Справа № 456/890/14-п
Провадження № 3/456/306/2014
ПОСТАНОВА

іменем України

14 березня 2014 року Суддя Стрийського міськрайонного суду Львівської області Бучківська В. Л. , розглянувши справу про адміністративне правопорушення щодо

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, голова ліквідаційної комісії Моршинської міської ради, інвалід ІІІ групи, проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2

за ч.2 ст.130 КУпАП,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 17 лютого 2014 року о 00 год. 10 хв. по вул. І.Франка в м. Моршин Львівської області, повторно керував транспортним засобом «Хюндай Сантафе», д.н.з. НОМЕР_1, в стані алкогольного спяніння, чим порушив п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху.

В суді ОСОБА_1 вину у вчиненому правопорушенні визнав, щиро розкаявся, просить суд накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді адміністративного арешту, просить не позбавляти його права керування транспортними засобами. Повідомив суду, що випив в той день 200 грам вина і дійсно керував автомобілем в стані алкогольного спяніння на прохання свого товариша власника автомобіля ОСОБА_2

Дане правопорушення, крім визнання своєї вини ОСОБА_1 підтверджується: протоколом про адміністративне правопорушення серії АБ2 №321863 від 17.02.2014р. /а.с.2/; висновком щодо результатів огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції №62 від 17.02.2014 р., з якого вбачається, що ОСОБА_1 перебував в стані алкогольного спяніння /а.с.3/; поясненнями лікаря травматолога Стрийської ЦРЛ ОСОБА_3 від 17.02.2014р., згідно з якими гр. ОСОБА_1 на час освідування 17.02.2014 року перебував в стані алкогольного спяніння /а.с.5/; рапортом інспектора ВДАІ Стрийського МВ ГУ МВС України у Львівській області ОСОБА_4 від 17.02.2014р. /а.с.6/.

Обєктивна сторона правопорушення, передбаченого ч.2 ст.130 КУпАП, полягає у керуванні транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного або іншого спяніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного або іншого спяніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, вчинене повторно протягом року.

Під керуванням транспортним засобом слід розуміти виконання функції водія під час руху транспорту. Проступок вважається закінченим з того моменту, коли особа, яка перебувала у стані спяніння, надала руху транспортному засобу.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення ОСОБА_1, приходжу до висновку, що в його діях наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до ст. 33 КУпАП при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа правопорушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність.

Щодо особи правопорушника, то слід зазначити, що ОСОБА_1 на даний час не працює, є інвалідом ІІІ групи з дитинства у звязку з серцево-судинними захворюваннями, у власності жодного транспортного засобу немає, не одружений, на утримання дітей, які проживають з колишньою дружиною сплачує аліменти, на громадських засадах є головою ліквідаційної комісії Моршинської міської ради.

При призначенні стягнення суд враховує і той факт, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом повторно, і 04 березня 2014 року постановою судді Стрийського міськрайонного суду Львівської області Блащак Л.Й. був притягнутий до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, й на нього було накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 5 100 грн. /справа № 456/651/14-п, провадження № 3/456/248/2014/. Правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП ОСОБА_1 вчинив 02.02.2014 р., тобто за два тижні до вчинення правопорушення, яке розглядається.

Вирішуючи питання про вид стягнення, суд не бере до уваги прохання особи, що притягається до адміністративної відповідальності не позбавляти його права керування транспортними засобами, а призначити стягнення у виді арешту, оскільки стан здоровя ОСОБА_1 викликає сумнів у можливості тримання його в умовах ізоляції, та незважаючи на правові приписи ст.32 КУпАП, яка поширює свою дію лише на інвалідів І і ІІ групи, суд вважає, що адміністративний арешт в даному випадку, який може вплинути, в тому числі, і на стан здоровя ОСОБА_1 не виправдовує основної мети адміністративного стягнення, визначеної ст. 23 КУпАП виховного впливу та запобіганню вчинення ОСОБА_1 нових правопорушень і не є підставою для застосування найбільш суворого стягнення, передбаченою санкцією ч.2 ст.130 КУпАП.

Вирішуючи питання про вид стягнення, суд також враховує характер вчиненого правопорушення, яке становить підвищену загрозу заподіяння шкоди й посягає на громадську безпеку, особу правопорушника, який, незважаючи на вчинення аналогічного правопорушення, продовжує протиправну поведінку, одночасно суддя враховує, що ОСОБА_1 є інвалідом ІІІ групи і в судовому засіданні повідомив про погане самопочуття, а тому вважає за необхідне, накласти на ОСОБА_1 стягнення в межах санкції статті, за якою кваліфікується правопорушення, у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами строком на два роки, без оплатного вилучення транспортного засобу, оскільки власником такого є інша особа.

Керуючись ст.ст. 23,283, 284 КУпАП,

п о с т а н о в и в :

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.2 ст.130 КУпАП, й накласти на нього стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами строком на 2 /два/ роки без оплатного вилучення транспортного засобу.

Стягнути з ОСОБА_1 в користь держави 36 /тридцять шість/ грн. 54 коп. судового збору.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Львівської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Cуддя ОСОБА_5