Номер провадження № 33/785/31/14
Головуючий у першій інстанції Сорокін
Доповідач Олініченко В. В.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.02.2014 року м. Одеса

Суддя апеляційного суду Одеської області Олініченко В.В., в присутності прокурора Бідюка О.В., представника ОСОБА_1 - адвоката ОСОБА_2, розглянувши апеляцію Ізмаїльського міжрайонного прокурора Дзебко Е.Г. на постанову Ренійського районного суду Одеської області від 13.12.2013 р. та матеріали справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1,-

В С Т А Н О В И В:

Постановою судді Ренійського районного суду Одеської області від 13.12.2013 р. провадження по адміністративній справі відносно

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця с. Чишмікіой Республіки Молдова, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1

закрито в зв'язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 204-1 ч. 2 КУпАП, а саме суддя вважає, що висновок органу прикордонної служби про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення зроблено на припущеннях, цей факт підтвердження в судовому засіданні не знайшов.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення ПдРУ № 056213 від 29.11.2013 р., 28.11.2013 р., о 22:00 годині 30 хвилин прикордонним нарядом "Прикордонний патруль" на околиці с. Долинське Ренійського району Одеської області, після спроби незаконного перетинання державного кордону поза пунктом пропуску через державний кордон в напрямку з України в Республіку Молдова на транспортному засобі марки "ГАЗ-53", д.н. НОМЕР_1, у складі групи осіб в районі прикордонного знаку № 0777/05, виявлений громадянин ОСОБА_1

В апеляції прокурор просить скасувати постанову Ренійського районного суду Одеської області від 13.12.2013 р. як незаконну та прийняти нову постанову, якою визнати ОСОБА_1 винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 204-1 ч. 2 КУпАП та застосувати до нього стягнення у межах санкції статті, посилаючись на те, що висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи, суд безпідставно прийняв до уваги сумнівні доводи правопорушника та в своїй постанові суд виклав події не так, як було насправді.

Розглянувши матеріали адміністративної справи, заслухавши прокурора, який підтримав апеляцію, представника ОСОБА_1 - адвоката ОСОБА_2, який заперечував проти апеляції, допитавши в якості свідків прикордонників ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, дослідивши представлені прокурором додаткові матеріали, а саме копію протоколу огляду ділянки місцевості на державному кордоні України в районі прикордонного знаку № 0777/05, з доданими до нього фототаблицями та схемами, оцінивши доводи апеляції, вважаю, що вона задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Відповідно до диспозиції ч.1 ст. 204-1 КУпАП відповідальність за цією нормою наступає за перетинання, або спробу перетинання державного кордону України будь-яким способом поза пунктами пропуску через державний кордон України, або в пунктах пропуску, але без відповідних документів, або за документами, що містять недостовірні відомості про особу, чи без дозволу відповідних органів влади.

За ч.2 ст. 204-1 КУпАП відповідальність настає за ті ж дії, вчинені групою осіб або особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за одне з порушень, передбачених ч.1 цієї статті.

Як видно зі змісту зазначеного вище протоколу, в ньому при описанні суті правопорушення вказано на спробу перетинання державного кордону гр-ном ОСОБА_1 в групі осіб, проте не вказано з яких причин ця особа не перетнула державний кордон та в групі яких осіб при яких обставинах вона бажала це здійснити.

В якості доказів вчиненого правопорушення до протоколу було додано тільки пояснення самого ОСОБА_1, в якому він заперечував факт скоєння правопорушення, рапорти прикордонників, в яких відсутні будь-які дані про причини, з яких була тільки спроба перетину державного кордону, схема і акт виявлення правопорушення.

Зі вказаних доказів вбачається, що автомобіль під керуванням ОСОБА_1, в групі з двома іншими автомобілями, було виявлено на околиці с. Долинське Ренійського району, коли вони рухались не в сторону державного кордону, а в зворотному напрямку від державного кордону.

Допитані в судовому засіданні в якості свідків прикордонники ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_3 підтвердили, що ОСОБА_1 та інші особи, дійсно були затримані на околиці с. Долинське, коли рухались зі сторони кордону.

Також відповідно до пояснень вказаних свідків та представленої апеляційному суду копії протоколу огляду ділянки місцевості на державному кордоні України в районі прикордонного знаку № 0777/05, з доданими до нього фототаблицями та схемами, біля державного кордону в районі знаку № 0777/05, було виявлено сліди легкових та вантажного автомобілів, які, доїхавши до державного кордону, розвернулись та поїхали в зворотному напрямку.

Вказані вище свідки вважають, що ОСОБА_1 та інші особи не мали наміру перетинати державний кордон, а мали намір перемістити через митний кордон України товари як в сторону Молдови, так і можливо у зворотному напрямку - без перетинання державного кордону, а з допомогою інших осіб, які в ручному режимі здійснюють перенесення товарів через кордон, про що і в даному разі свідчили численні сліди взуття на контрольній смузі та по обидві сторони виритого за контрольною смугою рову.

Вказані обставини при наявності належних доказів можуть свідчити про вчинення митного правопорушення, а не про спробу перетинання державного кордону, так як зазначений спосіб вчинення порушення митних правил не передбачає необхідності перетину державного кордону особами, які підвозять товар.

Доводи свідка ОСОБА_6, який складав протокол про адміністративне правопорушення про те, що спроба порушення державного кордону не була доведена до кінця, так як візуально вони були помічені прикордонниками. Проте це твердження спростовується поясненнями інших прикордонників про те, що вони не доїхали місця, де автомобілі знаходились біля державного кордону (бачили тільки світло фар) та помітили, що транспортні засоби самі розвернулись та поїхали від державного кордону через поле, потім виїхали на дорогу, а в подальшому були затримані на околиці с. Долинське.

Свідок ОСОБА_5, який разом з ОСОБА_7, першим приїхав на лінію кордону, бачив, що автомобілі лінію державного кордону не порушували, так як були сліди їхніх шин перед контрольною смугою, шириною в п'ять метрів, за якою ще є викопаний рів, який і є фактично лінією кордону. Як на контрольній смузі так і по обидві сторони рову були тільки сліди взуття.

Таким чином вказані вище обставини можуть свідчити, при наявності достатніх доказів, про намір чи вчинення порушення митних правил, а не про намір порушення державного кордону водієм ОСОБА_1 Тому суд першої інстанції прийшов до правильного висновку про необхідність закриття справи на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП. Підстав для скасування постанови суду першої інстанції - не встановлено.

Доводи прокурора про те, що прикордонники ОСОБА_5 та ОСОБА_7 бачили фари трьох транспортних засобів, що рухались від державного кордону в глиб території України, не спростовують висновки суду, так як факт перетину державного кордону транспортними засобами зі сторони Молдови - не встановлено, як і не встановлено факту того, що ОСОБА_1 бажав порушити державний кордон України, але не зміг цього зробити з незалежних від нього причин.

Не ґрунтується на матеріалах справи і твердження про те, що суду першої інстанції було надано протокол огляду місцевості та фототаблиці, так як ці документи були представлені тільки апеляційному суду.

Стверджуючи, що суд безпідставно взяв до уваги сумнівні пояснення водія ОСОБА_1, прокурор сам вказав, що автомобіль "ГАЗ-53" яким керував останній, державний кордон в 2013 році не перетинав ні разу, на відміну від двох інших автомобілів.

Виходячи з наведеного, керуючись ст. 294 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В:

Подання прокурора залишити без задоволення, а постанову судді Ренійського районного суду Одеської області від 13.12.2013 р. стосовно ОСОБА_1 - без змін.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя апеляційного суду

Одеської області В.В.Олініченко