АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
№ 33/796/1306/2014
Постанова винесена суддею
Шереметьєвою Л.А.

Категорія: ч. 1 ст. 483 МК України

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 листопада 2014 року суддя судової
палати з розгляду кримінальних справ
Апеляційного суду м. Києва Павленко
О.П., за участю ОСОБА_2 та його
представника ОСОБА_3, представника
Київської регіональної митниці
Міністерства доходів і зборів України
Борматової О.М., прокурора Рашевського
М.О., розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні суду в м. Києві
справу про порушення митних правил
щодо

ОСОБА_2, який народився ІНФОРМАЦІЯ_1,
працює директором ТОВ «Комфорт-Плюс»,
проживає за адресою: АДРЕСА_1

за апеляційною скаргою першого
заступника прокурора міста Києва
ВалендюкаО. на постанову судді
Солом'янського районного суду міста
Києва від 06 червня 2014 року,

В С Т А Н О В И В:

Постановою судді Солом'янського
районного суду м. Києва від 06 червня

2014 року провадження у справі про
притягнення ОСОБА_2 до
адміністративної відповідальності за
ч. 1 ст. 483 МК України закрито за
відсутністю події і складу
адміністративного правопорушення.

Своє рішення суддя місцевого суду
обґрунтував тим, що наявні докази у
справі за протоколом про порушення
митних правил, який складений без
дотримання вимог ч. 2 ст. 494 МК
України і містить суперечливі
відомості щодо кваліфікації
адміністративного правопорушення, не
доводять, що саме ОСОБА_2 вчиняв
будь-які дії, спрямовані на переміщення
товару «шпалери торгівельної марки
«RASCH», бордюри, каталоги» через митний
кордон України з приховуванням від
митного контролю, у тому числі дії, які
б свідчили про наявність у нього умислу
на подання митному органу документів,
що містять неправдиві відомості щодо
вартості товару, тобто утворювали
об'єктивну та суб'єктивну сторони
правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 483
МК України 2012 року.

Не погодившись з таким рішенням суду,
перший заступник прокурора м. Києва
Валендюк О. подав апеляційну скаргу, в
якій просить постанову Солом'янського
районного суду м. Києва від 06 червня 2014
року стосовно ОСОБА_2 скасувати та
прийняти нову, якою визнати ОСОБА_2
винним у порушення митних правил за ч. 1
ст. 352 МК України 2002 року, та
накласти адміністративне стягнення у
виді штрафу в розмірі 100 відсотків
вартості цих товарів та їх конфіскацію.

Обґрунтовуючи апеляційні вимоги,
прокурор стверджує, що рішення суддею
місцевого суду постановлено без
повного, всебічного й об'єктивного
з'ясування обставин справи та оцінки
доказів, а тому є необґрунтованим та
незаконним. Між тим, наявні в
матеріалах справи щодо ОСОБА_2 письмові
докази доводять його винуватість у
порушенні митних правил.

Крім того, прокурором подано
клопотання про поновлення строку на
апеляційне оскарження, яке
обґрунтовано тим, що вперше апеляційна
скарга прокуратурою м. Києва була
подана в межах строку апеляційного
оскарження поштовим зв'язком, що
підтверджується фіскальним чеком про
оплату доставки рекомендованого листа
до Солом'янського районного суду м.
Києва, проте вона була повернута, а тому
вдруге апеляційна скарга була подана
за межами процесуального строку, який
пропущений з поважних причин.

Дослідивши матеріали справи про
адміністративне правопорушення,
вважаю, що клопотання прокурора про
поновлення строку на апеляційне
оскарження судового рішення підлягає
задоволенню, оскільки у судовому
засіданні прокурором доведено, що
апеляційну скаргу на постанову судді
Солом'янського районного суду м. Києва
від 06 червня 2014 року вперше
прокуратурою м. Києва було подано в
межах строку на оскарження, що
підтверджується витягом із журналу
вихідної кореспонденції прокуратури м.
Києва від 16 червня 2014 року, витягом із
журналу вхідної кореспонденції
Солом'янського районного суду м. Києва,
копією конверту, в якому направлялися
апеляційній скарги до суду першої
інстанції, з інформацією згідно
поштового штемпелю про дату відправки -
16 червня 2014 року.

Переглянувши справу за апеляційною
скаргою прокурора, дослідивши її
матеріали, вислухавши пояснення ОСОБА_2
та його представника, представника
Київської регіональної митниці
Міністерства доходів і зборів України
та прокурора, вважаю, що апеляційна
скарга підлягає частковому
задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до положень ст. 2
КУпАП законодавство України про
адміністративні правопорушення
складається з цього Кодексу та інших
законів України. Питання щодо
адміністративної відповідальності за
порушення митних правил регулюються
Митним кодексом України.

Порушення митних правил, за змістом ст.
458 МК України 2012 року, є
адміністративним правопорушенням, яке
являє собою протиправні, винні (умисні
або з необережності) дії чи
бездіяльність, що посягають на
встановлений Митним кодексом України
та іншими актами законодавства України
порядок переміщення товарів,
транспортних засобів комерційного
призначення через митний кордон
України, пред'явлення їх митним органам
для проведення митного контролю та
митного оформлення, а також здійснення
операцій з товарами, що перебувають під
митним контролем або контроль за якими
покладено на митні органи Митним
кодексом України чи іншими законами
України, і за які Митним кодексом
України передбачена адміністративна
відповідальність.

Завданням провадження у справах про
порушення митних правил, як це
визначено у ст. 486 МК України, є
своєчасне, всебічне, повне та
об'єктивне з'ясування обставин кожної
справи, вирішення її з дотриманням
вимог закону.

Проте суддею місцевого суду зазначених
приписів закону не дотримано, що
призвело до постановлення
необгрунтованного рішення, оскільки
висновок про відсутність достатніх
доказів, які б вказували на те, що саме
дії ОСОБА_2 були спрямовані на
переміщення товару «шпалери
торгівельної марки «RASCH», бордюри,
каталоги» через митний кордон України
з приховуванням від митного контролю
та подання ним органу доходів і зборів
як підстави для переміщення товару
документів, які містять неправдиві
відомості щодо вартості товару,
суперечить фактичним обставинам
провадження та представленим у справі
доказам.

Судом апеляційної інстанції за
матеріалами справи про порушення
митних правил встановлено, що 03 березня
2012 року на митну територію України із
Німеччини через пункт пропуску «Ягодин
- Дорохутськ» Ягодинської митниці
транспортним засобом з реєстраційним
номером 18841КА/21291КА на адресу ТОВ
«Комфорт-Плюс» ввезено вантаж «шпалери
торгівельної марки «RASCH», бордюри,
каталоги», загальною вагою брутто 13930,5
кг, 1087 місць.

Підставою для переміщення вказаного
вантажу через митний кордон України
були: попередні митні декларації (ПП)
одержувача ТОВ «Конфорт-Плюс» від 02
березня 2012 року № 100000037.2012.140350.001 та №
100000037.2012.470480.001, договір від 01 січня 2012
року № 9066/2012, укладений між компанію
«Tapetenfabrik Gebr Rasch Gmbh&CO.KG» (Німеччина) та TOB
«Комфорт-Плюс», а також
товаросупровідні документи: Carnet TIR №
ХЕ.69545205, СMR № 068068 та виставлені
компанією «Tapetenfabrik Gebr Rasch Gmbh&CO.KG»
(Німеччина) до ТОВ «Конфорт-Плюс»
інвойси від 29 лютого 2012 р. № 1466404 із
зазначенням вартості товару - 25 384,73 дол.
США і № 1466405 із зазначенням
вартості товару - 401,71 дол. США, тобто
загальною вартістю - 25 786,44 дол. США.

Зазначені товари заявлені декларантом
ТОВ «Комфорт-Плюс» до митного
оформлення на митному посту «Західний»
за ВМД № 100200000/2012/520395 і ВМД
№ 100200000/2012/520309, оформлені та випущені у
вільний обіг.

20 листопада 2013 року Київською
регіональною митницею Міндоходів

на запит від 23 липня 2012 року щодо
перевірки законності ввезення на митну
територію України із Німеччини товару
«шпалери торгівельної марки «RASCH»,
бордюри, каталоги», одержувачем якого
виступало TOB «Комфорт-Плюс», отримано
копії інвойсу від 29 лютого 2012 року №
1466404 та інвойсу від 29 лютого 2012 року №
1466405, CMR та копію експортної декларації
№ MRN 12DЕ55Е7, а також інформацію про
те, що представлені для митного
оформлення в Україні інвойси від 29
лютого 2012 року № 1466404 та №
1466405 не відповідають тим документам,
яким супроводжувався товар з митної
території Німеччини.

Порівняльна перевірка документів, що
надійшли від митних органів Німеччини
свідчить про те, що вони стосуються
однієї партії товару, оскільки
співпадають дані про асортимент та
кількість товару, номер та дата
документу інвойсу, номер автомобіля,
дата та місце завантаження. Проте
надіслані інвойси виконано на
англійській мові та вартість товару
згідно інвойсу від 29 лютого 2012 року №
1466404 становить - 60 852,35 євро, а згідно
інвойсу від 29 лютого 2012 року № 1466405 - 146,76
євро, тобто загальна вартість товарів,
які переміщено на умовах EXW Hortel
(Німеччина), становить - 60 999,11 євро.

Таким чином, товари «шпалери
торгівельної марки «RASCH», бордюри,
каталоги» в асортименті, загальною
вагою брутто 15 693,8 кг, 989 місць та
загальною вартістю - 60 999,11 євро, що
згідно курсом НБУ, станом на дату
переміщення вантажу через митний
кордон України (03 березня 2012 року)
складає 644 012,74 грн, були переміщені
через митний кордон України з
приховуванням від митного контролю,
шляхом подання митному органу, як
підстави для переміщення, документів, а
саме інвойсу від 29 лютого 2012 року № 1466404
на суму 25 384,73 дол. США та інвойсу від 29
лютого 2012 року № 1466405 на суму
401,71 дол. США, що містять неправдиві
відомості щодо вартості товарів, тобто
ОСОБА_2 порушив митні правила, що
стосуються переміщення товарів через
митний кордон України та які
виразилися у поданні органу доходів і
зборів як підстави для цього
документів, що містять неправдиві
відомості про вартість товарів.

При цьому, ОСОБА_2 являється суб'єктом
адміністративної відповідальності,
оскільки згідно з ч. 2 ст. 459 МК України
суб'єктами відповідальності при
вчиненні порушень митних правил
підприємствами є посадові особи цих
підприємств, а на підставі наказу ТОВ
«Комфорт-Плюс» від 01.07.2008 року № 9к він є
директором, тобто посадовою особою ТОВ
«Комфорт-Плюс», яка в силу своїх
службових обов'язків, що
підтверджується і Статутом ТОВ
«Комфорт-Плюс» відповідає за
додержання вимог законодавства, у тому
числі й митного, а тому несе
відповідальність за порушення митних
правил цим підприємством.

Дії ОСОБА_2 підлягають кваліфікації за
ст. 352 МК України 2002 року, з огляду на
наступне.

Згідно вимог ст. 8 КУпАП особа,
яка вчинила адміністративне
правопорушення, підлягає
відповідальності на підставі закону,
що діє під час і за місцем вчинення
правопорушення.

За приписами чинного законодавства
України, закони, які пом'якшують або
скасовують відповідальність за
адміністративні правопорушення, мають
зворотну силу, а саме поширюються і на
правопорушення, вчинені до видання цих
законів. Закони, які встановлюють або
посилюють відповідальність за
адміністративні правопорушення,
зворотної сили не мають.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 3 МК України
2012 року норми законів України, які
пом'якшують або скасовують
відповідальність особи за порушення
митних правил, передбачені МК України,
мають зворотну дію в часі, тобто їх
норми поширюються і на правопорушення,
вчинені до прийняття цих законів. Норми
законів України, які встановлюють або
посилюють відповідальність за такі
правопорушення, зворотної дії в часі не
мають.

При цьому, застосування норм статей МК
України 2012 року можливе за
правопорушення, вчинені як до 01.06.2012
року, так і після 01.06.2012 року, коли
санкція статті за МК України 2012 року
пом'якшує відповідальність.

За матеріалами справи, на час вчинення
адміністративного правопорушення діяв
Митний кодекс України в редакції від
11.07.2002 року, а на час його виявлення
набрав чинності Митний кодекс України
в редакції від 13.03.2012 року, згідно якого
відповідальність за інкриміноване
ОСОБА_2 правопорушення передбачена ч. 1
ст. 483 МК України, але санкція
зазначеної норми закону посилює
відповідальність за переміщення або
дії, спрямовані на переміщення товарів
через митний кордон України з
приховуванням від митного контролю,
тобто за аналогічні дії,
відповідальність за які передбачалася
Митним кодексом України 2002 року.

Винуватість ОСОБА_2 у вчиненні
правопорушення за ст. 352 МК України 2002
року підтверджується, окрім протоколу
про порушення митних правил № 0986/10000/13
від 18 грудня 2013 року, який складений з
дотриманням вимог ст. 494 МК України 2012
року та є доказом згідно зі ст. 495 МК
України 2012 року, й іншими доказами: у
тому числі, офіційними документами,
отриманими Київською регіональною
митницею на запит, направлений у
відповідності до положень ст. 54 МК
України 2012 року, до митних органів
Німеччини про надання
адміністративної допомоги, зокрема,
інвойсами та експортною декларацією №
MRN 12DЕ55Е7, відповідно до яких
вартість товару «шпалери торгівельної
марки «RASCH», бордюри, каталоги», що
надійшов ТОВ «Комфорт-Плюс»
становить 60 852,35 євро за інвойсом від 29
лютого 2012 року № 1466404 та 146,76
євро за інвойсом від 29 лютого 2012 року №
1466405 (а.с. 41-89), і зазначені документи, які
є належними доказами, спростовують
дані в частині вартості товарів,
зазначені у поданих до Київської
регіональної митниці ВМД
№ 100200000/2012/520395 і ВМД №
100200000/2012/520309 та долучених до них
документах, а саме, інвойсі від 29 лютого
2012 року № 1466404, де вказана вартість
товару 25 384,73 дол. США та інвойсі від 22
березня 2012 року № 1466405, де вказана
вартість товару 401,71 дол. США (а.с. 8 - 37).

За відсутності підстав ставити під
сумнів достовірність документів, що
надійшли від митних органів Німеччини,
усі доводи ОСОБА_2 щодо недоведеності
порушення ним митних правил не
заслуговують на увагу.

За приписами ст. 487 МК України 2012 року
провадження у справах про порушення
митних правил здійснюється відповідно
до МК України, а в частині, що не
регулюється останнім, відповідно до
законодавства України про
адміністративні правопорушення.

Пунктом 7 частини 1 статті 247 КУпАП
передбачено, що провадження в справі
про адміністративне правопорушення не
може бути розпочате, а розпочате
підлягає закриттю, якщо на момент
розгляду справи закінчились строки
накладення адміністративного
стягнення.

Згідно положень ч. 2 ст. 467 МК України 2012
року, якщо справи про порушення митних
правил відповідно до ст. 522 МК України
2012 року розглядаються судами (суддями),
адміністративне стягнення за
порушення митних правил може бути
накладено не пізніше, ніж через шість
місяців з дня вчинення правопорушення,
а в разі розгляду справ про триваючі
порушення митних правил, у тому числі
передбачені ст.ст. 469, 477-485 цього
Кодексу, не пізніше, ніж через шість
місяців з дня виявлення цих
правопорушень.

З урахуванням того, що з часу виявлення
компетентним органом зазначеного
правопорушення, сплинули строки,
передбачені ч. 2 ст. 467 МК України 2012
року, а в данному випадку підлягає
застосуванню саме ця норма закону,
оскільки згідно з приписами ст.ст. 322, 328
МК України 2002 року конфіскація товарів
- безпосередніх предметів порушення
митних правил як вид стягнення за ст. 352
МК України 2002 року застосовується
незалежно від часу виявлення порушення
митних правил, провадження у справі
щодо ОСОБА_2 за ст. 352 МК України 2002 року
підлягає закриттю у зв'язку із
закінченням строків накладення
адміністративного стягнення.

Таким чином, апеляційна скарга
прокурора підлягає частковому
задоволенню, оскільки прохання
прокурора про накладення на ОСОБА_2
адміністративного стягнення за
порушення митних правил в данному
випадку суперечить вимогам
законодавства України про
адміністративні правопорушення.

На підставі викладеного, керуючись ст.
294 КУпАП, ст. 352 МК України 2002 року, ст. 467
МК України 2012 року, суддя

П О С Т А Н О В И
В:

Клопотання першого заступника
прокурора м. Києва Валендюка О.
задовольнити, поновити прокурору строк
на апеляційне оскарження постанови
Солом'янського районного суду м. Києва
від 06 червня 2014 року у справі про
порушення митних правил щодо ОСОБА_2.

Апеляційну скаргу першого заступника
прокурора м. Києва Валендюка О.
задовольнити частково.

Постанову судді Солом'янського
районного суду м. Києва від 06 червня 2014
року, якою закрито провадження у справі
про порушення митних правил відносно
ОСОБА_2 за відсутністю події і складу
адміністративного правопорушення,
передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України 2012
року, - скасувати, постановити нову
постанову, якою ОСОБА_2 визнати винним
у вчиненні адміністративного
правопорушення, передбаченого ст. 352 МК
України 2002 року, а провадження у справі
щодо нього закрити у зв'язку із
закінченням строків накладення
адміністративного стягнення.

Постанова апеляційного суду набирає
законної сили негайно після її
винесення, є остаточною й оскарженню не
підлягає.

Суддя Апеляційного суду міста Києва
Павленко О.П.