АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 березня 2014 року суддя Апеляційного суду м. Києва Худик М.П., за участю:

секретаря судового засідання - Осіпової Г.В.,

особи, яка притягується до

адміністративної

відповідальності - ОСОБА_1,

захисника - ОСОБА_2,

представника потерпілого - ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Апеляційного суду м. Києва апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову судді Шевченківського районного суду м. Києва від 20 грудня 2013 року щодо:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживає за адресою: АДРЕСА_1, -

ВСТАНОВИВ:

Постановою судді Шевченківського районного суду м. Києва від 20 грудня 2013 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді 425 (чотириста двадцяти п'яти)грн. штрафу.

Згідно з постановою судді, ОСОБА_1 30.10.2013 року об 11 год. керуючи автомобілем Лексус, д.н. НОМЕР_1 на перехресті вул. Червоноармійській - Скоропадського в м. Києві, при ввімкненні сигналу світлофора, що дозволяє рух не надав дорогу автомобілю, що завершував руху через перехрестя, внаслідок чого сталося зіткнення з автомобілем Мерседес д.н. НОМЕР_2, що призвело до пошкодження транспортних засобів, чим порушив п. 16.5 Правил дорожнього руху.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить поновити строк на апеляційне оскарження, постанову судді скасувати та закрити провадження по справі у зв'язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

При цьому вказує, що повний текст постанови отримав лише 30 грудня 2013 року, що позбавило його можливості оскаржити постанову в установлений строк.

На обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що суд прийшов до необґрунтованого висновку про порушення ним п. 16.5 Правил дорожнього руху, оскільки з показань обох свідків вбачається, що автомобіль Мерседес рухався через перехрестя на зелений сигнал світлофора, повертаючи ліворуч зіткнувся з його автомобілем, який рухався також на зелений сигнал світлофора прямо через перехрестя, що підтверджує його показання, при цьому не підтверджує показань водія автомобіля Мерседес.

Також вважає безпідставне посилання в постанові на те, що підписом в протоколі про адміністративне правопорушення він визнав вину, оскільки підпис свідчить лише про ознайомлення з ним.

Дослідивши матеріали адміністративної справи та доводи, наведені в апеляційній скарзі, заслухавши пояснення ОСОБА_1 та його захисника, які просили поновити строк на апеляційне оскарження постанови від 20.12.2013 року, задовольнити апеляційну скаргу, постанову суду скасувати з закриттям провадження в справі, представника потерпілого, який вважаючи постанову суду законною та обґрунтованою, просив відмовити в задоволенні апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції вважає, що клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження та апеляційна скарга підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

З урахуванням доводів апеляційної скарги про незаконність постанови, які мають бути перевірені судом апеляційної інстанції, конкретних обставин справи, зокрема, щодо невизнання вини ОСОБА_1 під час розгляду справи в суді першої інстанції, що і стало підставою апеляційного оскарження, а також обставин складення протоколу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 ще до завершення службової перевірки, за результатами якої мали би розпочати адміністративне провадження щодо ОСОБА_1 вважаю, що строк на апеляційне оскарження підлягає поновленню, як такий що пропущений з поважних причин.

Згідно ст.ст. 245, 256, 280 КУпАП одним з завдань провадження у справах про адміністративне правопорушення є своєчасне, всебічне, повне й об'єктивне з'ясування обставин кожної справи. Необхідно також з'ясувати, чи було вчинено правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, а також інші обставини, які мають значення для справи. Наявним у матеріалах справи доказам суд повинен дати належну оцінку.

Так, згідно постанови у справі про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 30.12.2013 року в м. Києві в 11 год., керуючи автомобілем Лексус НОМЕР_1 на перехресті вулиць Червоноармійської - Скоропадського при ввімкненому сигналі світлофора, що дозволяє рух не надав дорогу автомобілю, що завершував рух через перехрестя, внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем Мерседес д.н.з. НОМЕР_2, що спричинило пошкодження транспортних засобів.

Проте такий висновок суду не відповідає фактичним обставинам справи.

Так, ОСОБА_1 в поясненнях при складанні протоколу та в суді апеляційної інстанції, пояснив, що 30.12.2013 року він керуючи автомобілем по вул. Червоноармійській на перехресті з вул. Скоропадського проїхав світлофор на зелене світло в середній смузі, раптово зліва від нього зупинився автомобіль «Хонда», він не встиг загальмувати, проїхав ще один метр та зіткнувся з автомобілем «Мерседес», який повертав з зустрічної смуги ліворуч.

Про те, що ОСОБА_1 виїхав на перехрестя на дозволяючий - зелений сигнал світлофора зазначено, як в протоколі про адміністративне правопорушення, так і в постанові судді, якою його визнано винним в порушені п.16.5 Правил дорожнього руху.

При цьому, виходячи із схеми розміщення світлофорів на вказаному перехресті та часової діаграми їх роботи, які були досліджені апеляційним судом, напрямки по яких рухалися учасники ДТП є конфліктними, при цьому зелений сигнал світлофора в напрямку руху автомобіля Лексус (напрямок 2) вмикається після того, як для напрямку руху автомобіля Мерседес (напрямок 3) вже 5 секунд ввімкнено червоний сигнал світлофора.

Тому враховуючи відстань, яку подолали автомобілі від стоп-ліній в своїх напрямках до місця зіткнення, що видно з схеми ДТП, яку учасники підписали без застережень, а також місця зіткнення по відношенню до елементів дороги, розташування транспортних засобів після зіткнення слід дійти до висновку про те, що в момент проїзду зазначеного перехрестя автомобілем Лексус на дозволяючий зелений сигнал світлофору, автомобіль Мерседес не завершував проїзд даного перехрестя, а в'їжджав на нього.

За наведених обставин у водія автомобіля Лексус ОСОБА_1 не виникало обов'язку дати дорогу автомобілю Мерседес, який не завершував проїзд перехрестя, а в'їжджав на нього. Вказане підтверджується відсутністю на даному перехресті по напрямку руху автомобіля Мерседес попереду нього інших автомобілів, які б також завершували проїзд даного перехрестя та створили би перешкоду для руху автомобілю Лексус, про що в своїх поясненнях вказував ОСОБА_1, які є послідовними та логічними. На відміну від пояснень іншого учасника ОСОБА_4, який безпосередньо після зіткнення вказував, що перехрестя він проїжджав в потоці транспорту на зелений сигнал світлофора, а з напрямку руху автомобіля Лексус стояли автомобілі на червоний сигнал світлофора, проте Лексус з правого ряду об'їхавши стоячі автомобілі виїхав на перехрестя, де сталося зіткнення. Проте вже в суді, про що зазначено в постанову судді, ОСОБА_4 пояснив, що виїхав на перехрестя на зелений сигнал світлофора, проте закінчити його проїзд не встиг, оскільки був невеликий затор, далі побачивши, що його пропускає зустрічний транспорт, повільно розпочав рух, проте з першого ряду несподівано виїхав Лексус та сталося зіткнення.

За таких обставин, вказівка в протоколі про адміністративне правопорушення та постанові судді на те, що ОСОБА_1 при ввімкнутому сигналі світлофора, що дозволяє рух не надав дорогу автомобілю, що завершував рух через перехрестя суперечить наведеним доказам.

Отже, ОСОБА_1 при проїзді перехрестя вулиць Червоноармійської-Скоропадського не порушував п. 16.5 Правил дорожнього руху, що також підтверджено висновком № 016-14 експертного дослідження обставин ДТП від 10.02.2014 року, а тому в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

За наведеного апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає задоволенню, постанова судді скасуванню, провадження по справі, у відповідності до п. 1 ст. 247 КУпАП підлягаю закриттю, за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст. 294 КУпАП,-

ПОСТАНОВИВ:

Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови судді Шевченківського районного суду м. Києва від 20.12.2013 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити, постанову судді Шевченківського районного суду м. Києва від 20 грудня 2013 року щодо ОСОБА_1 скасувати, провадження по справі закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя

Апеляційного суду м. Києва М.П.Худик

Справа № 33/796/127/2014 Категорія: ст. 124 КУпАП

Головуючий у першій інстанції Слободянюк П.Л.

Доповідач Худик М.П.