Справа № 369/22/14 Головуючий у І інстанції Лисенко В.В.
Провадження № 33/780/84/14 Доповідач у 2 інстанції Семенцов
Категорія 133 03.02.2014
ПОСТАНОВА

іменем України

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справах Апеляційного суду Київської області Семенцов Ю.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову судді Києво-Святошинського районного суду Київської області від 08 січня 2014 року, якою

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця та жителя АДРЕСА_1, працюючого директором в ТОВ «Люкс-Лайт»,

притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 122-2 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами строком на 6 місяців, -

В С Т А Н О В И В:

Згідно з постановою судді, 29.12.2013 року о 12 год. 30 хв. на а/д Київ-Овруч на 20 км в с. Нові Петрівці ОСОБА_2, керуючи автомобілем марки «AUDI» д.н.з. НОМЕР_1, не виконав вимогу працівників ДАІ зупинитись, подану завчасно жезлом та свистком. Своїми діями ОСОБА_2 порушив вимоги п. 2.4 ПДР України і вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 122-2 КУпАП.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати постанову судді та закрити провадження у справі у зв'язку з відсутністю його діях складу правопорушення, передбаченого ст. 122-2 КУпАП. В обґрунтування доводів скарги апелянт стверджує, що не порушував правил дорожнього руху та вважає, що суд першої інстанції не всебічно, неповно та не об'єктивно підійшов до з'ясування обставин справи.

Заслухавши пояснення ОСОБА_2 та його захисника, які підтримали апеляційну скаргу, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, вважаю, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково, виходячи з наступного.

Згідно ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність

Відповідальність за ст. 122-2 КУпАП передбачена у зв'язку з невиконанням водіями вимог працівника міліції, а водіями військових транспортних засобів вимог посадової особи військової інспекції безпеки дорожнього руху Військової служби правопорядку у Збройних Силах України про зупинку транспортного засобу.

Відповідно до п. 2.4 Правил дорожнього руху України на вимогу працівника міліції водій повинен зупинитися з дотриманням цих правил.

Суддя місцевого суду дійшов вірного висновку про те, що водієм ОСОБА_2 вказані положення ПДР України дотримані не були.

Висновки судді про вчинення ОСОБА_2 адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-2 КУпАП за обставин, викладених у постанові, підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії АГ2 № 243774.

Наведений доказ, який не спростований ОСОБА_2 - особою, яка притягується до адміністративної відповідальності, та його захисником - адвокатом Сакалюком Д.В., вказує на доведеність його вини у вчиненні адміністративного правопорушення.

Однак при вирішенні питання про накладення адміністративного стягнення місцевий суд допустився помилки.

Відповідно до ст. 33 КУпАП при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність.

Цих вимог закону місцевим судом при накладенні стягнення на ОСОБА_2 в повній мірі дотримано не було.

Так, накладаючи на ОСОБА_2 стягнення самого суворого виду, місцевий суд у постанові свої висновки мотивував тим, що врахував характер вчиненого правопорушення, яке є грубим, та ступінь його суспільної небезпеки, особу порушника, і вважав за необхідне застосувати стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами строком на 6 місяців.

Але апеляційний суд не може повністю погодитись з даним висновком місцевого суду.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_2 раніше не притягувався до адміністративної відповідальності, працює.

Тому, враховуючи вказані обставини вчинення адміністративного правопорушення, апеляційний суд вважає, що накладене на ОСОБА_2 стягнення у виді шести місяців позбавлення права керування транспортними засобами не буде сприяти досягненню вказаній у ст. 23 КУпАП меті адміністративного стягнення у зв'язку із своєю суворістю.

Сприяти досягненню цієї мети буде накладення адміністративного стягнення у виді мінімального строку позбавлення права керування транспортними засобами, передбаченого санкцією статті даного правопорушення.

Доводи апелянта про те, що він не порушував правил дорожнього руху та не вчиняв адміністративного правопорушення є безпідставними, оскільки не ґрунтуються на матеріалах справи, та не спростовують правильності висновку судді місцевого суду щодо винуватості ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-2 КУпАП.

Враховуючи наведене, постанова судді Києво-Святошинського районного суду Київської області від 08 січня 2014 року щодо ОСОБА_2 підлягає зміні в частині накладеного адміністративного стягнення шляхом його пом'якшення.

Керуючись ст. 294 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Постанову судді Києво-Святошинського районного суду Київської області від 08 січня 2014 року щодо ОСОБА_2 змінити в частині стягнення. Накладене на ОСОБА_2 стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами строком на 6 місяців пом'якшити до позбавлення права керування транспортними засобами строком на 3 місяці.

В іншій частині постанову судді Києво-Святошинського районного суду Київської області від 08 січня 2014 року залишити без змін.

Постанова є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Київської області Ю.В.Семенцов