Красноокнянський районний суд Одеської області
Справа №: 506/886/14-п 506/887/14-п
Провадження № 3/506/442/14
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04.12.2014 смт.Красні Окни

Красноокнянський районний суд Одеської області в складі:

головуючого судді Криворучка П.В.,

при секретарі Кушніруку О.А.,

за участю прокурора Петросяна Н.А.,

особи, яка притягається до адмін.відповідальності ОСОБА_1,

захисника, адвоката ОСОБА_2,

розглянувши справи, які надійшли з відділу прикордонної служби «Ткаченково» Котовського прикордонного загону Державної прикордонної служби України, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, 10.09.1978р. народження, уродженця та мешканця ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, українця, одруженого, маючого на утриманні одну малолітню дитину, не працюючого, протягом останнього року до адміністративної відповідальності не притягувався, за ч.1 ст.204-1 та ч.1 ст.185-10 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 09.10.2014р. о 16год. 30хв. на північно-західній околиці с.Дубове, Красноокнянського району Одеської області, в районі інформаційного покажчика №5/60, на напрямку с.Дойбани (Республіка Молдова) с.Ткаченкове (Україна), неодноразово перетинав державний кордон України поза пунктом пропуску, з України в Республіку Молдова і в зворотньому напрямку, та при цьому перемістив з Республіки Молдови в Україну вантаж.

Крім цього, він 09.10.2014р. о 17год. 00хв. на західній околиці с.Ткаченкове, Красноокнянського району Одеської області, на напрямку с.Дойбани (Республіка Молдова) с.Ткаченкове (Україна), керуючи транспортним засобом «Субару Легасі» зеленого кольору, д/н НОМЕР_1, вчинив злісну непокору законному розпорядженню військовослужбовця Державної прикордонної служби України, під час виконання ним службових обовязків повязаних з охороною державного кордону, а саме не виконував неодноразово повторювану вимогу зупинити транспортний засіб та предявити документи.

В судовому засіданні ОСОБА_1 винуватим себе, у вчиненні інкримінованих йому адміністративних правопорушеннях, не визнав та від дачі будь-яких пояснень відмовився.

Прокурор в судовому засіданні вважав вину ОСОБА_1, у вчиненні ним зазначених адміністративних правопорушень, повністю доведеною, та з урахуванням всіх обставин просив накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді адміністративного арешту на строк 10 діб.

Захисник ОСОБА_1, адвокат ОСОБА_2, вважав вину свого підзахисного не доведеною, оскільки всі докази базуються лише на поясненнях свідків-військовослужбовців, тобто заінтересованих осіб, а тому просив вказану особу виправдати та провадження у справах закрити.

Опитавши свідків і дослідивши всі інші докази, а також заслухавши думки прокурора та захисника, приходжу до висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.204-4 та ч.1 ст.185-10 КУпАП, виходячи із наступного:

свідки ОСОБА_3 та ОСОБА_4 суду повідомили, що вони особисто, за допомогою службового бінокля, спостерігали, як ОСОБА_1, разом з іншою особою, 09.10.2014р. близько 16год. 30хв., неодноразово незаконно перетинаючи державний кордон України, перенесли біля 10-15 каністр, які помістили в автомобіль «Субару-Легасі», а в подальшому, при їх переслідуванні, викинули їх із автомобіля. На їх неодноразові вимоги, за допомогою жестів, жезла, а також попереджувальних пострілів вгору із автомата АКС-74, зупинити автомобіль, ОСОБА_1 не реагував;

свідки ОСОБА_5 та ОСОБА_6 в судовому засіданні пояснили, що вони спостерігали переслідування автомобіля «Субару-Легасі» автомобілем «Фольцваген» ОСОБА_3, і намагались своїм автомобілем «Нива» перекрити рух першому автомобілю, однак це їм не вдалось. Свідок ОСОБА_5 також пояснив, що на наступний день автомобіль «Субару-Легасі» був виявлений в дворі помешкання ОСОБА_1, однак останній будь-які пояснення та документи на автомобіль надавати відмовився;

із рапорту військовослужбовця Державної прикордонної служби України ОСОБА_7 та долучених до нього фото-таблиць видно, що 09.10.2014р. в період з 18:10 до 19:00год., в районі інформаційно-попереджувального покажчика №5/60, виявлені сліди підїзду легкового транспортного засобу з боку Республіки Молдови та сліди незаконного перетинання державного кордону України; /ар. 5-10 сп.506/886/14-п /

в акті про виявлення від 09.10.2014р. вказано, що під час переслідування автомобіля НОМЕР_2, під керуванням гр.ОСОБА_1, з вище вказаного автомобіля було здійснено викидання пластикових ємкостей у вигляді каністр, 4 (чотири) із яких були знайдені, із рідиною з характерним запахом спирту, загальною вагою 52кг.; /ар. 11 сп.506/886/14-п /

із рапортів військовослужбовців Державної прикордонної служби України ОСОБА_7 і ОСОБА_8 вбачається, що ними також вживались заходи по зупинці автомобіля НОМЕР_2, під керуванням гр.ОСОБА_1, який намагався втекти від прикордонного наряду, в тому числі із застосуванням двох попереджувальних пострілів із АК-74 вгору, однак на їхні законні вимоги той не відреагував. /ар. 2-3 сп.№506/887/14п /

Виходячи з наведеного, суд приходить до висновку, що в діях ОСОБА_1 є склади адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.204-1 та ч.1 ст.185-10 КУпАП що, окрім зазначених вище доказів, підтверджується протоколами про адміністративні правопорушення, речовими доказами долученими до кримінального провадження №0000403 від 10.10.2014р. та копією облікової картки на автомобіль «Субару-Легасі» держ. номер НОМЕР_1. /ар. 1 сп.506/886/14-п та сп.№506/887/14п і ар. 17-19 сп.№506/772/14п /

Натомість, пояснення свідків ОСОБА_9, ОСОБА_10 та ОСОБА_11, з боку сторони захисту, щодо знаходження ОСОБА_1 у вказаний час в іншому місці, суд оцінює критично, оскільки вони спростовуються всіма іншими, дослідженими судом, доказами, вказані свідки є його близькими родичами, а один із них в 2013 році притягувався до адміністративної відповідальності за аналогічне правопорушення, а також з урахуванням того, що неупереджених та беззаперечних доказів їх перебування у м.Котовську саме 09.10.2014р. (зокрема розрахункових чеків чи квитанцій) суду не надано.

Водночас, суд погоджується з позицією захисту щодо неможливості ідентифікувати переслідуваний автомобіль, на відеозаписі події по затриманню правопорушника здійсненому на власний мобільний телефон одним із військовослужбовців Державної прикордонної служби України. Окрім того, на думку суду, вказаний доказ (відеозапис) є сумнівним щодо належності та допустимості, оскільки відповідно до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення можуть бути: пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілого, свідків, висновок експерта, речові докази, показання приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколи про вилучення речей і документів, та інші документи, а тому залишається судом поза увагою.

/ар.15 сп.№506/772/14п /

Однак, суд не може погодитись з думкою захисту про те, що не затримання військовослужбовцями Державної прикордонної служби України особи, на місці вчинення адміністративного правопорушення, слід оцінювати як неналежне виконання з їх боку своїх службових обовязків та відсутність доказів для притягнення особи до адміністративної відповідальності, виходячи з того, що військовослужбовцями вживались всі можливі заходи для затримання, але це не призвело до позитивного результату із-за активної протидії самої особи.

З урахуванням обставин справи, особи правопорушника, обставин які пом'якшують та обтяжують адміністративну відповідальність, зокрема наявності на утриманні малолітньої дитини, вважаю за необхідне накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення, відповідно до ст.36 КУпАП, у виді штрафу відповідно до санкції ч.1 ст.204-1 КУпАП, оскільки при вчиненні кількох адміністративних правопорушень, справи які одночасно розглядаються одним і тим же органом, стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення із числа вчинених.

Керуючись ст.ст.36, 283, 284 ч.1 п.1 КУпАП, суд -

П О С Т А Н О В И В :

Визнати винним ОСОБА_1, у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.204-1 і ч.1 ст.185-10 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення, відповідно до ст.36 КУпАП, у виді штрафу, в розмірі 2 000 /дві тисячі/ грн.

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її захисником, прокурором, протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя ОСОБА_12