Справа № 444/203/14-п Головуючий у 1 інстанції: Мікула В.Є.
Провадження № 33/783/253/14 Доповідач: Яременко О. Д.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 червня 2014 року м. Львів

Апеляційний суд Львівської області у складі :

Головуючого судді Яременка О.Д.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 та його захисника адвоката ОСОБА_2 на постанову судді Жовківського районного суду Львівської області від 21 лютого 2014 року,

встановив:

Постановою судді Жовківського районного суду Львівської області від 21 лютого 2014 року ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживаючого у ІНФОРМАЦІЯ_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.173-2 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді адміністративного арешту строком на п'ятнадцять діб.

ОСОБА_1 визнаний винним у тому, що 12.01.2014 року за місцем свого проживання, перебуваючи у стані алкогольного спяніння, нецензурно ображав, погрожував на словах фізичною розправою своїй колишній дружині ОСОБА_3, чим вчинив насильство в сім»ї.

На постанову судді Курило Д.П. та його захисник подали апеляційну скаргу, в якій вважають, що суд безпідставно визнав винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення та наклав на нього адміністративне стягнення. Вказують, що суд, всупереч вимогам КУпАП, розглянув справу у відсутність ОСОБА_1, чим порушив його право на захист. Покликаються на те, що ОСОБА_1 не вчиняв інкримінованого йому правопорушення, нікому не погрожував фізичною розправою, не ображав своєї колишньої дружини, в той час як остання, через неприязні відносини, що склались між ними, зводить на нього наклеп. Одночасно апелянти заявили клопотання про поновлення строку на подачу апеляційної скарги, оскільки цей строк пропущений з поважних причин, а саме через те, що всупереч вимогам ст. 268 КУпАП, справу про адміністративне правопорушення було розглянуто у відсутність ОСОБА_1, при цьому його належним чином не було повідомлено про час та місце розгляду справи, а про те, що його притягнуто до відповідальності, ОСОБА_1 дізнався лише 24.04.2014 року, коли його було затримано працівниками міліції та доставлено до ІТТ Яворівського РВ ГУ МВСУ у Львівській області.

На підставі наведеного просять поновити строк на апеляційне оскарження постанови, а дану постанову судді скасувати та закрити провадження у справі .

ОСОБА_1 та його захисник в судове засідання не прибули, хоча двічі своєчасно були сповіщені про місце і час розгляду справи, клопотання про відкладення розгляду справи від них не надходило.

Розглянувши доводи апеляційної скарги та вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови підлягає до задоволення, а апеляційна скарга не підлягає до задоволення, виходячи із наступного.

Матеріалами справи підтверджуються пояснення ОСОБА_1 та його захисника щодо причин пропуску строку на апеляційне оскарження постанови. Суд вважає, що строк на апеляційне оскарження пропущений з поважних причин, а тому його слід поновити.

Суд першої інстанції прийшов до правильного висновку про вину ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 173-2 КУпАП, що підтверджується даними протоколу про адміністративне правопорушення, складеним щодо ОСОБА_1 24.01.2014 року (а.с.1), поясненнями потерпілої ОСОБА_3Ф, наявними у матеріалах справи (а.с.3), згідно яких 12.01.2014 року близько 16 год. 30 хв. її колишній чоловік ОСОБА_1 прийшов додому в стані алкогольного спяніння та почав до неї та до їх дітей нецензурно лаятись, ображати їх, погрожувати їм фізичною розправою, через що вона сильно розхвилювалась і її відвезли до лікарні; її поясненнями в судовому засіданні; наявними у матеріалах справи поясненнями дітей ОСОБА_1 - ОСОБА_4 (а.с.4), ОСОБА_5 (а.с.5), іншими матеріалами справи.

Наведені вище докази, яким суддя відповідно до ст. ст. 251, 252 КУпАП дав належну оцінку й навів у постанові, підтверджують вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 173-2 КУпАП, оскільки він, являючись особою, яку потягом року було піддано адміністративному стягненню за ч.1 ст.173-2 КУпАП, умисно вчинив дії психологічного характеру відносно своїх дітей та колишньої дружини, внаслідок чого була і могла бути завдана шкода психічному здоровю потерпілих.

Доводи ОСОБА_1 та його захисника у апеляційній скарзі про те, що він не вчиняв інкримінованого йому правопорушення, суд вважає неправдивими, оскільки вони спростовуються наведеними вище доказами.

Покликання в апеляційній скарзі на порушення вимог КУпАП при розгляді справи судом першої інстанції, які могли вплинути на остаточне рішення по справі, нічим не обґрунтовані і свого підтвердження під час апеляційного розгляду справи не знайшли.

На підставі викладеного апеляційний суд вважає, що суддею Жовківського районного суду Львівської області в судовому засіданні вірно встановлено фактичні обставини справи, дії ОСОБА_1 вірно кваліфіковано за ч.2 ст. 173-2 КУпАП а стягнення у вигляді адміністративного арешту накладено на ОСОБА_1 з дотриманням вимог ст. 33 КУпАП, відповідає характеру вчиненого правопорушення, особі порушника, ступеню його вини, іншим обставинам справи, що впливають на вид стягнення і є необхідним і достатнім для досягнення визначеної ст. 23 КУпАП мети виховного впливу та запобіганню вчинення ОСОБА_1 нових правопорушень.

В звязку з наведеним апеляційний суд вважає за необхідне відмовити ОСОБА_1 та його захиснику в задоволенні їх апеляційної скарги а рішення суду першої інстанції щодо ОСОБА_1 залишити без зміни.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд

постановив :

Поновити ОСОБА_1 та його захиснику-адвокату ОСОБА_2 строк на апеляційне оскарження постанови судді Жовківського районного суду Львівської області від 21 лютого 2014 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 та його захисника-адвоката ОСОБА_2 залишити без задоволення а постанову судді Жовківського районного суду Львівської області від 21 лютого 2014 року щодо ОСОБА_1 - без зміни.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Львівської області ОСОБА_6