Справа № 648/3756/14-п
Провадження № 3/648/851/14
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 вересня 2014 року смт. Білозерка

Суддя Білозерського районного суду Херсонської області Кусік І.В., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, що надійшов від Територіальної державної інспекції з питань праці у Херсонській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, мешканця ІНФОРМАЦІЯ_3, працюючого на посаді директора агрофірми радгосп «Білозерський», за ст. 41-2 КУпАП,

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_1, перебуваючи на посаді директора агрофірми радгоспу «Білозерський» вчинив адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачено за ст. 41-2 КУпАП, а саме:

В порушення ч.4 ст.97 КЗпПУ в односторонньому порядку прийняв рішення про преміювання працівників, що суперечить умовам колективного договору та Положення про преміювання, у звязку з чим, працівники ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 не отримали премію за квітень 2014 року. Так пунктом 4.14 Колективного договору, зареєстрованого Білозерською РДА від 29.12.2011 року №921, пунктами 2.1, 3.2 Положення про преміювання, затвердженого наказом директора від 18.03.2014 року №31, передбачено преміювання працівників за виконання заходів та завдань, передбачених виробничими планами, за виконавчу дисципліну.

Пунктами 3.6, 3.8, 6.1, 6.2 Положення визначено перелік виробничих упущень за які повністю або частково працівники позбавляються премії. В квітні 2014 року на підставі наказу директора №110 від01.05.2014 року проведено преміювання працівників. В наказі визначено розмір премії у відсотковому розмірі від 20 до 40 відсотків без визначення особливого досягнення кожного працівника. В наказі також відсутнє посилання на позбавлення премії працівників ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 В той же час, на підприємстві відсутній наказ про притягнення вищезазначених працівників до дисциплінарної відповідальності.

ОСОБА_1 в судове засідання з`явився, з протоколом не погодився, вказав, що на його думку питання про преміювання та про позбавлення премії він мав право вирішити в односторонньому порядку, наказу про позбавлення премії працівників ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_6, ОСОБА_5 ним не видавалося у зв`язку з тим, що колективним договором такої форми наказу не передбачено. При цьому ОСОБА_1 просив суд застосувати до нього положення ст. 22 КУпАП та обмежитись усним зауваженням.

Не зважаючи на незгоду ОСОБА_1 із обвинуваченням приходжу до висновку про його винність у адміністративному правопорушенні за ст. 41-2 КУпАП, а саме: порушення чи невиконання колективного договору, угоди.

Так відповідно до умов Колективного договору, відповідно до положення про преміювання АФ «Білозерський» преміюванню не підлягають працівники, що звільнилися, на яких було накладено адміністративні, дисциплінарні стягнення, які не забезпечили своєчасне і якісне виконання роботи.

Згідно пояснень ОСОБА_1, згідно наданих суду копій наказів по підприємству зазначені особи є працівниками Підприємства. На працівників ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 адміністративні, дисциплінарні стягнення не накладалися, наказу про позбавлення чи зниження премії щодо вказаних осіб у зв`язку з допущенням виробничих упущень не видавалося. Погодження з представником трудового колективу про позбавлення премій окремих працівників Підприємства не проводилося.

Вина правопорушника підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення №21-01-25/136 від 24.06.2014 року та доданими до нього матеріалами: актом перевірки №21-01-25/204, колективним договором та Положенням про преміювання працівників агрофірми радгосп «Білозерський», довідкою зі статуправління, витягами з наказів №186-к від 14.10.1989р., №112-к від 07.06.2012р., №73-к від 01.06.2000р.,№113-к від 19.04.2007р., наказом №110 від 01.05.2014р., пояснювальною запискою.

Як вбачається з матеріалів справи, адміністративне правопорушення було скоєне 01.05.2014 року. З моменту вчинення правопорушення і до моменту розгляду справи у суді минуло більше як три місяці.

Статтею 38 КпАП України передбачено, що якщо справа про адміністративне правопорушення підвідомча суду, стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення.

Статтею 247 ч.1 п. 7 передбачено, що провадження у справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю у разі закінчення на момент розгляду справи строків, передбачених статтею 38 КпАП України.

Вважаю, що вина правопорушника у вчиненні ним адміністративного правопорушення за ст. 41-2 КУпАП є доведеною, правопорушник має бути визнаний винним у вчиненні даного адміністративного правопорушення без накладення адміністративного стягнення, а справа підлягає закриттю у звязку зі спливом тримісячного строку, в який може бути накладено на особу адміністративне стягнення.

З урахуванням наведеного, керуючись ст. ст. 38 ч. 1, 221, 247 ч. 1 п. 7 КпАП України, на підставі ст. 41-2 КпАП України,

ПОСТАНОВИЛА:

ОСОБА_1 визнати винним у скоєні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 41-2 КпАП України, та закрити провадження у справі у звязку із закінченням строку притягнення до адміністративної відповідальності.

Постанова підлягає апеляційному оскарженню до апеляційного суду Херсонської області шляхом подачі до суду першої інстанції в десятиденний строк з дня винесення постанови апеляційної скарги.

Суддя: Кусік І.В.