Справа № 445/1111/14-п
Головуючий у 1 інстанції: Постигач Б.А
Провадження № 33/783/401/14
Доповідач: Марітчак Т. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 вересня 2014 року Апеляційний суд
Львівської області під головуванням
судді апеляційного суду Т.М. Марітчака,
за участю захисника особи, яка
притягається до адміністративної
відповідальності ОСОБА_1 - адвоката
ОСОБА_2, розглянувши у відкритому
судовому засіданні у м. Львові
апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову
Золочівського районного суду
Львівської області від 13 червня 2014 року
про притягнення його до
адміністративної відповідальності за
ч. 1 ст. 130 КУпАП,

в с т а н о в и в:

постановою судді Золочівського
районного суду Львівської області від
13 червня 2014 року ОСОБА_1 визнано винним
у вчиненні адміністративного
правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП та
накладено на нього адміністративне
стягнення у виді 3 400 (три тисячі
чотириста) грн. штрафу.

Зазначеною постановою з ОСОБА_1 також
стягнуто судовий збір у розмірі 36,54 грн.
в дохід держави.

Оскаржуваною постановою встановлено,
що ОСОБА_1 09 травня 2014 року близько 20:00
год. в с. Підгородне Золочівського
району Львівської області керував
скутером «Сузукі» з явними ознаками
алкогольного сп'яніння, пройти
медичний огляд в установленому законом
порядку для визначення стану
алкогольного сп'яніння відмовився, чим
порушив вимоги п. 2.5 ПДР України.

Не погоджуючись із зазначеною
постановою, особа, яка притягається до
адміністративної відповідальності -
ОСОБА_1 подав на неї апеляційну скаргу,
в якій просить поновити строк на
апеляційне оскарження зазначеної вище
постанови, а оскаржувану постанову
скасувати.

Апелянт просить поновити строк на
апеляційне оскарження постанови
Золочівського районного суду
Львівської області від 13 червня 2014
року, визнавши поважними причини
пропуску, оскільки оскаржувана
постанова була винесена за його
відсутності, про дану постанову йому
стало відомо 23 червня 2014 року, після
чого 27 червня 2014 року ним було подано
апеляційну скаргу, що підтверджено
відміткою Золочівського районного
суду Львівської області. Дана
апеляційна скарга від 27 червня 2014 року
разом з постановою Апеляційного суду
Львівської області від 10 липня 2014 року
була повернута, оскільки подана була з
пропуском строку на апеляційне
оскарження, а клопотання про
поновлення строку ОСОБА_1 не
заявлялось. Зазначена постанова була
отримана поштою 24 липня 2014 року.

Апелянт постановою Золочівського
районного суду Львівської області від
13 червня 2014 року не згідний і вважає її
такою, що не відповідає дійсним
обставинам справи, винесена з
порушенням норм чинного законодавства
України, такою, що порушує його права та
інтереси а тому вона підлягає
скасуванню.

В обґрунтування своєї апеляційної
скарги апелянт зокрема зазначає, що
постановляючи постанову про
притягнення його до адміністративної
відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП,
судом першої інстанції не враховано
його покази, дані в судовому засіданні
суду першої інстанції, про те, що на
момент його затримання близько 20:00 год.
09 травня 2014 року працівниками ДАІ
Золочівського РВ ГУМВСУ був тверезим,
оскільки спиртних напоїв у той день не
вживав, а лише зранку близько 09:00 год.
випив 150 гр. пива. На місці затримання
працівники ДАІ не пропонували йому
пройти медосвідування на предмет
сп'яніння, а у протоколі про
адмінправопорушення відсутній запис
про відмову від проходження
медосвідування на стан сп'яніння.

З огляду на зазначене в апеляційній
скарзі обставини, апелянт ОСОБА_1
просить його апеляційну скаргу
задовольнити.

Заслухавши доповідача, захисника
особи, яка притягується до
адміністративної відповідальності
ОСОБА_1 - адвоката ОСОБА_2, який
підтримав апеляційну скаргу ОСОБА_1,
апеляційний суд вважає, що клопотання
особи, яка притягується до
адміністративної відповідальності
ОСОБА_1 про поновлення строку на
подання апеляційної скарги на
постанову судді Золочівського
районного суду Львівської області від
13 червня 2014 року необхідно
задовольнити з наступних підстав.

Як убачається з повісток-повідомлень,
ОСОБА_1 3 рази викликався судом для
розгляду протоколу про вчинення ним
адміністративного правопорушення на 29
травня 2014 року, 05 червня 2014 року та 13
червня 2014року.

З апеляційної скарги особи, яка
притягується до адміністративної
відповідальності ОСОБА_1 вбачається, що
він двічі приходив до суду для розгляду
його справи, 29 травня 2014 року та 05
червня 2014 року (а.с. 5, 6, 8), де давав
пояснення по суті справи. Повідомлення
про розгляд даної справи 13 червня 2013
року він не отримував.

В матеріалах справи про вчинення
ОСОБА_1 адміністративного
правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП
знаходиться лише одна розписка про
останнього, про його виклик в судове
засідання на 05.06.2014 року (а.с. 7).

Таким чином, на думку апеляційного
суду, в матеріалах справи відсутні
будь-які докази про отримання ОСОБА_1
повідомлення суду про призначення
розгляду справи на 13 червня 2014 року.
Крім того, копія постанови надіслана
судом ОСОБА_1 лише 18 червня 2014 року (а.с.
9) і отримана апелянтом лише 23 червня 2014
року, що потягнуло за собою порушення
строків на подання апеляційної скарги.

Таким чином, у зв'язку з неналежним
повідомленням судом ОСОБА_1 про час
розгляду справи, апелянту необхідно
поновити строк на подання апеляційної
скарги, оскільки причина пропуску
цього строку є поважною.

Що ж стосується вирішення апеляційної
скарги по суді, то апеляційний суд
приходить до висновку, що вона підлягає
до задоволення з наступних підстав.

Як убачається з оскаржуваної постанови
судді, в судовому засіданні ОСОБА_1
заперечив свою вину у порушенні ПДР
України. Пояснив, що він у час та місці
вказані у протоколі про
адміністративне правопорушення дійсно
був зупинений працівниками ДАІ під час
керування ним скутером, однак в цей
день, перед тим як керувати скутером,
він випив лише пива, тому не перебував в
стані алкогольного сп'яніння.

З протоколу про адміністративне
правопорушення не вбачається, що
ОСОБА_1 було запропоновано пройти
медичне освідування та не зафіксовано
його відмову від проходження такого.

Суддею першої інстанції, під час
розгляду даної справи, не взято до
уваги, що даний протокол складено з
порушеннями вимог «Інструкції про
виявлення у водіїв транспортних
засобів ознак алкогольного,
наркотичного чи іншого сп'яніння або
перебування під впливом лікарських
препаратів, що знижують увагу та
швидкість реакції».

Так, у відповідності до вимог п. 1.6
Інструкції огляд проводиться
уповноваженою особою
Державтоінспекції МВС на місці зупинки
транспортного засобу з використанням
спеціальних технічних засобів,
дозволених до застосування МОЗ та
Держспоживстандартом та лікарем
закладу охорони здоров'я.

Згідно п. 1.7 даної Інструкції у разі
відмови водія транспортного засобу від
проходження огляду на стан сп'яніння на
місці зупинки транспортного засобу або
його незгоди з результатами огляду,
проведеного уповноваженою особою
Державтоінспекції МВС на місці зупинки
транспортного засобу, огляд на стан
сп'яніння проводиться в найближчому
закладі охорони здоров'я, якому надано
право на проведення такого огляду
відповідно до ст. 266 КУпАП.

Таким чином, апеляційним судом
встановлено, що огляд ОСОБА_1
проводився уповноваженою особою
Державтоінспекції МВС без
використання спеціальних технічних
засобів, дозволених до застосування
МОЗ та Держспоживстандартом, а сам
ОСОБА_1 не відмовлявся від проходження
огляд на стан сп'яніння проводиться в
найближчому закладі охорони здоров'я,
якому надано право на проведення
такого огляду відповідно до ст. 266
КУпАП.

Згідно вимог п. 2.7 Інструкції,
установлення стану алкогольного
сп'яніння здійснюється на підставі
огляду, який проводиться згідно з
вимогами цієї Інструкції
уповноваженими особами
Державтоінспекції МВС з використанням
спеціальних технічних засобів,
показники яких після проведення тесту
у видихуваному повітрі мають цифровий
показник більше 0,2 проміле алкоголю в
крові.

Однак, уповноважена особа
Державтоінспекції МВС, цих вимог
Інструкції не виконала і безпідставно
склала протокол стосовно ОСОБА_1,
оскільки докази винуватості ОСОБА_1
відсутні, а вживання ним пива не
свідчить про алкогольне сп'яніння так,
як допустимий вміст алкоголю в крові -
0,2 проміле.

На думку апеляційного суду,
дослідженим доказами судом першої
інстанції не доведена винуватість
ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки
вміст алкоголю в крові ОСОБА_1 не
встановлено.

Покликання суду першої інстанції на
показання свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6 як
на докази винуватості ОСОБА_1 не
ґрунтуються на матеріалах справи,
оскільки свідок ОСОБА_6 пояснив, що він
лише бачив хлопця стосовно якого
працівники міліції складали протокол,
але близько він не підходив. Показання
свідка ОСОБА_5 про запах алкоголю з
ротової порожнини у ОСОБА_1 не свідчить
про наявність вміст алкоголю у крові
останнього більше 0,2 проміле.

Таким чином, суд першої інстанції
помилково прийшов до висновку про
перебування ОСОБА_1 у стані
алкогольного сп'яніння та безпідставно
визнав його винуватим за ч. 1 ст. 130
КУпАП.

На підставі наведеного апеляційний суд
приходить до висновку про необхідність
скасування оскаржуваної постанови і
закриття провадження у справи за
відсутністю в діях ОСОБА_1 ознак
адміністративного правопорушення за ч.
1 ст. 130 КУпАП.

Керуючись ст. 294 КупАП, апеляційний суд,
-

постановив:

задовольнити клопотання ОСОБА_1 про
поновлення строку на подання
апеляційної скарги на постанову судді
Золочівського районного суду
Львівської області від 13 червня 2014 року
про притягнення ОСОБА_1 до
адміністративної відповідальності за
ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити,
а постанову Золочівського районного
суду Львівської області від 13 червня 2014
року про притягнення ОСОБА_1 до
адміністративної відповідальності за
ч. 1 ст. 130 КУпАП скасувати, а провадження
у справі закрити.

Постанова остаточна і оскарженню не
підлягає.

Суддя апеляційного суду
підпис Т.М.
Марітчак

Копія відповідно до оригіналу

Суддя апеляційного суду
Т. Марітчак

Постанова вступила в законну силу 11
вересня 2014 року.

Помічник судді В.
Юрочко

«_____» __________2014 року