Номер провадження: 33/785/274/14
Номер справи місцевого суду: 521/2954/14-п
Головуючий у першій інстанції Гранін
Доповідач Топал О. К.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.06.2014 року м. Одеса

Суддя апеляційного суду Одеської області Топал О.К., розглянувши апеляційну скаргу заступника начальника управління боротьби з контрабандою та митними правопорушеннями Південної митниці Міндоходів Білоуса А.А., на постанову Малиновського районного суду м. Одеси від 09.0.2014 року, якою провадження по адміністративній справі відносно

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1, працюючого водієм в ПП «ОСОБА_3»

закрито у зв'язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.483 МК України,

ВСТАНОВИВ:

Співробітниками митниці у відношенні ОСОБА_2 складено протоколи №0339/50000/1, №0347/50000/13, №0341/50000/13, №0338/50000/13, №0340/50000/13, №0346/50000/13 та №0430/50000/13 про порушення митних правил за ознаками правопорушення, передбаченого ч.1 ст.483 МК України та передані на розгляд Малиновського районного суду м. Одеси.

Судом встановлено, що в зону митного контролю митного поста Південної митниці Міндоходів прибували автомобілі за державними номерами НОМЕР_1 та НОМЕР_2 під керуванням водія приватного підприємця «ОСОБА_3» (АДРЕСА_2) гр. ОСОБА_2

До митного контролю та митного оформлення ОСОБА_2 були надані книжки МДП: №АХ66569409, MX 67918409, №XF67904141, №UX66572857, №ХЕ6707628, №ХС 67906555, №ХЕ 66503708, а також інвойси, згідно яких водій переміщував з Республіки Польща транзитом через митну територію України товари до Молдови.

Зазначений товар був оформлений в митному відношенні та після митного оформлення був випущений за межі митної території України.

З метою з'ясування питання про автентичність поданих митному органу України документів на зазначений товар, митницею було проведено перевірку , в результаті якої встановлено, що замість товару, який вказаний у документах, фактично переміщувався інший товар.

На підставі зазначеного співробітниками Південної митниці Міндоходів у відношенні гр. ОСОБА_2 складено вищезазначені протоколи про порушення митних правил, які передбачені ч.1 ст.483 МК України. Митний орган вважає, що після ввезення на митну територію України, товари без дозволу митного органу були вивантажені та замінені на митній території України без сплати до Держбюджету податків, а замість вказаних товарів завантажено інші товари.

Постановою Малиновського районного суду м. Одеси від 09 квітня 2014 року провадження по адміністративній справі відносно ОСОБА_2 закрито у зв'язку з відсутністю в його діях складу правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 483 МК України.

В апеляційній скарзі заступник начальника Південної митниці, просить постанову суду скасувати та винести нову, якою визнати ОСОБА_2 винним у вчиненні ним правопорушення, передбаченого ч.1 ст.483 МК України.

В обґрунтування своїх вимог апелянт посилається на те, що суд першої інстанції розглядаючи справу не дав належної оцінки доказам по справі та не дослідив суб'єктивну сторону правопорушення.

Вивчивши матеріали справи, доводи представника Південної митниці Ткаченко О.В., який підтримав апеляцію та вважає, що ОСОБА_2 необхідно притягнути до адміністративної відповідальності з урахуванням вимог ст.467 МК України, приходжу до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Неявка в судове засідання осіб, які беруть участь у проваджені по справі про адміністративне правопорушення, не перешкоджає розгляду справи.

До суду не з'явився ОСОБА_2 належно повідомлений про дату розгляду справи.

Відповідно до вимог ст.489 МК України, посадова особа при розгляді справи про порушення митних правил зобов'язана з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративної відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують та/або обтяжують відповідальність, чи є підстави для звільнення особи, що вчинила правопорушення, від адміністративної відповідальності, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Протоколи про порушення митних правил відносно ОСОБА_2 були складені через рік з моменту здійснення перевезення та ще несвоєчасно направлені до суду.

Відповідно до ч.1 ст.495 МК України, доказами у справі про порушення митних правил є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку встановлюються наявність або відсутність порушення митних правил, винність особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Такі дані встановлюються: 1) протоколом про порушення митних правил, протоколами процесуальних дій, додатками до зазначених протоколів; 2) поясненнями свідків; 3) поясненнями особи, яка притягується до відповідальності; 4) висновком експерта; 5) іншими документами (належним чином завіреними їх копіями або витягами з них) та інформацією, у тому числі тими, що перебувають в електронному вигляді, а також товарами - безпосередніми предметами порушення митних правил, товарами із спеціально виготовленими сховищами (тайниками), що використовувалися для приховування безпосередніх предметів порушення митних правил від митного контролю, транспортними засобами, що використовувалися для переміщення безпосередніх предметів порушення митних правил через митний кордон України.

Як вбачається з матеріалів справи та постанови судді першої інстанції, до митного контролю та оформлення водієм ОСОБА_2 були надані всі необхідні документи. Після митного оформлення товари, що перевозив ОСОБА_2, були випущені за межі митної території України. Під час митного оформлення транзиту товару, ніхто з інспекторів ПМП Південної митниці Міндоходів України не перевіряв наявність пломб, ніхто не здійснював огляд товарів, які товари були випущені митним органом у вільний обіг. Тобто, митні органи мали можливість перевірити відомості, які знаходяться в книжках МДП та інвойсах на час, коли проводилось митне оформлення товарів, але не зробили цього.

Суддя суду першої інстанції дійшов правильного висновку, що вина ОСОБА_2 недоведена, так як митні органи не надали суду жодних доказів порушення митних правил водієм ОСОБА_2, а саме: вчинення дій, спрямованих на переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, шляхом переміщення одних товарів під виглядом інших.

Доводи апеляції, що після ввезення на митну територію України, товари без дозволу митного органу були вивантажені та замінені на митній території України на інші товари - голослівні.

Разом з тим, провадження по справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 закрито на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.495 МК України помилково, оскільки в даному випадку не доведена вина ОСОБА_2 у скоєнні даного правопорушення, як і було зазначено в мотивувальній частині постанови суду 1-ої інстанції.

Однак стаття 247 КУпАП не передбачає підстави для закриття провадження у справі у зв'язку з недоведеністю вини особи, яка притягнута до адміністративної відповідальності.

Разом з тим, відповідно до ст.8 Конституції України, «в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Конституція України має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй.

Норми Конституції України є нормами прямої дії..

Відповідно до ст.62 Конституції України, «особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.

Ніхто не зобов'язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину.

Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.»

У відповідності до ч.8 ст.294 КУпАП, за наслідками розгляду апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції має право:

- залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін;

- скасувати постанову та закрити провадження у справі;

- скасувати постанову та прийняти нову постанову;

- змінити постанову.

У даному конкретному випадку йдеться не про кримінальний злочин, а про адміністративне правопорушення, відповідальність за вчинення якого передбачена МК України. Однак, КУпАП не передбачає таку підставу для закриття провадження по справі як недоведеність вини. З огляду на викладене вважаю за необхідне застосувати аналогію права та ст. 62 Конституції України як норму прямої дії.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 8, 62 Конституції України, ст. 294 КУпАП, суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу заступника начальника управління боротьби з контрабандою та митними правопорушеннями Південної митниці Міндоходів Білоуса A.A. - залишити без задоволення.

Постанову судді Малиновського районного суду м. Одеси від 09 квітня 2014 року, відносно ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 - змінити, виклавши резолютивну частину в наступній редакції:

«Провадження по справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, за ч. 1 ст. 483 МК України - закрити за недоведеністю його вини.» Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя апеляційного суду

Одеської області О.К. Топал