АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 553/871/14-п
Номер провадження 33/786/223/14
Головуючий у 1-й інстанції Мурашко А.О.
Доповідач ап. інст. Лісіченко Л. М.
ПОСТАНОВА ПО СПРАВІ ПРО АДМІНПРАВОПОРУШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 жовтня 2014 року м. Полтава
Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Полтавської області Лісіченко Л.М., з участю представника апелянта - ОСОБА_2, розглянувши справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на постанову судді Козельщинського районного суду Полтавської області від 21 серпня 2014 року, -

В С Т А Н О В И В :

Цією постановою ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженець с. Устивиця В.Багачанського району Полтавської області, житель АДРЕСА_1, працюючий директором ТОВ «Козельщинський комбікормовй завод»,

визнаний винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.188-1 КУпАП з накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу у розмірі 200 грн.

За постановою суду, ОСОБА_3, працюючи директором ТОВ «Козельщинський комбікормовий завод», станом на 15 липня 2014 року не виконав вимоги ст.19 ЗУ «Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні», а саме, не виконується норматив робочих місць призначених для працевлаштування інвалідів.

Так, згідно копії звіту про зайнятість і працевлаштування інвалідів - кількість штатних працівників, які повинні працювати на робочих місцях - 3 особи. Працевлаштована працівників, яким встановлено інвалідність - 2 (в 2013 році на підприємство приймалися на такі посади: різноробочі, вагар, електромонтер та тракторист), - чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.188-1 КпАП України.

Не погодившись з рішенням суду, ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу в якій просить постанову щодо нього скасувати та закрити провадження за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Заслухавши представника ОСОБА_3 за довіреністю - ОСОБА_2 на підтримку апеляції, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, вважаю, що вона підлягає задоволенню з таких підстав.

Частиною 2 ст.188-1 КУпАП передбачена відповідальність за невиконання посадовою особою, яка користується правом приймати на роботу і звільняти з роботи, фізичною особою, яка використовує найману працю, нормативу робочих місць для працевлаштування інвалідів, неподання Фонду соціального захисту інвалідів звіту про зайнятість та працевлаштування інвалідів.

Частиною 3 ст.18 Закону України «Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні» від 21.03.1991 року №875 передбачено, що підприємства, установи, організації, фізичні особи, які використовують найману працю, зобов'язані виділяти та створювати робочі місця для працевлаштування інвалідів, у тому числі спеціальні робочі місця для працевлаштування інвалідів, у тому числі спеціальні робочі місця, створювати для них умови праці з урахуванням індивідуальних програм реабілітації і забезпечувати інші соціально-економічні гарантії, передбачені чинним законодавством, надавати державній службі зайнятості інформацію, необхідну для організації працевлаштування інвалідів і звітувати Фонду соціального захисту інвалідів про зайнятість та працевлаштування інвалідів у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до ст.19 Закону №875 для підприємств, установ, організацій, у тому числі підприємств, організацій громадських організацій інвалідів, фізичних осіб, які використовують найману працю, установлюється норматив робочих місць для працевлаштування інвалідів у розмірі чотирьох відсотків середньооблікової чисельності штатних працівників облікового складу за рік, а якщо працює від 8 до 25 осіб,- у кількості одного робочого місця.

Підприємства, установи, організації, у тому числі підприємства, організації громадських організацій інвалідів, фізичні особи, які використовують найману працю, самостійно розраховують кількість робочих місць для працевлаштування інвалідів відповідно до нормативу, встановленого частиною першою цієї статті, і забезпечують працевлаштування інвалідів. При розрахунках кількість робочих місць округлюються до цілого значення.

Підприємства, установи, організації, у тому числі підприємства, організації громадських організацій інвалідів, фізичні особи, які використовують найману працю, самостійно здійснюють працевлаштування інвалідів у рахунок нормативів робочих місць, виходячи з вимог статті 18 цього Закону.

В ході апеляційного розгляду встановлено, що 01.03.2014 р. ТОВ «Козельщинський комбікормовий завод» до Полтавського обласного відділення фонду соціального захисту інвалідів направлено звіт про зайнятість та працевлаштування інвалідів за 2013 рік форми №10-ПІ , відповідно до якого середньооблікова кількість штатних працівників облікового складу на підприємстві в цей період становила 70 осіб, з них: середньооблікова кількість штатних працівників, яким відповідно до чинного законодавства встановлена інвалідність, - 2 особи, кількість інвалідів - штатних працівників, які повинні працювати на робочих місцях, створених відповідно до вимог ст.19 Закону України «Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні»- 3 особи.

Як убачається зі звіту (а.с. 18-22), кількість робочих місць, призначених для забезпечення працевлаштування інвалідів, відповідно до нормативу 4% становить 3, з яких лише 1 робоче місце фактично за рік не було зайняте інвалідами.

Із матеріалів справи видно, що наказом ТОВ «Козельщанський комбікормовий завод» створено робочі місця для працевлаштування інвалідів в кількості виконання встановленого нормативу, визначеного Законом України «Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні» на посади комплектувальника в кількості 3 чоловіки.

У 2013 році ТОВ «Козельщинський комбікормовий завод» своєчасно подавав до Козельщинського районного центру зайнятості звіти за формою №3-ПН про попит на робочу силу (вакансії) щодо наявності вільних робочих місць, призначених для працевлаштування інвалідів, що підтверджуються звітами за формою №3-ПН та листом Козельщинського районного центру зайнятості від 21.07.2014 р .№607, копії яких містяться у матеріалах справи.

За змістом протоколу №16-14-30/38 про адміністративне правопорушення ОСОБА_3 не виконується норматив робочих місць для працевлаштування інвалідів.

Однак, державним інспектором праці Чирвон Н.О. у протоколі не зазначено, у чому конкретно полягає невиконання вимог ст.19 Закону України «Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні» і якими доказами підтверджується.

Розглядаючи справу про адміністративне правопорушення суддя Козельщинського районного суду не звернув уваги на вищевказані обставини та прийняв рішення про притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності без належної перевірки доведеності його вини у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.188-1 КУпАП.

Так, згідно постанови судді вина правопорушника підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення, актом перевірки та довідкою про направлення для працевлаштування Козельщинським РЦЗ для працевлаштування 3 інвалідів.

Разом з тим, протокол та акт перевірки не містять доказів порушення ОСОБА_3 вимог Закону, а довідка не може вважатися належним доказом, оскільки під час судового розгляду не перевірено належним чином чи були інваліди, направлені на ТОВ «Козельщинський комбікормовий завод» - працевлаштовані.

Також, не надано і доказів того, що інваліди самостійно зверталися до ТОВ «Козельщинський комбікормовий завод» з метою працевлаштування, та їм безпідставно відмовлено у прийнятті на роботу.

Відтак, доказів того, що ОСОБА_3 не вживав необхідні заходи, спрямовані на запобігання порушення прав інвалідів та їх працевлаштування в ході апеляційного розгляду не здобуто.

Враховуючи вищевикладене, вважаю, що в діях ОСОБА_3 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.188-1 КУпАП.

За таких обставин постанова місцевого суду підлягає скасуванню, а провадження по справі закриттю в зв'язку з відсутністю в діях ОСОБА_3 складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.294 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 - задовольнити.

Постанову судді Козельщинського районного суду Полтавської області від 21 серпня 2014 року щодо нього скасувати, а провадження по справі закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП за відсутністю в діях ОСОБА_3 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.188-1 КУпАП.

Суддя Л.М,Лісіченко