П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

3 червня 2014 року

Суддя шевченківського районного суду м. Запоріжжя Галущенко Ю.А.,за участю адвокатів ОСОБА_1,ОСОБА_2,розглянувши справу про адміністративне правопорушення відносно

ОСОБА_3,ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, який мешкає за адресою м. Запоріжжя, провул.Печатний 80 , працює водієм ТОВ «Альянс Авто»

про скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

26.03.2014 року приблизно о 9 годині 15 хв.ОСОБА_3,керуючи маршрутним автобусом «VOLKSWAGEN» р.н. НОМЕР_1 по пр.Леніна в м.Запоріжжі,на перехресті з вул.Панфіловців проїхав на заборонений сигнал світлофора,внаслідок чого скоїв зіткнення з автомобілем НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_4, чим порушив вимоги п.8.7.3 ПДР України.Внаслідок ДТП автомобілі пошкоджено, постраждалі водій ОСОБА_4та пасажир маршрутного автобуса ОСОБА_5доставлені в лікарню.

При розгляді справи в суді ОСОБА_3свою вину в порушенні правил дорожнього руху не визнав та пояснив, що 26.03.2014 року приблизно о 9 годині 15 хвилин він,керуючи маршрутним автобусом «VOLKSWAGEN» р.н. НОМЕР_1,в якому перебувало 5 пасажирів,по маршруту № 80,рухався по пр.Леніна від вул.Сталеварів до вул.Миру в м.Запоріжжі в лівій крайній смузі із швидкістю,яка не перевищувала 60 км/год.При наближенні до перехрестя з вул.Панфіловців,де рух регулюється світлофором,приблизно за 20 м.до перехрестя,побачив на світлофорі зелене світло і продовжив рух через перехрестя,на світлофорі не зупинявся. Практично проїхавши перехрестя,побачив,що з права з вул.Панфіловців ,не зупиняючись,на перехрестя виїхав автомобіль «Інфініті»,з метою уникнути зіткнення,ОСОБА_3 намагався зманеврувати вліво,однак відбувся удар в середню частину його автобуса передньою частиною автомобіля «Інфініті»,після чого автобус відкинуло вліво на світлофор.Винуватим у ДТП себе не вважає,так як ПДР не порушував,перехрестя проїжджав на зелений сигнал світлофора.

При розгляді справи в суді потерпіла ОСОБА_4пояснила,що 26.03.2014 р.вона на автомобілі НОМЕР_2 рухалася по вул.Панфілівців в напрямку перехрестя з пр.Леніна в м.Запоріжжі.При наближенні до перехрестя ,яке регулюється світлофором,зупинилася на заборонений сигнал,праворуч від її автомобіля зупинився вантажний автомобіль ремонтної служби,який рухався в попутному напрямку. При ввімкнені зеленого сигналу світлофора,за відсутності руху транспорту по пр.Леніна,вона почала проїзд перехрестя прямо,одночасно вантажний автомобіль почав рух з поворотом праворуч на пр.Леніна. Перешкод для її руху не було,з невеликою швидкістю вона проїхала не більше 10 м.,коли неочікувано відбувся удар в передню частину її автомобіля маршрутним автобусом,який рухався через перехрестя по пр.Леніна у лівій смузі на заборонений сигнал світлофора,а після зіткнення автобус зніс світлофор,встановлений зліва по ходу його руху. В складанні документів на місці ДТП вона участі не брала,так як була доставлена в лікарню. В процесі досудового розслідування справи за фактом ДПТ слідчий вилучив відеозапис камер спостереження ,встановлених на установі банка,які спрямовані на пр.Леніна,де зафіксована подія ДТП. Вважає,що вина ОСОБА_3Ю.у ДТП повністю підтверджується зібраними доказами,просила притягнути його до відповідальності та призначити максимально суворе стягнення.

Всебічно вивчивши матеріали справи, з урахуванням наданих учасниками ДТП пояснень,показів свідків, суддя встановив, що вина ОСОБА_3Ю.у скоєнні адміністративного правопорушення знайшла своє підтвердження з огляду на наступне.

З матеріалів адміністративної справи про ДТП та підтверджуючих ці обставини пояснень водіїв-учасників ДТП встановлено, що зіткнення маршрутного автобусу «VOLKSWAGEN» р.н. НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_3 з автомобілем НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_4відбулося на перехресті пр.Леніна з вул.Панфіловців в м.Запоріжжі, де регулювання дорожнього руху здійснюється світлофором .

Дорожній рух організовано по пр.Леніна у двох напрямках по три смугу руху в кожному напрямку.

Місце зіткнення знаходиться на відстані 21 м.від правого краю розділового газону по пр.Леніна та 1,9 м.від лівого краю проїзної частини вул.Панфіловців.

До ДТП маршрутний автобус «VOLKSWAGEN» р.н. НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_3 рухався по пр.Леніна з боку вул.Сталеварів в напрямку вул.Миру в м.Запоріжжі(позначка 2 додатку),автомобіль НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_4рухався по вул.Панфілівців через перехрестя з пр.Леніна прямо(позначка 1 додатку).

Оскільки схема ДТП складена безпосередньо на місці ДТП в присутності водія ОСОБА_3 уповноваженою особою інспектором ДПС,підписана без зауважень або доповнень,суддя приймає її до уваги як доказ при винесені постанови.

Як передбачено п.8.7.3 «е» Правил дорожнього руху України ,червоний сигнал,в тому числі блимаючий,або два червоні блимаючи сигнали забороняють рух.

Відповідно до п.1.3 Правил дорожнього руху України ,учасники дорожнього руху зобов*язані знати та неухильно виконувати вимоги цих Правил.

Вимоги цього пункту означають,що знання Правил є обов*язковим для кожного учасника дорожнього руху,чітке виконання їх положень сприяє взаємній довірі та повазі,безпечному співіснуванню на дорозі всіх учасників дорожнього руху,будь-які відхилення від положень цих правил можуть привести до ДТП,заподіянню шкоди майну,здоров*ю та життю людей.

При співставленні пояснень водіїв щодо обставин ДТП із схемою місця пригоди,пошкоджень,отриманих автомобілями внаслідок зіткнення, показами свідків,матеріалами відеозапису камер спостереження,необхідно зробити висновок, що пояснення водія ОСОБА_3відносно механізму розвитку дорожньої ситуації не можуть бути прийняті до уваги, оскільки протирічать сукупності доказів по справі.

Так, водій ОСОБА_3вказує, що перед ДТП автобус під його керуванням рухався по пр.Леніна через перехрестя з вул.Панфіловців на зелений сигнал світлофора,в зустрічному та попутному напрямку транспортних засобів не було.

Разом з тим,з відеозапису камер спостереження видно,що 26.03.2014 р.приблизно о 09.13 хв.транспортні засоби,які рухалися по пр.Леніна у зустрічному для водія ОСОБА_3напрямку на перехресті з вул.Панфіловців зупинилися на заборонений сигнал світлофора,з напрямку руху водія ОСОБА_3транспортні засоби на перехрестя не виїжджали.

Пішоходи,які знаходились за межами проїзної частини пр.Леніна, почали переходити проїзну частину і перетнули три смуги зустрічного для водія ОСОБА_3напрямку руху.

В цей момент на перехрестя виїхав маршрутний автобус під керуванням водія ОСОБА_3,інші транспортні засоби,які рухалися в попутному з ним напрямку,на перехрестя не виїжджали.

З наведеного суддя дійшов до висновку ,що на час виїзду маршрутного автобусу «VOLKSWAGEN» р.н. НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_3на перехрестя пр.Леніна та вул.Панфіловців для руху транспорту у його напрямку був ввімкнений забороняючий сигнал світлофора,саме тому зустрічні та попутні транспортні засоби на перехрестя не виїжджали,а пішоходи переходили проїзну частину.

Ці обставини узгоджуються із поясненнями водія ОСОБА_4про обставини ДТП,показами свідка ОСОБА_6,який пояснював,що 26.03.2014 р.о 9.15 він керував службовим автомобілем НОМЕР_3 по вул.Панфілівців в напрямку пр.Леніна ближче до правого краю проїзної частини,лівіше в попутному напрямку рухався автомобіль «Інфініті» темного кольору.На перехресті вул.Панфілівців та пр.Леніна для транспорту,що рухався у цьому напрямку,горів заборонений сигнал світлофора,тому він зупинився,лівіше зупинився автомобіль «Інфініті».Коли на світлофорі відбулася зміна сигнала,він побачив,що транспортні засоби,які рухаються по пр.Леніна з боку вул.Сталеварів в напрямку вул.Миру в середній смузі руху,зупинилися,при ввімкненні зеленого сигналу для руху транспорту в його напрямку, Малиш почав рух та повертав праворуч на пр.Леніна, автомобіль «Інфініті» почав рух через перехрестя прямо з невеликою швидкістю. Коли цей автомобіль рухався на перехрестя,Малиш побачив ,що по лівій смузі по пр.Леніна з боку вул.Сталеварів в напрямку вул.Миру на перехрестя на червоний сигнал виїхала маршрутка білого кольору,після чого відбулося зіткнення передньої частини автомобіля «Інфініті» з правою боковою частиною маршрутки,від удару остання наїхала на світлофор.

Основні пошкодження автомобіля «Інфініті»:зірваний передній бампер,деформований капот автомобіля по всій площі спереду назад,деформовано ліву та праву блок фару,знищено решітку радіатора,деформовано по всій передній площі автомобіль в напрямку спереду назад,та пошкодження маршрутного автобуса в правій частині кузова свідчать про те, що в момент руху автомобіля «Інфініті» вперед його передня частина контактувала з правою боковою частиною маршрутного автобусу «VOLKSWAGEN» ,чим підтверджуються пояснення водія ОСОБА_4про механізм ДТП.

Пояснення ОСОБА_3про те,що перед ДТП автомобіль під його керуванням виїхав на перехрестя на зелений сигнал світлофора нічим об*єктивно не підтверджуються і спростовані сукупністю доказів,які не викликають сумнівів щодо їй належності на допустимості.

Допитаний за клопотанням ОСОБА_3свідок ОСОБА_7показав,що 26.03.2014 р.він в якості пасажира перебував у маршрутному автобусі під керуванням водія ОСОБА_3,сидів в правому ряду на третьому пасажирському кріслі,дивився вправо.В момент виїзду маршрутки на перехрестя пр.Леніна з вул.Панфіловців побачив з правого боку автомобіль «Інфініті»,який наближався,відбулося зіткнення автомобіля «Інфініті» з маршруткою,удар прийшовся в праву частину маршрутного автобусу.На який сигнал світлофора та з якою швидкістю водії виїжджали на перехрестя,він не спостерігав.

Таким чином,свідок ОСОБА_7не підтвердив версію водія ОСОБА_3про розвиток подій та вину водія ОСОБА_2А.у ДТП і не спростував інших доказів,досліджених в суді.

В обґрунтування своєї позиції про відсутність в його діях порушень ПДР, водій ОСОБА_3також посилався на те,що робота світлофора на перехресті пр.Леніна та вул.Панфілівців організована не синхронно,переключення сигналів відбувається із затримкою,тому на момент ДТП для руху транспорту у зустрічному для нього напрямку був ввімкнений забороняючий сигнал і транспорт на світлофорі зупинився,для руху транспорту в його напрямку ще продовжував горіти зелений сигнал,тому він проїжджав перехрестя на дозволяючий сигнал.

Така версія ОСОБА_3нічим об*єктивно не підтверджена,спростована показами свідка ОСОБА_6,які узгоджуються із поясненнями водія ОСОБА_4про те,що водій ОСОБА_3виїхав на перехрестя на забороняючий сигнал,в той час,коли інші транспортні засоби,які рухалися в одному з ним напрямку,вже зупинилися на світлофорі.

Підстав для задоволення клопотання адвоката ОСОБА_1про проведення судової автотехнічної експертизи суддя не встановив,оскільки вирішення запропонованих ним питань,з якою швидкістю рухалися водії учасники ДТП перед зіткненням та яку відстань проїхали до зіткнення,не має значення для встановлення фактичних обставин справи,вирішення інших питань,зазначених у клопотанні,спеціальних знань експерта не потребує .

Інших доказів,крім наявних в матеріалах адміністративної справи,судді не надано.

З урахуванням викладеного суддя дійшов до висновку, що порушення водієм ОСОБА_3вимог п.8.7.3 »е» Правил дорожнього руху ,знайшло своє підтвердження доказами, його дії перебувають в причинному зв*язку з ДТП і наслідками у вигляді пошкодження транспортних засобів та травмування водія ОСОБА_4

Згідно з диспозицією ст.124 КпАП України особа несе відповідальність при вчиненні нею як учасником дорожнього руху порушення Правил дорожнього руху,що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць,залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Порушення водієм ОСОБА_3вимог Правил дорожнього руху,внаслідок чого пошкоджені транспортні засоби,є підставою для визнання його винним в скоєнні адміністративного правопорушення та притягнення до адміністративної відповідальності по ст.124 КпАП України.

Доводи ОСОБА_3про відсутність вини в скоєнні адміністративного правопорушення на час розгляду справи нічим не підтверджені та повністю спростовані сукупністю доказів, які логічні, достовірні та достатні для того, щоб зробити висновок про наявність в його діях складу адміністративного правопорушення.

При визначені виду стягнення за адміністративне правопорушення, суддя керується правилами ст.33-35 КпАП України і враховує роз*яснення п.28 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 р.№ 14 «Про судову практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки руху та експлуатації транспорту,а також про адміністративні правопорушення на транспорті»(із змінами та доповненнями),виходить з того, що вчинено порушення Правил дорожнього руху ,яке мало наслідки у виді пошкодження транспортних засобів,світлофорного об*єкта,травмування іншого водія-учасника ДТП,однак ОСОБА_3не дає критичної оцінки своїм діям,в скоєному не розкаявся,що вказує на його недостатньо відповідальне ставлення до безпеки руху та можливість вчинення ним інших порушень ПДР.

Раніше ОСОБА_3неодноразово вже притягувався до відповідальності за порушення ПДР,зокрема,у 2013 р.п*ять разів,при цьому жодного штрафу за 2013 р.ним не сплачено.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, виконання судових рішень розглядається як невід'ємна частина судового розгляду в розумінні ст. 6 Конвенції. Європейський суд неодноразово робив висновок про те, що це право стало б ілюзорним у разі, коли б правова система держави допускала, щоб остаточне, обов'язкове, судове рішення залишалося невиконаним.

За таких обставин,призначення ОСОБА_3стягнення знову у виді штрафу не має сенсу,допускає можливість невиконання судового рішення,що протирічить приписам ст.23 КпАП України про те,що адміністративне стягнення застосовується з метою виховання особи,яка вчинила адміністративне правопорушення,в дусі додержання законів України,поваги до правил співжиття ,запобігання вчиненню нових правопорушень.

З урахуванням викладеного суддя доходить до висновку,що необхідним та достатнім відповідно до санкції статті 124 КпАП України є призначення ОСОБА_3адміністративного стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами на строк шість місяців, що є необхідним та достатнім з урахуванням обставин вчиненого та особи правопорушника.

Керуючись ст.ст. 33-35,124,283-285 КУпАП,суддя -

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 визнати винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накласти адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами на строк шість місяців.

Постанову може бути оскаржено або опротестовано прокурором протягом 10 днів з моменту її винесення, шляхом подачі апеляційної скарги, протесту прокурора в апеляційний суд Запорізької області через Шевченківський районний суд м. Запоріжжя.

Суддя Ю.А. Галущенко