Справа № 675/2804/14-п
Провадження № 3/675/728/2014
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 грудня 2014 року м. Ізяслав

Суддя Ізяславського районного суду Хмельницької області Пашкевич Р.В., розглянувши адмінматеріали, що надійшли з Ізяславського ВДАІ УМВС України в Хмельницькій області, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, жителя ІНФОРМАЦІЯ_2, працюючого поваром у Торговому центрі «Блокбастер» м. Київ вул. Московський проспект, 34 «в»,

за ст. 130 ч. 1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

в с т а н о в и в :

У протоколі про адміністративне правопорушення від 06.10.2014 року серії АБ2 № 988378 зазначено, що ОСОБА_1 06 жовтня 2014 року о 04 год. 45 хв. керував автомобілем НОМЕР_1., в м. Київ по вул. Борщагівська 173/187 з ознаками алкогольного спяніння (запах алкоголю з порожнини рота), від проходження медичного огляду на стан спяніння у вставленому законом порядку відмовився в присутності двох свідків, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху і вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

ОСОБА_1 у судовому засіданні вину не визнав та пояснив, що зупинивши його за вказаною у протоколі адресою, працівники ДАІ спочатку звинуватили його в тому, що його документи підроблені. Однак, в подальшому почали звинувачувати його в тому, що він перебуває у стані алкогольного спяніння, після чого, він двічі продув трубку, але результат його працівники міліції не показали, та пішли у службовий автомобіль складати протокол. З протоколом та його правами не ознайомили, не дали йому окремого аркуша для написання пояснень та відмовилися зазначити у протоколі у якості свідка особи, яка їхала у його автомобілі, а саме ОСОБА_2 Порадившись там між собою та з свідками, яких вони викликали по телефону, працівники міліції у своєму автомобілі склали протокол, із змістом якого його не ознайомили і копію якого йому не вручили, та поїхали у невідомому напрямку, при цьому його автомобіль на штраф майданчик не забрали. Також зазначив, що працівники ДАІ документи на повірку приладу у який він дихав не надали, а протокол він отримав лише наступного дня у відділенні міліції, куди сам приїхав щоб його отримати та знати в чому його обвинувачують.

Вислухавши пояснення ОСОБА_1, свідка ОСОБА_2, дослідивши матеріали справи суд прийшов до наступного.

За змістом ч. 1 ст. 130 КУпАП до адміністративної відповідальності може бути притягнуто особу тоді, коли вона відмовилася від проходження огляду на стан алкогольного спяніння лише у встановленому чинним законодавством порядку.

Порядок такого огляду визначений ст. 266 КУпАП, постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року №1103 про затвердження Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду (далі - Порядок) та Інструкцією про виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС України та МОЗ України від 9 вересня 2009 року №400/666 і зареєстрованої в МЮ України 06.10.2009 р. за №931/16947 (далі-Інструкція).

Відповідно до цих нормативних актів оглядові підлягають лише водії транспортних засобів, щодо яких в уповноваженої особи Державтоінспекції є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного чи іншого сп'яніння, згідно з ознаками такого стану, установленими МОЗ і МВС. (Тобто ознаки, які не установлені МОЗ і МВС, не можуть бути підставами вважати, що особа перебуває в стані сп'яніння). Сам огляд водія проводиться безпосередньо працівником міліції на місці зупинки транспортного засобу у присутності двох свідків з використанням спеціальних технічних засобів. Результати огляду, проведеного уповноваженою особою Державтоінспекції, зазначаються у протоколі про адміністративне правопорушення (ч.ч. 1 і 2 ст. 266 КУпАП, пункти 2-5 Порядку).

І лише у разі незгоди водія на проведення такого огляду працівником міліції з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров'я, але не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення відповідних підстав. Перелік закладів охорони здоров'я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров'я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється (ч. 3 ст. 266 КУпАП, пункти 6-7 Порядку).

Огляд же особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог статті 266 КУпАП, вважається недійсним (ч. 5 цієї статті).

Проте, як видно з матеріалів справи, зазначені вимоги закону при складанні протоколу дотримані не були.

Відомості про те, що працівник ДАІ ОСОБА_3, який нібито пропонував ОСОБА_1 добровільно пройти медичний огляд, мав намір використовувати спеціальний технічний засіб „DRAGER Alkotest - 6810", дозволений до застосування МОЗ та уповноваженою особою Державтоінспекції МВС на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом не встановлено.

Пункт 1.7 Інструкції передбачає, що „У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан с`яніння на місці зупинки транспорного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного уповноваженою особою Державтоінспекції МВС, огляд на стан сп`яніння проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на проведення такого огляду відповідно до статті 266 КУпАП.

Відповідно до п. 2.5 перед проведенням огляду на стан сп`яніння уповноважена особа Державтоінспекції МВС інформує особу, яка підлягає огляду на стан сп`яніння, про порядок застосування спеціального технічного засобу та на її вимогу надає свідоцтво про державну реєстрацію та свідоцтво про його повірку.

Згідно п. 2.6 огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу проводиться в присутності двох свідків.

В п. 5.4 Інструкції № 77 вказується, що: „У разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я, посадова особа Державтоінспекції МВС в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду".

В той же час, в протоколі АБ2 № 988378 від 06.10.2014 року, не вказано в чому саме полягали дії водія ОСОБА_1, які б свідчили про його ухилення як від проведення огляду працівником ДАІ, так і від проходження медичного огляду в закладі охорони здоров`я.

В п. 2.9 зазначено, що з метою забезпечення достовірності результатів огляду водіїв транспортних засобів, які мають бути оглянуті в закладах охорони здоров`я, уповноважена особа Державтоінспекції МВС забезпечує доставку цих осіб до найближчого закладу охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення.

Направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, форма якого передбачена в додатку до Інструкції „Про виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції", працівником ДАІ, не виписувалось і не видавалось. В заклад охорони здоров`я з метою проведення медичного огляду на стан сп`яніння ОСОБА_1, не доставлявся.

Крім того, інспектором не виконано вимоги ст.ст. 260, 261 та ст. 265-2 КУпАП, згідно якої „У разі наявності підстав вважати, що водієм вчинено порушення передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, працівник ДАІ тимчасово затримує транспортний засіб шляхом блокування або доставляє його для зберігання на спеціальний майданчик чи стоянку".

Транспортний засіб - автомобіль НОМЕР_2, яким керував ОСОБА_1 не відбирався. Більш того, після залишення працівниками ДАІ „місця події", він продовжив рух.

Допитаний під час розгляду справи свідок ОСОБА_2, який на момент зупинки автомобіля ОСОБА_1 знаходився на передньому місці пасажира, суду показав, що на момент зупинки автомобіля інспектор ДАІ вказував, що документи на автомобіль були підроблені. Після чого, як вказане не підтвердилося, інспектор запропонував ОСОБА_1 пройти тест на алкоголь на місці на що останній погодився та продувши трубку, вона нічого не показала. В подальшому продувши трубку другий раз, інспектор ДАІ результат його не показав, викликавши по мобільному телефоні двох осіб, які поставили підписи у протоколі та поїхали в невідомому напрямку. На вимогу ОСОБА_1 надати протокол для дачі відповідних пояснень у ньому, інспектор ДАІ категорично відмовив. Також інспектором не було предявлено відповідного свідоцтва на повірку вказаного приладу, хоча ОСОБА_1 його вимагав. Автомобіль у ОСОБА_1 працівниками ДАІ не вилучався.

Більше того, відповідно до ч. 2 ст. 254 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається у двох екземплярах, один з яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Однак така розписка у справі відсутня, запису в протоколі про вручення його копії ОСОБА_1 немає, а сам ОСОБА_1 факт вручення йому копії протоколу заперечив.

Наведене свідчить про те, що працівники ДАІ при порушенні щодо ОСОБА_1 провадження у справі про адміністративне правопорушення діяли не у відповідності до своїх повноважень та способу, що передбачені чинним законодавством.

За таких обставин в сукупності відомості у протоколі про адміністративне правопорушення, зокрема про те, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом з ознаками алкогольного сп'яніння і відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп'яніння, не можуть бути визнані достовірними, а сам протокол як доказ викликає сумніви у його допустимості.

Слід також зауважити, що ОСОБА_1 у своїх письмових запереченнях та у судовому засіданні вимагав виклику в судове засідання свідків вказаних у протоколі та інспектора ДАІ, однак останні у судове засідання не зявилися. Судові повістки про виклик в судові засіданні свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5 повернулися до суду за закінченням встановленого строку зберігання, а зобовязання суду щодо забезпечення їх явки в судові засідання на 11 та 29 грудня 2014 року Соломянським ВДАІ залишились без виконання.

Таким чином не вірити зазначеним поясненням ОСОБА_1 та свідка ОСОБА_2 щодо фактичних обставин справи підстав немає, оскільки вони в подробицях співпадають між собою.

В основу обвинувачення ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення покладено доказ, який не відповідає вимогам закону, а тому не може бути підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності. Отже, вину ОСОБА_1 матеріалами справи та зібраними по справі доказами вважаю не доведеною.

Відповідно до ст. 62 Конституції України особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Ніхто не зобов'язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. У разі скасування вироку суду як неправосудного держава відшкодовує матеріальну і моральну шкоду, завдану безпідставним засудженням.

Виходячи зі змісту ст. 8 Основного Закону України щодо визначення і дії в Україні верховенства права, положення ст. 62 цього Закону поширюються і на обвинувачення особи у вчиненні адміністративного правопорушення.

В п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 6 листопада 1996 року «Про застосування Конституції при здійсненні правосуддя» зазначається, «що судові рішення мають грунтуватись на Конституції, а також чинному законодавстві, яке не суперечить їй».

На підставі вищевикладеного та враховуючи те, що докази, які покладені в основу обвинувачення у протоколі про адміністративне правопорушення не знайшли свого підтвердження в ході розгляду справи, а навпаки були спростовані показами свідка ОСОБА_2, приходжу до висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбачений ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Керуючись ст. ст. 130 ч. 1, 247 п. 1, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

п о с т а н о в и в :

Провадження у справі про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП щодо ОСОБА_1 закрити за відсутності складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до апеляційного суду Хмельницької області протягом 10 днів з дня винесення постанови.

Суддя : /підпис/ ОСОБА_6

Вірно: суддя Р.В. Пашкевич