АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 березня 2014 року суддя Апеляційного суду м. Києва Худик М.П., за участю особи, яка притягується до

адміністративної відповідальності - ОСОБА_1,

захисника - ОСОБА_2

секретаря судового засідання - Маркіної А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Апеляційного суду м. Києва апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на постанову судді Подільського районного суду м. Києва від 15 січня 2014 року щодо:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживає за адресою: АДРЕСА_1

ВСТАНОВИВ:

Постановою судді Подільського районного суду м. Києва від 15 січня 2014 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-2 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами строком на три місяці.

Згідно з постановою судді, ОСОБА_1 29.12.2013 року о 17 год. 50 хв. керуючи автомобілем «Пежо-206», н/з. НОМЕР_2, по Столичному Шосе СП 504 «Чапаївка» в м.Києві не виконав вимогу працівника міліції про зупинку транспортного засобу, завчасно подану за допомогою жезла та свистка, чим порушив п. 2.4 Правил дорожнього руху.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_1 - ОСОБА_2, вважаючи постанову судді незаконною, винесену з порушенням норм матеріального та процесуального права просить її скасувати, провадження у справі закрити.

На обґрунтування апеляційної скарги, зазначає, що про дату та час розгляду протоколу ОСОБА_1 належним чином повідомлено не було. При цьому, в матеріалах справи відсутні докази на підтвердження вини ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-2 КУпАП.

Крім цього, зазначає, що працівниками ДАІ порушено вимоги ст. 254 КУпАП, щодо складання протоколу про адміністративне правопорушення, оскільки протокол складений на підставі рапортів, що непередбачено КУпАП. При цьому, протокол не вручений особі, яка притягується до адміністративної відповідальності, тому, на думку, апелянта суддя в постанові послався на неналежні докази.

Водночас, вказує, що суддею в постанові було зазначено, що протокол складений 29.12.2013 року, при цьому в матеріалах справи відсутній протокол з зазначеною датою.

Дослідивши матеріали адміністративної справи та доводи, наведені в апеляційній скарзі, заслухавши пояснення ОСОБА_1 та його захисника ОСОБА_2, які просили задовольнити апеляційну скаргу, постанову судді скасувати з закриттям провадження в справі в зв'язку з відсутністю події правопорушення, свідка, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно ст.ст. 245, 256, 280 КУпАП одним з завдань провадження у справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне й об'єктивне з'ясування обставин кожної справи. Під час розгляду справи необхідно також з'ясувати, чи було вчинено правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, а також інші обставини, які мають значення для справи. Наявним у матеріалах справи доказам суд повинен дати належну оцінку у їх сукупності.

Як видно з матеріалів справи, ці вимоги закону судом не виконані, оскільки суд в постанові пославшись на рапорт інспектора ДПС від 29.12.2013 року та протокол про адміністративне правопорушення не дав їм належної оцінки.

При цьому, висновок суду першої інстанції про винуватість ОСОБА_1 у порушенні ним п. 2.4 Правил дорожнього руху суперечить наявним у справі доказам, тому його не можна визнати обґрунтованим та належним чином вмотивованим.

Так, притягнутий до відповідальності ОСОБА_1 у судах першої та апеляційної інстанцій пояснював, що він дійсно 29.12.2013 року близько 17 год. 50 хв. керуючи автомобілем «Пежо 206» д.н.з. НОМЕР_1 проїжджав повз пост ДАІ на Столичному Шосе СП 504 «Чапаївка». При цьому жоден з працівників ДАІ, які знаходилися на посту ДАІ та на узбіччі дороги за його межами вимог про зупинку керованого ним автомобіля не подавали.

Свідок ОСОБА_3 як в суді першої так і апеляційної інстанцій пояснив, що 29.12.2013 року в якості пасажира знаходився в автомобілі "Пежо 206", яким керував ОСОБА_1, та який рухався в м. Києві по Столичному Шосе, при цьому по всьому шляху їх руху жодного разу працівники ДАІ не подавали водію сигнал з вимогою про зупинку транспортного засобу.

Наведеним доказам, зокрема показанням ОСОБА_1 та свідка ОСОБА_3, які є належними та допустимими, суд першої інстанції не дав відповідної оцінки, вказав лише, що наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.122-2 КУпАП підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення, копією протоколу про адміністративне правопорушення, рапортом, копією облікової картки, копію довідки, телеграмою, не давши при цьому жодної оцінки перерахованим документам.

При цьому, суд визнавши протокол про адміністративне правопорушення та рапорт інспектора ДПС ДАІ належними та допустимими доказами не звернув уваги на те, що протокол складений з порушенням вимог п. 2.7 Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 22.02.2001 року № 185, оскільки до протоколу долучаються матеріали, що підтверджують факт вчинення адміністративного правопорушення, при цьому кожен документ має свої реквізити (дату, адресу, підпис, штампи, печатки тощо) і повинен відповідати своєму призначенню, містити достовірну інформацію, відповідати вимогам законодавства.

Разом з тим, рапорт інспектора ДПС 2 взводу роти СП полку ДПС ДАІ ГУ МВС України в м. Києві, на підставі якого 06.01.2014 року відносно ОСОБА_1 складено протокол про адміністративне правопорушення не містить резолюції начальника УДАІ ГУ МВС України в м. Києві та будь-яких даних, які б свідчили про його реєстрацію в УДАІ ГУ МВС України в м. Києві в порушення вимог Інструкції з діловодства в системі МВС України, затвердженої наказом МВС України від 23.08.2012 року № 247.

Крім цього, згідно п. 15.8 Інструкції з питань діяльності підрозділів дорожньо-патрульної служби Державтоінспекції МВС, затвердженої наказом МВС від 27.03.2009 року № 111, можливість складання рапорту про порушення правил дорожнього руху передбачена лише щодо водіїв оперативних транспортних засобів.

Тому за вказаних порушень протокол про адміністративне правопорушення не міг визнаватися належним доказом, інші перераховані суддею документи жодним чином не підтверджують наявності події правопорушення.

За наведеного у справі не здобуто жодних об'єктивних даних, які би ставили під сумнів показання ОСОБА_1 та свідка ОСОБА_3, про те, що 29.12.2013 року на Столичному Шосе СП 504 «Чапаївка» жоден з працівників ДАІ не подавав ОСОБА_1 сигналу з вимогою про зупинку керованого ним автомобіля, тому постанова суду підлягає скасуванню, а провадження по справі закриттю за відсутністю події правопорушення.

Керуючись ст. 294 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 задовольнити, постанову судді Подільського районного суду м. Києва від 15 січня 2014 року щодо ОСОБА_1 за ст.122-2 КУпАП скасувати, провадження по справі закрити, на підставі п.1 ст.247 КУпАП, в зв'язку з відсутністю події правопорушення.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя

Апеляційного суду м. Києва М.П.Худик

Справа № 33/796/283/2014 Категорія: ст. 122-2 КУпАП

Головуючий у першій інстанції Богінкевич С.М.

Доповідач Худик М.П.