АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Провадження №33/790/160/14 Суддя 1-ї ін-т. Крівцов Д.А.
Категорія: ст. 124 КупАП
ПОСТАНОВА

іменем України

19 березня 2014 року

Суддя Апеляційного суду Харківської області Чопенко Я.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на постанову Московського районного суду м. Харкова від 26 лютого 2014 року про притягнення:

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, уродженця м. Харків, не працює, і.д.н. НОМЕР_1, проживає та зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП,

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4, громадянина України, уродженця м. Сєверодонецьк Луганської області, не працює, проживає та зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

6.10.2013 року о 12-00 год. ОСОБА_2, керуючи автомобілем ВАЗ 21140, державний номер НОМЕР_2, по вул. Івана Камишева, на перехресті з пр. 50 років СРСР в м. Харкові не виконав вимоги знаку « 2.1» (надати дорогу) та допустив зіткнення з автомобілем SEAT IBIZA, державний номер НОМЕР_4, в результаті чого автомобілі отримали механічні пошкодження.

ОСОБА_2 під час судового розгляду справи вину у вчиненні ним адміністративного правопорушення визнав повністю та пояснив, що він 6.10.2013 року о 12-00 год., керуючи автомобілем НОМЕР_3, виїжджав з другорядної дороги на вул. Івана Камишева. Зліва від нього на пр. 50 років СРСР знаходився пішохідний перехід. Автомобіля SEAT IBIZA до моменту зіткнення він не бачив, він виїхав з лівого боку його автомобіля. Також зазначив, що виходячи із ушкоджень автомобіля та відстані, на яку його відкинуло після зіткнення, автомобіль SEAT IBIZA рухався зі швидкістю не менше 80 км./год. Крім того, вказав, що автобуса перед зіткненням з автомобілем SEAT IBIZA не було, в зв'язку з чим заперечував пояснення ОСОБА_3 в частині наявності на вказаній ділянці дороги безпосередньо перед ДТП автобусу. Також зазначив, що він не впевнився в безпеці маневру, коли виїжджав з другорядної дороги на пр. 50 років СРСР, та не бачив автомобіль 8ЕАТ до моменту зіткнення. Крім того, пояснив, що на момент зіткнення автомобіль під його керування дуже повільно рухався, із швидкістю до 5 км./год. Письмові пояснення, які він надавав раніше, згідно яких його автомобіль на момент зіткнення був в нерухомому стані, також підтримав та зазначив, що скоріше за всього він повільно рухався, потім зупинявся.

ОСОБА_3 під час судового розгляду справи вину в скоєнні ним ДТП не визнав та пояснив, що він 06.10.2013 року близько 12-00 год., керуючи автомобілем SEAT IBIZA, державний номер НОМЕР_4, їхав разом зі своїм батьком ОСОБА_5 в лівому ряду по пр. 50 років СРСР в м. Харкові. Перед перехрестям з вул. Івана Камишева попереду них їхав автобус, який почав повертати праворуч. Він почав порівнюватися з автобусом, проте в цей час на його полосу руху раптово виїхав автомобіль ВАЗ 21140 та сталося зіткнення автомобілів. Зазначив, що він побачив автомобіль ВАЗ 21140 на відстані менше метра до зіткнення, почав гальмувати, проте відбулось зіткнення. Раніше побачити автомобіль не міг, оскільки ВАЗ 21140 не було видно за автобусом. Крім того, зазначив, що рухався зі швидкістю не більше 50-55 км./год.

Свідок ОСОБА_5 в судовому засіданні пояснив, що 06.10.2013 року він їхав зі своїм сином в автомобілі SEAT IBIZA, д.н. НОМЕР_4, по пр. 50 років СРСР зі сторони ринку «Барабашово». За кремом автомобіля знаходився його син ОСОБА_3 Вони їхали в лівому крайньому ряду. В цей час автобус, який їхав попереду, почав повертати направо. їх автомобіль почав порівнюватися з автобусом, в цей час виїхав автомобіль ВАЗ 21140, з яким відбулось зіткнення. Вони не бачили, як виїхав цей автомобіль, оскільки його закривав автобус. Пояснив, що його син їхав зі швидкістю приблизно 55 км./год.

За клопотанням захисника ОСОБА_3 - ОСОБА_6 по справі було призначено судово-автотехнічну експертизу обставин дорожньо-транспортної пригоди, проведення якої доручено експертам Харківського Науково-дослідного інституту судових експертиз ім. засл. проф. М.С. Бокаріуса.

Згідно висновку судової автотехнічної експертизи № 11817 від 3.02.2014 року, складеного судовим експертом Харківського Науково-дослідного інституту судових експертиз ім. засл. проф. М.С. Бокаріуса (надалі - Висновок), мінімальна швидкість руху автомобіля SEAT, виходячи з сліду гальмування залишеного на проїздній частині довжиною 14,9 м., становить не менше 51 км/год. Пояснення водія автомобіля SEAT ОСОБА_3 про те, що швидкість руху автомобіля SEAT перед ДТП становить 50 км/год. є технічно неспроможними. Пояснення водія автомобіля 8ЕАТ ОСОБА_3 та свідка ОСОБА_5 про те, що швидкість руху автомобіля 8ЕАТ становила 55 км/год. та пояснення водія автомобіля ВАЗ-21140 ОСОБА_2 про те, що швидкість руху автомобіля SEAT перед ДТП становила не менше ніж 80 км/год., не позбавлені технічної спроможності. В даній дорожньо-транспортній обстановці водій автомобіля SEAT ОСОБА_3 повинен був діяти відповідно до вимог п. 12.3 Правил дорожнього руху України. Якщо виходити із пояснень водія автомобіля ВАЗ-21140 ОСОБА_2 про те, що швидкість руху автомобіля SEAT перед ДТП становила не менше 80 км/год., то в даній дорожньо-транспортній ситуації водій автомобіля SEAT ОСОБА_3 повинен був діяти у відповідності з вимогами п.п. 12.4, 12.9 «б» Правил дорожнього руху України. Вирішити питання про те, чи мав водій автомобіля SEAT ОСОБА_3 технічну можливість запобігти зіткненню і чи вбачається в його діях невідповідності вимогам правил дорожнього руху України, які б знаходились в причинному зв'язку з виникненням даної пригоди, експертним шляхом на даному етапі дослідження неможливо. Якщо виходити із пояснень водія автомобіля ВАЗ-21140 ОСОБА_2 про те, що швидкість руху автомобіля SEAT перед ДТП становила не менше 80 км/год., то дії водія автомобіля SEAT ОСОБА_3 не відповідали вимогам п.п. 12.4, 12.9 «б» Правил дорожнього руху України. Але встановити експертним шляхом, чи знаходяться дані невідповідності вимогам Правил дорожнього руху України, в причинному зв'язку з виникненням даної пригоди, на даному етапі дослідження неможливо. В даній дорожньо-транспортній ситуації водій автомобіля ВАЗ-21140 ОСОБА_2 повинен був діяти у відповідності з вимогами п. 16.11 Правил дорожнього руху України і вимогами дорожнього знаку 2.1 «Дати дорогу» п. 33 Правил дорожнього руху України. В даній дорожньо-транспортній ситуації технічна можливість запобігти зіткнення для водія автомобіля ВАЗ-21140 ОСОБА_2 визначалася шляхом виконання ним вимог п. 16.11 Правил дорожнього руху України і вимогами дорожнього знаку 2.1 «Дати дорогу» п. 33 Правил дорожнього руху України, для чого в нього не було будь-яких перешкод технічного характеру. В даній дорожньо-транспортній ситуації дії водія автомобіля ВАЗ-21140 ОСОБА_2 не відповідали вимогам п. 16.11 Правил дорожнього руху України та вимогами дорожнього знаку 2.1 «Дати дорогу» п. 33 Правил дорожнього руху України і з технічної точки зору, знаходились в причинному зв'язку з виникненням даної дорожньої пригоди.

ОСОБА_2 з висновками експертизи не погодився, наполягав на тому, що водій автомобілю 8ЕАТ рухався зі швидкістю не менше 80 км./год.

Вина ОСОБА_2 підтверджується матеріалами справи, зокрема протоколом про адміністративне правопорушення серії АВ2 № 514749 від 06.10.2013 р., схемою наслідків дорожньо-транспортної пригоди від 06.10.2013 року, висновком судової автотехнічної експертизи № 11817 від 03.02.2014 року, особистими поясненнями ОСОБА_2, поясненнями ОСОБА_3, свідка ОСОБА_5

Оцінюючи зібрані докази в їх сукупності, суд вважає доведеним повністю факт порушення ОСОБА_2 вимог п. 16.11 ПДР України та вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Вирішуючи питання про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності, суд керується ч. 1 ст. 38 КУпАП, згідно якої адміністративне стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - три місяці з дня його виявлення.

Відповідно до п. 7 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, якщо на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення закінчилися строки, передбачені ст.38 КУпАП.

Як вбачається з матеріалів справи, правопорушення сталося 06.10.2013 року.

Враховуючи вищенаведене, суд закрив провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 за ст. 124 КУпАП у зв'язку з закінченням строків притягнення до адміністративної відповідальності.

Крім того, до суду також надійшов протокол про адміністративне правопорушення серії АВ2 № 514752 від 06.10.2013 року, складений відносно ОСОБА_3 Згідно вказаного протоколу SEAT IBIZA, державний номер НОМЕР_4, по пр. 50 років СРСР, на перехресті з вул. Івана Камишева в м. Харкові не обрав безпечної швидкості руху, допустив зіткнення з автомобілем ВАЗ 21140, державний номер НОМЕР_2, в результаті чого автомобілі отримали механічні пошкодження. Вказаними діями ОСОБА_3 згідно даних протоколу порушив вимоги п. 12.1. Правил дорожнього руху та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП.

Вирішуючи питання щодо наявності в діях ОСОБА_3 складу вказаного адміністративного правопорушення, суд керується наступним.

Наявність події правопорушення доводиться шляхом подання доказів.

Відповідно до ст. 251 Кодексу України про адміністративне правопорушення доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, які використовуються при нагляді за виконанням правил, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, нормі стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, а також іншими документами.

Оцінюючи доводи ОСОБА_2 відносно того, що водій автомобіля SEAT IBIZA ОСОБА_3 перевищив допустиму швидкість руху та рухався із швидкістю не менше 80 км/год., в зв'язку з чим через значну швидкість руху не встиг запобігти виникненню ДТП, суд керується наступним. Зазначені доводи спростовуються поясненнями ОСОБА_3, свідка ОСОБА_5, а також висновком експертизи, якою встановлено, що автомобіль SEAT рухався із швидкістю не менше 51 км/год., в зв'язку з чим пояснення водія автомобіля SEAT ОСОБА_3 та свідка ОСОБА_5 про те, що швидкість руху автомобіля SEAT становила 55 км/год., не позбавлені технічної спроможності. За таких обставин суд вважає недоведеним факт порушення водієм ОСОБА_3 встановленої швидкості руху.

Будь-яких доказів того, що водій автомобіля SEAT ОСОБА_3 не обрав безпечної швидкості руху, а також що вказані дії, якщо вони і мали місце, знаходяться у причинному зв'язку з виникненням даної дорожньо-транспортної пригоди, матеріали справи не містять. Висновок експертизи також не містить даних, які б дозволили суду констатувати факт порушення ОСОБА_3 вимог Правил дорожнього руху, зокрема швидкості руху, а також знаходження такого правопорушення, якщо воно і мало місце, у причинному зв'язку з виникненням події ДТП, внаслідок якої були пошкоджено транспортні засоби.

Враховуючи наведене та керуючись ст. 62 Конституції України, а також загальними принципами права, згідно яких усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь, суд відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП закрив провадження у справі щодо притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП у зв'язку з відсутністю в його діях події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП України.

На згадану постанову ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій він просить скасувати постанову суду та накласти на ОСОБА_3 стягнення за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КупАП.

Вважає постанову суду незаконною, такою, що не відповідає вимогам законодавства та обставинам справи.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, вислухавши доводи апелянта, приходжу до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Суд першої інстанції прийшов до вірного висновку, що 6.10.2013 року своїми діями ОСОБА_2 порушив ПДР, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ст.124 КУпАП.

При розгляді справи про адміністративне правопорушення суд, відповідно до вимог ст.ст. 245, 280 КУпАП, належним чином з`ясував обставини вчиненого адміністративного правопорушення, винність ОСОБА_2 в його вчиненні, а також з`ясував інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Факт вчинення ним правопорушення підтверджується також протоколом про адміністративне правопорушення, схемою огляду місця ДТП, поясненнями ОСОБА_3, ОСОБА_5 та висновком автотехнічної експертизи.

При винесенні постанови суддя вірно оцінив зібрані у справі докази та обґрунтовано дійшов до висновку про винність ОСОБА_2 в скоєнні вищенаведеного правопорушення.

Доводи ж апеляційної скарги ґрунтуються лише на суб*єктивних висновках апелянта які не базуються на вимогах закону і жодним чином не підтверджені, так як апелянтом не надано на їх підтвердження жодного доказу.

Незгода апелянта з поясненнями щодо обставин справи іншого учасника ДТП, свідка, з висновком автотехнічної експертизи не є підставою для скасування постанови суду першої інстанції.

Відповідно до ст.38 КУпАП адміністративне стягнення може бути в даному випадку накладено не пізніше ніж через три місяці з дня вчинення правопорушення.

Згідно ст.247 КУпАП провадження по справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю якщо на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строки, встановлені ст. 38 КУпАП України закінчились.

Таким чином, в зв'язку із закінченням строків, передбачених ст.38 КУпАП України відповідно до ст. 247 КУпАП провадження по справі відносно ОСОБА_2 підлягає закриттю.

Таким чином суд першої інстанції, оцінивши пояснення учасників процесу, вивчивши матеріали справи, прийшов до висновку про закриття провадження у адміністративній справі.

Апеляційний суд погоджується з таким вирішенням справи.

На підставі викладеного, апеляційний суд вважає постанову суду відносно ОСОБА_2 законною і обґрунтованою, та вважає правильним закриття справи у зв'язку зі спливом строку накладення адміністративного стягнення, передбаченого ч.2 ст. 38 КУпАП.

За таких обставин, приходжу до висновку, що постанова суду першої інстанції є законною та обґрунтованою, і підстав для її скасування не вбачається.

Що стосується притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за порушення ПДР, то як суд першої інстанції, так і апеляційний суд, позбавлені можливості притягнути останнього до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП як це вимагав в апеляції апелянт як у зв'язку зі спливом строку накладення адміністративного стягнення, передбаченого ч.2 ст. 38 КУпАП, так і у зв'язку з вимогами п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Керуючись ст. 294 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а постанову Московського районного суду м. Харкова від 26 лютого 2014 року якою закрито провадження по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_3 на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП та відносно ОСОБА_2 на підставі п.7 ч.1 ст.247 КУпАП залишити без змін.

Постанова є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя апеляційного суду

Харківської області Я.В. Чопенко