Справа № 732/369/14
Провадження № 3/732/173/14
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"11" березня 2014 р. м. Городня

Суддя Городнянського районного суду Чернігівської області Березовський О.Д., при секретарі Береза Є.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Городня справу, що надійшла з Городнянського РВ УМВС України в Чернігівській області, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, українця, громадянина України, одруженого, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, працюючого оперуповноваженим ДСБЕЗ ЛП на станції Хоробичі ЛВ на ст. Щорс, ЛВ на ст. Конотоп УМВС України на ПЗЗ, проживаючого за адресою : ІНФОРМАЦІЯ_2,

за ст. 130 ч. 1 КпАП України,-

В С Т А Н О В И В :

Інспектором ВДАІ Городнянського РВ УМВС України в Чернігівській області старшим лейтенантом міліції ОСОБА_2 відносно ОСОБА_1 було складено протокол про адміністративне правопорушення серії АА2 № 956676 від 14.02.2014 року. Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення встановлено, що 14.02.2014 року, о 17 годині 47 хвилин, в м. Городня Чернігівської області по вул. Чорноуса Загарія Ігор Васильович керував автомобілем НОМЕР_1, з явними ознаками алкогольного спяніння, а саме різкий запах алкоголю з ротової порожнини, почервоніння обличчя, почервоніння очей, та від проходження медичного огляду в установленому законом порядку на стан алкогольного спяніння відмовився в присутності свідків, чим порушив Правила дорожнього руху, за що передбачена відповідальність згідно ст. 130 ч. 1 КпАП України

Правопорушник ОСОБА_1 в судовому засіданні винним себе у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КпАП України, не визнав, з протоколом про адміністративне правопорушення не згоден. Зазначив, що 14.02.2014 року, в другій половині дня, він погано себе почував через підвищення тиску, а тому попросив свого знайомого на імя ОСОБА_3, щоб той підійшов до магазину «Військторг» та повозив його по місту за кермом його автомобіля. Андрій сів за кермо його автомобіля і вони поїхали на заправочну станцію. В районі скверу «Пушки» їх зупинив працівник міліції. Вказав, що в цей момент за кермом знаходився ОСОБА_3, а він сидів на передньому пасажирському сидінні. Також в автомобілі знаходились ОСОБА_4 та ОСОБА_3. Після зупинки він сказав ОСОБА_3 залишатись за кермом, а він сам, як власник автомобіля, вийшов та спитав причину зупинки. Інші його знайомі також залишились сидіти в автомобілі. Інспектор ДАІ повідомив йому, що він знаходиться в стані алкогольного спяніння. Також інспектор ДАІ сказав йому, що він помінявся місцями з пасажиром. Зауважив, що ті перші свідки, яких зупиняли працівники ДАІ, відмовлялись підписувати протокол про адміністративне правопорушення, оскільки вони особисто не бачили як він відмовлявся їхати на освідування. Після цього працівники ДАІ склали протокол про адміністративне правопорушення відносно нього. Через деякий час працівники ДАІ зателефонували свідкам, які підїхали і підписали протокол та написали пояснення. Підтвердив той факт, що працівники ДАІ пропонували йому пройти медичний огляд в медичному закладі, але він відмовився, так як на момент зупинки не знаходився за кермом власного автомобіля та не бачив правових підстав для направлення його як пасажира на освідування. В присутності свідків він також сказав, що не керував автомобілем, а їхав в якості пассажира. Протокол про адміністративне правопорушення він не підписував та копію не отримував. Підтвердив, що ще до зупинки автомобіля він випив пляшку пива, але це нічого не значить, оскільки він не перебував за кермом, а їхав в автомобілі в якості пассажира. Щодо досліджених в судовому засіданні відеозаписів, які зробили працівники ДАІ, зауважив, що ці відеозаписи ніяким чином не спростовують його пояснень в частині того, що в момент зупинки він не керував автомобілем, а навпаки підтверджують той факт, що він неодноразово повідомляв працівникам ДАІ, що в момент зупинки він не перебував за кермом автомобіля, а тому і правових підстав у працівників ДАІ про проведення його освідування не було. Після складання протоколу він зателефонував своєму керівникові та повідомив про те, що трапилось. Пізніше його керівник приїхав та забрав його в м. Щорс, де він і був освідуваний лікарем та отримав висновок про те, що він тверезий.

Допитаний в судовому засіданні як свідок начальник лінійного пункту міліції ст. Хоробичі ЛВ на ст. Щорс, ЛВ на ст. Конотоп УМВС України на Південно-Західній залізниці ОСОБА_5 по суті правопорушення пояснив, що 14.02.2014 року він знаходився вдома. Після 18 години йому зателефонував ОСОБА_1 та повідомив, що відносно нього складено протокол про адміністративне правопорушення за ст. 130 КпАП України. Він вирішив приїхати в м. Городня та розібратись на місці. Приїхавши в м. Городня, він зустрівся з ОСОБА_1 в центрі міста. На той момент працівників ДАІ вже не було. ОСОБА_1 повідомив йому, що у нього забрали автомобіль. Стверджує, що ОСОБА_1 не перебував в стані алкогольного спяніння, але очі та обличчя у нього були червоними. Після цього він повідомив своє керівництво про інцидент, який трапився, та відвіз ОСОБА_1 в м. Щорс. По приїзду він виписав направлення на освідування та відвіз ОСОБА_6 в медичний заклад, де останнього було освідувано та встановлено, що він тверезий.

Допитаний в судовому засіданні як свідок ОСОБА_7 по суті правопорушення пояснив, що 14.02.2014 року, в другій половині дня, йому зателефонував ОСОБА_1 та запропонував зустрітись біля магазину «Військторг». Під час зустрічі ОСОБА_1 попросив його, щоб він повозив його та побув водієм за кермом його автомобіля. Він погодився, сів за кермо автомобіля, а ОСОБА_1 сів на переднє пасажирське сидіння. Разом з ними в автомобіль сіли ще двоє хлопців та разом вони поїхали на заправочну станцію, яка знаходиться на виїзді з м. Городня, в напрямку м. Чернігова. Біля 18 год. 30 хв. їх зупинили працівники ДАІ. ОСОБА_1 сказав йому залишатись в машині, а сам вийшов та направився в бік працівників ДАІ. Пізніше з автомобіля вийшов ОСОБА_4. Через деякий час він з ще одним хлопцем, який сидів на задньому сидінні, також вийшли з автомобіля. Після цього в машину ОСОБА_1 сів працівник ДАІ та поїхав на штрафний майданчик. Наполягає на тому, що саме він, а не ОСОБА_1, перебував за кермом автомобіля та керував автомобілем в момент їх зупинки працівниками ДАІ.

Допитаний в судовому засіданні як свідок інспектор патрульної служби ЛВ на ст. Щорс, ЛВ на ст. Конотоп УМВС України на Південно-Західній залізниці ОСОБА_4 по суті правопорушення пояснив, що 14.02.2014 року він зустрівся з ОСОБА_1, ОСОБА_7 та ОСОБА_3 біля магазину «Військторг». Після цього вони разом поїхали на автомобілі ОСОБА_1 на заправочну станцію. Вказав, що за кермом автомобіля сидів ОСОБА_7, а ОСОБА_1 знаходився на передньому пасажирському сидінні. Особисто він разом з ОСОБА_3 були на задньому пасажирському сидінні. Біля скверу «Пушки» їх зупинили працівники ДАІ. ОСОБА_1 сказав їм, щоб вони залишались в машині, а сам вийшов та направився в бік працівників ДАІ. Через деякий час він також вийшов з автомобіля. Він чув як працівники ДАІ казали ОСОБА_1, що той знаходиться в стані алкогольного спяніння і почали складати протокол про адміністративне правопорушення. Ті свідки, яких зупиняли працівники ДАІ, відмовлялись підписувати протокол, мотивуючи тим, що не бачили як керував автомобілем ОСОБА_1. Після чого працівники ДАІ телефоном викликали свідків, а ОСОБА_1 посадили до свого автомобіля. Про що саме вони розмовляли він не чув. Через деякий час працівник ДАІ сів до автомобіля ОСОБА_1 і кудись поїхав. Наполягає на тому, що в момент їх зупинки автомобілем керував ОСОБА_7, а ОСОБА_1 сидів на пасажирському сидінні.

Допитаний в судовому засіданні як свідок ОСОБА_3 по суті правопорушення пояснив, що 14.02.2014 року він разом з ОСОБА_1, ОСОБА_7 та ОСОБА_4 їхали на автомобілі ОСОБА_1 на заправочну станцію, яка знаходиться на виїзді з м. Городня в напрямку м. Чернігів. За кермом автомобіля знаходився ОСОБА_7, а ОСОБА_1 сидів поруч на пасажирському сидінні. Він разом з ОСОБА_4 сиділи на задньому пасажирському сидінні. Біля скверу «Пушки» їх зупинили працівники ДАІ. ОСОБА_1 сказав ОСОБА_7, щоб той залишався в автомобілі, а сам вийшов, щоб порозмовляти з працівниками ДАІ. Слідом за ним вийшов ОСОБА_4. Зазначив, що через деякий час він разом з ОСОБА_7 також вийшли з автомобіля. Натомість за кермо автомобіля ОСОБА_1 сів працівник ДАІ і кудись поїхав. Після цього вони з ОСОБА_7 пішли додому. Стверджує, що з початку руху і до моменту зупинки їх автомобіля за кермом перебував ОСОБА_7, який і керував автомобілем, а ОСОБА_1 сидів на пасажирському сидінні.

Допитаний в судовому засіданні як свідок інспектор ВДАІ Городнянського РВ УМВС України в Чернігівській області старший лейтенант міліції ОСОБА_2 по суті правопорушення пояснив, що 14.02.2014 року, близько 17 год. 30 хв., він разом з інспектором патрульної служби ОСОБА_8 здійснювали нагляд за дорожнім рухом в м. Городня. Зазначив, що вони їхали на службовому автомобілі з с. Політрудня в напрямку м. Городня. Знаходячись в м. Городня, йому зателефонував співробітник внутрішньої безпеки та повідомив, що робітник міліції керує автомобілем «ВАЗ-2104», червоного кольору, у якого не працює одна фара в режимі ближнього світла. Рухаючись по вул. Чорновуса в м. Городня, він побачив транспортний засіб у якого не горіло ближнє світло в однієї з фар. Він зупинив свій автомобіль на узбіччі. Після цього він сказав ОСОБА_8 щоб той зупинив вказаний вище автомобіль та перевірив документи у водія. ОСОБА_8 вийшов зі службового автомобіля, зупинив автомобіль ‹‹ВАЗ-2104››, та представившись перевірив документи у водія і повідомив останнього, що в його автомобілі не горить ближнє світло в однієї з фар. Перевіривши документи ОСОБА_8 передав їх йому. Після цього водій вийшов з автомобіля. Підійшовши ближче до водія, а це був ОСОБА_1, він відчув різкий запах алкоголю з ротової порожнини останнього. Тоді він запропонував ОСОБА_1 сісти в службовий автомобіль для складання протоколу про адміністративне правопорушення. Коли ОСОБА_1 знаходився в службовому автомобілі йому було запропоновано проїхати в медичний заклад для проходження медичного огляду для визначення стану алкогольного спяніння. Інспектор ПС ОСОБА_8 зупинив два автомобілі, та запропонував їх водіям бути присутніми в якості свідків. В присутності свідків ОСОБА_1 погоджувався їхати в лікарню. Але так як свідки поспішали, то вони поїхали. Після цього він зупинив інший автомобіль та запропонував водієві та пасажиру побути присутніми в якості свідків. В їх присутності ОСОБА_1 відмовився їхати в медичний заклад для визначення стану алкогольного спяніння. Зазначив, що в автомобілі ОСОБА_1 були також ОСОБА_4 та Баранов. Наполягає на тому, що саме ОСОБА_1 знаходився за кермом автомобіля «ВАЗ-2104». Повідомив, що автомобіль ОСОБА_1 було перевезено на штрафний майданчику, так як останній перебував в стані алкогольного спяніння і не міг їм керувати.

Допитаний в судовому засіданні як свідок інспектор патрульної служби Городнянського РВ УМВС України в Чернігівській області старший сержант міліції ОСОБА_9 по суті правопорушення пояснив, що 14.02.2014 року, біля 11 години ранку, він разом з інспектором ВДАІ ОСОБА_2 виїхали на роботу, та протягом дня відпрацьовувати села Городнянського району. Повертаючись в м. Городня, приблизно о 17 год. 30 хв., інспектору ВДАІ ОСОБА_2 зателефонував працівник внутрішньої безпеки та повідомив, що з центру міста Городня рухається автомобіль ‹‹ВАЗ-2104››, червоного кольору, у якого не горить світло в однієї з фар в режимі ближнього світла, за кермом якого знаходиться працівник міліції. Рухаючись в м. Городня по вул. Чорновуса, він побачив автомобіль у якого не горіла одна з фар. Після чого вони зупинились та він зупинив даний автомобіль. Підійшовши до водія вказаного автомобіля, він представився та запропонував надати документи. Зазначив, що разом з водієм, а це був ОСОБА_1, в автомобілі були також ОСОБА_4 і Баранов. Перевіривши документи, він передав їх ОСОБА_2. Вказав, що ОСОБА_1 не заперечував, що вживав алкогольні напої. Після цього ОСОБА_1 сів на пасажирське сидіння службового автомобіля ДАІ та предявив службове посвідчення. Слідом за цим він зупинив автомобілі та запропонував їх водіям бути присутніми в якості свідків. Останні погодились, але невдовзі поїхали, так як поспішали. Після цього ОСОБА_2 зупинив ще один автомобіль та запропонував водієві та пасажиру бути присутніми в якості свідків. В присутності свідків ОСОБА_1 відмовився їхати на освідування в медичний заклад. Зазначив, що ОСОБА_1 то погоджувався їхати в лікарню, то відмовлявся. Наполягає на тому, що саме ОСОБА_1 був за кермом автомобіля «ВАЗ-2104». Вказав, що протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 складав інспектор ВДАІ ОСОБА_2. Зауважив, що коли ОСОБА_1 перебував в автомобілі, то говорив, що він дійсно вживав спиртне та просив його відпустити. Потім він відігнав автомобіль ОСОБА_1 на штрафний майданчик.

Допитаний в судовому засіданні як свідок ОСОБА_10 по суті правопорушення пояснив, що ввечері 14.02.2014 року він разом з братом їхав на автомобілі «Опель Омега» на заправочну станцію. Рухаючись в м. Городня по вул. Чорновуса, їх зупинили працівники ДАІ та запропонували побути присутніми в якості свідків. Зазначив, що автомобіль ОСОБА_1 на той момент знаходився на узбіччі, а службовий автомобіль працівників ДАІ на протилежній стороні. Вказав, що коли вони вийшли з транспортного засобу, ОСОБА_1 вже знаходився в службовому автомобілі ДАІ. В його присутності працівник ДАІ пропонував ОСОБА_1 проїхати в медичний заклад, але той відмовився. Після цього працівник ДАІ склав протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1, який він прочитав та підписав. Зазначив, що його пояснення, яке знаходиться в матеріалах справи, писав інспектор ВДАІ ОСОБА_2, а він їх прочитав та підписав. Вказав, що ОСОБА_1 відмовлявся їхати в лікарню мотивуючи це тим, що він не керував автомобілем. Насправді він не знає хто був за кермом автомобіля ‹‹ВАЗ-2104››, в момент його руху та безпосередньо в момент зупинки.

Допитаний в судовому засіданні як свідок ОСОБА_11 по суті правопорушення дав аналогічні пояснення, що і свідок ОСОБА_10, та підтвердив, що в його присутності ОСОБА_1 відмовився від проходження у встановленому порядку огляду на стан алкогольного спяніння, але на даний час він не памятає чим саме мотивував свою відмову правопорушник. Припускає, що він не чув мотивів відмови ОСОБА_1 від освідування, оскільки в автомобілі працівників ДАІ сидів його брат ОСОБА_10, а він був біля автомобіля та всієї розмови між правопорушником та працівниками ДАІ не чув. Зауважив, що йому не відомо хто саме був за кермом автомобіля «ВАЗ-2104» в момент його руху та безпосередньо в момент зупинки, оскільки його в той момент там не було і він цього особисто не бачив.

Суд заслухавши пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, пояснення свідків, дослідивши матеріали справи, приходить до наступних висновків.

Частина 1 ст. 130 КпАП України передбачає адміністративну відповідальність водіїв за керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також за передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані алкогольного спяніння чи під впливом лікарських препаратів, а так само за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Таким чином, виходячи з положень ч. 1 ст. 130 КпАП України, до адміністративної відповідальності за цією статтею притягуються насамперед особи, які керували транспортними засобами в стані алкогольного спяніння, а так само особи, які керували транспортним засобом, та відмовились від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного спяніння.

Пунктом 2.5. «Правил дорожнього руху», затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001 року, передбачено, що водій повинен на вимогу працівника міліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного спяніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Згідно п. 1.7. Інструкції про виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС України та МОЗ України від 09.09.2009 року № 400/666, у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп'яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного уповноваженою особою Державтоінспекції МВС, огляд на стан сп'яніння проводиться в найближчому закладі охорони здоров'я, якому надано право на проведення такого огляду відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Згідно п. 8 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою КМУ від 17.12.2008 року № 1103, у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров'я уповноважена особа Державтоінспекції в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп'яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

З дослідженого в судовому засіданні протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що ОСОБА_1 притягується до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КпАП України саме за те, що він керував автомобілем з явними ознаками алкогольного спяніння та відмовився в присутності свідків від проходження у встановленому порядку медичного огляду на стан алкогольного спяніння.

Разом з тим, незважаючи на пояснення інспектора ВДАІ Городнянського РВ УМВС України в Чернігівській області старшого лейтенанта міліції ОСОБА_2 та інспектора патрульної служби Городнянського РВ УМВС України в Чернігівській області старшого сержанта міліції ОСОБА_9, які підтвердили обставини зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення, опитані в судовому засіданні як правопорушник ОСОБА_1, так і свідки ОСОБА_7, ОСОБА_4, ОСОБА_3, ОСОБА_5, цих обставин не підтвердили. Так, зазначені свідки стверджували, що під час рух та в момент зупинки автомобіля працівниками ДАІ автомобілем керував та за кермом перебував ОСОБА_7, а ОСОБА_1 в автомобілі знаходився в якості пасажира. Пояснення свідків узгоджуються з поясненнями правопорушника, які він надав в судовому засіданні. Натомість допитані в судовому засіданні в якості свідків ОСОБА_10 та ОСОБА_11 лише підтвердили, що в їх присутності ОСОБА_1 дійсно відмовлявся їхати на медичний огляд в лікувальний заклад. При цьому обидва цих свідків повідомили, що їм невідомо хто саме був за кермом автомобіля ‹‹ВАЗ-2104›› в момент його руху та безпосередньо в момент зупинки працівниками ДАІ, оскільки свідками цього вони не були. Разом з тим, свідок ОСОБА_10 в судовому засіданні підтвердив, що відмовляючись їхати на медичний огляд ОСОБА_1 свою позицію мотивував тим, що він не керував автомобілем. Вказане узгоджується з поясненнями самого ОСОБА_1, який стверджував, що неодноразово вказував працівнику ДАІ про те, що він не перебував за кермом та не керував автомобілем. Позиція ОСОБА_1 щодо відмови від проходження медичного огляду на стан алкогольного спяніння в даному випадку є вмотивованою, оскільки обовязок проходження на вимогу працівника міліції медичного огляд згідно Правил дорожнього рух та вищевказаних нормативних документів покладається саме на водія, а не на пасажира автомобіля. Натомість досліджені в судовому засіданні відеозаписи, надані працівником ДАІ ОСОБА_2 на підтвердження вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КпАП України, не містять даних, які б підтверджували той факт, що ОСОБА_1 керував автомобілем з явними ознаками алкогольного спяніння та саме він знаходився за кермо автомобіля в момент його зупинки працівниками міліції. Разом з тим, з відеозапису вбачається, що працівники міліції ігнорували неодноразові твердження ОСОБА_1 про те, що він не керував автомобілем, на спростування цих тверджень працівники ДАІ ніяких дій не вчинили та не зафіксували доказів, які б це спростовували.

При цьому суду не надано інших доказів, які б спростовували факти викладені в поясненнях правопорушника, свідків ОСОБА_7, ОСОБА_4, ОСОБА_3, ОСОБА_5, та підтверджували обставини викладені в протоколі про адміністративне правопорушення.

Таким чином, оцінивши досліджені в судовому засіданні докази, зясувавши всі обставини справи, суд приходить до висновку, що провадження в справі підлягає закриттю за відсутністю в діях ОСОБА_1 ознак складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч. 1 КпАП України, оскільки факт порушення з боку ОСОБА_1 п. 2.5. Правил дорожнього руху України не знайшов свого підтвердження в судовому засіданні.

На підставі викладеного, керуючись ст. 130 ч. 1, 221, 247 ч. 1 п. 1, 251-252, 268, 279-280, 283-285, 287, 294 КпАП України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Закрити провадження по справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 130 ч. 1 КпАП України за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Вилучене посвідчення водія серії АБ № 177704 повернути власнику ОСОБА_1.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником або прокурором протягом десяти днів з дня винесення постанови до апеляційного суду Чернігівської області через Городнянський районний суд Чернігівської області шляхом подачі апеляційної скарги або внесення подання прокурора.

Суддя О.Д.Березовський