АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К РА Ї Н И

17 липня 2014 року м.Херсон

Суддя апеляційного суду Херсонської області Ковальова Н.М. з участю ОСОБА_1, розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1, мешканця АДРЕСА_1, непрацюючого, на постанову судді Дніпровського районного суду м.Херсона від 23.06.2014 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП,

В С Т А Н О В И Л А:

Зазначеною постановою ОСОБА_1 визнаний винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП з накладенням на нього адміністративного стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Його визнано винним у тому, що він 22.05.2014 року керував транспортним засобом в м.Херсон по вул. Зала Егерсег в стані алкогольного сп'яніння. Від огляду на стан сп'яніння відмовився в присутності двох свідків,чим порушив п.2.9.ПДР.

ОСОБА_1 в своїй апеляції просить постанову суду скасувати, застосувати до нього стягнення у виді штрафу має на утриманні двох неповнолітнії дітей та дружину, яка не працює. Зазначає, що використання транспорту є єдиним джерелом заробітку для нього.

Заслухавши ОСОБА_1, перевіривши доводи скарги і матеріали справи, приходжу до слідуючого.

З протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що ОСОБА_1 не заперечував самого факту вживання ним алкогольних напоїв.

Відмову від проходження медичного огляду на стан сп'яніння ОСОБА_1пояснюється тим, що його щире зізнання позбавляло сенсу витрачати час на проходження медогляду.

З постанови суду, про накладення на ОСОБА_1адміністративного стягнення, вбачається, що останній свою вину у вчиненні правопорушення передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП визнав повністю. Проаналізувавши матеріали справи вважаю, що ставити під сумнів обставини викладені у постанові суду підстав не має.

Разом з тим, при накладенні на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у виді позбавлення права керувати транспортними засобами, суд, в супереч вимог ст. 280 КУпАП, не врахував всі пом'якшуючі обставини та особу правопорушника. Зокрема те, що ОСОБА_1 свою вину визнав повністю, вперше притягується до адміністративної відповідальності має на утриманні двох неповнолітніх дітей та дружину, яка не працевлаштована, що підтверджується копією її трудової книжки та те, що автомобіль є єдиним засобом для існування сім'ї ОСОБА_1,що підтверджується довідкою ПрАТ «Будмонтаж», куди він прийнятий на роботу водієм.

За таких обставин вважаю, що захід стягнення застосований до ОСОБА_1 підлягає зміні на штраф.

Виходячи із вищенаведеного та керуючись ст.ст. 289, 294 КУпАП,

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити, а постанову Дніпровського районного суду м.Херсона від 23.06.2014 року щодо нього про накладення адміністративного стягнення за ч.1 ст.130 КУпАП змінити, виключити накладення на нього стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами строком на один рік та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 3 400 гривень .

В решті постанову залишити без змін

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя (підпис)

згідно оригінала суддя Ковальова Н.М.