інстанції: Романюк В. Ф..
Провадження № 33/783/126/14
Доповідач: Головатий В. Я.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 березня 2014 року суддя cудової палати у
кримінальних справах Апеляційного
суду Львівської області Головатий В. Я.,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні у м.Львові справу про
адміністративне правопорушення за
апеляційною скаргою ОСОБА_1 на
постанову Галицького районного суду м.
Львова від 18 листопада 2013 року про
притягнення до адміністративної
відповідальності за вчинення
адміністративного правопорушення,
передбаченого ч.1 ст. 41 КпАП України,

встановив:

Постановою Галицького районного суду
м. Львова від 18 листопада 2013 року ОСОБА_1
визнано винним у вчиненні
адміністративного правопорушення,
передбаченого ч.1 ст.41 КпАП України та
накладено адміністративне стягнення у
виді штрафу в розмірі 850 гривень.

ОСОБА_1 визнано винним у тому, що він,
перебуваючи на посаді директора ДП
«Львівський науково-дослідний та
проектний інститут землеустрою»,
порушив вимоги законодавства про
працю, а саме: передбачену систему
оплати праці, що складається з
погодинної системи оплати праці -
посадовий оклад, який залежить від
відпрацьованого часу; в частині
встановлення за згодою між працівником
та власником або уповноваженим ним
органом як при прийнятті на роботу, так
і згодом неповного робочого дня або
неповного робочого тижня; в частині
недотримання розміру мінімальної
заробітної плати та неповноти
нарахування заробітної плати за
фактично відпрацьований час; в частині
неповідомлення працівників не пізніше,
ніж за два місяці про зміни істотних
умов праці; в частині недотримання
шістнадцятиденного проміжку між
виплатами заробітної плати та
недотримання терміну остаточної
виплати заробітної плати; в частині
невиплати ОСОБА_2 усіх розрахункових
коштів у день звільнення, чим вчинив
адміністративне правопорушення,
передбачене ч. 1 ст. 41 КпАП України.

У поданій апеляції ОСОБА_1, не
погоджуючись із рішенням суду, просить
його скасувати поновивши строк на
апеляційне оскарження, оскільки
повідомлення про час і місце судового
розгляду справи не отримав, а тому не
міг знати про винесену постанову. В
обґрунтування доводів апеляції
покликається на те, що в процесі
перевірки не було досліджено
колективний договір та положення про
оплату праці та преміювання
працівників ДП «Львівський
науково-дослідний та проектний
інститут землеустрою», як і не
з"ясовано ряд інших суттєвих обставин.

Дослідивши матеріали справи,
проаналізувавши доводи апеляційної
скарги, вважаю, що апеляційна скарга
підлягає до задоволення, постанову
слід скасувати, а справу направити на
новий розгляд з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 268 КпАП України,
справа про адміністративне
правопорушення розглядається в
присутності особи, яка притягається до
адміністративної відповідальності.
Під час відсутності цієї особи справу
може бути розглянуто лише у випадках,
коли є дані про своєчасне її сповіщення
про місце і час розгляду справи і якщо
від неї не надійшло клопотання про
відкладення розгляду справи.

Як вбачається із матеріалів справи, 04
листопада 2013 року, ОСОБА_1 була
направлена судова повістка про виклик
до суду на 18 листопада 2013 року. Однак
конверт повернувся з відміткою
поштового відділення про невручення
повістки адресату у зв'язку із
закінченням терміну зберігання.

Таким чином, вважаю, що ОСОБА_1 не був
належним чином повідомлений про час і
місце розгляду справи, а тому строк на
апеляційне оскарження постанови суду
слід поновити.

Відповідно до ст. 245 КпАП України,
завданням провадження в справах про
адміністративні правопорушення є
своєчасне, всебічне, повне і об"єктивне
з"ясування обставин кожної справи з
дотриманням процесуальної форми її
розгляду.

Як вбачається із матеріалів даної
справи, судом всупереч вимогам закону
не з"ясовані обставини, які мають
значення для правильного розгляду
справи і вирішення питання про
обґрунтованість притягнення ОСОБА_1 до
адміністративної відповідальності. У
справі не міститься вичерпної
інформації щодо суті правопорушення,
його фактичних обставин, а також даних
про особу правопорушника, форму його
вини та інше.

Відповідно до вимог закону
формулювання суті правопорушення у
постанові суду повинно бути чітким і
конкретним, із зазначенням місця, часу,
способу вчинення його, мотивів і форми
вини, а висновки суду щодо оцінки
доказів мають вказуватись у вигляді
точних і категоричних суджень, які
виключали б сумніви з приводу
достовірності доказів на
обґрунтування висновку про
винуватість особи.

Зазначені вимоги закону судом першої
інстанції не були дотримані, як і не
надано можливість правопорушнику в
обґрунтування заперечень надати свої
пояснення та докази.

Крім того, з матеріалів справи
вбачається, що позапланова перевірка
згідно акту № 0 була проведена
28.10.2013 р. з 09 год. 00 хв. до 17 год. 00 хв., а у
протоколі про адміністративне
правопорушення №13-01-006/0937 від 28.10.2013 р.
зазначено, що таке правопорушення було
виявлене 26 квітня 2013 р. Ця обставина
судом першої інстанції залишена поза
увагою.

При новому розгляді справи суду першої
інстанції необхідно перевірити доводи
викладені скаржником в апеляційній
скарзі та прийняти рішення яке б
відповідало вимогам закону.

Керуючись ст. 293 КпАП України, -

постановив:

Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне
оскарження постанови Галицького
районного суду м. Львова від 18
листопада 2013 року.

Постанову Галицького районного суду
м.Львова від 18 листопада 2013 р. про
притягнення до адміністративної
відповідальності директора ДП
«Львівський науково-дослідний та
проектний інститут землеустрою»
ОСОБА_1 за вчинення правопорушення,
передбаченого ч. 1 ст. 41 КпАП України,
скасувати, а справу надіслати на новий
розгляд до суду першої інстанції.

Постанова остаточна, оскарженню не
підлягає.

Суддя апеляційного суду

Львівської області
Головатий В. Я.