Номер провадження: 33/785/738/14
Номер справи місцевого суду: 515/2270/14-п
Головуючий у першій інстанції Семенюк
Доповідач Балабан В. Ф.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.12.2014 року
м. Одеса

Апеляційний суд Одеської області у
складі судді Балабана В.Ф., за участю
прокурора Брогінського Р.О., апелянта
ОСОБА_2, розглянувши апеляційну скаргу
ОСОБА_2 на постанову судді
Татарбунарського районного суду
Одеської області від 23 вересня 2014
року,

встановив:

зазначеною постановою

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, гр-нин України,
українець, з вищою освітою, одружений,
маючого на утриманні двох малолітніх
дітей, працюючого ФОП, депутата
Татарбунарської міської ради, проживає
за адресою: АДРЕСА_1,

був притягнутий до адміністративної
відповідальності за ст. ст. 14 ч.1 Закону
України „ Про засоби запобігання і
протидії корупції ", 172-7 Кодексу
України про адміністративні
правопорушення, та на нього було
накладене адміністративне стягнення у
виді штрафу в сумі 340 грн.

ОСОБА_2 був притягнутий до
адміністративної відповідальності за
те, що він, 11.12.2013 року, під час
проведення спільного засідання
постійних депутатських комісій
Татарбунарської міської ради, приймав
безпосередню участь у розгляді та
затвердженні порядку денного 28 сесії
шостого скликання та ухваленні шляхом
голосування проектів рішень
Татарбунарської міської ради Одеської
області, у тому числі проекту № 729-VI
«Про проведення експертної грошової
оцінки земельної ділянки в АДРЕСА_2 за
заявою ОСОБА_2», передбаченого п. 18
порядку денного 28 її шостого скликання.

Вказаним проектом рішення
передбачено замовлення експертної
грошової оцінки земельної ділянки
площею 0,0315 га, яка надана в оренду
терміном на 3 три роки до 26.01.2015 року
ФОП ОСОБА_2, для експлуатації та
обслуговування магазину, яким він
володіє на праві приватної власності, в
межах АДРЕСА_2.

Згідно протоколу № 28 Пленарного
засідання 28 сесії Татарбунарської
міської ради Одеської області VI
скликання від 12.12.2013 року, зазначений
проект рішення було підтримано 25
присутніми депутатами та міським
головою одноголосно, у т.ч. самим
ОСОБА_2, якого додатково було обрано у
секретаріат сесії для ведення
протоколу сесії.

При цьому, депутат Татарбунарської
міської ради Одеської області ОСОБА_2,
являючись фізичною особою,
підприємцем, у власних інтересах,
прийняв участь у розгляді особистого
питання та проголосував за його
позитивне вирішення.

При цьому ОСОБА_2 не вжив заходів щодо
недопущення можливості виникнення
конфлікту інтересів, не повідомив
письмово свого безпосереднього
керівника - голову Татарбунарської
міської ради Одеської області, про
наявність конфлікту інтересів,
оскільки вирішувалося питання, яке
стосувалося безпосередньо його
інтересів.

Таким чином ОСОБА_3 порушив вимоги
ст. 14 ч.1 Закону України „ Про засоби
запобігання і протидії корупції " та
вчинив правопорушення, передбачене ст.
172-7 Кодексу України про
адміністративні правопорушення.

ОСОБА_2 звернувся з клопотанням в
якому просить поновити йому строк на
оскарження постанови який він
пропустив з поважної причини,
посилаючись на те, що йому своєчасно не
була вручена копія постанови суду, яку
він отримав через пошту лише 30 жовтня
2014 року.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2
стверджує, що постанова суду є
незаконною, оскільки в його діях
відсутній склад правопорушення,
передбаченого ст. 172-7 КУпАп, а крім того,
ОСОБА_4 вказує на те,

Враховуючи викладене, ОСОБА_2
просить скасувати постанову суду та
закрити провадження по справі щодо
нього.

Вивчивши матеріали
адміністративної справи та доводи
апеляційної скарги, заслухавши
апелянта, який підтримав апеляцію і
просив її задовольнити, прокурора, який
просив залишити апеляцію без
задоволення, апеляційний суд вважає,
що ОСОБА_2 потрібно поновити строк для
апеляційного оскарження, а апеляційну
скаргу залишити без задоволення, а
постанову суду першої інстанції без
змін з таких підстав.

Як вбачається з матеріалів
судової справи суд першої інстанції 23
вересня 2014 року виніс постанову по
адміністративній справ стосовно
ОСОБА_2, яку він отримав лише 30.10.2014 року.

В зв'язку з цим слід визнати
причину пропуску строку для
апеляційного оскарження постанови
суду поважною та поновити строк

Згідно з ст.1 ч.1 абз. 3 Закону
України «Про засоби запобігання і
протидії корупції», конфлікт інтересів
це суперечність між особистими
інтересами особи та її службовими
повноваженнями, наявність якої може
вплинути на об'єктивність та
неупередженість прийняття рішень, а
також на вчинення чи не вчинення дій
під час виконання наданих їй службових
повноважень.

При розгляді адміністративної
справи в суді першої інстанції ОСОБА_2
не заперечував того, що він, будучи
депутатом Татарбунарської міської
ради Одеської області, безпосередньо
приймав участь в голосуванні, коли
вирішувалось питання за його заявою
про проведення експертної грошової
оцінки земельної ділянки біля його
магазину.

При цьому він пояснив, що не знав
про неможливість його участі в
вирішенні питань стосовно його
інтересів та про необхідність
повідомлення про конфлікт інтересів
своєму безпосередньому керівникові
л.с.73 .

З матеріалів справи вбачається, що
ОСОБА_2 є депутатом Татарбунарської
міської ради Одеської області л.с. 30 .

Присутність ОСОБА_2 на спільному
засіданні постійних депутатських
комісій Татарбунарської міської ради
Одеської області від 11.12.2013 року
підтверджується списком депутатів л.с.
35 .

Те що вищевказана сесія міської
ради розглядала питання стосовно
земельної ділянки за заявою ОСОБА_2
підтверджується копією його заяви та
проектом рішення л.с. 36-37 .

Голосування ОСОБА_2 з цього
питання підтверджується протоколом №28
пленарного засідання 28 сесії
Тарбунарської міської ради Одеської
області від 12.12.2013 року л.с. 41 - 66 .

На підтвердження провини ОСОБА_2 в
скоєння адміністративного
правопорушення, передбаченого ст. 172-7
КУпАП суд першої інстанції
обґрунтовано послався на докази, які є
в матеріалах адміністративної справи :
протокол про адміністративне
правопорушення а.с. 2-4 , пояснення
ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7,ОСОБА_8 л.с. 17-24
та інші письмові докази л.с. 35, 27-52, 67, 70,
9-11, 11-12, 13, 14, 36, 37, 40 .

Згідно зі ст. 14 ч.1 Закону України
„ Про засоби запобігання і протидії
корупції ", особи, зазначені у ст. 4 ч.1
п.п.1, 2 пп. «а», «б», «г» «г`» Закону
України „ Про засоби запобігання і
протидії корупції ", до яких, як депутат
Татарбунарської міської ради Одеської
області, відноситься ОСОБА_2,
зобов'язані: уживати заходів щодо
недопущення будь-якої можливості
виникнення конфлікту інтересів, а
також повідомляти невідкладно
безпосереднього керівника про
наявність конфлікту інтересів.

У відповідності до розділу ІІІ п.3.2
Загальних правил поведінки державного
службовця, затверджених Наказом
Головного управління державної служби
України № 214 від 04.08.2010 року, які мають
рекомендаційний характер для
посадових осіб місцевого
самоврядування, обставини, що можуть
призвести до виникнення конфлікту
інтересів, повинні бути усунуті до
того, як державний службовець буде
призначений на посаду, а у разі, якщо
обставини, що можуть призвести до
виникнення конфлікту інтересів,
склалися після призначення на посаду,
державний службовець повинен
невідкладно повідомити у письмовій
формі про це свого безпосереднього
керівника та терміново вжити заходів
щодо усунення таких обставин.

Проте, згідно з листом
Татарбунарської міської ради Одеської
області № 569 від 24.07.2014 року, депутати не
зверталися до свого безпосереднього
керівника - голови Татарбунарської
міської ради Одеської області про
наявність конфлікту інтересів під час
приймання рішень (а.с.26).

Таким чином, з матеріалів справи
вбачається, що ОСОБА_2, являючись
депутатом Татарбунарської міської
ради Одеської області , не повідомив
про це, тобто про наявність конфлікту
інтересів, свого безпосереднього
керівника - голову Одеської
облдержадміністрації, у встановленому
законом певному порядку, а саме у
письмовій формі.

За таких обставин, суд першої
інстанції дійшов до обґрунтованого
висновку про винність ОСОБА_2 У
вчиненому правопорушенні, та правильно
кваліфікував його дії за ст. 172-7 КУпАП.

Адміністративне стягнення накладено
судом першої інстанції відповідно до
вимог ст. 33, 172-7 КУпАП.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_2 про
те, що в його діях відсутній склад
адміністративного корупційного
правопорушення, передбаченого ст. 172-7
КУпАП, оскільки він знав про
необхідність повідомлення керівництва
про конфлікт інтересів, а також про те,
що рішення приймалося колегіально, а
обов'язок про недопущення конфлікту
інтересів лежить на голові міської
ради, є необґрунтованими, оскільки
діючим законодавством встановлений
певний порядок повідомлення депутатом
безпосереднього керівника про
наявність конфлікту інтересів, а саме
повідомлення у письмової формі, що
ОСОБА_2 дотримано не було.

Враховуючи, що вищевказане суд
вважає, що апеляційну скарг ОСОБА_2
потрібно залишити без задоволення, А
постанову суду першої інстанції без
змін.

Керуючись ст.ст. 38, 293, 294 Кодексу України
про адміністративні правопорушення
апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В :

Поновити ОСОБА_2 строк для
апеляційного оскарження.

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без
задоволення, а постанову судді
Татарбунарського районного суду
Одеської області від 23 вересня 2014 року
про притягнення ОСОБА_2 до
адміністративної відповідальності за
ст.172-7 Кодексу України про
адміністративні правопорушення - без
змін.

Постанова є остаточною і оскарженню не
підлягає.

Суддя апеляційного суду

Одеської області
(підпис) В.Ф.Балабан