П О С Т А Н О В А

"05" грудня 2014 р.
Справа № 596/1774/14-п

Суддя Гусятинського районного суду
Тернопільської області Лисюк І.О. за
участю прокурора Печінки П.В.,
захисника адвоката ОСОБА_1, особи, що
притягується до адміністративної
відповідальності ОСОБА_2,
ознайомившись із матеріалами, які
надійшли з прокуратури Гусятинського
району Тернопільської області про
притягнення до адміністративної
відповідальності ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1,
жителя ІНФОРМАЦІЯ_2, українця,
громадянина України, працюючого на
посаді директора підприємства
установи - заступника начальника
Копичинської ВК-112 управління ДПтС
України в Тернопільській області з
виробництва ,-

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається із змісту протоколу про
вчинення адміністративного
корупційного правопорушення від 10.11.2014
року, складеного відносно ОСОБА_2,
останній викривається в умисному
вчиненні корупційного правопорушення
а саме у порушенні спеціальних
обмежень, спрямованих на запобігання і
протидію корупції, які встановлені ч.І
п.2 ст.8 Закону України «Про засади
запобігання і протидії корупції»
особам, зазначеним у пунктах 1 - З ч.І ст.4
цього Закону, в частині заборони в
одержанні дарунка (пожертви) від
фізичної особи, яка перебувала у його
підпорядкуванні.

Так, наказом голови Державної
пенітенціарної служби України №113 о/с
від 12.11.2012 року майор внутрішньої
служби ОСОБА_2 призначений на посаду
директора підприємства установи —
заступника начальника Копичинської
виправної колонії №112 управління
Державної пенітенціарної служби
України в Тернопільській області з
виробництва і відповідно до пункту «д»
частини 1 статті 4 Закону України «Про
засади запобігання і протидії
корупції» є суб'єктом відповідальності
за корупційні правопорушення, як особа
начальницького складу державної
кримінально- виконавчої служби
України.

На початку липня 2014 року до ОСОБА_2
звернувся засуджений ОСОБА_3 і
запропонував своє сприяння у наданні
підприємству колонії благодійної
допомоги у виді 20 літрів дизпалива та 10
літрів бензину.

Засуджений ОСОБА_3 відбуває покарання в
Копичинській ВК-112 із 28 березня 2012 року,
працевлаштований на підприємстві
виправної колонії бригадиром бригади
№89 по плетінню меблів із штучного
ротангу і вивід його на роботу на
підприємстві здійснюється на підставі
рознарядки директора підприємства -
заступника начальника установи з
виробництва ОСОБА_2

Останній, у відповідності до займаної
посади здійснює загальне керівництво
підприємством Копичинської ВК-112 і
згідно посадової інструкції зокрема
забезпечує залучення засуджених до
праці, здійснює
комплектування,розстановку, навчання
та виховання підлеглих, дотримання
ними службової та трудової дисципліни,
вимог законодавства та відомчих
нормативних актів і інше, у зв’язку із
чим засуджений ОСОБА_3 в денний час
перебуває у його безпосередньому
підпорядкуванні.

Не зважаючи на те, що засуджений ОСОБА_3
знаходиться у його службовому та
виробничому підпорядкуванні, ОСОБА_2
прийняв пропозицію ОСОБА_3 про надання
останнім дарунка (пожертви).

Оскільки засуджені, що перебувають у
охоронюваній території виправної
колонії не мають права мати при собі
гроші чи інші матеріальні цінності,
ОСОБА_3 повідомив, що на його прохання
пальне ОСОБА_2 передасть його знайомий,
який не утримується у колонії.

4 липня 2014 року, перебуваючи на
чергуванні у вечірній час ОСОБА_2
вийшов за територію колонії де за
попередньою домовленістю із ОСОБА_3В
зустрівся із жителем міста Тернополя
ОСОБА_4 який від імені ОСОБА_3 передав
йому в якості пожертви 500 гривень для
придбання пального.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями
провадження в справах про
адміністративні правопорушення є
своєчасне, всебічне, повне і
об’єктивне з’ясування обставин
кожної справи, вирішення її в точній
відповідності з законом.

Згідно зі ст. 252 КУпАП посадова особа
при розгляді справи про
адміністративне правопорушення оцінює
докази за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на
всебічному, повному і об’єктивному
дослідженні всіх обставин справи в їх
сукупності, керуючись законом і
правосвідомістю.

Судом встановлено, зокрема, на підставі
показань свідка ОСОБА_5 та пояснень
ОСОБА_2, що протокол про
адміністративне корупційне
правопорушення складався без
дотримання вимог статей 254, 256, 268
Кодексу України про адміністративні
правопорушення.

Зокрема, при складанні протоколу та
його врученні ОСОБА_2 не було доведено
його змісту та не роз’яснено суті
протоколу, а також ОСОБА_2 не
роз’яснювались права та обов’язки,
які передбачені ст. 268 КУпАП, ст. 63
Конституції України, чим порушено
вимоги ст.. 256 КУпАП.

Також, у порушення вимог статті 256
Кодексу України про адміністративні
правопорушення, в протоколі про
адміністративне корупційне
правопорушення складеному відносно
ОСОБА_2 не зазначено часу та місця
вчинення адміністративного
корупційного правопорушення, а саме в
протоколі зазначено, що правопорушення
вчинено «..в вечірній час» «…за
територією колонії».

В протоколі не розкрито суті
адміністративного корупційного
правопорушення, мотиву та характеру
вчиненого корупційного діяння, а також
мети корупційного правопорушення,
зокрема, в чиїх інтересах діяла особа,
що притягується до відповідальності, з
якою метою порушила спеціальні
обмеження, кому належать матеріальні
цінності.

Не конкретизовано, що саме ОСОБА_2
отримував з порушенням встановлених
обмежень: «дарунок» чи «пожертву», які
не є тотожними поняттями та мають
різний правовий режим в розумінні
Цивільного кодексу України, Закону
України «Про засади запобігання та
протидії корупції».

Як слідує із змісту протоколу про
вчинення адміністративного
корупційного правопорушення від 10.11.2014
року, він містить посилання на
отримання ОСОБА_2 «дарунку»,
«пожертви», «благодійної допомоги».

На зазначені недоліки протоколу
вказував в постанові від 23.10.2014 року
суддя судової палати у кримінальних
справах апеляційного суду
Тернопільської області Іващенко О.Ю.
при розгляді апеляційної скарги ОСОБА_2
на постанову судді Гусятинського
районного суду від 23.09.2014 року.

Відповідно до ст. 7 КУпАП провадження в
справах про адміністративне
правопорушення здійснюється на основі
суворого додержання законності.
Застосування уповноваженими на те
органами і посадовими пособами заходів
адміністративного впливу проводиться
в межах їх компетенції, у точній
відповідності з законом.

Відповідно до роз’яснень пункту 2
постанови Пленуму ВСУ від 25 травня 1998
року №13 «Про практику розгляду судами
справ про корупційні діяння та інші
правопорушення, пов’язані з
корупцією», у випадках складення
протоколу не уповноваженою на те
посадовою особою або без додержання
вимог ст. 256 КпАП, суддя зобов'язаний
своєю постановою повернути протокол
відповідному правоохоронному органу
для належного оформлення.

Враховуючи те, що допущені недоліки
протоколу про притягнення до
адміністративної відповідальності
ОСОБА_2 за вчинення адміністративного
корупційного правопорушення за ч.2 ст.
175-2 Кодексу України про
адміністративні правопорушення, а
також процесуальні порушення при його
складанні виключають можливість
прийняття судом належного законного
рішення, слід направити матеріали
адміністративної справи в прокуратуру
Гусятинського району Тернопільської
області для належного оформлення та
виконання вимог, передбачених ст.ст. 254,
256 Кодексу України про адміністративні
правопорушення.

Керуючись статтями 7, 245, 254, 256, 278
Кодексу України про адміністративні
правопорушення,-

ПОСТАНОВИВ:

Направити матеріали адміністративної
справи стосовно притягнення до
адміністративної відповідальності
ОСОБА_2 за вчинення адміністративного
корупційного правопорушення за ч.2 ст.
175-2 Кодексу України про
адміністративні правопорушення в
прокуратуру Гусятинського району
Тернопільської області для належного
оформлення та виконання вимог,
передбачених ст.ст. 7, 254, 256 Кодексу
України про адміністративні
правопорушення.

Суддя: підпис

З оригіналом вірно.

Суддя Гусятинського районного суду
І.О.Лисюк