ПОСТАНОВА
13 червня 2014 року м. Мукачево Справа № 303/3787/14-п
3/303/751/14
Суддя Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області Куропятник О.М., розглянувши матеріали, що надійшли з Мукачівського МВ (з обслуговування м.Мукачево та Мукачівського району) УМВС України в Закарпатській області щодо притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_1, мешканця ІНФОРМАЦІЯ_2, зареєстрованого ІНФОРМАЦІЯ_3, громадянина України, українця, не працюючого),

за частиною першою ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення,
ОСОБА_1, 08.06.2014 року о 17 год. 00 хв. по місцю свого проживання в ІНФОРМАЦІЯ_4, вчинив сварку із донькою своєї співмешканки ОСОБА_2, під час якої ображав її нецензурними словами та виганяв її із будинку, внаслідок чого завдав шкоду психічному здоров»ю ОСОБА_2.
Своїми діями ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене частиною першою ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення.
В суді правопорушник ОСОБА_1, свою вину у вчинені зафіксованого у протоколі порушенні визнав повністю, у вчиненому щиро розкаявся та просив не піддавати його суворому адміністративному стягненню.
Крім того, вина ОСОБА_1 підтверджується також даними протоколу від 12.06.2014 ЗА №011122, рапортом від 12.06.2014 року, поясненнями від 08.06.2014 року та 09.06.2014 року.
Поряд з цим, суд виходить з того, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності (ст. 245 Кодексу України про адміністративні правопорушення).
Згідно з частиною першою ст. 9 Кодексу України про адміністративні правопорушення адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
У відповідності з приписами частини другої ст. 33 Кодексу України про адміністративні правопорушення при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність.
В п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 01.11.96 №9 «Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя» вказано наступне: «оскільки Конституція України, як зазначено в її ст. 8, має найвищу юридичну силу, а її норми є нормами прямої дії, суди при розгляді конкретних справ мають оцінювати зміст будь-якого закону чи іншого нормативно-правового акта з точки зору його відповідності Конституції і в усіх необхідних випадках застосовувати Конституцію як акт прямої дії. Судові рішення мають ґрунтуватись на Конституції, а також на чинному законодавстві, яке не суперечить їй.
Відповідно до ст. 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Конституційні права та свободи людини і громадянина є безпосередньо діючими. Вони визначають цілі і зміст законів та інших нормативно-правових актів, зміст і спрямованість діяльності органів законодавчої та виконавчої влади, органів місцевого самоврядування і забезпечуються захистом правосуддя.
Згідно з частиною другою статті 61 Конституції України юридична відповідальність особи має індивідуальний характер. Необхідність індивідуалізації адміністративної відповідальності передбачена частиною другою статті 33 Кодексу Кодексу України про адміністративні правопорушення, якою визначено, що при накладенні стягнення враховується характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність. У Кодексі конкретизовано й інші конституційні принципи, зокрема принцип рівності громадян перед законом (стаття 248).
Приймаючи до уваги вищевказані фактичні обставини справи на предмет їх відповідності зазначеним судом положенням Основного Закону України та Кодексу України про адміністративні правопорушення суд приходить до висновку про необхідність звільнення ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності, обмежитись усним зауваженням, оскільки таке порушення не потягло за собою істотної шкоди в контексті з правовими приписами ст. 9 Кодексу України про адміністративні правопорушення.
З урахуванням вищенаведеного та зважаючи на малозначність вчиненого адміністративного правопорушення, суд вважає за можливе звільнити порушника від адміністративної відповідальності, обмежившись усним зауваженням.
Керуючись ст.ст. 283-285 Кодексу України про адміністративні правопорушення,
ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, звільнити від адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення (протокол від 12.06.2014 ЗА №011122), передбаченого частиною першою ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення в зв'язку з малозначністю та оголосити йому усне зауваження.
Провадження по адміністративній справі відносно ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення - закрити.
Постанова може бути оскаржена до апеляційного суду Закарпатської області протягом десяти днів з дня її винесення через Мукачівський міськрайонний суд Закарпатської області.

Суддя Куропятник О.М.