Справа № 487/817/14-п 25.04.2014 25.04.2014 25.04.2014
Номер провадження: 33/784/100/14
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження №33/784/100/14 Головуючий суду 1-ої інстанції: Щербина С.В.
Категорія: ч.1 ст.130 КУпАП Суддя апеляційного суду: Олещук Т.Л.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 квітня 2014 року м. Миколаїв

Апеляційний суд Миколаївської області в складі судді Олещук Т.Л.,

за участю:

секретаря Ястреби С.С.,

особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, ОСОБА_2 та його захисника ОСОБА_3,

розглянув адміністративну справу за апеляцією особи, яка притягнута до адміністративної відповідальності, ОСОБА_2 на постанову судді Заводського районного суду м. Миколаєва від 13 січня 2014 року, якою

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця м. Миколаєва, гр-на України, розлученого, який офіційно не працює, проживає за адресою: АДРЕСА_1,

притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП з накладенням адміністративного стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами строком на 2 роки.

Згідно постанови суду 13.01.2014р. о 17 год. 20 хв. ОСОБА_2, керуючи автомобілем «Рута 25», д/н НОМЕР_1, який призначений для перевезення пасажирів на комерційній основі, рухався по пр-ку 5-й Парниковий в районі будинку №12 у м. Миколаєві, із явними ознаками алкогольного сп'яніння. Від проходження медичного огляду у встановленому законом порядку відмовився в присутності двох свідків, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України.

В апеляції ОСОБА_2 просить постанову скасувати, справу направити на новий розгляд. Заперечує свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, пояснюючи, що факт вживання алкогольних напоїв він не заперечує, але транспортним засобом не керував. Вважає, що суд неповно та необ'єктивно дослідив матеріали справи, необґрунтовано не врахував, як пом'якшуючу обставину, відсутність в нього порушень Правил дорожнього руху України. Призначене судом адміністративне стягнення вважає занадто суворим, посилаючись на те, що він є добросовісним водієм, позитивно характеризується. Стверджує, що керування транспортним засобом є єдиним джерелом доходу його родини.

В судовому засіданні ОСОБА_2 змінив апеляційні вимоги, просив постанову суду 1-ої інстанції скасувати, справу закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Заслухавши пояснення ОСОБА_2 та його захисника на підтримку вимог про закриття провадження по справі, допитавши свідків ОСОБА_4, ОСОБА_5 та інспектора ДАІ ОСОБА_6, вивчивши матеріали адміністративної справи та доводи апеляції, суд вважає, що апеляція не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Висновки суду про доведеність вини ОСОБА_2 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, за обставин, встановлених судом 1-ої інстанції, відповідають фактичним обставинам справи та підтверджуються доказами, дослідженими в суді 1-ої інстанції, яким в постанові надано належну оцінку.

Вина ОСОБА_2 підтверджується даними протоколу про адміністративне правопорушення, показаннями свідків, відеозаписом.

Посилання апелянта на неповноту та необґрунтованість судового розгляду є неспроможними.

Так, водій ОСОБА_2 факт вживання алкогольних напоїв 13.01.2014р. не заперечував, проте стверджував, що транспортним засобом не керував.

Вказане спростовується показаннями свідків.

Так, допитаний в суді інспектор СМЮЗ ВДАІ ММУ УМВС України в Миколаївській області Купавченко С.В., який складав протокол про адмінправопорушення, пояснив, що 13.01.2014р. під час несення служби двічі надходили дзвінки в чергову частину від громадян, які повідомляли на гарячу лінію «телефон довіри», про порушення Правил дорожнього руху під час руху водієм маршрутного таксі Рута із н/з НОМЕР_1. При цьому гр-н ОСОБА_7 просив вжити заходи до водія зазначеного транспортного засобу, повідомивши, що останній зупинив автобус у пр-ку 5-й Парниковий, біля будинку 12, перешкоджаючи рух іншим транспортним засобам. При чому водій знаходиться в стані алкогольного сп'яніння. Прибувши на виклик, у водія мікроавтобуса Рута ОСОБА_2 були виявлені явні ознаки алкогольного сп'яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, млява мова, нестійка хода, останньому було запропоновано пройти огляд на стан сп'яніння, від чого водій в присутності понятих ОСОБА_7 та ОСОБА_8 відмовився, про що був складений протокол про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП.

Зазначені в протоколі обставини вчинення правопорушення підтверджуються дослідженими судом відеозаписом, а також поясненнями свідків ОСОБА_7 та ОСОБА_8, згідно яких 13.01.2014р. біля 17 год. 20 хв. вони на автомобілі ОСОБА_7 під керуванням останнього їхали по пр-ку 5-й Парниковий з боку вул. Крилова, на зустріч ним рухався мікроавтобус «Рута» жовтого кольору н/з НОМЕР_1. В районі будинку №12 мікроавтобус припаркувався, при цьому не вимкнувши світло та не заглушивши двигун, що позбавило водія ОСОБА_7 можливості проїхати на своєму автомобілі. Через декілька хвилин ОСОБА_7 підійшов до водія мікроавтобусу з проханням переїхати, на що останній відповів, що далі їхати не може. У водія були явні ознаки алкогольного сп'яніння. Через деякий час приїхали співробітники ДАІ, запропонували водію мікроавтобуса пройти медичний огляд на стан сп'яніння, від чого водій в присутності ОСОБА_7 та ОСОБА_8 відмовився.

Факт відмови від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп'яніння ОСОБА_2 не оспорюється, а його твердження про те, що він не керував транспортним засобом, спростовуються поясненнями свідків - понятих ОСОБА_7 та ОСОБА_8, які є не заінтересованими особами та не мають підстав обмовляти ОСОБА_2.

Як вбачається з пояснень допитаної в суді апеляційної інстанції свідка ОСОБА_4, вона лише бачила вранці та ввечері мікроавтобус Рута на пр-ку 5-й Парниковий, інші обставини їй невідомі.

В той же час суд критично ставиться до пояснень свідка ОСОБА_5, яка є співмешканкою ОСОБА_2 та знаходилась разом з ним в автобусі, про те, що ОСОБА_2 постійно ставить там автобус та в той день нікуди не рухався, оскільки це суперечить іншим доказам у справі.

Таким чином, суд вірно дійшов висновку про вчинення ОСОБА_2 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Стягнення накладено на ОСОБА_2 в межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП, з урахуванням обставин скоєного та даних про особу правопорушника. Доводи апелянта про відсутність в нього порушень Правил дорожнього руху України не відповідають дійсності.

З урахуванням положень ст. 39 КУпАП ОСОБА_2 є особою, яка не притягувалась до адміністративної відповідальності.

Разом з тим, згідно з довідкою ОСОБА_2 неодноразово порушував Правила дорожнього руху України.

Посилання апелянта на те, що керування транспортним засобом є єдиним джерелом доходу його родини матеріалами адміністративної справи не підтверджується, додаткових доказів апелянтом надано не було.

Процесуальних порушень при розгляді справи судом не допущено.

Підстав для скасування постанови суду, як того просить апелянт, суд не вбачає.

Керуючись ст.294 КУпАП, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а постанову Заводського районного суду м. Миколаєва від 13 березня 2014 року, якою ОСОБА_2 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП, залишити без зміни.

Постанова остаточна і оскарженню не підлягає.

Суддя апеляційного суду

Миколаївської області