Справа № 490/4385/14-п 17.09.2014 17.09.2014 17.09.2014
Номер провадження: 33/784/224/14
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 33/784/224/14 Головуючий суду І інстанції
Категорія: ст. 130 ч.1 КУпАП Дірко І.І.
Доповідач апеляційного суду
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 вересня 2014 року м. Миколаїв

Апеляційний суд Миколаївської області у складі:

головуючого судді: Хоміка І.М.

при секретарі судового засідання: Параконному О.О.

особи, яка притягнута до

адміністративної відповідальності: ОСОБА_3

розглянув справу за апеляцією ОСОБА_3 на постанову судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 14.05.2014 року, якою:

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця Полтавської області, громадянина України, працюючого на посаді провідного фахівця в Державній фіто санітарній інспекції, проживаючого у АДРЕСА_1,

притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП з накладенням адміністративного стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами строком на два роки.

Постановою суду ОСОБА_3 визнано винним в тому, що 08.03.2014 року о 10:45 він керував транспортним засобом марки «Chevrolet» д.н. НОМЕР_1, рухаючись по вул. Велика Морська, в районі будинку №87 в м. Миколаєві, в ознаками наркотичного сп'яніння. В порушення вимоги п. 2.5 «а» Правил дорожнього руху України ОСОБА_3 в присутності двох свідків, відмовився від проходження відповідно до встановленого законом порядку медичного огляду для встановлення стану сп'яніння.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3, просить скасувати постанову суду, а провадження по справі закрити, посилаючись на те, що висновки суду не відповідають дійсності, оскільки інспектором ДАІ ОСОБА_3 відмовлено в медичному огляді з використанням спеціальних медичних заходів на місці події, однак цього ж дня, 08.03.2014 року о 13:05 пройшов огляд в Миколаївському обласному наркологічному диспансері та надано довідку, з якої вбачається, що ознаки наркотичного сп'яніння відсутні. Таким чином, постанова суду є необгрунтовною та підлягає скасуванню із закриттям провадження у справі.

Разом з апеляційною скаргою ОСОБА_3 подає клопотання про поновлення строку на оскарження, в якому просить поновити строк, стверджує, що пропустив його у зв'язку з відсутністю його в суді першої інстанції під час постановлення рішення, а з постановою суду ознайомився лише 26.08.2014 року, коли отримав копію.

Що стосується поновлення строку на апеляційне оскарження постанови суду, то вважаю, що клопотання апелянта про поновлення строку підлягає задоволенню з наступних підстав.

В клопотанні ОСОБА_3 звертає увагу на те, що його не було повідомлено про розгляд справи, жодних повідомлень на домашню адресу не надходило. Про те, що ОСОБА_3 притягнуто до адміністративної відповідальності та накладено адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами на два роки, дізнався лише 27.08.2014 року, про що свідчить заява ОСОБА_3 від 27.08.2014 року (а.с.12). Згідно постанови суду, ОСОБА_3 не приймав участі при розгляді матеріалу, що підтверджує його доводи про те, що він не знав про час та місце розгляду справи та про винесену постанову.

За таких обставин, вважаю можливим поновити строк на оскарження вищезазначеної постанови суду.

Що стосується оскарження постанови суду по суті, то вивчивши матеріали справи та дослідивши доводи апеляційної скарги, вважаю, що вона підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Висновок суду про винність ОСОБА_3 у вчиненні адміністративного правопорушення за обставин, викладених у постанові суду, ґрунтується на доказах, досліджених і належним чином оцінених судом. Його вина у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП., є доведеною, що підтверджується відмовю правопорушника від проходження медичного огляду в присутності свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5 (а.с.2-3), якими надано пояснення, що ОСОБА_3 відмовився проїхати до медичної установи для проходження медичного огляду на стан наркотичного сп'яніння, що також утворює склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Що стосується адміністративного стягнення, яке накладене на правопорушника, то воно не відповідає вимогам ст. 33 КУпАП, оскільки суд поверхнево дослідив дані про особу правопорушника, залишив поза увагою питання про наявність пом'якшуючих відповідальність обставин, не навів у постанові мотивів застосування стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами, яке є найсуворішим із стягнень, передбачених ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Отже, за наявності альтернативного стягнення суд, в порушення вимог ст.280 КУпАП призначив найбільш суворе покарання, хоча відомостей, що обтяжують вину правопорушника в матеріалах справи не виявлено. Навпаки, суд не врахував, що ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності притягується вперше, керування транспортним засобом пов'язане з роботою та є джерелом доходу.

Враховуючи такі обставини, як притягнення до адміністративної відповідальності за грубе порушення Правил дорожнього руху вперше, з урахуванням характеру вчиненого правопорушення, особи правопорушника та у межах, установлених санкцією статті, вважаю можливим змінити накладене на ОСОБА_3 стягнення з його пом'якшенням.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити частково.

Постанову Центрального районного суду м. Миколаєва від 14.05.2014 року про притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП України в частині накладеного стягнення змінити, наклавши на нього стягнення у вигляді штрафу в розмірі 3 400 (три тисячі чотириста) гривень в дохід держави.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточна й оскарженню не підлягає.

Суддя апеляційного суду

Миколаївської області І.М. Хомік