Справа № 462/6356/14-п Головуючий у 1 інстанції - Ліуш А.І..
Провадження № 33/783/507/14 Доповідач - Калиняк О. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 грудня 2014 року Апеляційний суд Львівської області в складі судді - Калиняк О.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові справу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ч.1 ст. 130 КУпАП за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Залізничного районного суду м. Львова від 15 жовтня 2014 року,

в с т а н о в и в :

Постановою судді Залізничного районного суду м. Львова Ліуша А.І. від 15 жовтня 2014 року

ОСОБА_1,

ІНФОРМАЦІЯ_1,

проживає за адресою:

АДРЕСА_1,

визнаний винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, та на нього накладено стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами строком на 2 (два) роки.

Стягнуто з ОСОБА_1 36 грн. 54 коп. судового збору в дохід держави.

ОСОБА_1 визнаний винним у тому, що він 30 серпня 2014 року близько 15 год. 45 хв. на вул. Народна - Сулими у м. Львові керував автомобілем «Dаеwоо», реєстраційний номер НОМЕР_1, в стані наркотичного сп'яніння.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить поновити строк на апеляційне оскарження та постанову судді скасувати. В обґрунтування апеляційних вимог покликається на те, що він не отримував повістку про розгляд справи й був позбавлений можливості реалізувати свої права, передбачені ст. 268 КУпАП, зокрема, давати пояснення по справі; копію постанови судді отримав поштою 21 жовтня 2014 року. Зазначає, що транспортним засобом у стані наркотичного сп'яніння він не керував, а приймає ліки, які виписав лікар. Суд першої інстанції відступив від принципів повноти та об'єктивності судового розгляду; не вказав жодного доводу, на підставі якого обрав адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами; в матеріалах справи відсутні документи, які б підтверджували його місце роботи, професію, характеристику особи, сімейний стан тощо; автомобіль він використовує в робочих цілях і позбавлення права керування ставить його в скрутне становище. Вважає, що накладене адміністративне стягнення не відповідає вимогам законодавства, матеріалам та обставинам справи й таке стягнення необхідно змінити на штраф.

Будучи повідомленим апеляційним судом про дату, час і місце судового засідання, ОСОБА_1 повторно в судове засідання не з'явився, про причини неявки суду не повідомив, і клопотань про відкладення розгляду справи від нього не надходило. Відповідно до ч.6 ст. 294 КУпАП за таких обставин неявка в судове засідання правопорушника не перешкоджає розгляду справи.

Дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, суд вважає, що ОСОБА_1 слід поновити строк на апеляційне оскарження, а апеляційну скаргу залишити без задоволення з таких підстав.

Матеріалами справи підтверджуються доводи ОСОБА_1 щодо причин пропуску строку на апеляційне оскарження. Суд вважає, що строк на апеляційне оскарження пропущений апелянтом з поважних причин, а тому його слід поновити.

Висновок судді про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, є обґрунтованим і відповідає фактичним обставинам справи.

Апеляційний суд не бере до уваги доводи апеляційної скарги про відсутність в діях ОСОБА_1 складу правопорушення, неповноту з'ясування обставин справи, оскільки висновки суду першої інстанції підтверджуються сукупністю зібраних і перевірених у судовому засіданні доказів, яким суддя відповідно до ст.ст. 251, 252 КУпАП дав належну оцінку.

Так, висновок судді про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, підтверджується наступними доказами у справі:

протоколом про адміністративне правопорушення від 30 серпня 2014 року, згідно з яким ОСОБА_1 30 серпня 2014 року близько 15 год. 45 хв. на вул. Народна - Сулими у м. Львові керував автомобілем «Dаеwоо», реєстраційний номер НОМЕР_1 в стані наркотичного сп'яніння (а.с.1);

висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції № 827/2031 від 30 серпня 2014 року, відповідно до якого ОСОБА_1 перебуває у стані наркотичного сп'яніння (а.с.2).

Твердження ОСОБА_1 про те, що він не керував транспортним засобом у стані наркотичного сп'яніння, а приймає призначені ліки, є голослівними, жодними доказами не підтверджуються й суперечать об'єктивним наведеним вище доказам у справі, а тому апеляційний суд їх до уваги не бере.

Порушень норм матеріального чи процесуального права при розгляді справи судом першої інстанції допущено не було. Відповідно до ст.ст. 245, 280 КУпАП суддя повно й всебічно з'ясував усі обставини, які мають значення для правильного вирішення справи.

Те, що ОСОБА_1 в суді першої інстанції не давав пояснень, не може бути розцінене як порушення його процесуальних прав, оскільки про дату, час та місце розгляду справи в суді першої інстанції ОСОБА_1 був повідомлений, однак в судове засідання не з'явився й клопотань про відкладення розгляду справи не подав.

Що стосується відсутності у справі документів, які б характеризували особу правопорушника, його сімейний стан (на що звернено увагу в апеляційній скарзі), то такі документи не були подані ОСОБА_1 ні суду першої інстанції, ні суду апеляційної інстанції.

Апеляційний суд вважає, що стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами накладене на ОСОБА_1 з дотриманням вимог ст. 33 КУпАП: відповідає характеру вчиненого правопорушення, особі порушника, ступеню його вини, а також з врахуванням відсутності обставин, що пом'якшують та обтяжують відповідальність.

Як на підставу заміни накладеного стягнення на штраф ОСОБА_1 покликається на те, що він на даний час працює водієм ТзОВ "БАСТІОН ТАЙМ" і позбавлення права керування транспортними засобами ставить його в скрутне становище.

Однак зважаючи на характер вчиненого правопорушення (керування транспортним засобом в стані наркотичного сп'яніння), який має підвищену суспільну шкідливість, а також на те, що на момент вчинення правопорушення 30 серпня 2014 року ОСОБА_1 не працював, а 01 жовтня 2014 року був працевлаштований на посаду водія після вилучення у нього посвідчення водія, апеляційний суд наведені апелянтом доводи до уваги не бере.

Накладене на ОСОБА_1 адміністративне стягнення є необхідним і достатнім для досягнення визначеної ст. 23 КУпАП мети - виховного впливу та запобігання вчиненню ОСОБА_1 нових правопорушень.

Обставини, які б виключали провадження в справі відповідно до ст. 247 КУпАП, відсутні.

З огляду на викладене апеляційний суд приходить до висновку про необґрунтованість апеляційної скарги і вважає, що підстав для скасування чи зміни постанови судді немає.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд

п о с т а н о в и в :

Постанову судді Залізничного районного суду м. Львова від 15 жовтня 2014 року в справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ч.1 ст. 130 КУпАП залишити без зміни, а апеляційну скаргу ОСОБА_1 - без задоволення.

Постанова є остаточною, оскарженню не підлягає.

Суддя О.М. Калиняк