АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Провадження № 33/790/ 159 /14 Суддя районного суду: Поліщук Т.В.
Справа № 643/1283/14-п Доповідач Цілюрик В.П.
Категорія:ст. 124 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 березня 2014 року м. Харків

Суддя апеляційного суду Харківської області Цілюрик В.П. за участю осіб, у відношенні яких винесено постанову по справі про адміністративне правопорушення - ОСОБА_1, ОСОБА_2 розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Московського районного суду м. Харкова від 21 лютого 2014 року у відношенні ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця м. Харкова, приватного підприємця, мешкаючого та зареєстрованого за адресою : АДРЕСА_1 та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, громадянина України, не працюючого, мешкаючого та зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2, про притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП

встановив:

Вказаною постановою ОСОБА_1 та ОСОБА_2 притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами строком на шість місяців.

В постанові, що оскаржується вказано, що 25.01.2014 року о 09-50, ОСОБА_1, керуючи транспортним засобом "Форд фієста", державний номер НОМЕР_1 в м. Харкові, рухався по вул. Гвардійців Широнінців на перехресті з вул. Блюхера, починаючи рух на дозвільний (зелений) сигнал світлофора не надав дорогу автомобілю "Рено", державний номер НОМЕР_2, який закінчував рух через перехрестя, та допустив з ним зіткнення, чим заподіяно матеріальної шкоди. Своїми діями водій ОСОБА_1 порушив п. 16.5 Правил дорожнього руху України.

Не погодившись з вказаною постановою, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову Московського районного суду м. Харкова від 21.02.2014 року скасувати та винести нову постанову.

Доводи своєї апеляційної скарги обґрунтовує тим, що відповідно до схеми ДТП він почав рух на зелений сигнал світлофору, а автомобіль Рено порушив вимоги п. 10.5 Правил дорожнього руху України, виїхав на смугу зустрічного напрямку. Також автор апеляційної скарги зазначає, що в порушення вимог ст. 280 КУпАП судом не було надано належної оцінки доказам, не розглянуто належним чином обставини справи, не надано йому можливості надати свої заперечення та відповідні докази. Також, як зазначив апелянт, судом першої інстанції не враховано, що ОСОБА_1 є приватним підприємцем, і для здійснення підприємницької діяльності, яка є єдиним джерелом існування його сім"ї, йому необхідно керувати автомобілем. Крім того апелянт зазначив, що відповідно до ч. 2 ст. 33 КУпАП при накладені адміністративного стягнення повинні враховуватися характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують чи обтяжують відповідальність, але суд застосовував найвищу міру адміністративного стягнення передбачену за дане правопорушення, а саме - позбавлення права керування транспортного засобу, а не накладення штрафу, яке не буде перешкоджати його підприємницькій діяльності.

Заслухавши пояснення апелянта, який підтримав апеляційну скаргу та пояснив, що починаючи рух на перехресті, він не побачив автомобіля "Рено", так як огляд йому перешкоджала вантажівка; іншого учасника дорожньо-транспортної події, який зазначив, що адміністративне стягнення у вигляді позбавлення права керування автотранспортом є зайво суворим; дослідивши матеріали справи; перевіривши доводи апеляційної скарги; суд апеляційної інстанції вважає, що вона підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, суддя при розгляді справи про адміністративне правопорушення має з'ясувати, чи підлягає особа адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Приймаючи рішення про винність ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, суддя правильно дійшов до висновку, що його вина підтвердилась доказами по справі.

Так, зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення серії АА2 № 534203 від 25.01.2014 року у відношенні ОСОБА_1, вбачається що він 25.01.2014 року , о 9 годині 50 хвилин в м. Харкові керуючи автомобілем Ford Fiesta , державний номер НОМЕР_1 по вул. Гвардійців Широнівців на перехресті з вул. Блюхера, починаючи рух на дозвільний сигнал світлофору, не дав дорогу автомобілю Renault, державний номер НОМЕР_3, який закінчував рух через перехрестя, та допустив з ним зіткнення, в результаті якого автомобілі отримали механічні пошкодження, чим заподіяна матеріальна шкода.

Згідно пояснень водія ОСОБА_2, вбачається, що 25.01.2014 року він рухався на автомобілі "Renault", державний номер НОМЕР_4, зі сторони вул. Академіка Павлова в сторону пр.. Тракторобудівників, та на перехресті вул. Блюхера і Гвардійців Широнівців на зелений сигнал світлофору перетинав перехрестя, посеред якого загорівся жовтий сигнал світлофору. Автомобілі, що рухалися, пропускали його автомобіль, але в цей момент з великою швидкістю вилетів автомобіль Ford Fiesta , обігнавши інші автомобілі по зустрічній полосі руху, після чого здійснив зіткнення з його автомобілем.

Відповідно до п. 16.5 Правил дорожнього руху України, при подачі сигналу регулювальником або ввімкнення сигналу світлофора, що дозволяє рух, водій зобов'язаний дати дорогу транспортним засобам, що завершують рух через перехрестя, а також пішоходам, що закінчують перехід.

За наявності викладених вище об'єктивних доказів у справі, місцевий суд обґрунтовано дійшов висновку про винність ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Разом з тим, при накладенні адміністративного стягнення судом першої інстанції не в достатній мірі враховані усі обставини, а саме те, що ОСОБА_1 є приватним підприємцем, і для здійснення підприємницької діяльності, яка є джерелом існування його родини (малолітньої доньки ІНФОРМАЦІЯ_6 та дружини, яка є вагітною), він вимушений керувати автомобілем, яким він володіє на праві оренди.

Крім того, відомостей про те, що на ОСОБА_1 раніше накладалось адміністративне стягнення матеріали справи не містять.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 33 КУпАП, при накладенні адміністративного стягнення враховуються характер вчинення правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність.

При таки обставинах, також враховуючи, що в результаті дорожньо-транспортної події тяжких наслідків не настало, зіткнення автомобілів відбулось з вини обох водіїв, суд апеляційної інстанції вважає, що накладення на ОСОБА_1 такого виду адміністративного стягнення як позбавлення права керування транспортними засобами строком на шість місяців є зайво суворим.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративне правопорушення,-

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Постанову судді Московського районного суду м. Харкова від 21 лютого 2014 року у відношенні ОСОБА_1 та ОСОБА_2 змінити.

В резолютивній частині постанови від 21.02.2014 року вказати - ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_7 притягнути до адміністративної відповідальності, передбаченої ст.. 124 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425 грн.

В іншій частині постанову від 21.02.2014 року залишити без змін.

Постанова є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя апеляційного суду

Харківської області В.П. Цілюрик