П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 вересня 2014 р. Справа №607/14926/14-п

ОСОБА_1, за участі адвоката ОСОБА_2, розглянувши матеріали, що надійшли від ВДАІ з обслуговування м. Тернополя УДАІ УМВС України в Тернопільській області, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця та жителя ІНФОРМАЦІЯ_2 А/17, громадянина України, приватного підприємця,

за ч. 2 ст. 123 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3, 21 серпня 2014 року, близько 14 год. 30 хв., керуючи транспортним засобом марки «Ауді Q7», д.н.з ВО 0004 АН, вулицею Гагаріна в напрямку вул. Станційна у м. Ужгороді, вїхав на залізничний переїзд на ввімкнений червоний сигнал залізничного світлофора, чим порушив вимоги п. 20.5 «в» ПДР України, за що ч. 2 ст. 123 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність.

ОСОБА_3 у судове засідання не зявився, надіславши на адресу суду заяву в якій просить допустити до участі у справі ОСОБА_2 як представника його інтересів.

У судовому засідання ОСОБА_2 пояснив, що його клієнт вини у вчиненні адміністративного проступку, передбаченого ч. 2 ст. 123 КУпАП, на визнає, оскільки на переїзд він вїхав з дороги котра прокладена паралельно по відношенню до цього переїзду, а тому заборонного сигналу світлофора не бачив та не міг бачити.

Незважаючи на невизнання, вина ОСОБА_3 у вчиненому доведена матеріалами, дослідженими в судовому засіданні, а саме: даними, які зафіксовані у протоколі про адміністративне правопорушення серії АВ2 № 821466 від 21 серпня 2014 року; поясненнями ОСОБА_3 від 21 серпня 2014 року; інформацією, котру суд почерпнув з фотокартки та відеоматеріалів, котрі містяться в адміністративних матеріалах.

Посилання ОСОБА_2 на те, що з тієї точки з якої здійснював поворот його клієнт не було помітно заборонного сигналу залізничного світлофора, визнані судом неспроможними, оскільки спростовуються дослідженими у судовому засіданні доказами.

За таких обставин, вважаю, що в діях ОСОБА_3 наявні ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 123 КУпАП, тобто, в'їзд на залізничний переїзд особою, яка керує транспортним засобом, у випадках, коли рух через переїзд заборонений.

При накладенні стягнення, враховуючи характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, вважаю, що ОСОБА_3 слід притягнути до адміністративної відповідальності, наклавши на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в мінімальному розмірі, передбаченому санкцією статті.

Керуючись ст.ст. 33, 123, 221, 276, 277, 283, 284, 294 КУпАП, п. 20.5 «в» ПДР України, затверджених постановою КМУ України № 1306 від 10 жовтня 2001 року, -

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 123 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 850 (вісімсот пятдесят) грн.

Стягнути з ОСОБА_3 в дохід держави судовий збір у розмірі 36 (тридцяти шести) грн. і 54 коп.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги чи протесту прокурора.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником або на неї може бути внесено протест прокурора протягом десяти днів з дня винесення постанови до апеляційного суду Тернопільської області через Тернопільський міськрайонний суд.

СуддяОСОБА_1