Номер провадження: 33/785/756/14
Номер справи місцевого суду: 501/5110/14-п
Головуючий у першій інстанції Семенов
Доповідач Олініченко В. В.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.12.2014 року м. Одеса

Суддя апеляційного суду Одеської області Олініченко В.В., розглянувши в присутності ОСОБА_1 його апеляцію на постанову Іллічівського міського суду Одеської області від 03.11.2014 р. та матеріали справи про адміністративне правопорушення відносно нього,

В С Т А Н О В И В:

Постановою судді Іллічівського міського суду Одеської області від 03.11.2014 р.

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживаючий за адресою: АДРЕСА_1

притягнутий до адміністративної відповідальності за ст. 130 ч.1 КУпАП та на нього накладено стягнення у виді позбавлення права керування всіма видами транспортних засобів строком на один рік за те, що він 03.10.2014 р. о 00 годині 30 хвилин, на провулку Шкільному в м. Іллічівську Одеської області керував автомобілем марки «Daewoo Sens», реєстраційний номерний знак НОМЕР_1, з ознаками алкогольного сп'яніння, на вимогу працівника міліції відмовився від проходження в установленому порядку огляду на стан алкогольного сп'яніння, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить постанову суду скасувати та закрити справу, посилаючись на те, що постанова є незаконною, а суд неповно та необ'єктивно дослідив усі обставини справи, розглянувши справу за його відсутності, оскільки судову повістку він отримав у день судового засідання на годину пізніше призначеного часу. Апелянт стверджує, що він не був у стані алкогольного сп'яніння, адже він лікувався, випивши лікарняну настойку на основі спирту після прийому їжі, крім того, йому не було запропоновано продути алкотестер, а працівники ДАІ під тиском відмовили його від проходження медогляду в лікарняному закладі. Також ОСОБА_1 вказує на те, що на час його зупинення працівниками ДАІ та під час складання протоколу вказаних свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 не було, більше того, з мережі Інтернет йому стало відомо, що зазначені свідки є свідками і в інших протоколах про адмінправопорушення в м. Іллічівську цих же працівників ДАІ, що склали протокол відносно нього.

Перевіривши матеріали адміністративної справи, заслухавши ОСОБА_1, який підтримав апеляцію, просив постанову суду скасувати, а провадження по справі закрити в зв'язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, вважаю, що апеляція підлягає задоволенню.

Як видно із матеріалів адміністративної справи та постанови суду першої інстанції, при розгляді справи ОСОБА_1 присутній не був, даних про те, що він своєчасно отримав судову повістку у суду не було, а тому розгляд справи відбувся в порушення вимог ст. 268 КУпАП.

При визнанні ОСОБА_1 винуватим у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.130 ч.1 КУпАП суд послався на протокол про адміністративне правопорушення, який підписав ОСОБА_1, та пояснення свідків без викладу змісту цих пояснень, без будь-якої оцінки цих доказів, що вказує на неповноту судового розгляду, що потягло за собою прийняття незаконного та необґрунтованого рішення.

В судовому засіданні апеляційного суду ОСОБА_1 пояснив, що пізно ввечері 02.10.2014 р. після отриманого стресу (2-х річна дитина закрилась у їх кімнаті на замок та він змушений був по карнизу 5-го поверху із сусідньої кімнати залазити у своє вікно) він випив настойку пустирника, після чого через деякий час йому зателефонували та виникла необхідність сісти за кермо. При цьому він був тверезий. Коли його зупинили працівники ДАІ, то він їм зразу сказав, що пив ліки, але вони не пропонуючи пройти освідування на місті за допомогою алкотестеру, запропонували йому їхати в лікувальний заклад та поїхали на їх автомобілі не в лікарню м. Іллічівська, а в Одесу. Коли рухались уже за м. Іллічівськ, працівники ДАІ вмовили його не їхати на експертизу, а погодитись на складання протоколу, де зазначити, що він відмовився від огляду на стан сп'яніння та написати, що випив 0,5 л пива, що він і зробив, підписавши протокол та написавши відповідні пояснення, зважаючи на їх завіру в тому, що він заплатить тільки штраф.

Коли суд розглянув справу у його відсутність, не давши можливість дати пояснення, та позбавив його права на управління транспортними засобами, він дізнався, що працівники ДАІ поступили з ним зовсім неправомірно, так як ознак сп'яніння у нього не було та в любому випадку зобов'язані були надати йому можливість пройти огляд на стан сп'яніння на місці зупинки, але такої можливості йому не надали.

Вказані доводи відповідають діючому законодавству.

Відповідно до Інструкції про виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним наказом МВС України та Міністерства охорони здоров'я України № 400/666 від 09.09.2009 р., зареєстрованим в Мінюсті України 06.10.2009 р. за № 931/16947, обстеження водія транспортного засобу на стан сп'яніння проводиться в закладах охорони здоров'я тільки у 2-х випадках:

- у разі відмови водія від проходження огляду на місці зупинки транспортного засобу,

або

- у разі його незгоди з результатами огляду, проведеного уповноваженою особою державтоінспекції (п.1.7 Інструкції).

Як видно з протоколу про адміністративне правопорушення АВ2 № 632818, складеного 03.10.2014 р. в ньому відсутні дані про те, що водію ОСОБА_1 пропонувалось пройти медогляд на місці зупинки транспортного засобу за допомогою спеціального технічного засобу, з посиланням на назву та номер технічного засобу, як то передбачено п. 1.6 вказаної Інструкції, та спеціальний розділ протоколу «Огляд на стан сп'яніння», а зазначено, що водій відмовився від проходження медогляду.

Не містять таких даних і письмові пояснення понятих ОСОБА_3 та ОСОБА_2, що об'єктивно вказує на те, що працівники ДАІ на місці зупинки водія в порушення вказаного вище порядку не пропонували ОСОБА_1 пройти обстеження на предмет сп'яніння на місці зупинки, а тому його відмова їхати в лікувальний заклад з м. Іллічівська в м. Одесу - була правомірна.

Більше того викладені в протоколі твердження про те, що у водія були явні ознаки алкогольного сп'яніння різкий запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння очей, тремтіння пальців рук, що дало підставу для огляду водія на предмет виявлення стану сп'яніння, не відповідають та спростовуються тою обставиною, що автомобіль у водія вилучено не було, а було дозволено водію і далі керувати автомобілем.

На підставі викладеного приходжу до висновку, що ні протоколом, ні іншими даними не підтверджується факт того, що ОСОБА_1 пропонувалось пройти медогляд за допомогою спеціального технічного засобу, але він відмовився, а тому в його діях відсутній склад правопорушення, передбаченого ст. 130 ч.1 КУпАП, в зв'язку з чим постанова суду першої інстанції підлягає скасуванню, як незаконна та необґрунтована, а провадження по справі - закриттю.

Керуючись ст. ст. 294, 247 п.1 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляцію ОСОБА_1 задовольнити, постанову Іллічівського міського суду Одеської області від 03.11.2014 р., якою ОСОБА_1 був притягнутий до відповідальності за ст. 130 ч.1 КУпАП з накладенням стягнення у виді позбавлення права керування всіма видами транспорту строком на один рік - скасувати в зв'язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч. 1 КУпАП.

Провадження по адміністративній справі закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя апеляційного суду

Одеської області В.В. Олініченко