Справа № 159/841/14-п
Провадження № 3/159/330/14
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Ковель 17 лютого 2014 року

Суддя Ковельського міськрайонного суду Волинської області Луньова Т.М., при секретарі Вознюк Н.О. особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, адвоката ОСОБА_2

розглянувши справу про адміністративне правопорушення, що надійшла від Державної інспекції України з безпеки на наземному транспорті Управління Укртрансінпекції у Волинській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, українця, громадянина України, працюючого водієм у приватного підприємця ОСОБА_3, мешканця ІНФОРМАЦІЯ_2,

за вчинення правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 164 КУпАП,

в с т а н о в и л а:

Старшим державним інспектором відділу державного контролю та нагляду за безпекою на наземному транспорті ОСОБА_4 складено протокол щодо вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.164 КУпАП.

Зокрема, як вбачається із змісту протоколу ОСОБА_1, 17 січня 2014 року о 12 год.55 хв. в м.Ковелі на Привокзальній площі, керуючи транспортним засобом марки «Volkswagen LT-35» н.з. ВК6538АЕ, здійснював нерегулярні перевезення трьох пасажирів по маршруту Ковель-Київ без оформлення ліцензійної картки на транспортний засіб, чим порушив ст.39 ЗУ «Про автомобліьний транспорт», тим самим вчинивши адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 164 КУпАП.

Під час розгляду справи про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 винним себе у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 164 КУпАП, не визнав. Заперечуючи наявність у своїх діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 164 КУпАП ОСОБА_1 у ході розгляду даної справи пояснив, що дійсно о 12 год.55 хв. 17 січня 2014 року приїхав у власних справах у м.Ковель і припаркував транспортний засіб марки «Volkswagen LT-35» н.з. ВК6538АЕ на Привокзальній площі в м.Ковелі. Не заперечує тієї обставини, що був зупинений державним інспектором відділу державного контролю та нагляду за безпекою на наземному транспорті управління Укртрансінспекції у Волинській області, який попросив надати для перевірки документи, а саме: посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційні документи на вказаний транспортний засіб. Разом з тим, заперечує факт вчинення ним правопорушення, передбаченого ч.1 ст.164 КУпАП з посиланням на ту обставину, що в період з грудня 2013 року по січень 2014 року, будь-яких перевезень пасажирів по маршруту «Ковель-Київ» не здійснював. Оскільки з 01 грудня 2013 року припинила дію ліцензія, на підставі якої здійснювались пасажирські перевезення у підприємця ОСОБА_3М, він маючи довіреність на право керування вказаним транспортним засобом, перебував в м.Ковелі лише у власних справах, а повертаючись до м. Рівного погодився підвезти своїх знайомих. Ніякої домовленості про оплату між ними не було. Вважає, що інспектором відділу державного контролю та нагляду за безпекою на наземному транспорті ОСОБА_4 було грубо порушено норми КУпАП при складенні протоколу про адміністративне правопорушення та при складенні акту проведення перевірки додержанння вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом. Зокрема, ні протокол про адміністративне правопорушення, ні зазначений вище акт в його присутності не складались. Лише 23.01.2014 року він отримав протокол про адміністративне правопорушення у відділенні поштового звязку, і того ж дня був ознайомлений із змістом вказаного протоколу. За вказаних обставин просить звільнити його від адміністративної відповідальності за відсутністю складу адмінправопорушення, передбаченого ч.1 ст. 164 КУпАП.

Заслухавши пояснення особи яка притягається до адміністративної відповідальності, адвоката ОСОБА_2, показання свідка ОСОБА_3, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення приходжу до висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ч.1 ст.164 КУпАП.

У ході розгляду даної справи, свідок ОСОБА_3 показав, що ОСОБА_1 дійсно перебував з ним у трудових відносинах і виконував роботу водія пасажирських перевезень. Однак, з 01 грудня 2013 року припинила дію ліцензія, на підставі якої здійснювались пасажирські перевезення, тому 17 січня 2014 року ОСОБА_1 не виконував своїх трудових обовязків по перевезенню пасажирів, а маючи довіреність на право керування транспортним засобом використовував транспортний засіб, належний йому, в особистих справах.

Відповідно до вимог ст.ст.245,280 КУпАП завданням провадження в справі про адміністративне правопорушення є своєчасне, всебічне, повне та обєктивне зясування обставин, вирішення її в точній відповідності з законом. При розгляді справи про адміністративне правопорушення в обовязковому порядку має бути зясовано: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що помякшують чи обтяжують її відповідальність, тощо.

Частина 1 статті 164 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за провадження господарської діяльності без державної реєстрації як суб'єкта господарювання або без одержання ліцензії на провадження певного виду діяльності, що підлягає ліцензуванню відповідно до закону, чи здійснення таких видів господарської діяльності з порушенням умов ліцензування, а так само без одержання дозволу, іншого документа дозвільного характеру, якщо його одержання передбачене законом ( крім випадків застосування принципу мовчазної згоди).

Як встановлено в судовому засіданні ОСОБА_1. ставиться у провину здійснення господарської діяльності без одержання дозволу, який передбачений ст.39 Закону України Про автомобільний транспорт, а саме ліцензійної карти.

Відповідно до вказаної норми, дійсно водій автобуса при здійсненні нерегулярних перевезень повинен мати при собі- посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційні документи на транспортний засіб, ліцензійну картку, договір із замовником транспортних послуг, документ, що засвідчує оплату транспортних послуг, інші документи, передбачені законодавством України.

За змістом ст.1 Закону України Про автомобільний транспорт та ст.1 Закону України Про ліцензування певних видів господарської діяльності ліцензійна карта видається на підставі ліцензії при здійсненні господарської діяльності.

Отже, доказуванню підлягає та обставина, що перевезення здійснювались в рамках господарської діяльності.

Відповідно до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Разом з тим, суду не надано доказів на підтвердження виконання ОСОБА_1 обовязків водія за договором з субєктом господарювання ОСОБА_3 по перевезенню пасажирів на виконання договору із замовником. Не спростована і позиція ОСОБА_1. про використання транспортного засобу для власних потреб. Не містять посилань на докази наявності в діях ОСОБА_1 складу правопорушення ні протокол про адміністративне

правопорушення, ні акт проведення перевірки додержанння вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом.

У той же час змістом протоколу про адміністративне правопорушення серії ВН №000048 від 17 січня 2014 року та актом №031205 від 17 січня 2014 року доводяться пояснення ОСОБА_1 в тій частині, що як зазначений вище протокол, так і акт були складені у його відсутності.

Зокрема, незважаючи на ту обставину, що протокол про адміністративне правопорушення серії ВН №000048 від 17.01.2014 року містить відмітки інспектора про відмову ОСОБА_1, від підписів та дачі пояснень, однак, всупереч вимог ст. 256 КУпАП в протоколі про адміністративне правопорушення та акті не зазначені прізвища адреси та підписи осіб, які б посвідчили факт відмови ОСОБА_1 від дачі пояснень з приводу допущеного порушення чи факт відмови останнього від підпису.

З врахуванням наведеного, приходжу до висновку, що в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази, які б без сумніву підтверджували факт здійснення господарської діяльності без одержання необхідного дозволу, а отже вина ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого адміністративного правопорушення є недоведеною.

Відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю в разі відсутності події та складу адміністративного правопорушення. .

При цьому, суд приймає до уваги те, що ОСОБА_1. не ставиться у провину фактичне здійснення господарської діяльності без отримання ліцензії.

Відповідно до Закону, суддя чи суд, з власної ініціативи, не вправі змінювати чи доповнювати обвинувачення. Кодекс України про адміністративні правопорушення не передбачає повернення матеріалів для доопрацювання з метою складання нового протоколу.

Керуючись ст.ст. 247 п.1, 280, 284 КУпАП ,-

П О С Т А Н О В И Л А :

Провадження в справі про притягнення ОСОБА_1 про притягнення до адімінстративної відповідальності, передбаченої ч.1 ст.164 КУпАП, закрити на підставі п.1 ст. 247 КУпАП у звязку з відсутністю в його діях складу вказаного адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Апеляційного суду Волинської області через Ковельський міськрайонний суд Волинської області протягом десяти днів з дня винесення постанови .

Суддя Ковельського

міськрайонного суду ОСОБА_5