Справа №468/1493/14-п
БАШТАНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.08.2014 року суддя Баштанського районного суду Миколаївської області Муругов В.В., розглянувши матеріали, які надійшли від Територіальної Державної інспекції праці у Миколаївській області відносно ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, (ідентифікаційний номер НОМЕР_1), що проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, Інгульського сільського голови,

про притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 188-1 ч. 2 КУпАП,

В С Т А Н О В И В :

Згідно з протоколом, під час перевірки 29-30 липня 2014 року Інгульської сільської ради Баштанського району Миколаївської області по вул. Травневій, 41 с. Інгулка Баштанського району Миколаївської області було виявлено порушення законодавства про соціальний захист інвалідів, а саме: сільським головою ОСОБА_1 в порушення вимог ст. 19 Закону України «Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні» не виконувався норматив робочих місць для працевлаштування інвалідів, оскільки відповідно до звіту № 10-ПІ в 2013 році в Інгульській сільській раді при загальній штатній чисельності працівників в кількості 24 особи не працювало жодного інваліда, хоча норматив робочих місць для працевлаштування інвалідів мав становити 1 особа. При цьому, в серпні 2013 року та травні 2014 року ОСОБА_1 було надано до Баштанського районного центру зайнятості звіт № 3-ПН про вакантне робоче місце художнього керівника, при поданні якого не зазначалось про можливість використання праці інваліда, якому за медичним висновком не забороняється виконання даної роботи, який має відповідну освіту та відповідає іншим вимогам за вакантною посадою.

ОСОБА_1 при розгляді справи в суді підтвердив, що дійсно в 2013 році в Інгульській сільській раді при штатній чисельності 24 працівника не працювало жодного інваліда, оскільки вакантні посади стосувались сфери культури і потребували відповідних додаткових вимог, й при поданні в серпні 2013 року та травні 2014 року до Баштанського центру зайнятості населення звіту № 3-ПН про наявність вакантних посад не вказувалося про можливість зайняття наявного вакантного місця особою, яка має інвалідність. Також ОСОБА_1 вказав, що в березні 2014 року до Баштанського центру зайнятості було подано звіт форми № 3-ПН про наявність вакантної посади директора будинку культури, в якому було зазначено про можливість працевлаштування на дану посаду інваліда.

Вислухавши пояснення ОСОБА_1, дослідивши матеріали, що знаходяться в справі (протокол про адміністративне правопорушення, копію акту перевірки від 30.07.2014 року, копію звіту № 10-ПІ про зайнятість і працевлаштування інвалідів за 2013 рік, копії звітів № 3-ПН про наявність вакансій від 02.08.2013 року, 15.05.2014 року), суддя приходить до висновку про винність ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого правопорушення.

При цьому, інкриміноване протоколом ОСОБА_1 невиконання нормативу робочих місць для працевлаштування інвалідів, яке було виражене в березні 2014 році при поданні до Баштанського районного центру зайнятості звіту форми № 3-ПН про вакантне робоче місце директора будинку культури, спростовується наявною в матеріалах справи копією звіту форми № 3-ПН від 03.03.2014 року, в тексті якого є посилання про можливість працевлаштування на вакантну посаду директора будинку культури інваліда. Вказане свідчить про відсутність в діях ОСОБА_1 складу порушення за фактом невиконання нормативу робочих місць для працевлаштування інвалідів, яке було виражене при поданні до центру зайнятості звіту форми № 3-ПН в березні 2014 року.

Також інкриміноване текстом протоколу ОСОБА_1 не вжиття самостійних заходів з пошуку осіб, які мають інвалідність та шукають роботу, не входять до складу правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 188-1 КУпАП в частині невиконання нормативу робочих місць для працевлаштування інвалідів, оскільки згідно зі статтею 18-1 Закону України «Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні» пошук підходящої роботи для інваліда здійснює державна служба зайнятості. Таким чином, обов'язок підприємства зі створення робочих місць для інвалідів не супроводжується його обов'язком займатися пошуком інвалідів для працевлаштування, що слідує з правової позиції Верховного Суду України, викладеній в постановах від 2 квітня 2013 року у справі № 21-95а13 та від 16 квітня 2013 року у справі № 21-81а13.

Що ж стосується подання звітів без вказівки на можливість зайнятості інвалідів в серпні 2013 року та в травні 2014 року, то такими діями особа, відносно якої складено протокол, скоїла правопорушення, передбачене ст. 188-1 ч. 2 КУпАП.

Інкриміновані протоколом ОСОБА_1 порушення за своєю сутністю зводяться до надання звітів, в яких відсутні відомості про можливість працевлаштування інвалідів, тому такі порушення не можуть вважатись триваючими та є разовими, закінченими в момент надання таких звітів незалежно від часу виявлення таких фактів контролюючими органами. При цьому, такі порушення були допущені в серпні 2013 року та 15.05.2014 року (подання звіту № 10-ПН до Баштанського центру зайнятості населення), а відповідно до вимог ч.2 ст. 38 КУпАП - по справам підвідомчим суду (судді) адміністративне стягнення може бути накладено не пізніше, як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - три місяці з дня його виявлення.

Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю у разі закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст. 38 КУпАП.

На момент розгляду справи в суді сплив строк, передбачений ст. 38 КУпАП для накладення адміністративного стягнення, що є підставою для закриття провадження у справі.

На підставі викладеного, ст. 188-1 ч. 2 КУпАП та керуючись ст.ст. 38, 247, 252, 280, 283, 284, 285 КУпАП, суддя, -

П О С Т А Н О В И В:

Провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ст. 188-1 ч. 2 КУпАП - закрити в зв'язку з закінченням строку накладення адміністративного стягнення, передбаченого ст. 38 КУпАП.

Скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя: