ПОСТАНОВА
20 січня 2014 року м. Мукачево Справа № 303/8974/13-п
3/303/13/14
Суддя Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області Кость В.В., розглянувши матеріали, які надійшли з територіальної державної інспекції України з питань праці у Закарпатській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, мешканця ІНФОРМАЦІЯ_3, громадянина України, головного бухгалтера ММКП «Чисте місто»),
за частино першою ст. 41 Кодексу України про адміністративні правопорушення,
ВСТАНОВИВ:
06 грудня 2013 року проведеною Територіальною державною інспекцією праці в Закарпатській області перевіркою дотримання законодавства про працю та загальнообовязкове державне соціальне страхування (акт №07-03-022/0745) встановлено, що ОСОБА_1 перебуваючи на посаді головного бухгалтера ММКП «Чисте місто», що знаходиться по вул. Ужгородській, 17 в м. Мукачево, не забезпечив ознайомлення працівників даного підприємства в особовій картці під розписку із кожним записом, що заноситься до трудової книжки про призначення на роботу, переведення і звільнення, письмовим повідомленням; не забезпечив повідомлення працівників про дату початку відпустки не пізніше як за два тижні, не забезпечив своєчасного нарахування заробітної плати за другу половину жовтня працівникові ОСОБА_2 та не забезпечив нарахування за три дні до початку відпустки заробітної плати працівника за весь час щорічної відпустки. Одночасно, на вказаному підприємстві відсутній графік надання відпусток на 2013 рік, чим ОСОБА_1 порушив ч.4, ч. 5 ст.79, ч. 1, ч. 2, ч. 4 ст. 115 КзпП України, ч.1 ст. 24 Закону України «Про оплату праці» та ст. 21 Закону України «Про відпустки».
Своїми діями ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене частиною першою ст. 41 Кодексу України про адміністративні правопорушення.
В суді правопорушник ОСОБА_1, свою вину у вчинені зафіксованих перевіркою порушень визнав повністю, у вчиненому щиро розкаявся, однак просив суд прийняти до уваги те, що наявні на підприємстві випадки затримки з виплати заробітної плати та інших нарахувань, повязані передусім із великою завантаженістю на вказаному підприємстві, що виникла в кінці звітного періоду 2013 року. Вказав також на те, що на даний момент виявлені перевіркою порушення усуненні ним у повному обсязі, а саме особові картки
приведено у відповідності до вимог відповідної Інструкції, а також посадовою особою відповідальною за ведення кадрового діловодства затверджено з керівником графік надання щорічних основних відпусток на 2014 рік. В підтвердження чого надав копію листа, керівництву ТДІзПП у Закарпатській області, графіки відпусток працівників ММКП «Чисте місто» на 2013 та 2014 рік.
Крім того, вина ОСОБА_1 підтверджується також даними протоколу від 10.12.2013 №07-03-022/0693, акту перевірки від 06.12.2013 №07-03-022/0745, приписом від 10.12.2013 №07-03-022/0745-0661, відповіддю на припис від 27.12.13.
Поряд з цим, суд виходить з того, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності (ст. 245 Кодексу України про адміністративні правопорушення).
Згідно з частиною першою ст. 9 Кодексу України про адміністративні правопорушення адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
У відповідності з приписами частини другої ст. 33 Кодексу України про адміністративні правопорушення при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність.
В п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 01.11.96 №9 «Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя» вказано наступне: «оскільки Конституція України, як зазначено в її ст. 8, має найвищу юридичну силу, а її норми є нормами прямої дії, суди при розгляді конкретних справ мають оцінювати зміст будь-якого закону чи іншого нормативно-правового акта з точки зору його відповідності Конституції і в усіх необхідних випадках застосовувати Конституцію як акт прямої дії. Судові рішення мають ґрунтуватись на Конституції, а також на чинному законодавстві, яке не суперечить їй.
Відповідно до ст. 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Конституційні права та свободи людини і громадянина є безпосередньо діючими. Вони визначають цілі і зміст законів та інших нормативно-правових актів, зміст і спрямованість діяльності органів законодавчої та виконавчої влади, органів місцевого самоврядування і забезпечуються захистом правосуддя.
Згідно з частиною другою статті 61 Конституції України юридична відповідальність особи має індивідуальний характер. Необхідність індивідуалізації адміністративної відповідальності передбачена частиною другою статті 33 Кодексу Кодексу України про адміністративні правопорушення, якою визначено, що при накладенні стягнення враховується характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь
його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність. У Кодексі конкретизовано й інші конституційні принципи, зокрема принцип рівності громадян перед законом (стаття 248).
Приймаючи до уваги вищевказані фактичні обставини справи на предмет їх відповідності зазначеним судом положенням Основного Закону України та Кодексу України про адміністративні правопорушення суд приходить до висновку про необхідність звільнення ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності, обмежитись усним зауваженням, оскільки виявлені перевіркою факти порушень трудового законодавства повністю усуненні на час судового розгляду адмінпротоколу, що підтверджується наданими порушником доказами. Також і сам порушник у повній мірі усвідомив неправомірність своїх дій при виконання обовязків бухгалтера ММКП «Чисте місто».
Крім того, таке порушення не потягло за собою істотної шкоди в контексті з правовими приписами ст. 9 Кодексу України про адміністративні правопорушення.
З урахуванням вищенаведеного та зважаючи на малозначність вчиненого адміністративного правопорушення, суд вважає за можливе звільнити порушника від адміністративної відповідальності, обмежившись усним зауваженням.
Керуючись ст.ст. 283-285 Кодексу України про адміністративні правопорушення,
1. ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, звільнити від адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення (протокол від 10.12.2013 №07-03-022/0693), передбаченого частиною першою ст. 41 Кодексу України про адміністративні правопорушення в зв'язку з малозначністю та оголосити йому усне зауваження.
2. Провадження по адміністративній справі відносно ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою ст. 41 Кодексу України про адміністративні правопорушення - закрити.
3. Постанова може бути оскаржена до апеляційного суду Закарпатської області протягом десяти днів з дня її винесення через Мукачівський міськрайонний суд Закарпатської області.
Суддя /підпис/ ОСОБА_3
Згідно з оригіналом.
Оригінал постанови суду знаходиться в матеріалах справи №3/303/14/14, яка знаходиться в приміщенні Мукачівського міськрайонного суду.
Суддя В.В. Кость