Провадження № 3/263/978/2014
Справа № 263/5395/14-п
П О С Т А Н О В А

17 липня 2014 року суддя Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області ОСОБА_1, розглянувши матеріали адміністративної справи, які надійшли від ВДАІ Маріупольського МУ ГУМВС України в Донецькій області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН НОМЕР_1, громадянина України, не працює, проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, б. 69, кв. 44, за ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення, ОСОБА_2 16.06.2014 року о 00 год. 10 хв. в м. Маріуполі по пр. Карпова, в районі блокпосту, керував автомобілем Mazda cx-7, державний реєстраційний номер НОМЕР_2 з явними ознаками алкогольного спяніння, що підтверджується проходженням алкотесту від 16.06.2014 року, результат позитивний 2,04 проміле, чим порушив п. 2.9 а Правил Дорожнього руху України.

ОСОБА_2 у судовому засіданні пояснив, що вніч з 15 на 16 червня в 00 год.10 хв. їхав з м. Маріуполя в сел. Володарське, пересувався в автомобілі на передньому пасажирському сидінні. За кермом сидів його батько ОСОБА_3 Біля блок посту на Донецькій трасі автомобіль був зупинений військовослужбовцями, які не представилися та стали самі, самостійно, без жодних правових підстав обшукувати автомобіль. Він представився співробітником прокуратури та попросив не порушувати закони України, після чого вони вирішили, що він перебуває в алкогольному сп'янінні, хоча він не був за кермом та викликали співробітників ДАІ. Близько 01 год. 00 хв. приїхали співробітники ДАІ. Військові повідомили їм, що це він був за кермом та щоб вони складали адміністративний протокол стосовно нього. Працівники ДАІ його за кермом не бачили, безпосередньо вони автомобіль не зупиняли. Він просив пройти огляд у м. Маріуполі але йому відмовили тому він відмовився від підписування протоколу. Крім того пояснив, що свідками були не сторонні люди, а військові, та він вважає, що це необ'єктивно. Також додав, що він готовий заплатити штраф, щоб його не позбавляли права керування транспортними засобами, тому що весь час їздіть з Маріуполю в Донецьк, оскільки в Донецьку живе його родина, але він не був за кермом, за кермом знаходився його батько.

Свідок ОСОБА_4 пояснив, що протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 складався ним 16.06.2014 року. Через службу 102 надійшов дзвінок від військовослужбовців з блок посту, який знаходився по Донецькій автодорозі. Спільно з прапорщиком міліції ОСОБА_5 виїхали на блокпост, по прибуттю побачили автомобіль «Мазда сх7», ОСОБА_2 та військових, які стояли біля автомобіля. Військові пояснили, що ОСОБА_2 керував автомобілем у нетверезому стані, на його прохання він пред'явив документи, що перебували в бардачку автомобіля.

Понятими були військові, так як в пізню годину більше нікого не було на дорожній ділянці. Вони запропонували ОСОБА_2 пройти алкотест, який він продув на місці і був зафіксований результат 2.05 проміле. Був складений протокол по ч.1 ст. 130 КУпАП, від пояснень та підпису у протоколі ОСОБА_2 відмовився. Від управління автомобілем ОСОБА_2 був відсторонений та в їхній присутності зателефонував батькові, який приїхав на блок пост на іншому автомобілі марки «Мазда 3» через півгодини. Також в якості забезпечення доказів, що він правомірно склав адміністративний протокол, просив долучити диск з відеоматеріалом, який зафіксував, що саме ОСОБА_2 перебував за кермом автомобіля.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що в діях ОСОБА_2 міститься склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч.1 КУпАП, з огляду на наступне.

Так, судом були дослідженні письмові докази: протокол про адміністративне правопорушення серії АВ2 № 911614 від 16.06.2014 року, пояснення свідків, підтвердження про проходження алкотесту від 16.06.2014 року та диск з відеоматеріалами, на яких не зафіксований батько ОСОБА_2 та ОСОБА_2 не заявляв що він не був за кермом.

Зазначені в протоколі обставини узгоджуються з даними, викладеними в матеріалах справи, згідно яких ОСОБА_2 порушив п. 2.9 а Правил Дорожнього руху України та скоїв адміністративне правопорушення передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

При обранні міри адміністративного стягнення враховуються обставини та характер вчиненого правопорушення, ступень провини особи, яка притягається до адміністративної відповідальності і дані про його особу, вважаю за необхідне накласти на правопорушника адміністративне стягнення, яке буде достатнім та необхідним для запобігання вчинення ним у подальшому порушень правил дорожнього руху, у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами на строк 2 роки.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 33, 130 ч. 1, 283, 284 Кодексу України про адміністративне правопорушення, суддя,

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КпАП України, та призначити покарання у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами на строк 2 роки.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН НОМЕР_1, на користь держави (ОСОБА_6. УК/Жовтнев. р-н/22030001 (Жовтневий районний суд м. Маріуполя), код ЕДРПОУ 37989721, банк одержувача ГУ ДКСУ в Донецькій області, МФО 834016, рахунок 0052, код класифікації доходів бюджету 22030001) судовий збір у розмірі 36 (тридцять шість) гривень 54 копійок.

Постанова суду у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником або на неї може бути внесено протест прокурора протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга, протест прокурора подаються до відповідного апеляційного суду через місцевий суд, який виніс постанову.

Постанова може бути пред'явлена до виконання протягом трьох місяців із дня її винесення. При оскарженні або опротестуванні постанови про накладення адміністративного стягнення постанова підлягає виконанню після залишення скарги або протесту без задоволення.

Суддя Н.П. Кірякова