Апеляційний суд міста Києва
П О С Т А Н О В А

І м е н е м У к р а ї н и

4 листопада 2014 року
м. Київ

Суддя судової палати з розгляду
кримінальних справ Апеляційного суду
міста Києва Тютюн Т.М. за участю:

прокурора
Рашевського М.О.,

представника органу доходів і зборів
Борматової О.М.,

особи, щодо якої винесено постанову,
ОСОБА_4,

представника
ОСОБА_5,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Києві справу
про порушення митних правил за
апеляційною скаргою прокурора на
постанову судді Солом'янського
районного суду м. Києва від 6 червня 2014
року щодо

ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця м.
Києва, ідентифікаційний номер НОМЕР_1,
директора Товариства з обмеженою
відповідальністю "Комфорт-Плюс", що
зареєстрований та проживає за адресою:
АДРЕСА_1,

у с т а н о в и в :

Постановою судді Солом'янського
районного суду м. Києва від 06.06.2014 року
провадження в справі про порушення
митних правил, передбачене ст.352 МК
України в редакції 2002 року, за
протоколом про порушення митних правил
№ 0985/10000/13 від 18.12.2013 року щодо ОСОБА_4
закрито на підставі п.1 ст.247 КУпАП за
відсутністю складу адміністративного
правопорушення.

Свої висновки про відсутність у діях
ОСОБА_4 складу адміністративного
правопорушення суддя місцевого суду
мотивував тим, що лише співставлення
зазначених у протоколі про порушення
митних правил документів, наданих ТОВ
"Комфорт-Плюс" як підстави для
переміщення товарів через митний
кордон України, і документів, отриманих
на запит органу доходів і зборів з
Німеччини, не може беззаперечно
свідчити про неправдивість відомостей
в інвойсах, які були надані для митного
оформлення декларантом. Зокрема, не
виключається можливість внесення
неправдивих відомостей і до інвойсів,
які були надані митним органам
Німеччини при здійсненні експортної
операції. До того ж, неправдивість
даних має свідчити про відсутність
реальної імпортної операції між
сторонами зовнішньоекономічного
договору або неправильне її
відображення, а

________________________________________________________________________
________________

Справа № 33/796/1303/2014
Постанова винесена суддею Лазаренко
В.В.

Категорія: ст.352 МК України 2002 року

здійснення господарської операції
може бути підтверджене первинними
документами. Оскільки з наданих
представником особи, що притягується
до адміністративної відповідальності,
платіжних доручень в іноземній валюті
вбачається, що за поставку товарів по
інвойсу № 1482224 від 22.03.2012 ТОВ
"Комфорт-Плюс" сплатило компанії
"Tapetenfabrik Gebr. Rasch Gmbh & CO.KG" 28 166, 23 доларів
США, і митним органом не надано
достатніх доказів, які б вказували, що
ОСОБА_4 вчинив дії, направлені на
переміщення через митний кордон
України товарів з приховуванням від
митного контролю, суддя, витлумачивши
усі сумніви щодо доведеності вини
особи на її користь, закрив провадження
у справі на підставі п.1 ст.247 КУпАП.

В апеляційній скарзі перший заступник
прокурора м. Києва просить постанову
судді місцевого суду скасувати та
прийняти нову постанову, якою визнати
ОСОБА_4 винним у порушенні митних
правил, передбаченому ч.1 ст.352 МК
України 2002 року, та накласти на нього
адміністративне стягнення у виді
штрафу в розмірі 100 відсотків вартості
товарів та їх конфіскації.

В обґрунтування своїх вимог прокурор
вказує, що надані правопорушником
платіжні доручення в іноземній валюті
не спростовують висновки Київської
міжрегіональної митниці про порушення
ОСОБА_4 митних правил, тим більше, що
посадові особи ТОВ "Комфорт-Плюс" не
позбавлені можливості здійснювати
додаткові платежі іноземній компанії,
які у сукупності дорівнюватимуть
дійсній вартості товарів. Сукупність
же доказів, які містяться у справі, не
викликає сумнівів у доведеності
винуватості ОСОБА_4 у вчиненні
адміністративного правопорушення.

Крім того, в апеляційній скарзі
прокурор порушує питання про
поновлення строку апеляційного
оскарження постанови, пропуск якого
обґрунтовує тим, що 16.06.2014 року
прокурором вже подавалася апеляційна
скарга на вказане рішення. Апеляційна
скарга була направлена у встановлений
законом строк поштою, що
підтверджується копією фіскального
чеку про оплату доставки
рекомендованого листа до
Солом'янського районного суду м. Києва.
Незважаючи на це, постановою
Апеляційного суду м. Києва від 01.07.2014
року, апеляційну скаргу повернуто
прокурору з тих підстав, що вона подана
після закінчення встановленого
законом десятиденного строку.

У судовому засіданні апеляційного суду
прокурор, представник органу доходів і
зборів підтримали апеляційну скаргу та
клопотання про поновлення
процесуального строку, пояснивши, що
одним рекомендованим листом на адресу
Солом'янського районного суду м. Києва
було своєчасно направлено апеляційні
скарги на дев'ять постанов суддів
місцевого суду, винесених щодо ОСОБА_4
Однак конверт з відбитком дати подання
на пошту відправлення був залучений до
одного провадження, а тому за
відсутності доказів звернення з
апеляційною скаргою у встановлений
законом строк вона була повернута
постановою судді апеляційного суду.

ОСОБА_4 і його представник ОСОБА_5
заперечили проти задоволення
апеляційної скарги, вважаючи постанову
судді законною та обґрунтованою, і
просили відмовити в задоволенні
клопотання про поновлення
процесуального строку, мотивуючи тим,
що повторну апеляційну скаргу подано
через два з половиною місяці після
повернення первинної. Крім того, на
переконання представника, копія
фіскального чеку не несе інформації
про назву документів, які направлялися
прокуратурою м. Києва до Солом'янського
районного суду м. Києва, а тому не може
бути доказом подання апеляційної
скарги у встановлений законом строк.

Вислухавши пояснення прокурора,
представника органу доходів і зборів,
особи, щодо якої винесено постанову, та
її представника, вивчивши й дослідивши
матеріали справи та перевіривши доводи
апеляційної скарги, апеляційний суд
приходить до наступних висновків.

Як вбачається з матеріалів справи,
18.06.2014 року до Солом'янського районного
суду м. Києва надійшла апеляційна
скарга прокурора на постанову судді
місцевого суду. Постановою
Апеляційного суду м. Києва від 01.07.2014
року апеляційну скаргу повернуто
прокурору з тих підстав, що вона подана
з пропуском встановленого ст.294 КУпАП
строку, і клопотання про поновлення
строку на оскарження постанови
відсутнє.

Однак на підтвердження своєчасного
подання зазначеної раніше апеляційної
скарги прокурор надав копії
фіскального чеку, витягу з журналу
вихідної кореспонденції Прокуратури
міста Києва, конверту, витягу з журналу
вхідної кореспонденції Солом'янського
районного суду м. Києва, якими
підтверджено, що дев'ять апеляційних
скарг у справах про адміністративне
правопорушення щодо ОСОБА_4 були здані
на пошту 16.06.2014 року і зареєстровані в
суді першої інстанції 18.06.2014 року.

Доводи представника ОСОБА_5 про те, що
надані прокурором докази не містять
інформації про назву направлених
поштою документів, не можуть бути
прийняті до уваги, оскільки пояснення
прокурора з цього приводу узгоджуються
з даними, що містяться у копіях витягів
з журналів вхідної та вихідної
кореспонденції, а фіскальний чек і не
повинен містити такі дані.

З огляду на те, що первинна апеляційна
скарга була подана прокурором у
встановлений законом строк, а також з
метою забезпечення доступу до
правосуддя, апеляційний суд вважає, що
строк оскарження постанови пропущений
прокурором з поважних причин і
підлягає поновленню.

Відповідно до вимог ст.ст.486, 489, 495 МК
України 2012 року обставини кожної
справи про порушення митних правил
повинні бути з'ясовані всебічно, повно
та об'єктивно.

При цьому суд під час розгляду справи,
оцінивши докази, зобов'язаний
з'ясувати: чи було вчинено
адміністративне правопорушення, чи
винна дана особа в його вчиненні, чи
підлягає вона адміністративній
відповідальності, чи є обставини, що
пом'якшують та/або обтяжують
відповідальність, чи є підстави для
звільнення особи, що вчинила
правопорушення, від адміністративної
відповідальності, а також з'ясувати
інші обставини, що мають значення для
правильного вирішення справи, і
винести постанову, зміст якої має
відповідає вимогам ст.527 МК України 2012
року.

Цих вимог закону суддею місцевого суду
не дотримано.

Так, вказуючи, що в діях ОСОБА_4 відсутня
об'єктивна сторона порушення митних
правил і, відповідно, склад
адміністративного правопорушення,
передбаченого ст.352 МК України 2002 року,
суддя взяв за основу дані, які
містяться в платіжних дорученнях в
іноземній валюті від 20.02.2013, 27.02.2013,
20.03.2013 за поставку товарів по інвойсу №
1482224 від 20.03.2013, згідно з якими ТОВ
"Комфорт-Плюс" перерахувало компанії
"Tapetenfabrik Gebr. Rasch Gmbh & CO.KG" 28 166, 23 доларів
США.

Однак вказані дані належало зіставити
з іншими доказами в справі, зокрема,
протоколом про порушення митних
правил, копіями митних декларацій,
інвойсів, товарно-транспортних
документів, у тому числі отриманими на
запит від митних органів Німеччини,
дати їм належну оцінку у сукупності і
лише після цього приймати рішення по
суті.

Між тим, апеляційним судом встановлено,
що ОСОБА_4, будучи директором ТОВ
"Комфорт-Плюс", тобто відповідно до
вимог ч.2 ст.459 МК України 2012 року
суб'єктом відповідальності за
порушення митних правил як посадова
особа ТОВ "Комфорт-Плюс", вчинив
правопорушення за наступних обставин.

25.03.2012 року на митну територію України з
Німеччини через пункт пропуску
"Ягодин-Дорохуськ" Ягодинської митниці
автомобільним транспортом з
реєстраційним номером 21977КМ/25116КХ на
адресу ТОВ "Комфорт-Плюс" (03170, м. Київ,
вул. Велика Окружна, 4, корп. 5, літ. М)
ввезено товар "шпалери торгівельної
марки "RASCH", бордюри, каталоги" в
асортименті загальною вагою брутто 15
693, 8 кг, 989 місць.

Підставою для переміщення товарів
через митний кордон України були
попередні митні декларації (ПП)
одержувача ТОВ "Комфорт-Плюс" №
100000037.2012.140496.001 від 23.03.2012, №
100000037.2012.470654.001 від 23.03.2012, а також
товаросупровідні документи: Carnet TIR № ХВ
69565168, CMR № 0311181, інвойс № 1482224 від 22.03.2012
із зазначенням вартості товару - 28 166, 23
доларів США, інвойс № 1482225 від 22.03.2012 із
зазначенням вартості товару - 1 890
доларів США. Загальна вартість товару -
30 056, 23 доларів США.

Після прибуття у зону діяльності
Київської регіональної митниці товар
"шпалери торгівельної марки "RASCH"
виробництва Німеччини заявлені
декларантом ТОВ "Комфорт-Плюс" ОСОБА_6 у
вільний обіг на митному посту
"Західний" за МД № 1002М660/2012/520765, МД №
100200000/2012/520763.

Разом з митними деклараціями були
надані наступні документи: договір
№ 9066/2012 від 01.01.2012, укладений між
компанією "Tapetenfabrik Gebr. Rasch Gmbh & CO.KG" (Raschplatz
1, 49565 Bramsche Німеччина) і ТОВ
"Комфорт-Плюс" в особі директора ОСОБА_4,
та інші необхідні для здійснення
митного контролю та митного оформлення
документи, зазначені в графі 44 митних
декларацій.

Відповідно до даних в інвойсах №№ 1482224,
1482225 від 22.03.2012, вони надіслані
компанією "Tapetenfabrik Gebr. Rasch Gmbh & CO.KG" до ТОВ
"Комфорт-Плюс".Загальна вартість
товарів складає 30 056, 23 доларів США.

23.07.2012 року Київською регіональною
митницею направлено запит до митних
органів Німеччини з метою перевірки
законності ввезення на митну територію
України товару, одержувачем якого було
ТОВ "Комфорт-Плюс".

У відповіді на запит про надання
адміністративної допомоги у
проведенні перевірки законності
ввезення товару митні органи Німеччини
повідомили, що надіслані для перевірки
інвойси №№ 1482224, 1482225 від 22.03.2012
відрізняються від наявних у них та
направили копії дійсних документів:
інвойсів №№ 1482224, 1482225 від 22.03.2012 та
експортної декларації № MRN 12DE78E4,
які наявні у них.

Під час порівняльної перевірки
документів, надісланих митними
органами Німеччини, встановлено, що
вони стосуються однієї партії товару,
оскільки співпадає опис товару, дані
про асортимент та кількість, номер і
дата документа.

Відмінність полягає в тому, що
надіслані інвойси виконано
англійською мовою, а не російською, які
надано для митного оформлення, і
вартість товарів згідно інвойсу №
1482225 від 22.03.2012 становить 63 131, 49 євро,
інвойсу № 1482225 від 22.03.2012 - 600 євро, тобто
загальна вартість - 63 731, 49 євро. Товар
згідно отриманих документів (інвойс,
експортна декларація) переміщено на
умовах EXW Hortel (Німеччина).

Таким чином товар "шпалери
торгівельної марки "RASCH", бордюри,
каталоги" в асортименті загальною
вагою брутто 15 693, 8 кг, 989 місць, вартістю
63 731, 49 євро, що згідно з курсом НБУ
станом на дату переміщення через
митний кордон України (25.03.2012) складало
670 122, 02 гривні, був переміщений через
митний кордон України з приховуванням
від митного контролю шляхом подання
митному органу як підстави для його
переміщення документів, які містять
неправдиві відомості.

Винуватість ОСОБА_4 у вчиненні
правопорушення підтверджується
наявними в справі доказами, а саме,
даними, які містяться в:

- протоколі про порушення митних правил
№ 0985/10000/13 від 18.12.2013, в якому детально
викладено суть вчиненого
правопорушення, про що зазначено
раніше (а.с.1-5);

- копіях митних декларацій №
100200000/2012/520765, № 100200000/2012/520763, №
100000037/2012/140496.001, інвойсів № 148224 від
22.03.2012, № 148225 від 22.03.2012, міжнародної
товарно-транспортної накладної СRM №
0311181, Сarnet TIR № ХВ 69565168,
деклараціях митної вартості, наданих
до митного оформлення, які містять
неправдиві дані щодо вартості товару, -
30 056, 23 доларів США(а.с.8-11, 12, 13-17, 18, 19, 20, 21,
22-23, 25);

- копіях експортної декларації № MRN
12DE78E4, інвойсів № 148224 від 22.03.2012, №
148225 від 22.03.2012, які надані митною
кримінальною поліцією Німеччини на
запит Державної митної служби України
на виконання Протоколу про надання
адміністративними органами взаємної
допомоги у вирішенні митних питань до
Угоди про партнерство та
співробітництво між Україною і
Європейськими Співтовариствами та їх
державами-членами, згідно з якими
виготовлені компанією "Tapetenfabrik Gebr. Rasch
Gmbh & CO.KG" рахунки та документи CMR не є
ідентичними тим, що надані у
розпорядження Державною митною
службою України, проте документи мають
спільне відношення за номерами
рахунків. Відповідно до наданих копій
інвойсів загальна вартість товару - 63
731, 49 євро (а.с.51-52, 53-56, 57-62, 63, 64-80).

Слід зазначити, що дані щодо
найменування, кількості, ваги брутто
товару у документах, наданих для
митного оформлення в Україні, та
отриманих від митного органу Німеччини
є ідентичними, і наявна розбіжність
тільки у вартості товару.

Як зазначено у протоколі про порушення
митних правил, дії ОСОБА_4, які
виразились у переміщенні товарів через
митний кордон України з приховуванням
від митного контролю, на момент їх
вчинення мали ознаки порушення митних
правил, передбаченого ст.352 МК України
2002 року, а на момент їх виявлення мали
ознаки порушення митних правил,
передбаченого ч.1 ст.483 МК України 2012
року.

Вирішуючи питання про кваліфікацію дій
ОСОБА_4, апеляційний суд виходить з
наступного.

Згідно з ст.487 МК України 2012 року
провадження у справах про порушення
митних правил здійснюється відповідно
до цього Кодексу, а в частині, що не
регулюється ним, - відповідно до
законодавства України про
адміністративну відповідальність.

Згідно з ст.8 КУпАП особа, яка вчинила
адміністративне правопорушення,
підлягає відповідальності на підставі
закону, що діє під час і за місцем
вчинення правопорушення.

Закони, які пом'якшують або скасовують
відповідальність за адміністративні
правопорушення, мають зворотну силу,
тобто поширюються і на правопорушення,
вчинені до видання цих законів. Закони,
які встановлюють або посилюють
відповідальність за адміністративні
правопорушення, зворотної сили не
мають.

Положеннями ч.3 ст.3 МК України 2012 року
передбачено такі саме принципи
чинності закону в часі.

На момент вчинення ОСОБА_4
адміністративного правопорушення був
чинний Митний кодекс України в
редакції від 11.07.2002 року, санкцією ст.352
якого було передбачено стягнення у
виді штрафу в розмірі від 500 до 1 000
неоподатковуваних мінімумів доходів
громадян або конфіскації цих товарів, а
також конфіскації товарів із
спеціально виготовленими сховищами
(тайниками) та транспортних засобів, що
використовувалися для переміщення
товарів через митний кордон України.
Вказана стаття містила лише одну
частину.

На момент виявлення правопорушення
чинним є Митний кодекс України в
редакції від 13.03.2012 року, і санкцією ч.1
ст.483 цього Кодексу передбачено
стягнення у виді штрафу в розмірі 100
відсотків вартості товарів -
безпосередніх предметів порушення
митних правил з конфіскацією цих
товарів, а також товарів, транспортних
засобів із спеціально виготовленими
сховищами (тайниками), що
використовувалися для переміщення
товарів - безпосередніх предметів
порушення митних правил через митний
кордон України.

Оскільки матеріальний закон, а саме,
ст.352 МК України 2002 року діяла під час
вчинення правопорушення, а статтею 483
МК України 2012 року посилено
відповідальність, дії ОСОБА_4 слід
кваліфікувати за ст.352 МК України 2002
року як дії, спрямовані на переміщення
товарів через митний кордон України з
приховуванням від митного контролю, з
поданням митному органу як підстави
для переміщення товарів документів, що
містять неправдиві дані.

Згідно з ч.2 ст.467 МК України 2012 року,
якщо справи про порушення митних
правил відповідно до статті 522 цього
Кодексу розглядаються судами (суддями),
адміністративне стягнення за
порушення митних правил може бути
накладено не пізніше, ніж через шість
місяців з дня вчинення правопорушення,
а в разі розгляду судами (суддями) справ
про триваючі порушення митних правил, у
тому числі передбачені статтями 469, 477-485
цього Кодексу, - не пізніше, ніж через
шість місяців з дня виявлення цих
правопорушень.

У відповідності з п.7 ст.247 КУпАП
провадження в справі про
адміністративне правопорушення не
може бути розпочате, а розпочате
підлягає закриттю, якщо на момент
розгляду справи закінчились строки
накладення адміністративного
стягнення.

Як встановлено апеляційним судом,
правопорушення ОСОБА_4 вчинив 25 березня
2012 року, і на момент розгляду справи в
апеляційному суді строки накладення
стягнення закінчилися.

Таким чином постанова судді місцевого
суду підлягає скасуванню у зв'язку з
неправильним застосуванням норм
матеріального права і порушенням норм
процесуального права з прийняттям
нової постанови про закриття
провадження в справі щодо ОСОБА_4 на
підставі п.7 ст.247 КУпАП у зв'язку із
закінченням на момент розгляду справи
строків, передбачених ст.467 МК України
2012 року. В даному випадку підлягає
застосуванню саме ця норма закону,
оскільки відповідно до вимог ст.ст.322, 328
МК України 2002 року конфіскація товарів
- безпосередніх предметів порушення
митних правил як вид стягнення за ст.352
МК України 2002 року застосовувалася
незалежно від часу вчинення або
виявлення порушення митних правил, в
той час як положення ст.467 МК України 2012
року застосовуються до всіх видів
стягнення.

Оскільки підстави для накладення на
ОСОБА_4 адміністративного стягнення, як
про це просить прокурор, відсутні,
апеляційна скарга підлягає
задоволенню частково.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст.247 п.7, 294 Кодексу України про
адміністративні правопорушення,

п о с т а н о в и в :

Поновити прокурору строк оскарження
постанови судді Солом'янського
районного суду м. Києва від 6 червня 2014
року щодо ОСОБА_4

Апеляційну скаргу першого заступника
прокурора міста Києва задовольнити
частково.

Постанову судді Солом'янського
районного суду м. Києва від 6 червня 2014
року, якою провадження в справі про
порушення митних правил, передбачене
ст.352 МК України 2002 року, щодо ОСОБА_4
закрито за відсутністю складу
адміністративного правопорушення
скасувати.

Визнати ОСОБА_4 винним у вчиненні
адміністративного правопорушення,
передбаченого ст.352 МК України 2002 року,
і закрити провадження в справі у
зв'язку із закінченням на момент
розгляду справи строків накладення
адміністративного стягнення,
передбачених ст.467 МК 2012 року.

Постанова апеляційного суду набирає
законної сили негайно після її
винесення, є остаточною й оскарженню не
підлягає.

Суддя Апеляційного суду

міста Києва   Т.М. Тютюн