справі закриттю за відсутністю події правопорушення.

Клопотання в.о. прокурора Оболонського району м. Києва про звільнення ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності за ст. 122-2 КУпАП на підставі Закону України «Про недопущення переслідування та покарання осіб з приводу подій, які мали місце під час проведення мирних зібрань, та визнання такими, що втратили чинність, деяких законів України» ( далі Закон) не може бути задоволено, оскільки проти його задоволення заперечувала особа, яка притягується до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1, вказавши на відсутність події правопорушення.

Крім цього, відповідно до ст. 4 цього Закону порядок звільнення визначений Кодексом України про адміністративні правопорушення.

Тому, враховуючи приписи ст. 294 КУпАП, яка регламентує порядок апеляційного перегляду постанов у справах про адміністративні правопорушення, зокрема про осіб, які беруть участь під час такого перегляду, а також те, що прокурор не подавши апеляційної скарги на постанову судді суду першої інстанції не є учасником апеляційного розгляду, а відтак він позбавлений можливості заявляти такі клопотання на стадії апеляційного перегляду у вибраний ним спосіб.

Керуючись ст. 294 КУпАП,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити, постанову судді Оболонського районного суду м. Києва від 05 лютого 2014 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 122-2 КУпАП скасувати, а провадження по справі закрити, на підставі п.1 ст. 247 КУпАП, в зв'язку з відсутністю події правопорушення.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя

Апеляційного суду м. Києва М.П.Худик

Справа № 33/796/409/2014 Категорія: ст. 122-2 КУпАП

Головуючий у першій інстанції Тітов М.Ю.

Доповідач Худик М.П.