АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 грудня 2014 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва Осіпова Л.О., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Голосіївського районного суду м. Києва від 28 жовтня 2014 року,

в с т а н о в и л а :

постановою Голосіївського районного суду м. Києва від 28 жовтня 2014 року

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1, проживає за адресою: АДРЕСА_2, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Згідно з постановою суду першої інстанції ОСОБА_2 3 жовтня 2014 року о 02 год. 05 хв. по вулиці О. Теліги у м. Києві керував автомобілем НОМЕР_2 з явними ознаками наркотичного сп'яніння (зіниці очей розширені та не реагують на світло) та в порушення п. 2.5 Правил дорожнього руху України від проходження відповідно до встановленого порядку огляду для визначення впливу наркотичних речовин відмовився.

В апеляційній скарзі з уточненнями ОСОБА_2 просить постанову Голосіївського районного суду м. Києва від 28 жовтня 2014 року змінити в частині застосованого до нього адміністративного стягнення, а саме змінити накладене на нього адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами на штраф.

При цьому ОСОБА_2 посилається на те, що суд належним чином не повідомив його про дату та час розгляду справи, чим було порушено його право на захист та позбавлено можливості надати пояснення та докази у справі, скористатись допомогою захисника. Зауважує, що повністю погоджується з висновками суду щодо визнання його винуватим у вчиненні правопорушення, однак вважає, що застосоване до нього стягнення у виді позбавлення права керувати транспортними засобами є надто суворим, оскільки він вперше притягується до адміністративної відповідальності, працює та його робота пов'язана з керуванням автомобілем.

Заслухавши пояснення ОСОБА_2 та його захисника ОСОБА_3, які підтримали апеляційну скаргу з уточненнями, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення та доводи апеляційної скарги, вважаю, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Висновок суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_2 у порушенні п. 2.5 ПДР України за обставин, викладених у протоколі та у постанові судді, є обґрунтованим, підтверджуються матеріалами справи про адміністративне правопорушення та не оспорюється в апеляційній скарзі.

Відповідно до вимог ст. 33 КУпАП стягнення за адміністративне правопорушення накладається в межах статті закону, яка передбачає відповідальність за вчинене правопорушення. При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність.

Приймаючи рішення про накладення на ОСОБА_2 адміністративного стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами, суддя у постанові послався на загальні правила накладення стягнення за адміністративне правопорушення, передбачені ст. 33 КУпАП.

Разом з тим, суддею не в повній мірі враховано характер вчиненого правопорушення та особу порушника.

Як убачається з матеріалів справи та пояснень, наданих ОСОБА_2 в суді апеляційної інстанції, він працює, і його робота пов'язана із керуванням транспортним засобом. Раніше ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності не притягувався, свою вину у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, визнав повністю та у вчиненому розкаявся.

Порушення ОСОБА_2 вимог Правил дорожнього руху України не потягло за собою тяжких наслідків. У справі відсутні дані про обставини, які обтяжують відповідальність правопорушника.

Враховуючи викладене, конкретні обставини справи, вважаю, що накладене на ОСОБА_2 стягнення належить пом'якшити з позбавлення права керування транспортними засобами на штраф у розмірі, передбаченому санкцією ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме - двісті п'ятдесят неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

За таких обставин скарга ОСОБА_2 підлягає задоволенню, а постанова Голосіївського районного суду м. Києва від 28 жовтня 2014 року - зміні.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва

п о с т а н о в и л а :

апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Постанову Голосіївського районного суду м. Києва від 28 жовтня 2014 року, якою ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, змінити, пом'якшити вид стягнення з позбавлення права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік на накладення штрафу у розмірі двохсот п'ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 4250 (чотири тисячі двісті п'ятдесят) гривень.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду міста Києва Осіпова Л.О.