АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Матеріал № 638/1374/14-п Головуючий І-ї інстанції: Цвіра Д.М.
Провадження № 33/790/540/12
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 жовтня 2013 року суддя апеляційного суду Харківської області Зубков Л.Я., за участю особи, щодо якої був складений протокол про адміністративне правопорушення, а саме - ОСОБА_1, його захисника ОСОБА_2, потерпілої ОСОБА_3 та її представника - адвоката Давиденка Г.І., розглянув в судовому засіданні в м.Харкові справу за апеляційними скаргами ОСОБА_1 і адвоката Давиденко Г.І. на постанову судді Дзержинського районного суду м.Харкова від 30 вересня 2014 року.

Цією постановою закрите провадження у справі відносно ОСОБА_1, 1982 року народження, громадянина України, мешканця АДРЕСА_1, - у зв'язку із закінченням строку накладення адміністративного стягнення за ст.124 КУпАП.

Поряд з тим зазначено про направлення копії матеріалів справи до ВДАІ ХМУ ГУМВСУ України в Харківській області для проведення додаткової перевірки та складення протоколу про адміністративне правопорушення у відношенні ОСОБА_3.

Суддею визнано встановленим, що 22 січня 2014 року, о 13 годині 55 хвилин, ОСОБА_1, керуючи автомобілем «HYUNDAI SONATA», н.з. НОМЕР_2 та рухаючись на вул.Клочківській у м.Харкові, здійснив виїзд на перехрестя з вул.23 Серпня на заборонений червоний сигнал світлофора, внаслідок чого сталося зіткнення з автомобілем «PEUGEOT» н.з. НОМЕР_1, та автомобілі зазнали механічні пошкодження.

Рішення про необхідність направлення копії матеріалів справи до органу ДАІ для складення протоколу про вчинення адміністративного правопорушення водієм ОСОБА_3 суддя прийняв з посиланням на висновок судової автотехнічної експертизи про невідповідність дій ОСОБА_3 вимогам п.п. 10.1, 16.6 Правил дорожнього руху України.

В апеляційних скаргах:

ОСОБА_1 просить постанову судді скасувати та постановити нову, якою закрити провадження по справі за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, стверджуючи, що він виїжджав на перехрестя на зелений сигнал світлофора, який дозволяв рух, а ОСОБА_3, в порушення вимог п.п.10.1, 16.6 Правил дорожнього руху України не дала йому дорогу, що призвело до зіткнення транспортних засобів.

Представник потерпілої, адвокат Давиденко Г.І., просить постанову судді змінити та виключити з неї вказівку про порушення ОСОБА_3 Правил дорожнього руху України та пов'язаного з цим рішення щодо необхідності складання протоколу про вчинення ОСОБА_3 адміністративного правопорушення, посилаючись на те, що таке рішення не відповідає фактичним обставинам справи та висновкам судової автотехнічної експертизи за варіантом обставин дорожньо-транспортної пригоди, викладених ОСОБА_3, а також суперечить вимогам ст.247 КУпАП про відсутність підстав до закриття провадження по справі у зв'язку зі спливом передбачених ст. 38 цього Кодексу строків накладення адміністративного стягнення.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 та його захисника ОСОБА_2 на підтримку апеляційної скарги ОСОБА_1, доводи потерпілої ОСОБА_3 та її представника Давиденко Г.І. в обґрунтування апеляційних вимог останньої та дослідивши матеріали справи вважаю, що апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає задоволенню, а апеляційна скарга адвоката Давиденка Г.І. - задоволенню частково.

Справа щодо ОСОБА_1 розглянута суддею без належного урахування вимог ст. 279 КУпАП та роз'яснень, що містяться у п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 23 грудня 2005 року з подальшими змінами «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті».

За змістом ст. 279 КУпАП, справа про адміністративне правопорушення розглядається в межах обставин правопорушення, викладених в протоколі про адміністративне правопорушення.

Стаття 124 КУпАП передбачає наявність складу даного адміністративного правопорушення лише за умови настання певних наслідків порушення правил дорожнього руху - пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Протокол про адміністративне правопорушення не містить посилань на наявність зазначених наслідків як одного з основних елементів складу правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Констатуючи в постанові, що в результаті зіткнення транспортних засобів вони отримали механічні пошкодження, суддя вийшов за межі обставин, зазначених в протоколі про адміністративні правопорушення, оскільки цього в протоколі не зазначено.

Пленум Верховного Суду України у п. 24 вищезазначеної постанови № 14 від 23.12.2005р. звернув увагу судів на недопустимість спрощеного підходу до судового розгляду справ про адміністративні правопорушення на транспорті, а також роз'яснив, що зміст постанови судді має відповідати вимогам ст.ст. 383, 384 КУпАП, і в ній, зокрема, потрібно наводити не тільки докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, але й зазначати мотиви відхилення доводів, висловлених особою, притягнутою до адміністративної відповідальності, у свій захист.

ОСОБА_1 на протязі всього провадження по справі послідовно і стабільно стверджував, що рухаючись по вул.Клочківській виїхав на перехрестя з вул. 23 Серпня на зелений сигнал світлофора, який дозволяв рух.

Визнаючи це ствердження безпідставним, суддя послався на те, що воно спростовується висновком судової технічної експертизи № 3697 від 26 червня 2014 року.

Однак висновки вказаного експертного дослідження були дані у двох варіантах, наведених і в постанові суду.

Згідно з варіантом експертних досліджень по поясненням свідка ОСОБА_4 технічна можливість уникнути зіткнення транспортних засобів для водія ОСОБА_1 (в разі його виїзду на перехрестя на червоний сигнал світлофора), визначалася шляхом виконання ним вимог п.п.8.7.3«с», 8.10 та 16.3 Правил дорожнього руху України, для чого у нього не було будь-яких перешкод технічного характеру та його дії цим вимогам Правил не відповідали та знаходилися в причинному зв'язку з виникненням дорожньо-транспортної пригоди.

В той же час, за варіантом експертного дослідження по поясненням ОСОБА_1 та свідка ОСОБА_5 (в разі виїзду ОСОБА_1 на перехрестя на зелений сигнал світлофора), в діях ОСОБА_1 не вбачається невідповідностей вимогам Правил дорожнього руху України, які б знаходились, з технічної точки зору, в причинному зв'язку з виникненням данної дорожньо-транспортної пригоди, а дії водія ОСОБА_3 не відповідали вимогам п.п.10.1, 16.6 Правил дорожнього руху України та знаходились з технічної точки зору в причинному зв'язку з виникненням цієї пригоди.

В обґрунтування доведеності вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, суддя послався на обидва з вищенаведених висновків судової автотехнічної експертизи, які вкрай суперечать один одному за своєю суттю, не давши належної оцінки кожному з них та, по суті, не визначившись в питанні про те, який саме з цих висновків та чому, він вважає таким, що відповідає фактичним обставинам дорожньо-транспортної пригоди.

Зазначене свідчить про те, що до висновку про виїзд автомобіля під керуванням ОСОБА_1 на перехрестя на червоний сигнал світлофору суддя дійшов без належної перевірки його заперечення цієї обставини.

Зокрема, в судовому засіданні не був дослідженим наданий ОСОБА_1 відеозапис події дорожньо-транспортної пригоди камерою зовнішнього спостереження.

При цьому, із змісту даного відеозапису, з урахуванням динаміки руху транспортих засобів на перехресті вулиць Клочківській та 23 Серпня вбачається, що автомобіль під керуванням ОСОБА_1, рухаючись по вул.Клочківській прямо, виїхав на перехрестя на сигнал світлофора, що дозволяє рух, а отже мав перевагу перед водієм ОСОБА_3, яка рухалась у зустрічному напрямку та, повертаючи ліворуч, не надала дорогу автомобілю під керуванням ОСОБА_1

Згідно висновку вищезазначеної судової автотехнічної експертизи, при таких обставинах дорожньо-транспортної пригоди, в діях водія ОСОБА_1 не вбачається невідповідностей вимогам Правил дорожнього руху України, які б знаходилися з технічної точки зору, в причинному зв'язку з виникненням даної пригоди.

Тому постанова судді у відношенні ОСОБА_1 підлягає скасуванню, а провадження по справі - закриттю за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.

У зв'язку зі спливом строку, передбаченого ст. 38 КУпАП, підстави для порушення питання щодо складання у відношенні ОСОБА_3 протоколу про вчинення нею адміністративного правопорушення, відсутні.

Оскільки судова постанова у відношенні ОСОБА_1 підлягає скасуванню, то посилання адвоката Давиденко Г.І. на необхідність виключення з неї вказівки судді про направлення копії постанови до органів ДАІ для складання у відношенні ОСОБА_3 вказаного протоколу є безпідставним, а її апеляційна скарга підлягає задоволенню частково у зв'язку зі скасуванням постанови судді по суті.

З урахуванням викладеного, керуючись ст. 294 КУпАП,-

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити, а апеляційну скаргу адвоката Давиденко Г.І. задовольнити частково.

Постанову судді Дзержинського районного суду м. Харкова від 3 вересня 2014 року про закриття провадження у справі відносно ОСОБА_1 у зв'язку з закінченням строку накладення на нього адміністративного стягнення за ст. 124 КУпАП скасувати, а провадження по справі закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Постанова є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя -