ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 травня 2014 року Малиновський районний суд м. Одеси у складі головуючого судді Граніна В.Л., при секретарі Шкребтієнко Г.М., розглянувши заяву Південної митниці Міндоходів про поновлення строку для предявлення виконавчого документа до виконання, -

ВСТАНОВИВ:

Постановою Малиновського районного суду міста Одеси від 12 грудня 2012 року, гр. ОСОБА_1 було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 472 МК України, та накладено на нього стягнення у вигляді штрафу та конфіскації товару, предмету правопорушення, вилученого згідно протоколу про порушення митних правил №1725/50000/12 від 06.12.2012 року.

19 травня 2014 року до Малиновського районного суду міста Одеси надійшла заява Південної митниці Міндоходів про поновлення строку для предявлення виконавчого документу до виконання.

З заяви вбачається, що строк предявлення постанови суду для виконання сплинув, у звязку з відсутності вказівки в постанові суду щодо знищення наркотичних засобів, вилучених згідно протоколу та конфіскованих відповідно до постанови суду.

Суд дослідивши матеріали справи, вважає що зазначена заява про поновлення строку для предявлення виконавчого документу до виконання підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 24 ЗУ «Про виконавче провадження» стягувач, який пропустив строк пред'явлення виконавчого документа до виконання, має право звернутися із заявою про поновлення строку пред'явлення до суду, який видав виконавчий документ, або до суду за місцем виконання.

Згідно із вимогами ст. ст. 299, 304, 305 КУпАП, постанова про накладення адміністративного стягнення звертається до виконання органом (посадовою особою), який виніс постанову. При цьому орган, який виніс постанову про накладення адміністративного стягнення вирішує питання, зв'язані з її виконанням та здійснює належний контроль.

Таким чином суд вважає, що строк предявлення виконавчого документу до виконання необхідно поновити.

Також суд розяснює щодо знищення наркотичних засобів.

Санкція ст. 472 МК України не передбачає знищення товарів, предметів правопорушення, а лише їх конфіскацію.

Відповідно до ст. 265 КУпАП речі і документи, що є знаряддям або безпосереднім предметом правопорушення, вилучаються посадовими особами органів. Вилучені речі і документи зберігаються до розгляду справи про адміністративне правопорушення у місцях, що їх визначають органи (посадові особи), яким надано право провадити вилучення речей і документів, а після розгляду справи, залежно від результатів їх розгляду, їх у встановленому порядку конфіскують, або повертають володільцеві, або знищують.

Стаття 29 КУпАП встановлює, що конфіскація предмета, який став знаряддям вчинення або безпосереднім обєктом адміністративного правопорушення, полягає в примусовій безоплатній передачі цього предмета у власність держави за рішенням суду.

Митним органом вказано, що вищезазначена постанова своєчасно направлена до Державної виконавчої служби, однак не надано жодних даних про неможливість виконання постанови в частині конфіскації.

Відповідно до ст. 541 МК України, постанова суду (судді) про накладення адміністративного стягнення за порушення митних правил у частині конфіскації виконується державним виконавцем в установленому законом порядку.

Порядок виконання постанови суду (судді) в частині конфіскації встановлено в ЗУ «Про виконавче провадження», а саме у ст. 64 вказано, що майно, що підлягає конфіскації, вилучається. Реалізація конфіскованого майна здійснюється в порядку, встановленому цим Законом. Порядок подальшого розпорядження конфіскованим майном, не реалізованим у порядку, визначеному статтею 62 цього Закону, та майном, яке не підлягає реалізації, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до статті 41 Конституції України, яка є нормою прямої дії, конфіскація майна може бути застосована виключно за рішенням суду у випадках, обсязі та порядку, встановлених Законом. Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, визначає Закон України «Про виконавче провадження».

Механізм розпорядження конфіскованим за рішеннями судів майном, що було вилучене митними органами врегульовано Порядком взаємодії органів державної виконавчої служби та митних органів при переданні майна, конфіскованого за рішеннями судів, та розпорядженні ним, затвердженим наказом Міністерства юстиції України, Державної митної служби України від 12 жовтня 2009 року №1833/5/943, зареєстрованим в Мінюсті України 23.10.2009 року за №978/16994.

Даний Порядок розроблено відповідно до Митного кодексу України, Закону України «Про виконавче провадження» з метою врегулювання механізму передачі вилученого митними органами та конфіскованого за судовими рішеннями майна органам державної виконавчої служби. Дія цього Порядку поширюється на майно, в тому числі транспортні засоби, вилучене митними органами і конфісковане на підставі судових рішень, а також на майно з обмеженим терміном зберігання, що потребує невідкладного розпорядження. Облік, попередня оцінка, а також відповідальність за зберігання конфіскованого за рішеннями судів майна до моменту його вилучення державним виконавцем або передачі торговельній організації покладаються на митні органи та здійснюються відповідно до Порядку обліку, зберігання, оцінки вилученого митними органами майна, щодо якого винесено рішення суду про конфіскацію, передачі його органам державної виконавчої служби і розпорядження ним, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 26.12.2001 року №1724 (зі змінами).

З метою забезпечення розпорядження конфіскованим майном у разі неможливості його реалізації начальниками відділів державної виконавчої служби, які здійснюють виконання рішень про конфіскацію майна, вилученого митними органами, утворюються комісії у складі представників митного органу, органу державної податкової служби, фінансового органу та органу державної виконавчої служби, передбачені Порядком розпорядження майном, конфіскованим за рішенням суду і переданим органам державної виконавчої служби, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11.07.2002 року №985 (зі змінами).

Розпорядження вилученими митними органами і конфіскованими за рішеннями судів лікарськими та медичними препаратами, наркотичними засобами, психотропними речовинами, прекурсорами шляхом передачі їх для знищення чи утилізації, а також зброєю та боєприпасами шляхом передачі органам МВС, а також іншим майном (за винятком валютних цінностей, дорогоцінних металів і дорогоцінного каміння, дорогоцінного каміння органогенного утворення та напівдорогоцінного каміння, а також культурних цінностей) здійснюється митними органами на підставі відповідного доручення державного виконавця.

У разі реалізації, знищення, утилізації, переробки або безоплатного передання конфіскованого майна державний виконавець виносить відповідну постанову про закінчення виконавчого провадження на підставі пункту 8 частини першої статті 49 Закону України «Про виконавче провадження», копію якої додатково направляє до митного органу.

Керуючись ст. 304 КУпАП, ст. ст. 22-23 ЗУ «Про виконавче провадження», -

ПОСТАНОВИВ:

Заяву Південної митниці Міндоходів про поновлення строку для предявлення виконавчого документу до виконання задовольнити.

Поновити строк для предявлення постанови Малиновського районного суду міста Одеси від 12 грудня 2012 року за протоколом про порушення митних правил №1725/50000/12 від 06.12.2012 року, складеного відносно гр. ОСОБА_1, до виконання.

Строк предявлення постанови до виконання три місяці.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя