АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Провадження № 33/790/174 /14 Суддя районного суду: Задорожня А.М.
Справа № 642/1081/14-п Доповідач Цілюрик В.П.
Категорія:ст.ст. 124, 130 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 березня 2014 року м. Харків

Суддя апеляційного суду Харківської області Цілюрик В.П. за участю особи, у відношенні якої винесено постанову по справі про адміністративне правопорушення - ОСОБА_1, потерпілого ОСОБА_2, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, мешкаючого за адресою АДРЕСА_1, українця, громадянина Україна, не працюючого, на ухвалу судді Московського районного суду м. Харкова від 25.02.2014 року про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, ст. 124 КУпАП, -

встановив:

Вказаною постановою ОСОБА_1. визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 130, ст. 124 КУпАП та накладено стягнення за ч.1 ст. 130 КупАП у вигляді позбавлення права керування транспортним засобом строком на 2 роки, та за ст. 124 КУпАП у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами строком на шість місяців. Остаточне накладено стягнення в межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами строком на два роки. Також з ОСОБА_1 стягнуто на користь держави судовий збір у розмір 36 гривень 54 копійок.

Судом було встановлено, що 5 січня 2014 року о 21 годині 00 хвилин ОСОБА_1, керуючи автомобілем ЗАЗ 1102, реєстраційний номер НОМЕР_1, рухаючись по проспекту Московському біля будинку 86-а в м. Харкові не вірно вибрав безпечну дистанцію та здійснив зіткнення з автомобілем ВАЗ 21112, реєстраційний номер НОМЕР_2, внаслідок чого автомобілі отримали механічні пошкодження, чим було порушено вимоги п. 13.1 Правил дорожнього руху України (далі ПДР), а також, що 5 січня 2014 року о 21 годині 00 хвилин в м. Харкові ОСОБА_1 рухаючись по вул. Московському проспекту біля будинку 86- а керував автомобілем в стані алкогольного сп'яніння, чим порушив вимоги п. 2.9. а ПДР України.

ОСОБА_1 не погодився із вказаним рішенням, подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову судді Московського районного суду м. Харкова від 25 лютого 2014 року в частині визнання його винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, скасувати і подальше провадження по цьому факту закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю в його діях складу вказаного правопорушення, а ту ж постанову в частині накладення на нього стягнення за ст. 124 КУпАП у вигляді позбавлення права керування транспортним засобом строком на шість місяців змінити шляхом пом'якшення стягнення до мінімального штрафу, передбаченого санкцією вказаної статті.

Апелянт вважає, що постанова від 25 лютого 2014 року винесена з порушенням судом першої інстанції під час розгляду низки процесуальних норм, які потягли невідповідність викладених в її тексті обставин щодо перебування його в стані алкогольного сп'яніння дійсним обставинам справи, так як на його думку протокол про адміністративне правопорушення серії АБ 2 № 113636 від 5 січня 2014 року щодо перебування його в стані алкогольного сп'яніння не відповідає вимогам ст. 256 КУПАП за своїм змістом та процедурі встановленого цього факту, передбаченої "Інструкцією про виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння, або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції", затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров'я України № 400/666 від 9 вересня 2009 року. Порушуючи вимоги вказаної інструкції, інспектор ДАЇ ОСОБА_4 на місці дорожньо-транспортної події (далі ДТП) без наведення ним ознак, за якими він підозрює наявність перебування особи у стані алкогольного сп'яніння, почав безпідставно вимагати у ОСОБА_1 визнання цього факту, і почувши відмову відвіз його саме туди, де за думкою апелянта, він має особливі стосунки з лікарем-наркологом, та у відсутності двох свідків, без використання будь яких технічних засобів, склав відносно нього протокол про адміністративне правопорушення серії АБ "№ 113636 від 5 січня 2014 року, в якому не тільки не навів ознак, що підтверджують факт перебування порушника в стані алкогольного сп'яніння, а ще й невірно вказав час події - 23 години 34 хвилин, та її місце - віл. Шевченко 36. Також апелянт зазначив, що він був доставлений до наркологічного кабінету більш ніж через 2 години з моменту, коли до нього інспектором ДАЇ ОСОБА_4 була висунута підозра про керування автомобілем в стані алкогольного сп'яніння. При цьому в його присутності медичний висновок № 40 від 5 січня 2014 року на складався, і з ним його не ознайомлювали. Ознайомившись в подальшому з цим висновком було встановлено, що він був складений лікарем ОСОБА_5 о 23 годині 00 хвилин 5 січня 2014 року, тобто раніше, чим акт його обстеження, який був виготовлений 07.01.2014 року. Апелянт вважає, що лікарем внесенол до висновку неправдиві відомості про перебування його у стані сп'яніння.

Також автор апелянт зазначив, що при накладенні стягнення суддя не прийняв до уваги те, що ОСОБА_1 вперше притягується до адміністративної відповідальності, визнав себе винним у скоєнні ДТП, щиро розкаявся, позитивно характеризується за місцем проживання, має родину. Також судом першої інстанції не врахований факт, який пом'якшує його відповідальність, а саме те, що інший водій - ОСОБА_2, який рухався попереду в попутному напрямку в супереч вимогам п 12.9 ПДР України без причино застосував різке гальмування, що сприяло зіткненню транспортних засобів.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1., який підтримав апеляційну скаргу, потерпілого ОСОБА_2, який постанову судді вважав обґрунтованою та заперечував проти задоволення апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції вважає, що вона не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, суддя при розгляді справи про адміністративне правопорушення має з'ясувати, чи підлягає особа адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Приймаючи рішення про винність ОСОБА_1. у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 130 КУпАП та ст. 124 КУпАП, суддя в повному обсязі врахував ці вимоги.

Так, зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення серії АБ2 №113635 від 05.012014 року вбачається, що ОСОБА_1 5 січня 2014 року о 21 годині 00 хвилин ОСОБА_1 керуючи автомобілем ЗАЗ 1102, реєстраційний номер НОМЕР_1, рухаючись по проспекту Московському біля будинку 86-а в м. Харкові не вірно вибрав безпечну дистанцію та здійснив зіткнення з автомобілем ВАЗ 21112, реєстраційний номер НОМЕР_2, внаслідок чого автомобілі отримали механічні пошкодження, чим було порушено вимоги п. 13.1 ПДР України.

Зі змісту протоколу серії АБ2 № 113636 від 05.01.2014 року вбачається, що ОСОБА_1, керуючи автомобілем ЗАЗ 1102 державний номер НОМЕР_1 рухався по Московському проспекту біля будинку 86-а в стані алкогольного сп'яніння. При цьому зазначення у вказаному протоколі в лапках місця керування автомобілем - вул. Шевченко 36, та час вчинення правопорушення - 05.01.2014 року о 23-24 суд апеляційної інстанції вважає технічною опискою, яка була усунута у судовому засіданні, і не свідчить про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Згідно матеріалів справи ОСОБА_1 пояснив, що 05.01.2014 року керуючи автомобілем ЗАЗ 1102 поблизу будинку 86-а по Московському проспекті він не зміг своєчасно загальмувати і допустив зіткнення з автомобілем який рухався в попутному напрямку. Зіткнення трапилось у зв'язку з неочікуваним маневром автомобіля, який рухався попереду. З приводу перебування його в стані алкогольного сп'яніння він пояснив, що в цей день він алкогольних напоїв не вживав, про те що, в його крові було знайдено алкоголь дізнався лише 10 січня з телефонної розмов зі співробітниками ДАЇ. Ці пояснення ним підтверджені у судовому засіданні.

Суд першої інстанції правильно прийшов до висновку про винність ОСОБА_1 на підставі об'єктивної оцінки доказів по справі.

Так, з пояснень потерпілого ОСОБА_2, вбачається, що 5 січня 2014 року приблизно о 21 годині 00 хвилин він рухався на своєму автомобілі Лада 111, НОМЕР_2 по вул. Московський проспект. Рухаючись по лівій полосі руху зі швидкістю 30 км/год. у зв'язку з ДТП, що сталося раніше попереду, він почав гальмувати, після чого в задню частину його автомобілю виїхав інший автомобіль, чим спричинив пошкодження. Ці пояснення ОСОБА_2 підтвердив при розгляді апеляційної скарги, зазначивши, що після зіткнення автомобілів, він спілкувався з ОСОБА_1 Від останнього було чутно запах алкоголю, він хитався, його промова була не чітка. Разом з ОСОБА_2 в автомобілі їхала його подруга, яка також сказала ОСОБА_2, що у неї склалось враження про те, що ОСОБА_1 перебував у стані алкогольного сп'яніння.

З пояснень у суді першої інстанції лікаря ОСОБА_5, яка проводила медичний огляд ОСОБА_1, вбачається, що цей огляд проводився відповідно до вимог чинного законодавства, висновок було складено не одразу, оскільки був потрібен час для лабораторних досліджень біологічних матеріалів. Також вона пояснила, що ОСОБА_1, не звертався до медичного закладу для отримання результатів лабораторних досліджень.

Крім того, відповідно до висновку результатів медичного огляду ОСОБА_1 № 40, складеного на підставі акту медичного огляду ОСОБА_1. № 40, у останнього був виявлено етиловий спирт у мочі - 1, 87 %, крові 1, 82 %.

Відповідно до схеми наслідків ДТП, в ній зафіксовано, що автомобіль ЗАЗ вдарив у задню частину автомобіль ВАЗ, який рухався попереду його в попутному напрямку.

Відповідно до п. 13.1 ПДР України водій, залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримувати безпечної дистанції та безпечного інтервалу.

Відповідно до п. 2.9. а ПДР України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп'яніння або перебування під впливом наркотичних та токсичних речовин.

За наявності викладених вище обставин, місцевий суд обґрунтовано та об'єктивно оцінив докази і дійшов до законного висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124 та ч. 1 ст. 130 КУпАП, наклавши на нього стягнення у відповідності до вимог ст. 33, 34, 35, 36 КУпАП.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративне правопорушення,-

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову судді Московського районного суду м. Харкова від 25 лютого 2014 року у відношенні ОСОБА_1 без змін.

Постанова є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя апеляційного суду

Харківської області В.П. Цілюрик