пр. № 3/336/1505/2014
№ 336/5835/14-п
ПОСТАНОВА

Іменем України

12 серпня 2014 року м. Запоріжжя

Суддя Шевченківського районного суду м. Запоріжжя Дацюк О.І., розглянувши матеріали адміністративної справи про притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 163-1 ч.1 КУпАП ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Запоріжжя, проживає ІНФОРМАЦІЯ_2, працює директором ТОВ «Союз регіонів 2010»,-

ВСТАНОВИВ:

ДПІ у Шевченківському районі м. Запоріжжя складений протокол про адміністративне правопорушення щодо директора ТОВ «Союз регіонів 2010» ОСОБА_1 за ст. 163-1 ч. 1 КУпАП, згідно з яким при перевірці підприємства виявлено порушення встановленого порядку ведення податкового обліку внаслідок завищення податкового кредиту за січень та лютий 2014 року.

В судове засідання ОСОБА_1 не з'явився, надав письмові заперечення по справі, вказавши, що вину у скоєнні правопорушення не визнає, оскільки не згоден з позицією працівників податкової служби та висновками акту перевірки, у зв'язку з чим подано адміністративний позов, за результатами розгляду якого скасовано податкове повідомлення-рішення.

При вивченні матеріалів справи судом встановлено таке.

22.05.2014 року державним інспектором за результатами документальної позапланової перевірки складено акт, відповідно до якого виявлені порушення порядку ведення податкового обліку.

Як зазначено у запереченнях підприємством подано адміністративний позов, який постановою Запорізького окружного адміністративного суду від 05.08.2014 року задоволений, податкове повідомлення-рішення скасоване.

Відповідно до п. 56.4 ст. 56 ПК України під час процедури адміністративного оскарження обов'язок доведення того, що будь-яке нарахування здійснене контролюючим органом у випадках, визначених цим Кодексом, або будь-яке інше рішення контролюючого органу є правомірним, покладається на контролюючий орган. П. 56.15 ст. 56 ПК України зазначає, що протягом строку від дня подачі до контролюючого органу скарги до дня закінчення процедури адміністративного оскарження податкові вимоги з податку, що оскаржується, не надсилаються, а сума грошового зобов'язання, що оскаржується, вважається неузгодженою.

Стаття 9 КУпАП дає визначення адміністративного правопорушення як протиправної винної дії чи бездіяльності, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Посадові особи підлягають адміністративній відповідальності за адміністративні правопорушення, зв'язані з недодержанням установлених правил, забезпечення виконання яких входить до їх службових обов'язків (ст. 14 КУпАП).

Стаття 280 КУпАП вказує, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення з'ясовується, зокрема, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні та чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

Зважаючи на надані особою заперечення, приймаючи до уваги, що на час розгляду справи судом процедура адміністративного оскарження не закінчена, суд дійшов висновку, що наявними в матеріалах справи документами скоєння ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 163-1 ч. 1 КУпАП не підтверджено, а в його діях відсутній склад правопорушення, передбаченого ст. 163-1 ч 1 КУпАП, що відповідно до ст. 247 п. 1 КУпАП є підставою для закриття провадження по справі.

На підставі викладеного, суд, керуючись ст. 247 п. 1 КУпАП,-

ПОСТАНОВИВ:

Провадження по справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст. 163-1 ч. 1 КУпАП закрити за відсутністю складу правопорушення.

Постанова набирає чинності з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.

Суддя О.І. Дацюк