АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 537/6783/13-п
Номер провадження 33/786/11/14
Головуючий у 1-й інстанції Степура А. А.
Доповідач ап. інст. Лісіченко Л. М.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 січня 2014 року м. Полтава
Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Полтавської області Лісіченко Л.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Полтава справу про адміністративне правопорушення за скаргою на постанову Крюківського районного суду м. Кременчук від 18 грудня 2013 року, якою

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянин України, уродженець Донецької області, мешканець АДРЕСА_1, не працюючий

визнаний винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.173-2 КУпАП та підданий адміністративному стягненню у виді адміністративного арешту строком на 5 діб, -

в с т а н о в и в:

Як зазначено у постанові, 13.122013 року о 18 год. ОСОБА_2 вчинив сварку з матір'ю співмешканки ОСОБА_3 за місцем її проживання, чим здійснив насильство в сім'ї психологічного характеру.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить постанову суду скасувати, прийняти нову постанову, якою провадження по справі закрити за відсутністю складу адміністративного правопорушення, оскільки суд при розгляді справи не з'ясував усіх її обставин, не дав належну оцінку доказам та прийняв незаконне рішення.

Перевіривши доводи апеляційної скарги та дослідивши матеріали справи, вважаю, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

При розгляді справи про адміністративне правопорушення суд, відповідно до вимог ст.ст. 245, 280 КУпАП, повинен з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші факти, що мають значення для правильного вирішення справи.

Судом першої інстанції повно і всебічно встановлені всі обставини правопорушення на підставі наявних в матеріалах справи і досліджених доказів.

Факт правопорушення і вина ОСОБА_2 у скоєнні правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, підтверджується поясненнями потерпілої ОСОБА_3, свідка ОСОБА_4 та протоколом про адміністративне правопорушення № 128751 від 16.12.2013 року.

У своїх поясненнях ОСОБА_2 не заперечував, що з ОСОБА_3 у нього виникла сварка, в ході якої він викликав працівників міліції, однак наполягав, що ініціатором сварки була сама потерпіла.

Разом з тим, ОСОБА_2 не спростував та не навів переконливих доказів того, що він не погрожував фізичною розправою ОСОБА_3, не ображав її та не принижував, як про це стверджувала потерпіла та свідок ОСОБА_4

Твердження в апеляційній скарзі ОСОБА_2 про те, що ОСОБА_4 давала інші пояснення працівникам міліції і автоматично підписала свідчення, в яких підтвердила вчинення ним насильства в сім`ї, колегія суддів вважає непереконливими, оскільки сама свідок ОСОБА_4 свої свідчення не спростувала і в судовому засіданні ОСОБА_2 не заявляв клопотання про її допит.

Необґрунтованими є і доводи апеляції ОСОБА_2 про безпідставне застосування до нього найбільш суворого стягнення, оскільки згідно постанови судді від 11.02.2013 року раніше до нього було застосовано мінімальне стягнення за ч.1 ст.173-2 КУпАП, однак протягом року він вчинив аналогічне правопорушення.

За таких обставин, підстав для скасування законної і обґрунтованої постанови районного суду не вбачається.

Керуючись ст. 294 КУпАП,

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а постанову судді Крюківського районного суду м. Кременчук від 18 грудня 2013 року щодо нього - без зміни.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Полтавської області Л.М. Лісіченко