АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Провадження № 33/790/104 /14 Суддя суду 1 інстанції : Зеленькова Н.Г.
Справа № 614/27/14-п Доповідач Цілюрик В.П.
Категорія:ст. 122-2 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

5 березня 2014 року м. Харків

Суддя апеляційного суду Харківської області Цілюрик В.П., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на постанову Борівського районного суду Харківської області від 23 січня 2014 року у відношенні ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця с.м.т. Борова, Борівського району Харківської області, про притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 122-2 КУпАП, -

встановив:

Вказаною постановою ОСОБА_2 визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-2 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортним засобом строком на шість місяців.

В постанові, що оскаржується вказано, що відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії АБ2 № 117623 від 09.01.2014 року, 29 грудня 2013 року ОСОБА_2 порушив п. 2.4 Правил дорожнього руху України, а саме: 29.12.2013 року о 12 годин 30 хвилин на 20 кілометрі автодороги Київ-Овруч в селі Нові Петрівці керуючи автомобілем CHEVROLE AVEO, державний номер НОМЕР_1, не виконав вимогу працівника ДАЇ про зупинку, що подавалась за допомогою жезла та свистка.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 заявив, що повністю визнав сою вину у вчиненні правопорушення, щиро розкаявся у вчиненому, та просив постанову місцевого суду змінити в частині призначення адміністративного стягнення, застосувавши стягнення у вигляді штрафу, посилаючись на те, що мається ряд обставин, які пом'якшують його відповідальність, а саме характер вчиненого правопорушення, його щире розкаяння, те, що він є фізичною особою-підприємцем і використовує транспортний засіб для ведення підприємницької діяльності, на його утримання є дружина та малолітня донька, яка виховується у дитячому садку, розташованому на значній відстані від дому, тому він вимушений користатись автомобілем.

При розгляді апеляційної скарги ОСОБА_2 пояснив, що не зміг приймати участь у розгляді справи у суді першої інстанції, так як проживає на значній відстані від місця розташування суду, і з цієї причини не навів суду першої інстанції вищевказаних обставин, що пом'якшують його відповідальність.

В подальшому ОСОБА_2 звернувся до апеляційного суду з клопотанням про звільнення його від адміністративної відповідальності та закриття провадження по справі у зв'язку з обранням законної сили Закону України "Про недопущення переслідування та покарання осіб з приводу подій, які мали місце під час проведення мирних зібрань, та визнання такими, що втратили чинність, деяких законів України" від 21 лютого 2014 року № 743-VII.

Вказане клопотання підлягає задоволенню.

Статтею 4 вказаного Закону передбачено - звільнити від адміністративної відповідальності осіб, які були учасниками масових акцій протесту, що розпочалися 21 листопада 2013 року, за вчинення в період з 21 листопада 2013 року по день набрання чинності цим Законом включно будь-яких адміністративних правопорушень, передбачених Кодексом України про адміністративні правопорушення, за умови, що ці правопорушення пов'язані з масовими акціями протесту, у порядку, визначеному цим Кодексом.

ОСОБА_2 вказав, що він був учасником масових акцій протесту - автомайдану, і 29.12.2013 року у складі автоколони їздив з місця Києва у Межигірьє по автодорозі "Київ-Обруч" у резиденцію колишнього Президента України, і саме за участь у цій масовій акції протесту відносно нього працівниками ДАІ було складено вищевказаний адміністративний протокол.

У відповідності до п. 5 ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі видання акта амністії, якщо він усуває застосування адміністративної відповідальності.

Керуючись п. 2 ч. 8 ст. 294Кодексу України про адміністративне правопорушення,-

постановив:

Клопотання ОСОБА_2, яке заявлено при розгляді його апеляційної скарги задовольнити.

Постанову судді Борівського районного суду Харківської області від 23 січня 2014 року у відношенні ОСОБА_2 скасувати у зв'язку з виданням акта амністії.

ОСОБА_2 від адміністративної відповідальності, передбаченої ст. 122-2 КУпАП звільнити.

Провадження по адміністративній справі у відношенні ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, про притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 122-2 КУпАП закрити у зв'язку з виданням акта амністії.

Постанова є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя апеляційного суду

Харківської області В.П. Цілюрик