№ 703/6897/13-п
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 січня 2014 року суддя Смілянського міськрайонного суду Черкаської області Васильківська Т.В., при секретарі Палієві В.М., за участю представника ОСОБА_1 адвоката ОСОБА_2, розглянувши матеріали, що надійшли з ВДАІ Смілянського МВ УМВС України в Черкаській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, жителя ІНФОРМАЦІЯ_2, працюючого водієм таксі ПП «Гаген», ід.№

ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, жителя С.Костянтинівка, Смілянського району, вул. Л.Українки, 11, не працюючого ід.№ НОМЕР_1

за ст.124 КУпАП, -

встановив:

ОСОБА_3 7 грудня 2013 року о 10 год. на автодорозі Київ-Знамянка км 195+600 в с.Костянтинівка Смілянського району Черкаської області, керуючи автомобілем НОМЕР_2, перед початком повороту ліворуч в порушення вимог п.10.1 ПДР України не переконався, що цей маневр буде безпечним і не створить перешкоди іншим учасникам дорожнього руху, в результаті чого відбулось зіткнення його автомобіля з автомобілем Фольксваген д/н НОМЕР_3 під керуванням ОСОБА_4, який рухався в позаду в попутному напрямку, що спричинило пошкодження обох транспортних засобів.

ОСОБА_4 7 грудня 2013 року о 10 год. на автодорозі Київ-Знамянка км195+600 в с.Костянтинівка Смілянського району Черкаської області, керуючи автомобілем Фольксваген д/н НОМЕР_3 в порушення вимог п.п.12.1, 12.3 ПДР України не вибрав безпечної швидкості, та при виникненні перешкоди для руху намагаючись уникнути зіткнення виїхав на смугу зустрічного руху, де відбулось зіткнення його автомобіля НОМЕР_4 під керуванням ОСОБА_3, який почав виконувати маневр розвороту, що спричинило пошкодження обох транспортних засобів

ОСОБА_3 під час судового розгляду себе винним не визнав, пояснив, що на його думку в ДТП винен лише водій автомобіля Фольксваген, ОСОБА_4. Зауважив, що рухаючись по с. Костянтинівка, за викликом до пров. Колгоспного, він виконував маневр розвороту з дотриманням всіх вимог ПДР України, за 100-170 метрів увімкнув сигнал повороту ліворуч, та у встановленому місці, на перехресті з пров. Колгоспним, де була переривчаста лінія, почав виконувати маневр розвороту, але в цей час в ліву частину його автомобіля вїхав автомобіль Фольксваген, який рухався позаду нього. Безпосередньо перед виконанням маневру розвороту бачив, що автомобіль Фольксваген рухався в безпосередній близькості за ним, на відстані не більше 20-30 метрів в тій же смузі руху, що і він сам. Вважає, що водій автомобіля Фольксваген відволікся, та саме тому і відбулась ДТП. На підтвердження своєї невинуватості надав висновок експерта авто-техніка від 21 січня 2014 року, проведеної за клопотанням його захисника ОСОБА_2

ОСОБА_4 під час судового розгляду пояснив, що він на автомобілі Фольксваген їхав по с. Костянтинівка зі швидкістю близько 60-40 км/год попереду нього їхав автомобіль таксі «ВАЗ», який деякий час з аналогічною швидкістю їхав з увімкненим показником повороту ліворуч, проте проїхавши так близько ста метрів, почав приймати праворуч та пригальмовувати, одночасно у нього вимкнувся показник повороту. Оскільки в тому місці була суцільна розділяюча лінія, то він сприйняв це як намір зупинитись, тому продовжив рух не зменшуючи швидкості та значно зменшив дистанцію між автомобілями. Коли він наблизився на відстань близько 5 метрів, автомобіль ВАЗ, почав повертати ліворуч та зайняв всю смугу руху, побачивши перед автомобілем таку перешкоду він намагався загальмувати, та це не вдалось, так як дорога була слизькою, тому він, намагаючись уникнути зіткнення, вивернув руль ліворуч, на зустрічну смугу руху, яка була пустою, але автомобіль ВАЗ продовжував свій маневр, та автомобілі зіткнулись на зустрічний смузі. Своєї вини не заперечував, проте вважає, що в ДТП винен також і водій автомобіля ВАЗ, так як його поведінка на дорозі була не передбачуваною, та ВАЗ почав повертати ліворуч не дивлячись на те, що такий маневр був небезпечним для автомобіля Фольксваген. Крім того, він чітко бачив суцільну смугу руху, та не міг передбачити, що «ВАЗ» буде здійснювати через неї розворот чи поворот ліворуч.

Свідок ОСОБА_5 в суді пояснив, що він працюючи старшим інспектором ВДАІ Смілянського МВ УМВС України в Черкаській області 7 грудня 2013 року виїздив на місце ДТП в с.Костянтинівка. На місці було складно схему пригоди, протокол огляду місця ДТП, акти огляду обох транспортних засобів та проведено фотографування місця ДТП. На місці було встановлено що ДТП сталось в наслідок дій обох водіїв. Так водій автомобіля «ВАЗ» почав виконувати маневр розвороту, не переконавшись що це буде безпечним і не створить перешкоди іншим учасникам дорожнього руху, спричинивши тим самим перешкоду для руху водія, який рухався позаду в попутному напрямку. А водій автомобіля «Фольксваген», що рухався позаду не вибрав безпечної швидкості та при виникненні перешкоди для руху у вигляді автомобіля «ВАЗ», допустив зіткнення з ним. На схемі ДТП відобразив розмітку таки чином, як вона фактично виконана на дорозі. На перехресті з провулком, де розвертався водій таксі, візуального спостерігалась розмітка 1.1, тобто суцільна лінія, а вже на перехресті, що знаходиться трохи далі в напрямку руху обох автомобілів, дійсно була переривчаста лінія, що відображено на схемі ДТП. Зауважив, що цей момент чітко видно на фотознімках доданих до протоколів.

Свідок ОСОБА_6 в суді пояснила що 7 грудня 2013 року вона викликала таксі за адресою: вул. Леніна 179, с. Костянтинівка, та вийшовши на вулицю на узбіччі дороги чекала машину. Бачила, що зі сторони м. Сміла їде автомобіль з шашечками таксі, він приблизно за 100 метрів до неї ввімкнув лівий поворот, проїхав повз неї, та напроти заїзду в пров. Колгоспний хотів розвернутись, але в цей момент відбулося зіткнення з «бусом» «Фольксваген», який рухався за ним. Як та чому відбулось зіткнення пояснити не може, бачила саме зіткнення, а чому так сталось не знає.

Свідки ОСОБА_7 і ОСОБА_8 суду пояснили, що вони були присутні в якості понятих під час оформлення ДТП. При них були складені протокол огляду місця ДТП і схема пригоди. Стверджують, що на місці, де відбулось зіткнення проїжджа частина розділена суцільною лінією. Саму подію вони не бачили.

Заслухавши пояснення обох учасників ДТП, свідків та дослідивши матеріали справи, вважаю, в причинно-наслідковому звязку з виникненням ДТП слугували дії обох водіїв, один з яких в порушення п.10.1 ПДР України почав виконувати маневр повороту ліворуч (розвороту) не переконавшись в тому, що це буде безпечним для інших учасників руху, а інший в порушення вимог п.п.12.1, 12.3 ПДР України не дотримався безпечної швидкості руху та при виявленні перешкоди не здійсни зупинку свого автомобіля в результаті чого відбулось зіткнення автомобілів. Тому в діях водіїв ОСОБА_3 та ОСОБА_4 є склад адміністративного правопорушення передбаченого ст.124 КУпАП, а саме «Порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів».

Встановлені обставини повністю підтверджуються поясненнями обох водіїв та свідків, а також матеріалами про адміністративні правопорушення зокрема даними протоколів про адміністративне правопорушення, в яких відображено в чому полягає порушення кожним із учасників ДТП; даними схеми пригоди, з якої вбачається, що маневр повороту ліворуч автомобіль «ВАЗ» виконував напроти вїзду до провулку, пересікаючи суцільну лінію, також відображена траєкторія руху автомобіля «Фольксваген», який намагаючись уникнути зіткнення з автомобілем «ВАЗ» виїхав на зустрічну смугу руху, де відбулось зіткнення, при цьому жоден з водіїв не вказав на будь-які невідповідності зазначених в схемі обставин; даними протоколу огляду місця події, в якому зафіксовано, що дорожнє покриття мокре; даними актів огляду транспортних засобів, в яких зафіксовано пошкодження кожного з автомобілів; фотографіями, на яких видно, що проїжджа частина, на якій виконувався маневр повороту водієм автомобіля «ВАЗ» розділена суцільною смугою, та в кількох метрах попереду є поворот праворуч; фотозображенням автомобіля «ВАЗ» після ДТП, що відображаєь характер пошкоджень автомобіля; даними фототаблиці, відповідно до якої значний відрізок дороги до місця ДТП розділений суцільною лінією розмітки; даними висновку №А-01/214 від 21.01.2014 року, з Додатку №3 якого вбачається, що в разі розвитку подій за варіантом водія ОСОБА_4, удар в момент зіткнення прийшовся б у передні дверцята автомобіля «ВАЗ», з Додатку №2 вбачається, що в разі розвитку подій за варіантом водія ОСОБА_3, удар в момент зіткнення прийшовся б у середину, а саме у бокову стойку автомобіля «ВАЗ», в Додаток «Фото№9» чітко відображає характер пошкоджень автомобіля «ВАЗ».

Обставини, що підтверджують вину водія ОСОБА_4 ніким не оспарюються та повністю підтверджуються зазначеними доказами. Обставини, на які посилається водій ОСОБА_3, як на такі, що виключають його вину не знайшли свого підтвердження та спростовуються дослідженими судом доказами.

Так, сам ОСОБА_3 під час судового розгляду зазначив, що перед початком виконання маневру він бачив, що в безпосередній близькості до нього позаду їде автомобіль «Фольксваген», та не дивлячись це він зменшив швидкість і почав виконувати маневр розвороту, чим свідомо спричинив реальну загрозу безпеці вказаного автомобіля. Крім того, як з матеріалів справи так і з пояснення свідків, вбачається, що в місці, де ОСОБА_3 здійснював розворот, візуально дорога розділена суцільною лінією розмітки, та ОСОБА_4, який також бачив таку розмітку обєктивно не міг передбачити, що ОСОБА_3 в той момент може розпочати маневр розвороту.

Вказівка ОСОБА_3 на те, що він до того, як почав виконувати маневр розвороту більше 100 метрів їхав із ввімкненим сигналом повороту, не виключає його вини у порушенні п.10.1 ПДР України.

Так, відповідно до вимог п.9.4 ПДР України сигнал повороту в межах населеного пункту слід вмикати за 50-100 метрів, при цьому сигнал заборонено подавати, якщо він може бути незрозумілим для інших учасників руху. Подача такого сигналу не дає водію переваги в русі та не звільняє його від застосування заходів безпеки.

Відповідно до пояснень свідків та учасників ДТП ОСОБА_3 дійсно в зоні дії суцільної лінії розмітки, тривалий час їхав з увімкненим сигналом повороту ліворуч, що могло бути незрозумілим для інших учасників руху і зокрема для водія ОСОБА_4. Крім того, водій ОСОБА_4 зауважив, що безпосередньо перед виконанням повороту ліворуч автомобіль «ВАЗ» прийняв трохи вправо, і сигнал повороту вимкнувся. Такі його пояснення нічим не спростовані, більш того, на фотознімку з місця ДТП(а.с.13) зафіксовані характерні сліди такого маневру, які чітко видні на засніженому правому узбіччі.

Крім того, хоча до п.7 Матеріалів експертного дослідження №А-01/214 від 21.01.2014 року і вбачається технічна неспроможність саме такого розвитку подій, проте такі висновки експерта суперечать фактичним обставинам. Так, на схемі дослідження Додаток №3 експерт відображає, що за такого розвитку подій основний удар автомобіля «Фольксваген» прийшовся б в передні ліві дверцята автомобіля «ВАЗ» і саме на такий удар обєктивно вказують пошкодження автомобіля «ВАЗ» зафіксовані на «Фото№9», що також додане до дослідження. При цьому схема ДТП, яку експерт визначив, як таку, що відображає реальні обставини пригоди (Додаток№2), відображає, що основний удар в момент зіткнення прийшовся б у середину, а саме у бокову стойку автомобіля «ВАЗ», хоча як в акті огляду транспортного засобу після ДТП (а.с.8) так і на фотознімках автомобіля «ВАЗ» не зафіксовані пошкодження, які б обєктивно вказували на характерні для цього пошкодження.

Крім того, в матеріалах експертизи зазначено, що в місці виконання маневру повороту ліворуч (розвороту) водієм ОСОБА_3, в якості розмітки нанесена лінія 1.7(переривчаста), хоча з матеріалів справи та фотодокументів чітко вбачається нанесення там лінії 1.1. (суцільної).

Зазначені обставини обєктивно вказують на невідповідність проведеного автотехнічного дослідження №А-01/214 від 21.01.2014 року фактичним обставинам справи, а тому суд критично оцінює висновки такого дослідження, та не приймає їх такими, що можуть виключати вину водія ОСОБА_3 в порушенні ПДР України.

Також суд не приймає до уваги в якості доказу невинуватості водія ОСОБА_3 довідку №3/42/02 про те, що на автодорозі Н-01 Київ-Знамянка км 195+600 в зоні примикання провулку Колгоспний в с. Костянтинівка була поновлена розмітка 1.7(переивчаста лінія), оскільки, як з пояснень свідків так і з фотознімків, долучених до матеріалів, чітко вбачається, що в місці примикання провулку Колгоспний, де ОСОБА_3 здійснював маневр розвороту нанесена лінія розмітки, яка візуально сприймається саме як розмітка 1.1, тобто суцільна лінія.

Враховуючи особливі обставини справи, те, що водій ОСОБА_4 визнав свою вину у причетності до вчинення ДТП, та розкаявся у вчиненому, на думку достатнім для його виправлення буде стягнення у виді штрафу.

Враховуючи, що водій ОСОБА_3, доведеність обоюдної вини у спричиненні ДТП якого знайшла своє підтвердження під час розгляду матеріалу, категорично заперечував наявність вини в своїх діях, що обєктивно свідчить про відсутність розкаяння у вчиненому і викликає сумнів в тому що він на належному рівні знає ПДР України, що відповідно до п.1.3 зазначених правил є обовязком учасника дорожнього руху, та те, що відповідно до матеріалів справи ОСОБА_3 працює водієм і це є його єдиним заробітком, суд вважає що до нього також можливо застосувати штраф, але у більшому розмірі

Відповідно до Закону України «Про судовий збір», у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення ставка судового збору складає 0,03 розміру мінімальної заробітної плати, а тому в порядку ст. 40-1 КУпАП судовий збір в зазначеному розмірі підлягає до стягнення як з ОСОБА_4 так і з ОСОБА_3

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 40-1, 124, 283 КпАП України, -

постановив:

Визнати ОСОБА_3 винним в скоєні адмінправопорушення передбаченого ст.124 КУпАП та притягнути до адмінвідповідальності у вигляді штрафу в розмірі двадцяти пяти неоподаткованих розмірів доходів громадян, що становить 425 грн.

Визнати ОСОБА_4 винним в скоєні адмінправопорушення передбаченого ст.124 КУпАП та притягнути до адмінвідповідальності у вигляді штрафу в розмірі двадцяти неоподаткованих розмірів доходів громадян, що становить 340 грн.

Стягнути із ОСОБА_3 і ОСОБА_4 на користь держави судовий збір в сумі по 36,54 грн. з кожного.

Постанова може бути оскаржена до апеляційного суду Черкаської області через Смілянський міськрайонний суд шляхом подачі апеляції в 10 денний строк з дня її винесення та набирає законної сили після закінчення строку оскарження.

Суддя: Т. В. Васильківська