№ 703/359/14-п
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 березня 2014 року суддя Смілянського міськрайонного суду Черкаської області Васильківська Т.В., за участю секретаря с/з ОСОБА_1, представника ОСОБА_2 адвоката ОСОБА_3 та представника ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_5 розглянувши матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, жителя ІНФОРМАЦІЯ_2, не працюючого, ід.№ НОМЕР_1

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, жителя ІНФОРМАЦІЯ_4, працюючого лікарем Смілянської ЦРЛ, ід.№ НОМЕР_2

за ст. 124 КУпАП, -

встановив:

ОСОБА_4 13 січня 2014 року о 11 год. 40 хв. по вул. Б.Хмельницького в м.Сміла, керуючи автомобілем НОМЕР_3 та здійснюючи рух з причепом, в порушення вимог п. 10.1 ПДР України під час перестроювання та зміни напрямку руху не переконався, що це буде безпечно та не створить перешкод іншим учасникам дорожнього руху, внаслідок чого спричинив зіткнення з автомобілем НОМЕР_4 під керуванням ОСОБА_2 та транспортні засоби отримали механічні пошкодження.

Крім того, до суду надійшов протокол про адміністративне правопорушення, в якому зазначено, що ОСОБА_2 13 січня 2014 року о 11 год. 40 хв. по вул. Б.Хмельницького в м. Сміла, керуючи автомобілем НОМЕР_4, під час виконання маневру обгону на перехресті не переконався, що водій транспортного засобу, що рухається попереду на тій самій смузі не подав сигналу про намір повороту ліворуч, в результаті чого допустив зіткнення з автомобілем НОМЕР_3 під керуванням ОСОБА_4, внаслідок чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження, чим порушив вимоги п.п. 14.2 б) та 14.6 а) ПДР України, відповідальність за що передбачена ст. 124 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_4 свою вину у вчиненні правопорушення не визнав, пояснивши, що13 січня 2014 року по вул. Б.Хмельницького за кермом автомобіля «ВАЗ», із приєднаним до нього причепом, здійснював рух в межах своєї смуги відповідно до вимог ПДР, а коли наблизився до перехрестя із вул. 40 років Перемоги, то увімкнув покажчик лівого повороту та зайняв крайнє ліве положення на смузі свого руху, переконався у відсутності зустрічного транспорту, після чого почав виконувати поворот ліворуч. В момент виконання повороту відчув удар у передню частину автомобіля зліва. Наполягав, що показник повороту увімкнув за 50 метрів, причіп, який рухався в зєднанні з його транспортним засобом обладнаний справними світловими показниками поворотів, та вони також були увімкнуті. Разом з тим, після перегляду відео запису обставин ДТП, змінив свої пояснення, та зауважив, що перед поворотом ліворуч обїжджав яму, тому зайняв крайнє праве положення на дорозі. Вважає, що в ДТП винен тільки водій автомобіля «Хюндай-Туксон» який виконував обгін на перехресті, в зоні пішохідного переходу.

ОСОБА_2 під час судового розгляду своєї вини у спричиненні ДТП не визнав та пояснив, що 13 січня 2014 року керуючи автомобілем «Хюндай-Туксон» рухався по вул.Б.Хмельницького та мав намір повернути ліворуч на перехресті з вул. 40 років Перемоги. Попереду нього рухався автомобіль «ВАЗ» із причепом, який підїжджаючи до перехрестя не вмикаючи будь-яких сигналів повороту зайняв крайнє праве положення на дорозі та зменшив швидкість руху. Розцінивши такі дії водія, як намір зупинитись на узбіччі, він, увімкнувши сигнал повороту ліворуч зайняв крайнє ліве положення у своїй смузі руху, та почав виконувати поворот, але в той час, коли він вже майже зрівнявся з автомобілем «ВАЗ», який був праворуч від нього, той почав виконувати поворот ліворуч, одночасно він побачив на автомобілі ввімкнений відповідний показник повороту, хоча на причепі такий показник ввімкнений не був. Наполягав на тому, що він не виконував маневру обгону, а мав намір здійснити поворот ліворуч, при цьому обїжджав транспортний засіб, який мав всі ознаки такого, що зупиняється на узбіччі. Вважає, що ДТП сталось саме в наслідок дій водія автомобіля «ВАЗ», який не увімкнувши завчасно відповідний сигнал повороту почав виконувати маневр повороту ліворуч з крайнього правого положення на дорозі, тобто не зайнявши перед тим відповідне положення на проїжджій частині.

Свідок ОСОБА_6 в суді пояснив, що він працюючи інспектором ДПС ВДАІ м. Сміла 13 січня 2014 року виїздив на місце ДТП в м. Сміла на вул. ОСОБА_7. На місці було складно схему пригоди, протокол огляду місця ДТП та акти огляду обох транспортних засобів. На місці дійшов висновку, що ДТП сталось в наслідок дій обох водіїв. На схемі ДТП відобразив всі елементи так як вони були на момент його приїзду. Що стосується сліду гальмівного шляху, то зафіксував його на наполегливе прохання водія ОСОБА_4, разом з тим природу походження цього гальмівного шляху встановити не вдалось. Будь-яких ознак того, що це слід від руху як автомобіля «ВАЗ» так і автомобіля «Хюндай» на місці пригоди він не виявив. Зауважив, що коли приїхав, то обидва автомобілі стояли з увімкнутими сигналами аварійної зупинки і вона працювала як на автомобілях так і на причепі. Також пояснив, що фото таблиці надані суду захисником відображають обставини саме тієї ДТП, що мала місце 13 січня 2014 року.

Свідок ОСОБА_8 в суді пояснив що 13 січня 2014 року він був свідком ДТП на вул. ОСОБА_7. Бачив як два автомобілі рухались в одному напрямку, та коли автомобіль «Хюндай» увімкнувши сигнал повороту ліворуч зайняв крайнє ліве положення на дорозі, автомобіль «ВАЗ», який рухався з причепом і прийняв праворуч, без показників повороту почав повертати ліворуч, внаслідок чого відбулось зіткнення. Сигналу повороту ліворуч на причепі він не бачив. Крім того він був понятим під час складення схеми ДТП, та зауважив, що автомобілі були розположені так само, як одразу після ДТП, всі показники на схемі відмічені правильно. Що стосується гальмівного шляху, то йому не повідомляли про його походження. Сам він під час ДТП не чув характерних для різкого гальмування звуків.

Свідки ОСОБА_9 та ОСОБА_10 суду пояснили, що вони знайомі з ОСОБА_11. Проїжджаючи повз ДТП на вул. Б.Хмельницького побачили його машину та зупинились. Працівників ДАІ на той момент ще не було. На місці побачили автомобіль ВАЗ з причепом, при цьому на самому автомобілі сигнал аварійної зупинки був увімкнутий, а на причепі він не працював. Коли вони повідомили про це водія автомобіля ВАЗ, то він щось зробив, і після цього сигнал аварійної зупинки запрацював також і на причепі.

Свідок ОСОБА_12 під час судового розгляду надала пояснення, що 13 січня 2014 року була свідком ДТП по вул. Б.Хмельницького в м.Сміла, де разом з сином мала намір переходити проїжджу частину зазначеної вулиці. Бачила, як автомобіль «ВАЗ» перед тим, як повернути ліворуч включив сигнал лівого повороту, але в той час, коли він вже почав повертати, то автомобіль «Хюндай», який рухався позаду нього різко змінив напрямок руху, прийняв лівіше та проїхавши між ними і автомобілем «ВАЗ», спочатку зіткнувся з тим автомобілем, а потім зупинився трохи далі.

Заслухавши пояснення обох учасників ДТП, свідків та дослідивши матеріали справи, вважаю, в причинно-наслідковому звязку з виникненням ДТП слугували дії лише водія ОСОБА_4, який перед початком маневру повороту ліворуч, в порушення п.10.4 ПДР України не зайняв крайнє ліве положення на проїжджій частині та не надавши дорогу автомобілю «Хюндай», що рухався позаду нього в попутному напрямку, як це передбачено абзацом 2 п.10.4 ПДР України, в порушення п.10.1 ПДР України почав виконувати маневр повороту ліворуч не переконавшись в тому, що це буде безпечним для інших учасників руху, в результаті чого відбулось зіткнення автомобілів. За таких обставин в діях ОСОБА_4 є склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, а саме «Порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів».

Не дивлячись на невизнання своєї вини водієм ОСОБА_4, його вина у вчинені правопорушення підтверджується даними протоколу про адміністративне правопорушення серії АГ2№ 438118; даними схем пригоди та актів огляду транспортних засобів після ДТП, на яких зафіксовані транспортні засоби в тому положенні, в якому вони зупинились після ДТП, а також характер їх пошкоджень, відповідно до яких зіткнення відбулось передньою лівою частиною автомобіля «ВАЗ» в задню праву дверку автомобіля «Хюндай»; даними відеозапису ДТП з відео реєстратора, що встановлений на автомобілі «Хюндай», що визнаний судом доказом, на якому видно, що автомобіль «ВАЗ» певний час рухається ближче до середини дороги, потім без увімкнення будь яких сигналів повороту займає крайнє праве положення на дорозі, та в той час коли автомобіль «Хюндай» з наміром повернути ліворуч починає його обїжджати, на автомобілі «ВАЗ» візуалізується поворот ліворуч (при цьому на причепі сигнал повороту так і не вмикається) та він починає виконувати маневр повороту ліворуч, після чого автомобіль «Хюндай» намагаючись уникнути зіткнення повертає ліворуч, але уникаючи наїзду на пішоходів, що знаходяться на лівому узбіччі, вирівнює свій автомобіль, при цьому автомобіль «ВАЗ» продовжує рух та здійснює зіткнення, після чого автомобіль «Хюндай» уникаючи зіткнення з огородженням повертає праворуч та зупиняється так, як це відображено на схемі ДТП.

Крім того судом встановлено, що ОСОБА_4 в порушення вимог п.а)2.3. ПДР України, перед виїздом не перевірив, та не забезпечив технічно справний стан повторювачів покажчиків повороту на причепі, в результаті чого його автомобіль не був облаштований належними сигналами поворотів, що в свою чергу стало однією з причин ДТП. Дана обставина підтвердилась як відеозаписом обставин ДТП так і поясненнями свідків ОСОБА_9 та ОСОБА_10.

Враховуючи характер вчиненого правопорушення, особу порушника, який вину не визнав, але при цьому вперше притягується до адмінвідповідальності та відповідно до матеріалів що надані суду не має як помякшуючих так і обтяжуючих його відповідальність обставин, вважаю що для перевиховання і стимулювання у ОСОБА_4 поваги до правил співжиття а також запобігання вчиненню нових правопорушень до нього можливо застосувати адміністративне стягнення у вигляді штрафу, та вважаю недоцільним призначати більш тяжке стягнення, передбачене санкцією ст. 124 КУпАП.

Водночас судом встановлено, що ОСОБА_2, рухаючись позаду керованого ОСОБА_4 автомобіля не міг передбачити, що останній має намір виконувати поворот ліворуч, оскільки сигнал повороту на автомобілі за причепом не видно, повторювач повороту на причепі не працював взагалі, а сам автомобіль зайняв крайнє праве положення та зменшив швидкість, що за відсутності будь-яких сигналів (як стопів так і поворотів) явно вказує на його намір зупинитись, або продовжити рух прямо. Крім того, під час судового розгляду було встановлено, що автомобіль «Хюндай» не виконував маневру обгону, а маючи намір здійснити поворот ліворуч зайняв відповідне крайнє положення на дорозі та знаходячись в своїй смузі руху здійснював обїзд автомобіля «ВАЗ», який знаходився праворуч від нього та подавав ознаки зупинки, та лише в той момент, коли автомобіль «ВАЗ» із порушенням правил дорожнього руху почав виконувати поворот ліворуч, він не маючи можливості зупинити свій транспортний засіб, з метою уникнути зіткнення різко змінив напрямок руху та виїхав на зустрічну смугу, на що в суді вказала і свідок ОСОБА_12. Проте навіть змінивши таким чином напрямок свого руху ОСОБА_2 обєктивно не міг уникнути зіткнення. Так, ОСОБА_4 виконуючи поворот, порушивши, крім іншого, п.10.5 ПДР України, при виїзді з перехрещення проїзних частин опинився на зустрічній смузі, чим перешкодив екстреному маневру автомобіля «Хюндай», який в свою чергу був обмежений з лівого боку, оскільки там знаходились пішоходи, чим унеможливив уникнення зіткнення.

Крім того, відповідно до схеми ДТП та відеозапису обставин ДТП, перед місцем, де відбулось зіткнення відсутні будь-які знаки, що вказували б як на наявність пішохідного переходу, так і на наближення до перехрестя, також на дорозі відсутня будь яка дорожня розмітка, чи то знаки, виходячи з яких водій автомобіля «Хюндай» був би поінформований про заборону обгону на даному відрізку шляху, а тому навіть за умови, якби він виконував маневр обгону, то його дії відповідали б правилам дорожнього руху.

За таких обставин вважаю, що в діях ОСОБА_2 відсутній склад адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП.

Відповідно п. 1 ст. 247 провадження по справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до Закону України «Про судовий збір», у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення ставка судового збору складає 0,03 розміру мінімальної заробітної плати, а тому в порядку ст. 40-1 КУпАП судовий збір в зазначеному розмірі підлягає до стягнення із ОСОБА_4

Керуючись ст. ст.401-1, 124, 274, 283, 284, КУпАП України, суддя, -

постановив:

Визнати ОСОБА_4 винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП і накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі двадцяти пяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 425 грн.

Стягнути із ОСОБА_4 на користь держави судовий збір в сумі 36,54 грн.

Провадження по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 за 124 КУпАП України закрити за відсутністю складу правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до апеляційного суду Черкаської області через Смілянський міськрайонний суд шляхом подачі апеляції в 10 денний строк з дня її винесення та набирає законної сили після закінчення строку оскарження.

Суддя: Т. В. Васильківська