П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 листопада 2014 року

Суддя шевченківського районного суду м. Запоріжжя Галущенко Ю.А.,за участю адвоката ОСОБА_1,розглянувши справу про адміністративне правопорушення відносно

ОСОБА_2,ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, який мешкає за адресою м. Запоріжжя, вул.Докучаєва 9,пенсіонера

про скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

20.10.2014 року приблизно о 08 год.30 хв.ОСОБА_3,керуючи автомобілем НОМЕР_1 по вул.Академіка Івченка в м.Запоріжжі,після зупинки напроти середньої школи № 60 на лівій стороні проїзної частини,здійснив висадку пасажира в бік проїзної частини,внаслідок чого ,при відкриванні пасажиром вказаного автомобіля задньої правої двері в бік правої смуги руху, було пошкоджено автомобіль «Хюндай» р.н.АР 6317АІ під керуванням ОСОБА_4,яка рухалася позаду в попутному напрямку по правій смузі руху,чим порушив вимоги п.5.1 ПДР України. Внаслідок ДТП автомобілі пошкоджено, постраждалих немає.

На розгляд справи в суді ОСОБА_3не з*явився,викликався шляхом вручення йому особисто судової повістки під розписку.

При складанні адміністративного протоколу ОСОБА_3пояснив,що 20.10.2014 року приблизно о 09 год.він , керуючи автомобілем НОМЕР_1 ,рухався по вул.Уральській в м.Запоріжжі в бік середньої школи № 60,повернув на вул.Академіка Івченка ,де зупинився,ввімкнув аварійну сигналізацію для висадки сина у школу. Син відкрив двері для виходу,в цей час автомобіль «Хюндай»,який рухався позаду,зачепив дзеркалом заднього виду двері та вирвав двері з рук сина.

Представник ОСОБА_2при розгляді справи в суді адвокат ОСОБА_1пояснила,що її довіритель вбачає порушення ПДР у діях обох водіїв-учасників ДТП,зокрема,на його думку,ОСОБА_4не дотрималася безпечної дистанції,через що не змогла уникнути зіткнення з його автомобілем.

ОСОБА_4при розгляді справи в суді пояснила,що 20.10.2014 р.приблизно о 08.30 год.вона,керуючи автомобілем «Хюндай» р.н.АР 6317АІ,рухалася по вул.Уральській в м.Запоріжжі в напрямку вул.Ак.Івченка,попереду в попутному напрямку рухався автомобіль НОМЕР_1,який після повороту вліво на вказану вулицю,без жодних попереджувальних сигналів,виїхав на ліву смугу руху,де зупинився,а коли автомобілі порівнялися,неочікувано відкрилися задні праві двері в бік правої смуги руху проїзної частини,з яких мав намір вийти хлопчик. ОСОБА_4негайно загальмувала,оскільки швидкість руху її автомобіля була мінімальною,завдяки чому пасажир автомобіля «КІА» не постраждав,дверима вказаного автомобіля було розтрощено ліве дзеркало заднього виду та ліві передні двері її автомобіля. Вважає,що причиною ДТП є порушення водієм автомобіля «КІА» правил висадки пасажирів.

Всебічно вивчивши матеріали справи, з урахуванням наданих учасниками ДТП пояснень, суддя встановив, що вина ОСОБА_2В.у скоєнні адміністративного правопорушення знайшла своє підтвердження з огляду на наступне.

З матеріалів адміністративної справи про ДТП та підтверджуючих ці обставини пояснень водіїв-учасників ДТП встановлено, що зіткнення автомобілів НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_2та «Хюндай» р.н.АР 6317АІ під керуванням водія ОСОБА_4 відбулося на проїзній частині вул.Ак.Івченка в м.Запоріжжі напроти середньої школи № 60,де дорожній рух організовано у двох напрямках по одній смузі руху в кожному напрямку.

Ширина проїзної частини становить 5,3 м.,місце зіткнення знаходиться на відстані 3,0 м.від лівого краю проїзної частини вул.Ак.Івченка по ходу руху вказаних вище автомобілів.

До ДТП вказані автомобілі рухалися в попутному напрямку від вул.Уральської по вул.Ак.Івченка,після виїзду на яку автомобіль НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_2змінив смугу руху та зупинився на лівій(зустрічній) смузі руху.

Оскільки схема ДТП складена безпосередньо на місці ДТП в присутності водіїв ОСОБА_2та ОСОБА_4уповноваженою особою інспектором ДПС,підписана без зауважень або доповнень,суддя приймає її до уваги як доказ при винесені постанови.

Як передбачено п.15.3 Правил дорожнього руху України,в населених пунктах зупинка та стоянка транспортних засобів дозволяється на лівому боці дороги,яка має по одній смузі руху в кожному напрямку(без трамвайної колії посередині)та не розділеної розміткою 1.1,а також на лівому боці дороги з одностороннім рухом.

Відповідно до п.5.1 Правил дорожнього руху України,посадка та висадка пасажирів дозволяється лише після зупинки транспортного засобу лише з посадочної площадки,а у разі відсутності такої площадки-з тротуару або узбіччя,а якщо це неможливо,то з крайньої смуги проїзної частини(але не з боку суміжної смуги для руху)за умови,що це буде безпечним та не створить перешкоди іншим учасникам руху.

Відповідно до п.1.3 Правил дорожнього руху України ,учасники дорожнього руху зобов*язані знати та неухильно виконувати вимоги цих Правил.

Вимоги цих приписів Правил дорожнього руху пункту означають,що знання Правил є обов*язковим для кожного учасника дорожнього руху,чітке виконання їх положень сприяє взаємній довірі та повазі,безпечному співіснуванню на дорозі всіх учасників дорожнього руху,будь-які відхилення від положень цих правил можуть привести до ДТП,заподіянню шкоди майну,здоров*ю та життю людей;у разі зупинки легкового автомобіля або мотоциклу на лівому боці дороги,посадка та висадка пасажирів дозволяється лише з боку тротуару.

При співставленні пояснень водіїв щодо обставин ДТП із схемою місця пригоди та фотознімками з місця ДТП,пошкоджень,отриманих автомобілями внаслідок зіткнення, необхідно зробити висновок, що водій ОСОБА_3,котрий рухався по вул.Ак.Івченка , яка має по одній смузі руху в кожному напрямку(без трамвайної колії посередині)та не розділена розміткою 1.1,зупинившись на лівому боці дороги для висадки пасажира,порушив вимоги п.5.1 ПДР,оскільки здійснив висадку пасажира на проїзну частину в бік суміжної смуги для руху,що було небезпечним та створило перешкоду іншому учаснику руху-водію ОСОБА_4,яка рухалася в попутному напрямку по суміжній(правій)смузі руху,внаслідок відкривання дверей пасажиром автомобіля «КІА» для висадки була пошкоджена ліва бокова частина її автомобіля «Хюндай»,зокрема,ліве бокове дзеркало заднього виду та ліві передні двері.

Пояснення водія ОСОБА_2про те,що після зупинки для висадки пасажира він ввімкнув аварійну сигналізацію,на висновки судді не впливають,оскільки аварійна сигналізація не є засобом повідомлення інших учасників дорожнього руху про наміри водія висаджувати пасажира на проїзну частину та не звільняє його від обов*язку чітко виконувати Правила дорожнього руху та не створювати перешкод і небезпеки іншим учасникам дорожнього руху.

У даній дорожній ситуації водій ОСОБА_3мав технічну можливість запобігти зіткненню з автомобілем «Хюндай» при здійсненні висадки пасажира в бік тротуару, а невиконання ним вимог п.5.1 ПДР перебуває в прямому причинному зв*язку з настанням даної ДТП.

Підстав для задоволення клопотання ОСОБА_2про проведення судової автотехнічної експертизи суддя не встановив,оскільки вирішення запропонованих ним питань,як повинні були діяти водії-учасники ДТП у даній дорожній ситуації ,чи мали вони технічну можливість запобігти зіткненню,чи знаходяться їх дії в причинному зв*язку з настанням даної ДТП спеціальних знань експерта не потребує .

Інших доказів,крім наявних в матеріалах адміністративної справи,судді не надано.

З урахуванням викладеного суддя дійшов до висновку, що порушення водієм ОСОБА_3вимог п.5.1 Правил дорожнього руху ,знайшло своє підтвердження доказами, його дії перебувають в причинному зв*язку з ДТП і наслідками у вигляді пошкодження транспортних засобів.

Згідно з диспозицією ст.124 КпАП України особа несе відповідальність при вчиненні нею як учасником дорожнього руху порушення Правил дорожнього руху,що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць,залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Порушення водієм ОСОБА_3вимог Правил дорожнього руху,внаслідок чого пошкоджені транспортні засоби,є підставою для визнання його винним в скоєнні адміністративного правопорушення та притягнення до адміністративної відповідальності по ст.124 КпАП України.

Доводи ОСОБА_2про наявність вини ОСОБА_4 в скоєнні адміністративного правопорушення на час розгляду справи нічим не підтверджені та повністю спростовані сукупністю доказів, які логічні, достовірні та достатні для того, щоб зробити висновок про наявність в його діях складу адміністративного правопорушення.

При визначені виду стягнення за адміністративне правопорушення, суддя керується правилами ст.33-35 КпАП України і враховує роз*яснення п.28 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 р.№ 14 «Про судову практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки руху та експлуатації транспорту,а також про адміністративні правопорушення на транспорті»(із змінами та доповненнями),виходить з того, що вчинено порушення Правил дорожнього руху ,яке мало наслідки у виді пошкодження транспортних засобів,становило загрозу для здоров*я та життя пасажира, однак ОСОБА_3не дає критичної оцінки своїм діям, що вказує на його недостатньо відповідальне ставлення до безпеки руху та можливість вчинення ним інших порушень ПДР.

Раніше ОСОБА_3вже притягувався до відповідальності за порушення ПДР,зокрема,у 2013 р.по ст.122 ч.1 КпАП України,стягнення у виді штрафу ним сплачено.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, виконання судових рішень розглядається як невідємна частина судового розгляду в розумінні ст. 6 Конвенції. Європейський суд неодноразово робив висновок про те, що це право стало б ілюзорним у разі, коли б правова система держави допускала, щоб остаточне, обовязкове, судове рішення залишалося невиконаним.

За таких обставин,призначення ОСОБА_2стягнення у виді штрафу не протирічить приписам ст.23 КпАП України про те,що адміністративне стягнення застосовується з метою виховання особи,яка вчинила адміністративне правопорушення,в дусі додержання законів України,поваги до правил співжиття ,запобігання вчиненню нових правопорушень.

З урахуванням викладеного суддя доходить до висновку,що відповідно до санкції статті 124 КпАП України,з урахуваням обставин вчиненого та особи правопорушеника,необхідним та достатнім є призначення ОСОБА_2адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 425 гр.

Як передбачено ст. 40-1 КпАП України судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Керуючись ст.ст. 33-35, 40-1 ,124,283-285 КУпАП,суддя -

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 визнати винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накласти адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 425 гривень (чотириста двадцять п*ять) в дохід держави (розрахунковий рахунок № 0001, код класифікації доходів бюджету 21081300, отримувач коштів ГУК у Запорізькій області, код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37941997, банк ГУДКСУ у Запорізькій області, МФО 813015, призначення платежу адміністративні штрафи з метою забезпечення безпеки дорожнього руху).

Стягнути з ОСОБА_2 судовий збір в розмірі 36 грн. 54 коп. (тридцять шість гривень п*ятдесят чотири копійки) в дохід держави (отримувач коштів УДКСУ у Шевченківському районі м. Запоріжжя 22030001, код отримувача (код за ЄДРПОУ) 38025367, банк отримувача УДКСУ у Шевченківському районі м. Запоріжжя ГУДКСУ у Запорізькій області, код банку отримувача (МФО) 813015, рахунок отримувача 0009, код класифікації доходів бюджету 22030001, призначення платежу судовий збір, код 37408380, пункт 5 ч.2 ст. 4).

Постанову може бути оскаржено або опротестовано прокурором протягом 10 днів з моменту її винесення, шляхом подачі апеляційної скарги, протесту прокурора в апеляційний суд Запорізької області через Шевченківський районний суд м. Запоріжжя.

Розяснити правопорушнику, що згідно зі ст. 307 КУпАП штраф повинен бути сплачений порушником не пізні як через пятнадцяти днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження або опротестування такої постанови не пізніше як через п'ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги або протесту без задоволення.

У разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 КУпАП, постанова про накладення штрафу, згідно з ч. 1 ст. 308 КУпАП, надсилається для примусового виконання до відділу державно виконавчо ї служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується:

- подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті КУпАП;

- витрати на облік зазначених правопорушень.

Суддя Ю.А. Галущенко