АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Справа № 638/8671/14-п Суддя 1 інстанції: Омельченко К.О.
Провадження: 33/790/464/14
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 серпня 2014 року м. Харків

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Харківської області Яковлева В.С., за участю притягнутого до адміністративної відповідальності - ОСОБА_2, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на постанову Дзержинського районного суду м. Харкова від 21 липня 2014 року,-

В С Т А Н О В И В:

Постановою Дзержинського районного суду м. Харкова від 21 липня 2014 року, ОСОБА_2 визнано винним у скоєнні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, ч. 2 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративні стягнення за ст. 124 КУпАП у вигляді штраф у сумі 340 (триста сорок) грн. та за ч. 2 ст. 130 КУпАП у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами строком на 2 ( два) роки без оплатного вилучення транспортного засобу.

Як вказано в постанові суду першої інстанції, 14.05.2014 року о 19-00 год. ОСОБА_2, керуючи автомобілем Богдан 211010, д.н. НОМЕР_1 в стані алкогольного сп'яніння у дворі буд. № 24 по вул. Старицького, рухаючись заднім ходом, не переконався, що це буде безпечно, припустив наїзд на припаркований автомобіль Фіат, д.н. НОМЕР_3, чим нанесений матеріальний збиток, чим допустив порушення п. 2.5, 2.9, 10.9 ПДР України.

Не погодившись з рішенням районного суду ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову Дзержинського районного суду м. Харкова від 21 липня 2014 року та закрити провадження по справі. Апелянт посилається на те, що суддя районного суду не з'ясував всіх обставин справи, при накладенні адміністративного стягнення не врахував вимог ст. 36 КУпАП та помилково кваліфікував його дії за ч. 2 ст. 130 КУпАП.

Вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення ОСОБА_2 на підтримку апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції вважає апеляційну скаргу такою, що підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов'язаний повно, всебічно та об'єктивно з'ясувати всі обставини справи, дослідити в судовому засіданні наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і, в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Вищевказані вимоги закону суддею виконані не в повному обсязі.

В судовому засіданні апеляційної інстанції ОСОБА_2 свою вину визнав частково та пояснив, що 14.05.2014 року о 19-00 год., керуючи автомобілем Богдан д.н. НОМЕР_1 у тверезому стані, з необережності здійснив наїзд на автомобіль НОМЕР_2. Цього дня спиртних напоїв не вживав, а приймав лише прописані ліки від високого артеріального тиску.

З письмових пояснень водія ОСОБА_3 вбачається, що 14.05.2014 року о 19-00 год. він побачив як в заднє крило його припаркованого автомобіля НОМЕР_2 вдарив автомобіль Богдан д.н. НОМЕР_1. Після чого водій цього автомобіля ОСОБА_2 вийшов, подивився та знову сів за кермо та переставив автомобіль поруч. Від водія ОСОБА_2 лунав стійкий запах спиртного.

З огляду на матеріали адміністративної справи суддя обґрунтовано дійшов висновку про наявність в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, що апелянтом не оскаржувалося.

Частина 1 ст. 130 КУпАП передбачає відповідальність за:

- керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції ;

- передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп'яніння чи під впливом лікарських препаратів;

- відмову від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Частиною 2 ст. 130 КУпАП визначена відповідальність за повторне протягом року вчинення будь-якого з порушень, передбачених ч.1 цієї статті.

Керування транспортними засобами в стані сп'яніння та відмова водія від проходження вказаного огляду є такими видами правопорушень, специфіка яких виключає можливість їх одночасної констатації.

Як вбачається зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення серії АВ2 № 711179, складеного інспектором СОМДТП капітаном міліції Скицьким Р.В., 14.05.2014 року о 19-00 год. ОСОБА_2 керуючи автомобілем Богдан д.н. НОМЕР_1 в м. Харкові у дворі буд. 24 по вул. Старицького, знаходився з ознаками на стан алкогольного сп'яніння. Давати пояснення в протоколі про адміністративне правопорушення, підписувати його, а також слідувати до медичного закладу для проходження медичного освідоцтва відмовився в присутності двох понятих.

Формулюючи фактичні обставини адміністративного правопорушення, як відмову водія від проходження медичного огляду на стан сп'яніння, автор протоколу безпідставно послався на порушення ОСОБА_2 вимог п. 2.9 ПДР України, який передбачає заборону керування транспортним засобом в стані алкогольного сп*яніння або перебування під впливом наркотичних чи токсичних речовин, тоді як обов*язок водія на вимогу працівника міліції пройти в установленому порядку медичний огляд для встановлення такого стану передбачений п. 2.5 ПДР України.

Порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння, або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, встановлено Інструкцією, затвердженою наказом МВС України № 400/666 від 09.09.2009 року.

Відповідно до п. 1.2 Інструкції, огляду на стан сп'яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких в уповноваженої особи Державтоінспекції МВС є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп'яніння згідно з ознаками такого стану. Згідно п. 1.3 Інструкції ознаками сп'яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

Разом з тим, у разі наявності ознак, передбачених у пункті 1.3 Інструкції, уповноважена особа Державтоінспекції МВС проводить огляд на стан сп'яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом. А огляд на стан сп'яніння в найближчому закладі охорони здоров'я, якому надано право на проведення такого огляду відповідно до статті 266 КУпАП, проводиться у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп'яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного уповноваженою особою Державтоінспекції МВС (п. 1.7 Інструкції).

Таким чином, дії інспектора ДАІ, який не запропонував провести огляд на стан сп'яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом, не узгоджуються із вимогами Інструкціїї № 400/666 від 09.09.2009 року та ст. 266 КУпАП, які саме і встановлює порядок огляду на стан сп*яніння. З огляду на це, в діях ОСОБА_2 не міститься складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП в частині відмови від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

У розумінні положень КУпАП, розгляд судом справи про адміністративне правопорушення проводиться щодо особи - правопорушника і в межах, встановлених протоколом про адміністративне правопорушення.

Проте, суд першої інстанції встановив фактичні обставини, що не охоплювались протоколом про адміністративне правопорушення серії АВ2 № 711169 від 14.05.2014 року, та визнав доведеним факт керування ОСОБА_2 транспортним засобом в стані алкогольного сп'яніння та піддав його адміністративній відповідальності за це правопорушення.

Враховуючи вище викладене, висновок суду першої інстанції про наявність в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП є необґрунтованим, а постанова судді в цій частині підлягає скасуванню із закриттям провадження у справі на підставі п.1 ч. 1 ст.247 КУпАП.

З урахуванням наведеного, керуючись ст. 294 КУпАП,-

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Постанову Дзержинського районного суду м. Харкова від 21 липня 2014 року скасувати в частині визнання ОСОБА_2 винним у вчиненні адмніністративного правопорушення, перередбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП та накладення на нього адміністративне стягнення у вигляді позбавлення права керуання транспортними засобами на 2 (два) роки без оплатного вилучення транспортного засобу.

Провадження в цій частині закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

В решті постанову залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя апеляційного суду

Харківської області В.С. Яковлева