АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Провадження № 33/790/447/14
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 серпня 2014 року суддя апеляційного суду Харківської області Зубков Л.Я., за участю притягнутого до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 розглянув в судовому засіданні в м. Харкові справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Дзержинського районного суду м. Харкова від 03 січня 2014 року.

Цією постановою ОСОБА_1, 1959 року народження, громадянина України, визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП з накладенням на нього адміністративного стягнення - штрафу у розмірі 3400 грн.

Суддею визнано встановленим, що 13 грудня 2013 року о 09-05 годин ОСОБА_1 керував автомобілем Богдан 2110, номерний знак НОМЕР_1 по вул. Клочківській в м. Харкові з явними ознаками алкогольного сп'яніння, а від проходження в установленому порядку медичного огляду на стан сп'яніння відмовився.

ОСОБА_1 в апеляційній скарзі просить постанову судді скасувати, а провадження по справі закрити, посилаючись на те, що справа була розглянута за його відсутністю, без своєчасного повідомлення про час та місце її розгляду, зміст судової постанови не відповідає вимогам ст. 283 КУпАП, час події, про яку йдеться в матеріалах справи, встановлений неправильно, свідків на пояснення яких послався суддя, на місці події не були присутні, адміністративне стягнення накладене без урахування вимог ст. 8 КУпАП щодо дії закону про відповідальність за адміністративне правопорушення у часі.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1, який просив задовольнити апеляційну скаргу, або зменшити розмір накладеного на нього штрафу з урахуванням його матеріального становища, та дослідивши матеріали справи, вважаю що апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає задоволенню частково.

Обґрунтованість висновку судді про доведеність відмови водія ОСОБА_1 від проходження, відповідно до встановленого порядку, огляду на стан алкогольного сп'яніння підтверджено наявними у справі доказами: протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями свідків ОСОБА_2, ОСОБА_3

Сам ОСОБА_1 в своїх поясненнях на місці зупинки його транспортного засобу працівниками ДАІ зазначив, що він напередодні увечері випив пиво, а від проходження алкотесту відмовляється.

Підписуючи протокол не заперечував об'єктивності вказаних в ньому відомостей про час зупинки його автомобіля працівниками ДАІ та про те, що від проходження алкотесту він відмовився в присутності свідків.

Відсутність в постанові судді посилань на прізвище працівника ДАІ, що склав протокол, не свідчить, на відміну від думки апелянта, про невідповідність судової постанови вимогам ст. 283 КУпАП, оскільки таке посилання, враховуючи характер вчиненого ОСОБА_1 правопорушення, не є обов'язковим.

Розгляд суддею адміністративної справи у відсутності ОСОБА_1 без його належного повідомлення про час та місце розгляду справи не є безумовною підставою до скасування постанови судді при тій умові, що ОСОБА_1 в подальшому не був позбавлений права дати пояснення по суті справи в суді апеляційної інстанції та цим правом скористався, однак обґрунтованість висновку судді про доведеність вчиненого ним адміністративного правопорушення не спростував.

Посилання в апеляційній скарзі на порушення суддею вимог ст. 8 КУпАП не відповідає дійсності, оскільки адміністративне стягнення накладене на ОСОБА_1 в межах санкції ч.1 ст. 130 КУпАП в редакції, що діяла на момент вчинення ним адміністративного правопорушення.

Накладаючи на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у вигляді штрафу в максимальній межі санкції ч.1 ст. 130 КУпАП в зазначеній редакції, суддя послався лише на характер вчиненого правопорушення.

Однак, за змістом ст. 280 КУпАП, суддя в процесі розгляду справи повинен з'ясувати також, чи є обставини, які пом'якшують і обтяжують відповідальність, що, між іншим, залишилося поза увагою судді.

При цьому з матеріалів, наданих ОСОБА_1 до суду апеляційної інстанції вбачається, що він є пенсіонером у зв'язку з інвалідністю, систематично проходить лікування з приводу наслідків перенесеної тяжкої закритої черепно-мозкової травми, кардіосклерозу, гіпертонічної хвороби ІІ ступеню та інших захворювань.

З урахуванням наведеного, у сукупності з тим, що ОСОБА_1 раніше не притягувався до адміністративної відповідальності та за відсутністю обставин, передбачених ст. 35 КУпАП, які б обтяжували його відповідальність, вважаю що мета адміністративного стягнення - виховання ОСОБА_1 в дусі додержання законів України, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як ним самим, так і іншими особами, може бути досягнута призначенням йому стягнення у вигляді штрафу в мінімальній межі санкції ч.1 ст. 130 КУпАП в редакції станом на 24.09.2008 р., у розмірі ста п'ятдесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, а саме - 850 грн.

Тому, керуючись ст. 294 КУпАП, -

постановив:

Апеляційну скаргу притягнутого до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 задовольнити частково.

Постанову судді Дзержинського районного суду м. Харкова від 03.01.2014 року щодо ОСОБА_1 змінити, призначене йому за ч.1 ст. 130 КУпАП адміністративне стягнення пом'якшити до ста п'ятдесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, а саме з 3400 грн. до 850 грн.

В решті постанову судді залишити без змін.

Суддя апеляційного суду

Харківської області Л.Я.Зубков