Справа № 456/1991/14-п
Провадження № 3/456/630/2014
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 червня 2014 року суддя Стрийського міськрайонного суду Львівської області Гула Л. В. , розглянувши матеріали, які надійшли від територіальної державної інспекції з питань праці у Львівській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, жителя ІНФОРМАЦІЯ_2, директора ТДВ «Меблевий комбінат «Стрий», за ст. 41 ч. 1 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1, будучи директором ТДВ «Меблевий комбінат «Стрий» порушив вимоги КЗпП України, чим вчинив адміністративне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 41 КУпАП, а саме:

ч. 4 ст. 97 КЗпП України - встановлено факти прийняття власником або уповноваженим ним органом чи фізичною особою в односторонньому порядку рішення з питань оплати праці, що погіршують умови, встановлені законодавством, угодами, колективними договорами. Як приклад: як зазначено у зверненні гр. ОСОБА_2 «...Директор ... в наказі № 21-к від 26.02.14р. ... безпідставно і суттєво змінив умови праці, визначені в контракті ... а саме … умови оплати праці». З метою розяснення наведеного в ході перевірки адміністрацією: представлено наказ № 22-к від 26.02.2014 року «Про внесення змін до штатного розпису», згідно якого з 26.02.2014 року в штатний розпис введено посаду члена ревізійної комісії Товариства - 1 (один) чол. та встановлено посадовий оклад 1218 грн., тоді як контрактом від 01.09.2011 року було передбачено грошову винагороду ОСОБА_2 у розмірі 9000,00грн.;

ст. 103 КЗпП України - про зміну умов оплати праці у бік погіршення працівники не попереджені більше як за два місяці. Як приклад: при поновленні гр. ОСОБА_2 на посаді члена ревізійної комісії 26.02.2014 року останньому не встановлено його винагороду (посадовий оклад) згідно контракту, що діяв - 9000,00 грн., а встановлено посадовий оклад 1218,00 грн., тоді як контрактом від 01.09.2011 року було передбачено грошову винагороду ОСОБА_2 у роя 9000,00 грн.;

ч. 1 та ч. 2 ст. 115 КЗпП України, ч. 1 ст. 24 Закону України «Про оплату праці» - виплата заробітної плати проводиться менше двох разів на місяць через проміжок часу, що перевищує 16 календарних днів, пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата. Як приклад: виплату заробітної плати за грудень 2013 року проведено 15.01.2014 року, 23.01.2014 року, 24.01.2014 року, 28.01.2014 року, 13.02.2014 року; за січень 2014 року - 28,02.2014 року, 14.03.2014 року, 17.03.2014 року, 21.03.2014 року, 25.03.2014 року; за лютий 2014 року - 28.03.2014 року, 03.04.2014 року;

ч. 5 ст. 97 КЗпП України, ч. 3 ст. 15 Закону України «Про оплату праці» - оплата праці не здійснюється в першочерговому порядку. Як приклад: станом на 01.03.2014 року у Товаристві мало місце порушення строків виплати заробітної плати, яке призвело до виникнення заборгованості із виплати заробітної плати на суму 387,8 тис. грн. - частково невиплачена заробітна плата за січень 2014 року; станом на 01.04.2014 року заборгованість становила 114,6 тис. грн. - частково невиплачена заробітна плата за лютий 2014 року, яка погашена 03.04.2014 року. Слід зазначити, що дане порушення усунуто Товариством самостійно - заборгованість із виплати заробітної плати погашено повністю 03.04.2014 року, однак, згідно вимог ст. 38 КУпАП - термін притягнення до адмінвідповідальності не минув. Станом на дату проведення перевірки заборгованість із виплати заробітної плати відсутня.

ч. 5 ст. 97 КЗпП України, ч. 3 ст. 15 Закону України «Про оплату праці» - інші платежі здійснюються не після виконання зобовязань щодо оплати праці. Як приклад: за період з 01.01.2014 року по 14.04.2014 року на рахунки та в касу Товариства надійшли 10173,0 тис. грн., з урахуванням залишкового сальдо на 01.01.2014 року в розмірі 106,4 тис. грн. - на рахунках та в касіТовариства були наявні кошти в сумі 10279,5 тис. грн., з яких на виплату заробітної плати скеровано 1636,2 тис. грн., що становить лише 15,9% від загальної суми наявних коштів, а решту коштів в сумі 8726,2 тис. грн., що становить 84,9% від загальної суми наявних коштів було скеровано на інші видатки. Слід зазначити, що дане порушення усунуто Товариством самостійно - заборгованість із виплати заробітної плати погашено повністю 03.04.2014 року, однак, згідно вимог ст. 38 КУпАП - термін притягнення до адмінвідповідальності не минув;

ч. 1 ст. 116 КЗпП України - при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, не проводиться в день звільнення. Як приклад: працівника ОСОБА_3 звільнено 21.03.2014, згідно наказу № 117 від 21.03.2014 року, а остаточний розрахунок з працівником проведено 28.03.2014 року; працівника ОСОБА_4 звільнено 18.03.2014 року, згідно наказу № 113 від 18.03.2014 року, а виплату «розрахункових» коштів проведено 21.03.2014 року; працівника ОСОБА_5 звільнено 28.02.2014 року, згідно наказу № 85 від 28.02.2014 року, а виплату «розрахункових» проведено 21.03.2014 року; працівника ОСОБА_6 звільнено 19.02.2014 року, згідно наказу № 66 від 19.02.14, а виплату «розрахункових» проведено 21.03.2014 року;

ч. 1 ст.117 КЗпП України - у разі невиплати в день звільнення всіх коштів працівнику не виплачується середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Як приклад: працівника ОСОБА_3 звільнено 21.03.2014 року, згідно наказу № 117 від 21.03.2014 року, а остаточний розрахунок з працівником проведено 28.03.2014 року; працівника ОСОБА_4 звільнено 18.03.2014 року, згідно наказу № 113 від 18.03.2014 року, а виплату «розрахункових» коштів проведено 21.03.2014 року; працівника ОСОБА_5 звільнено 28.02.2014 року, згідно наказу № 85від 28.02.2014 року, а виплату «розрахункових» проведено 21.03.2014 року; працівника ОСОБА_6 звільнено 19.02.2014 року, згідно наказу № 66 від 19.02.14, а виплату «розрахункових» проведено 21.03.2014 року, однак, нарахування та виплату працівникам середнього заробітку за весь час затримки по день фактичного розрахунку станом на дату проведення перевірки не проведено;

ч. 1 ст. 47 КЗпП України - належно заповнена трудова книжка видається працівникові у день звільнення, однак не проводиться з ним розрахунок у строки, зазначені у статті 116 КЗпП. Як приклад: працівника ОСОБА_3 звільнено 21.03.2014 року, згідно наказу № 117 від 21.03.2014 року, а остаточний розрахунок з працівником проведено 28.03.2014 року; працівника ОСОБА_4 звільнено 18.03.2014 року, згідно наказу № 113 від 18.03.2014 року, а виплату «розрахункових» коштів проведено 21.03.2014 року; працівника ОСОБА_5 звільнено 28.02.2014 року, згідно наказу № 85 від 28.02.2014 року, а виплату «розрахункових» проведено 21.03.2014 року; працівника ОСОБА_6 звільнено 19.02.2014 року, згідно наказу № 66 від 19.02.14, а виплату «розрахункових» проведено 21.03.2014 року.

ОСОБА_1 наведеного не заперечив, вину у скоєнні правопорушення визнав повністю.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення доведена протоколом № 3 від 15.04.2014 року та іншими доказами зібраними по справі.

В діях ОСОБА_1 вбачаю ознаки правопорушення, передбаченого ст. 41 ч. 1 КУпАП.

Отже, з наведеного слідує, що ОСОБА_1 вчинив адміністративний проступок, передбачений ст. 41 ч. 1 КУпАП, і останнього слід піддати адміністративному стягненню у вигляді штрафу.

Керуючись ст., ст. 283, 284 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 41 ч. 1 КУпАП, і притягнути до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в дохід держави в розмірі 510 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 36,54 грн. судового збору в дохід держави.

Постанова може бути оскаржена до апеляційного суду Львівської області протягом 10 днів з дня винесення постанови.

Суддя Л.В. Гула