Справа № 488/2206/14-п
Провадження № 3/488/801/14
П О С Т А Н О В А

29.07.2014 року м.Миколаїв

Суддя Корабельного районного суду м. Миколаєва Непша О.І., розглянувши матеріали, що надійшли із відділу Державної податкової інспекції у Корабельному районі м.Миколаєва Головного управління Міністерства доходів у Миколаївській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, який народився в с.Вчерайни Ружинського району Житомирської області, громадянин України, фізична особа-підприємець, вдівець, утриманців не має, зареєстрований та мешкає за адресою: м.Миколаїв, вул. Попеля, 140, раніше не притягувався до адміністративної відповідальності,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.163-4 КУпАП,

в с т а н о в и в :

До Корабельного районного суду м.Миколаєва надійшли названі матеріали, відповідно до яких ОСОБА_1 обвинувачується в тому, що 24 квітня 2014 року під час проведення документальної планової виїзної перевірки фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, р.н.о.к. НОМЕР_1, юридична адреса: 54000 м.Миколаїв, вул. Попеля, 140, встановлено подання податкових розрахунків про суми доходів нарахованих (сплачених) на користь платника податку (форма 1-ДФ) за 1-4 квартал 2012 року, за 1-4 квартал 2013 року з недостовірними відомостями, згідно з актом перевірки від 24 квітня 2014 року №362/17-01/НОМЕР_1, чим порушено п.119.2 ст.119, п.176.2 ст.176 Податкового Кодексу України від 02 грудня 2010 року №2755-VI, із змінами та доповненнями.

У вищезазначених діях ОСОБА_1 інспекція вбачає склад адміністративного правопорушення, передбачений ч.1 ст.163-4 КУпАП, а саме порушення порядку утримання та перерахування податку на доходи фізичних осіб і подання відомостей про визначені доходи.

Особа, яка притягується до відповідальності, в судовому засіданні вину не визнала, пояснивши, що порушень, вказаних в акті перевірки ДПІ та протоколі про адміністративне правопорушення, не вчиняла. Крім того, ОСОБА_1 зауважив, що він оскаржує податкове повідомлення-рішення ДПІ про визначення суми грошового зобовязання в адміністративному порядку, а у разі відхилення його скарги має намір скористатися правом на судове оскарження рішення податкового органу. У звязку з викладеним просив закрити провадження у справі.

Заслухавши пояснення особи, щодо якої складений протокол про адміністративне правопорушення, вивчивши матеріали справи, а саме: протокол про адміністративне правопорушення серії АА № 150834 від 24 квітня 2014 року, акт № 362/17-01/НОМЕР_1 від 24 квітня 2014 року про результати документальної планової виїзної перевірки, заперечення на акт перевірки від 08 травня 2014 року за № 04, письмову відповідь ДПІ на заперечення ОСОБА_1 від 13 травня 2014 року №4521/М/14-05-17-01, скаргу на податкові повідомлення-рішення від 15 травня 2014 року №№, НОМЕР_2 від 28 травня 2014 року за № 09, суддя приходить до висновку, що наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.163-4 КУпАП, недоведена.

Так, у відповідності до ст.251 КУпАП доказами у справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, насамперед, протоколом про адміністративне правопорушення, а також іншими документами.

Ст.256 КУпАП встановлює, що у протоколі про адміністративне правопорушення, серед іншого, зазначаються місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення.

Вимоги цих норм особою, яка склала протокол про адміністративне правопорушення, не дотримані, оскільки в протоколі не вказана дата правопорушення (дата подання декларації) та не зрозуміла його суть (які дані мали би бути відображені в декларації, і які там фактично відобразила особа, щодо якої складений протокол).

Крім того, як слідує з представлених ОСОБА_1 документів, останній оскаржує податкові повідомлення-рішення, прийняті за наслідками перевірки, а власне протокол про адміністративне правопорушення складений також на підставі акту перевірки, відтак обидва представлених ДПІ докази на підтвердження вини останнього є сумнівними.

При цьому ч.3 ст.62 Конституції України зобовязує тлумачити усі сумніви щодо доведеності вини особи на її користь.

З урахуванням викладеного, суддя вважає, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбачений ч.1 ст.163-4 КУпАП, у звязку з чим в силу ст.247 КУпАП провадження по справі підлягає закриттю.

Враховуючи викладене, керуючись п.1 ст.247, п.3 ч.1 ст.284, ст.294 КУпАП,

п о с т а н о в и в :

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 щодо притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.163-4 КУпАП закрити на підставі ст.247 КУпАП у звязку з відсутністю складу відповідного адміністративного правопорушення.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником або на неї може бути внесено протест прокурора протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Апеляційна скарга, протест прокурора подаються до відповідного апеляційного суду через місцевий суд, який виніс постанову.

Суддя О.І. Непша