АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 серпня 2014 року суддя Апеляційного суду м. Києва Худик М.П., за участю особи, яка притягується

до адміністративної відповідальності ОСОБА_1,

захисника ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Апеляційного суду м. Києва апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на постанову судді Дарницького районного суду м. Києва від 24 червня 2014 року щодо:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживає за адресою: АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1,-

ВСТАНОВИВ:

Постановою судді Дарницького районного суду м. Києва від 24 червня 2014 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування всіма видами транспортних засобів на 1 рік.

Згідно з постановою судді, ОСОБА_1 16.04.2014 року о 03 год. 00 хв. по пр.- ту. Григоренка, 33/44 в м.Києві, керував автомобілем «Шкода октавія», д.н. НОМЕР_2 з явними ознаками алкогольного сп'яніння (різкий запах алкоголю з порожнини рота), від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп'яніння у встановленому законом порядку відмовився в присутності двох свідків, чим порушив п. 2.5. ПДР України.

В апеляційній скарзі, захисник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 вважаючи постанову судді такою, що не відповідає матеріалам та обставинам справи, прийнятою з порушенням норм матеріального та процесуального права, просить її скасувати, провадження у справі закрити за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

На обґрунтування апеляції зазначає, що суддя однобічно та формально розглянув справу, оскільки при розгляді протоколу про адміністративне правопорушення безпідставно відмовив стороні захисту у виклику свідків для надання пояснень, обґрунтувавши свою відмову тим, що їх пояснення не можуть бути прийняті, оскільки у матеріалах справи дані свідки не зазначені, тому підстав вважати, що вони були свідками у суду немає. Проте, судом не взято до уваги, що протокол про адміністративне правопорушення був складений без участі особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, в невідомому місці за участю свідків з числа самооборони Майдану, які приїхали після виклику міліції гр. ОСОБА_3, про що зазначено в поясненнях останнього. Тому у ОСОБА_1 не було змоги надати свої пояснення під час складання протоколу щодо нього.

Крім цього, вважає, що поняті з числа самооборони Майдану не могли бути залучені як свідки, оскільки, на думку апелянта, в їх неупередженості є сумніви.

Також зазначає, що 16.04.2013 року о 03 год. 00 хв. ОСОБА_1 перебував у дворі будинку, за адресою проживання, в салоні автомобіля (у якого було пробите колесо) - двигун якого не працював. В цей час до нього підійшли незнайомі, що представились самообороною та задокументували дані з його посвідчення на право керування транспортним засобом та технічного паспорту на автомобіль.

Водночас, зазначає, що колесо було пробито о 00 год. 00 хв., що унеможливлювало рух автомобіля по дорозі та спростовує події які викладені в самому протоколі щодо керування ним транспортним засобом, що також підтверджується рапортом співробітника ДАІ та свідками щодо спущених колес автомобіля.

Крім цього, зазначає, що при складанні протоколів про адміністративні правопорушення ОСОБА_1 не повідомляв адресу свого проживання та складений щодо нього протокол 16.04.2014 року о 05 год. 05 хв. про порушення порядку керування транспортним засобом - без посвідчення водія виключає його вину у вчиненні зазначених правопорушень, оскільки встановити адресу проживання ОСОБА_1 працівники ДАІ не мали можливості тому, що автомобіль зареєстрований на іншу особу.

Також, зазначає, що ОСОБА_1 використовує автомобіль в робочих цілях і позбавлення права керування транспортним засобом ставить його у дуже скрутне становище, оскільки він не має можливості іншого способу заробітку для існування.

В суді апеляційної інстанції, змінивши апеляційні вимоги, ОСОБА_1 та його захисник просили змінити постанову судді, пом'якшити вид стягнення з позбавлення права керування транспортними засобами на штраф.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 та його захисника, які змінивши апеляційні вимоги, просили - змінити постанову судді в частині накладення стягнення - пом'якшивши його на штраф, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Винність ОСОБА_1 у вчинені правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП за обставин викладених у постанові, кваліфікація його дій в апеляційній інстанції не оспорюється, оскільки змінено апеляційні вимоги, а тому апеляційний суд докази, щодо цього не досліджує згідно з вимогами ч. 7 ст. 294 КУпАП.

Що стосується доводів апеляційної скарги про суворість призначеного ОСОБА_1 стягнення, то апеляційний суд вважає їх обґрунтованими виходячи з наступного.

Так, накладаючи на ОСОБА_1 адміністративне стягнення, суддя не дотримав загальних правил накладення стягнення за адміністративне правопорушення, передбачених ст. 33 КУпАП, зокрема, що при цьому повинні враховуватися характер вчиненого правопорушення, особа порушника, обставини, що пом'якшують відповідальність.

Зокрема на обставини, що пом'якшують відповідальність, суддею не звернуто уваги і накладено найсуворіший вид стягнення для даного правопорушення, що є неправильним.

З матеріалів справи та доданих до апеляційної скарги документів вбачається, що ОСОБА_1 раніше до адміністративної відповідальності за порушення правил дорожнього руху не притягувався, оскільки такі дані відсутні в матеріалах справи про адміністративне правопорушення, працює на посаді водія в Адвокатському об'єднані «Друга київська адвокатська контора», де позитивно характеризується, а позбавлення права керування приведе до втрати роботи.

З огляду на викладене, враховуючи відсутність у справі обставин, що обтяжують відповідальність, наявність декількох обставин, які цю відповідальність пом'якшують, вважаю, що постанова судді місцевого суду підлягає зміні, у зв'язку з неправильним застосуванням норм матеріального права, шляхом накладення на порушника більш м'якого виду стягнення у виді штрафу.

Керуючись ст. 294 КУпАП,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 задовольнити.

П останову судді Дарницького районного суду м. Києва від 24 червня 2014 року про визнання ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами строком на один рік змінити - пом'якшити вид стягнення з позбавлення права керування транспортними засобами на штраф в розмірі 3400 грн.

В решті цю постанову залишити без змін.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя

Апеляційного суду м. Києва М.П.Худик

Справа № 33/796/958/2014 Категорія: ч. 1 ст. 130 КУпАП

Головуючий у першій інстанції Цимбал І.К.

Доповідач Худик М.П.