Номер провадження № 33/785/122/14
Головуючий у першій інстанції Чванкін
Доповідач Олініченко В. В.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.02.2014 року м. Одеса

Суддя апеляційного суду Одеської області Олініченко В.В., розглянувши апеляцію ОСОБА_1 на постанову Київського районного суду м. Одеси від 16.12.2013 р. та матеріали справи про адміністративне правопорушення відносно нього,

В С Т А Н О В И В:

Постановою судді Київського районного суду м. Одеси від 16.12.2013 р.

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживаючий за адресою: АДРЕСА_1

притягнутий до адміністративної відповідальності за ст. 130 ч.1 КУпАП та на нього накладено стягнення у виді позбавлення права керування всіма видами транспортних засобів строком на один рік та шість місяців за те, що 05.11.2013 р. о 09 годині 30 хвилин він керував автомобілем Деу, д.н. НОМЕР_1, на 320 км а/д "Київ-Одеса" з явними ознаками алкогольного сп'яніння (запах алкоголю з ротової порожнини), огляд на стан сп'яніння проводився за допомогою приладу "Драгер", чим порушив вимоги п. 2.9 ПДР.

В апеляційній скарзі з клопотанням про поновлення строку на апеляційне оскарження ОСОБА_1 вказує на те, що у встановлені строки оскарження на його вимогу суд не видав копію постанови, рішення про накладення на нього найбільш суворого стягнення суд не мотивував та в судовому засіданні не надав йому можливість надати докази стосовно даних про його особу та просить поновити строк на апеляційне оскарження, постанову суду змінити як необґрунтовану в частині накладеного стягнення, накласти на нього більш м'яке стягнення.

Перевіривши матеріали адміністративної справи, заслухавши ОСОБА_1 який підтримав доводи та вимоги апеляції, а також пояснив, що він був присутній в суді, де йому тільки оголосили прийняте рішення про позбавлення права керування транспортними засобами, справу фактично не розглядали та не дали йому можливості представити свої доводи та необхідні документи, копію постанови у встановлений строк на оскарження йому не видали, не дивлячись на те, що він звернувся до суду з письмовою вимогою в цей же день та майже кожен день до 26.12.2013 р. з'ясовував чи можна отримати копію, стверджував, що раніше ніколи не притягувався до адміністративної відповідальності за порушення ПДР, в тому числі і за ст. 130 КУпАП, його професійна діяльність пов'язана з необхідністю управління транспортним засобом, на утриманні має батька - інваліда першої групи, а також виплачує кредити, які не зможе погасити при погіршенні матеріального становища, викликаного втратою роботи, характеризується позитивно, щиро кається в тому, що сталося, вважаю, що клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження та апеляція підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до відмітки на представленій ОСОБА_1 копії заяви до Київського райсуду про видачу копії постанови, вона надійшла в канцелярію 16.12.2013 р.. Проте даних в матеріалах справи про видачу заявнику копії в період строку на оскарження постанови - не має. Приймаючи до уваги викладене та наведені вище пояснення ОСОБА_1 про обставини видачі йому копії постанови, вважаю, що строк на подачу апеляційної скарги пропущено з поважних причин та він підлягає поновленню.

Як видно із постанови суду, винність ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення за ст. 130 ч.1 КУпАП підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення АА2 №155413 від 05.11.2013 р., який він підписав без зауважень та особисто вказав, що погоджується з протоколом, показами приладу "Драгер", який показав наявність алкоголю в кількості 0,24 проміле, поясненнями понятих ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про те, що в їх присутності ОСОБА_1 продув алкотестер, який показав вміст алкоголю 0,24 проміле, а також поясненнями самого ОСОБА_1 про те, що 04.11.2013 р. він був на весіллі та вживав алкоголь, але виспавшись, він почував себе тверезим, тому сів за кермо автомобілю.

При таких обставинах суд обґрунтовано притягнув ОСОБА_1 до відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Разом з тим приймаючи рішення про накладення на ОСОБА_1 найбільш суворого виду стягнення, передбаченого ст.130 ч.1 КУпАП, суд його не мотивував та не взяв до уваги як обставини скоєного правопорушення - а саме те, що кількість виявленого алкоголю була незначною, так і дані про особу правопорушника, який раніше ПДР не порушував, в скоєному щиро кається, керування транспортним засобом пов'язане з його професійною діяльність, виплачує кредити, на утри манні має батька-інваліда першої групи, який потребує сторонньої допомоги, в тому числі і перевезення на транспортному засобі. Вказані обставини підтверджуються: довідкою до Акта огляду СМЄК, серія 10 ФФФ № 150113; трудовою книжкою ОСОБА_1 АФ № 302898, відповідно до якої він працює в "ПриватБанку", де характеризується виключно позитивно, за місцем роботи виплачує кредит в розмірі 15000 грн.

Приймаючи до уваги викладене, керуючись вимогами ст. 33 КУпАП, відповідно до якої при накладенні стягнення суд має брати до уваги характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, вважаю що для досягнення мети адміністративного стягнення - виховання порушника в дусі поваги до правил співжиття а також запобігання вчинення нових правопорушень на ОСОБА_1 необхідно накласти більш м'яке стягнення, передбачене санкцією ст. 130 ч.1 КУпАП, а саме штраф, в зв'язку з чим постанову суду першої інстанції змінити.

Керуючись ст. 294 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляцію ОСОБА_1 з клопотанням про поновлення строку - задовольнити, поновити йому строк на апеляційне оскарження постанови Київського суду м. Одеси від 16.12.2013 р. стосовно нього, постанову Київського районного суду м. Одеси від 16.12.2013 р., якою ОСОБА_1 був притягнутий до відповідальності за ст. 130 ч.1 КУпАП з накладенням стягнення у виді позбавлення права керування всіма видами транспорту строком на один рік шість місяців - змінити, накласти на ОСОБА_1 стягнення у виді штрафу у розмірі 2600 грн.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя апеляційного суду

Одеської області В.В. Олініченко