справа №732/124/14
провадження № 3/732/73/14
ПОСТАНОВА

24 лютого 2014 року суддя Городнянського районного суду Чернігівської області Карпинська Н.М., при секретарі Марченко Т.А., за участю особи, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Городня справу про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП, що надішла із Городнянського РВ УМВС України відносно

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, мешканця ІНФОРМАЦІЯ_2, 1-й провулок Радянський, 4, не працюючого,-

ВСТАНОВИВ:

Згідно протоколу серії АБ2 № 707155 від 14.01.2014 року ОСОБА_1 в м. Городня по вул. 1 Травня керував мопедом марки Мустанг без реєстраційного номерного знаку у стані алкогольного спяніння, чим порушив вимоги п. 2.9 „а Правил дорожнього руху України.

У судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину у вчиненні інкримінованого правопорушення не визнав, вказав, що мопед був несправний, він мопедом не керував, а котив його додому. У такий же спосіб відкотили мопед, коли забирали його із штрафмайданчику. В інший спосіб переміщувати мопед не було змоги, оскільки як 14.01.2014 року (дата складення протоколу), так і 15.01.2014 року (дата повернення мопеда із штрафмайданчику) двигун мопеда був в неробочому стані.

Як вбачається із змісту п.1.2 Інструкції про виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння та перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України та МОЗ України № 400/666 від 09.09.2009 року (далі інструкція), огляду підлягають водії щодо яких в уповноваженої особи Державтоінспекції є підстави вважати, що вони перебувають у стані спяніння згідно з ознаками, визначеними у п.1.3 названої Інструкції: запах алкоголю, порушення координації рухів, порушення мови, виражене тремтіння пальців рук, різка зміна забарвлення шкірного покрову обличчя, поведінка, що не відповідає обстановці.

За матеріалами справи встановлено, що висновок № 6 від 14 січня 2014 року (а.с.6) був складений в лікарні, Згідно результатів огляду ОСОБА_1 перебував в стані спяніння. Після огляду був складений протокол про адміністративне правопорушення у присутності двох свідків, які засвідчили факт відмови ОСОБА_1 підписати протокол.

ОСОБА_2 та ОСОБА_3, які інспектором ДАІ у протоколі вказані як свідки вчиненого правопорушення, у судовому засіданні дали наступні показання.

Свідок ОСОБА_2 (лікар) вказала, що інспектор ДАІ доставив ОСОБА_1 в лікарню на освідування. Після проведення аналізу на алкоголь, виявлено у освідуваного у крові наявність незначного вмісту алкоголю, про що складено відповідний висновок, долучений до матеріалів справи. ОСОБА_1 поводився врівноважено. Коли йому запропонували отримати протокол та поставити в ньому свій підпис, ОСОБА_1 відмовився, пояснюючи тим, що не згоден із інкримінованим правопорушенням, оскільки мопедом він не керував, а котив його від товариша додому.

Вказані свідчення узгоджуються із показаннями ОСОБА_3 (медичної сестри), яка підтвердила, що своїм підписом у протоколі засвідчила відмову ОСОБА_1 поставити підпис у протоколі про адміністративне правопорушення. З її показань випливає, що 14.01.2014 року ОСОБА_1 поянював присутнім про те, що адміністративного правопорушення він не вчиняв, несправний мопед котив від товариша додому.

Таким чином, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 фактично не являються свідками вчиненого правопорушення, своїми підписами засвідчили тільки факт відмови особи відносно якої складено протокол, поставити свій підпис у протоколі.

У той же час протокол про адміністративне правопорушення серії АБ2 № 707155 від 14.01.2014 року є лише одим із джерел доказів. На підтвердження його правомірності спрямовані і показання свідка ОСОБА_4 Однак, за наявності інших прямих доказів, зібраних субєктом владних повноважень, суд невправі брати їх в основу для притягнення особи до відповідальності.

Суд аналізує і оцінює докази як кожен окремо, так і в сукупності та взаємозвязку, єдності і протиріччі. Така оцінка спрямована на встановлення достовірності доказів та відсутності обставин, які їх спростовують.

Зважаючи на те, що незаінтересовані у справі особи: ОСОБА_2 та ОСОБА_3 засвідчили, що вже безпосередньо після зустрічі з інспектором ДАІ ОСОБА_1 розповідав їм, що мопедом він не керував, суд вважає ці його пояснення такими, що відповідають фактичним подіям. Оскільки пояснення ОСОБА_1 є послідовними, вони не можуть розцінюватись як такі, що виникли в суді під відчуттям загрози адмінстративної відповідальності як спроба ухилення від неї.

При цьому суд враховує, що свідок ОСОБА_5 у судовому засіданні засвідчив, що особисто бачив як ОСОБА_1 котив мопед і його зупинили люди у службовій формі, з ними він пішов в напрямку лікарні.

Разом з тим, відповідальність за ч.1 ст. 130 КУпАП настає за керування транспортними засобами в стані алкогольного сп'яніння, а так само за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп'яніння.

У відповідності до Постанови Пленуму Верховного суду України № 14 23.12.2005 „Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті (Із змінами, внесеними згідно з Постановою Верховного Суду

N 18 ( v0018700-08 ) від 19.12.2008) керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв. Для притягнення до відповідальності за ст. 130 КпАП ( 80731-10 ) не має значення, протягом якого часу особа, яка перебуває у стані сп'яніння чи під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, керувала транспортним засобом. Правопорушення вважають закінченим з того моменту, коли він почав рухатись.

Дослідивши всі заявлені у справі докази, суд приходить до висновку, що в даному випадку не доведено, що ОСОБА_1 на момент його зупинки співробітниками ДАІ розпочав рух шляхом запуску двигуна мопеда. Згідно наведених ознак, про які співробітник міліції зазначає у протоколі, він зобовязаний був запросити на місці зупинки ОСОБА_6 двох понятих, які б засвідчили, що ОСОБА_6 керував мопедом, а не котив його. Безпосереднє направлення до лікувального закладу та огляд на стан спяніння можливий лише у випадку доведеності, що особа на момент зупинки здійснювала функції водія або інструктора і перебуває в стані алкогольного спяніння.

Відповідно ст.ст. 251, 252 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами. При цьому орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

На підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності складу адміністративного правопорушення.

Керуючись п. 1 ст. 247, 283, 284 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП відносно ОСОБА_1 закрити за відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником або прокурором протягом десяти днів з дня винесення постанови до апеляційного суду Чернігівської області через Городнянський райсуд Чернігівської області шляхом подачі апеляційної скарги.

Суддя Карпинська Н.М.