Провадження № 3/234/1217/14
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 грудня 2014 року

Суддя Краматорського міського суду Донецької області Чернобай А.О., розглянувши матеріали, що надійшли з Міжрегіонального головного управління Міндоходів Центрального офісу з обслуговування великих платників про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженки ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянки України, працюючою виконуючій обовязки головного бухгалтера ПАТ «НКМЗ», проживаючої в ІНФОРМАЦІЯ_3 -4,

яка скоїла правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 163-1 Кодексу про адміністративні правопорушення України, якій у відповідності до ст. 268 КУпАП розяснені її права, -

В С Т А Н О В И В :

Як вбачається із протоколу про адміністративне правопорушення від 17.11.2014 року, ОСОБА_1 вчинено правопорушення порядку ведення податкового обліку, а саме: завищення бюджетного відшкодування ПДВ за березень 2014 року в розмірі 344 425 грн.

ОСОБА_1 у судовому засіданні суду пояснила, що не згодна з протоколом про адміністративне правопорушення, просить закрити справу за відсутністю складу правопорушення у її діях, оскільки у протоколі повністю відсутня обєктивна та субєктивна сторона складу правопорушення. На теперішній час ПАТ «НКМЗ» оскаржує спірне податкове повідомлення рішення у судовому порядку. Таким чином, встановлення факту правопорушення, який ґрунтується лише на висновках акту перевірки податкового органу є передчасним та не може бути належним доказом її вини у скоєнні правопорушення до остаточного вирішення цього спору судом.

Згідно ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення, згідно ст. 251 КУпАП, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

При розгляді справи про притягнення конкретної особи до адміністративної відповідальності, саме протокол про адміністративне правопорушення, як процесуальний документ є предметом дослідження та оцінки суддею в судовому засіданні при розгляді справи по суті (ст. 279 КУпАП).

Крім того, ст. 278 КУпАП передбачено, що суддя районного суду при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення серед інших питань має вирішити питання про правильність складання протоколу та інших матеріалів справи, та відповідно до ст. 283 КУпАП, постанова суду повинна містити опис обставин, установлених при розгляді справи.

Проте вказані вимоги закону Міжрегіональним головним управлінням Міндоходів Центрального офісу з обслуговування великих платників при складанні протоколу про адміністративне правопорушення дотримані та виконані не були.

Судом під час розгляду справи встановлено, що протокол про адміністративне правопорушення, складений щодо ОСОБА_1 є таким, що не відповідає вимогам закону.

Відповідно до ст. 163 1 КУпАП адміністративна відповідальність за порушення ведення податкового обліку, надання аудиторських висновків настає у разі відсутності податкового обліку, порушення керівниками та іншими посадовими особами підприємств, установ, організацій встановленого законом порядку ведення податкового обліку, зокрема, неподання або несвоєчасне подання аудиторських висновків, подання яких передбачено законами України.

Структура кожного окремого складу адміністративного правопорушення містить : обєкт правопорушення, обєктивну сторону, субєкт правопорушення і субєктивну сторону складу правопорушення. Зазначені ознаки визначають у сукупності склад адміністративного правопорушення.

Разом з тим, як убачається із протоколу про адміністративне правопорушення № 619/40-10 від 17.11.2014 року у ньому відсутні дані про місце і час вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення та не зазначено суть адміністративного правопорушення (не вказано обєктивну сторону правопорушення), а натомість у даному протоколі зазначено лише про те, що ОСОБА_1 вчинено правопорушення порядку ведення податкового обліку, а саме: завищення бюджетного відшкодування ПДВ за березень 2014 року в розмірі 344 425 грн.

Обєктом правопорушення, передбаченого статтею 163-1 КУпАП, є встановлений законом порядок ведення податкового обліку.

Згідно п. 56.1 ст. 56 Податкового кодексу України рішення, прийняті контролюючим органом, можуть бути оскаржені в адміністративному або судовому порядку.

Відповідно до п. 56.18 ст. 56 Податкового кодексу України при зверненні платника податків до суду з позовом про визнання недійсним рішення контролюючого органу грошове зобовязання вважається неузгодженим до набрання судовим рішенням законної сили.

У судовому засіданні встановлено, що на час розгляду справи у суді порядок адміністративного оскарження податкового рішення повідомлення не завершений, триває процедура його оскарження ПАТ «НКМЗ» до Запорізького окружного адміністративного суду, розгляд справи відповідно до ухвали суду від 04.12.2014 року призначено на 25.12.2014 року, а тому він є неузгодженим, і до остаточного вирішення цього спору, факт допущення порушення не є встановленим.

Відповідно до п. 1 ст. 247 Кодексу про адміністративні правопорушення України провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі якщо відсутні події і склад адміністративного правопорушення.

Отже, суд вважає, представленні у справі докази недостатніми для обєктивного доведення вини ОСОБА_1, а тому провадження в справі слід закрити в звязку із відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного й керуючись п.1 ст. 247, 283-284 Кодексу про адміністративні правопорушення України, -

П О С Т А Н О В И В:

Провадження по справі про адміністративне правопорушення ОСОБА_1, передбачене ч.1 ст. 163-1 Кодексу про адміністративні правопорушення України закрити за відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. На постанову може бути подана апеляційна скарга особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови. Постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено прокурором у випадках, передбачених частиною пятою статті сьомої Кодексу про адміністративне правопорушення України. Апеляційна скарга подаються до відповідного апеляційного суду через місцевий суд, який виніс постанову.

Суддя