АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Провадження № 33/790/577/14 Головуючий 1-ї інстанції:
Категорія: ст. 124 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 жовтня 2014 року м. Харків

Суддя судової палати в кримінальних справах апеляційного суду Харківської області Шевченко В.В., за участю особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, ОСОБА_2, його захисника - адвоката ОСОБА_3, іншого учасника дорожньо-транспортної пригоди, ОСОБА_4, його представника - адвоката ОСОБА_5, розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 та його захисника - адвоката ОСОБА_3 на постанову судді Московського районного суду м. Харкова від 09 вересня 2014 року про притягнення

ОСОБА_2, що народився ІНФОРМАЦІЯ_1, працює кондуктором КП «Тролейбусне депо №2», мешкає за адресою: АДРЕСА_1,

до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП,

В С Т А Н О В И В :

Постановою судді Московського районного суду м. Харкова від 09 вересня 2014 року ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 340 гривень.

Як встановив суд першої інстанції, 28 липня 2014 року о 13 год.30 хв. пішохід ОСОБА_2, не впевнившись у відсутності безпеки для себе, переходив проїзну частину по вул.Гв.Широнінців в районі будинку №44 в м.Харкові поза пішохідного переходу, внаслідок чого стався контакт з автомобілем «Фольксваген» держномер НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_4, який рухався з боку вул.Блюхера в бік вул.Героїв Праці, що призвело до завдання механічних ушкоджень транспортному засобу.

Суд дійшов висновку про наявність в діях ОСОБА_2 порушень вимог п.4.7, 4.14 а), б) ПДР України, за що передбачена адміністративна відповідальність за ст.124 КУпАП.

Не погодившись з прийнятим судом рішенням, ОСОБА_2 та його захисник - адвокат ОСОБА_3 подали апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на незаконність та необґрунтованість постанови, винесення з порушенням норм матеріального та процесуального права, просять її скасувати за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення та закрити провадження у справі. В обґрунтування апелянти зазначають, що слідчим відділу розслідувань ДТП СУ ГУМВСУ в Харківській області Коломойцем К.В. дізнання було проведено не належним чином, а складена ним схема ДТП не відповідає обставинам справи, протоколу та фотографіям з місця ДТП. На переконання апелянтів, ДТП сталася біля будинку №42 в межах пішохідного переходу, а не біля будинку №44, як зазначено у протоколі про адміністративне правопорушення та встановлено судом. Аналізуючи фактичні обставини пригоди, ОСОБА_2 та його захисник вважають, що ОСОБА_2 переходив дорогу в належному місці та мав перевагу у русі перед автомобілями; в той же час водій тролейбусу ОСОБА_8, фактично зупинившись на переході, порушив вимоги п.п.11.2,15.9 ПДР України, а водій автомобіля «Фольксваген» ОСОБА_4, обминаючи тролейбус, не міг знати, який сигнал світлофора та не впевнився у відсутності на переході пішоходів, порушив вимоги п.п.8.10,11.4,18.2,18.4,18.6 ПДР України. За таких обставин, на думку апелянтів, ДТП сталася саме з вини водіїв транспортних засобів, проте автор протоколу про адміністративне правопорушення, а в подальшому і суд дійшли хибного висновку про винуватість пішохода ОСОБА_2

Дослідивши матеріали справи; вислухавши ОСОБА_2 та адвоката ОСОБА_3 в обґрунтування доводів апеляційної скарги; пояснення ОСОБА_4 та його представника - адвоката ОСОБА_5, які заперечували проти її задоволення та вважали обґрунтованим рішення суду першої інстанції; перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного:

При розгляді справи про адміністративне правопорушення суд, відповідно до вимог ст.ст. 245, 280 КУпАП, повинен належним чином з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи по суті. Постанова судді, згідно ст. 283 КУпАП, має ґрунтуватися на обставинах, встановлених при розгляді справи, тобто на достатніх і незаперечних доказах.

Однак, як вбачається із матеріалів справи, суддя не виконав вказані вимоги закону в повному обсязі, та, всупереч вимогам ст.ст. 247,278,280,283,284 КУпАП і п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 12 2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», яким звернено увагу судів на неприпустимість спрощеного підходу до судового розгляду справ про адміністративні правопорушення на транспорті та ігнорування прав осіб, суддя місцевого суду не перевірив правильність складення схеми до протоколу про адміністративне правопорушення, не забезпечив реалізацію прав учасників процесу, не з*ясував належним чином, зокрема шляхом допиту свідків , витребування письмових доказів та за необхідності, призначення експертизи, обставини, передбачені ст.ст. 247, 280 КУпАП.

Виходячи із тексту оскаржуваної постанови, висновок про доведеність вини ОСОБА_2 у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, суддя обгрунтував наявними доказами, а саме протоколом про адміністративне правопорушення, протоколом огляду місця дорожньо-транспортної пригоди та схемою до нього, виявленими пошкодженнями на транспортному засобі, які свідчать, що пішохід контактував з правою стороною автомобіля, поясненнями водія, правопорушника та свідка (якого саме не зазначено).

При цьому суд зміст зазначених документів не розкрив, не надав жодної оцінки відомостям, які викладені у письмових доказах, та не врахував, що перелічені ним докази мають протиріччя, які не були усунені в стадії судового розгляду.

Так, протокол про адміністративне правопорушення серії АБ2 № 959975 від 12.08.2014 року складений відносно ОСОБА_2 за порушення п. 4.7., п. 4.14. а), б) ПДР України згідно яких, п. 4.7.: «пішоходи повинні переходити проїзну частину по пішохідних переходах, у тому числі підземних і надземних, а у разі їх відсутності - на перехрестях по лініях тротуарів або узбіч»; п. 14.4: «пішоходам забороняється а) виходити на проїзну частину, не впевнившись у відсутності небезпеки для себе та інших учасників руху; б) раптово виходити, вибігати на проїзну частину, в тому числі на пішохідний перехід». Місце вчинення правопорушення зазначено - вул.Гв.Щиронінців буд.44, поза межами пішохідного переходу (а.с.3). В протоколі огляду місця дорожньо-транспортної пригоди зазначена така ж адреса, проте встановлено, що місце пригоди знаходиться в зоні дії встановлених по ходу огляду та в зустрічному напрямку дорожніх знаків 5.35 «Пішохідний перехід» (а.с.10-13). У розумінні положень Правил дорожнього руху України зона дії знаків 5.35.1-5.35.2 «Пішохідний перехід» обмежена відстанню від знаку 5.35.1 встановленого праворуч від дороги на ближній межі переходу та знаку 5.35.2 - ліворуч від дороги на дальній межі переходу. На схемі до протоколу ДТП межі пішохідного переходу не визначені; зображення знаків « 5.35» не відповідає переліку інформаційно-вказівних знаків, зазначених у п.5 розділу 33 ПДР України; місце зіткнення автомобіля та пішохода ОСОБА_2 зображено біля будинку № 42 (а.с.9). Окрім того, взагалі схема місця ДТП не відповідає вимогам щодо її складання, відповідно до Інструкції з оформлення працівниками Державтоінспекції МВС матеріалів про адміністративні порушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справи України 26 лютого 2009 р. № 77, оскільки не визначені чіткі координати місця зіткнення (наїзду) та розташування транспортних засобів відносно сталих орієнтирів. Із тексту протоколу огляду місця ДТП від 28 липня 2014 року вбачається, що зазначена процесуальна дія проводилась із застосуванням технічних засобів фіксації, а саме фотоапарату «Кодак», проте фотознімки до протоколу у визначеному порядку не залучені.

При розгляді справи суд першої інстанції не надав оцінку існуючим розбіжностям в фактичних даних, які містяться в протоколі про адміністративне правопорушення, протоколі огляду місця ДТП, схемі ДТП, поясненнях водіїв - учасників та свідків ДТП, пішоходу ОСОБА_2 та їх вірогідності щодо механізму даної дорожньо-транспортної пригоди.

Порушення судом вимог ст.268 КУпАП та розгляд справи у відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності , за наявності клопотання ОСОБА_2 про перенесення розгляду справи, позбавили суд можливості заслухати його особисті пояснення щодо обставин виявленого правопорушення, що, в свою чергу, також потягло неправильне застосування норм матеріального права.

Із фабули адміністративного правопорушення, що викладена у протоколі АВ2 № 959975, вбачається, що учасниками дорожньо-транспортної пригоди є пішохід ОСОБА_2 та водій автомобіля «Фольксваген» держномер НОМЕР_1, якому заподіяна матеріальна шкода. Проте, даних про потерпілого, всупереч вимогам ч.1 ст.256 КУпАП, протокол про адміністративне правопорушення не містить. Водій ОСОБА_4, якому внаслідок ДТП завдана майнова шкода, до участі у справі судом взагалі не залучений, чим порушені його процесуальні права, передбачені ст.269 КУпАП.

Допущені порушення в своїй сукупності свідчать про неповне з*ясування суддею всіх обставин даної справи, які мають суттєве значення при її розгляді. Перевірка та встановлення вищевикладених обставин є необхідними для прийняття правильного рішення по справі, що позбавлений можливості учинити суд апеляційної інстанції в силу обмеження виконання ним певних процесуальних дій згідно КУпАП, за відсутності можливості повернення матеріалів про адміністративне правопорушення органу ДАІ для додаткової перевірки та усунення недоліків в оформленні матеріалів.

За викладених обставин постанова суду першої інстанції, яка містить передчасний, необґрунтований та невмотивований висновок про наявність в діях пішохода ОСОБА_2 порушень вимог п.п.4.7, 4.14 а),б) Правил дорожнього руху України, підлягає скасуванню з прийняттям нової постанови апеляційним судом.

Відповідно до п.7 ст.247 КУпАП , провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у зв*язку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст.38 КУпАП.

З урахуванням того, що на даний час закінчився визначений ст.38 КУпАП строк притягнення до адміністративної відповідальності, апеляційний суд позбавлений процесуальної можливості досліджувати нові докази та вирішувати питання про винуватість або невинуватість ОСОБА_2, а тому провадження у справі підлягає закриттю на підставі п.7 ст.247 КУпАП, що не позбавляє ОСОБА_2 можливості надавати докази щодо своєї невинуватості у вчиненні ДТП в разі розгляду справи в порядку цивільного судочинства.

Керуючись ст.294 КУпАП ,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 та його захисника - адвоката ОСОБА_3 задовольнити частково.

Постанову судді Московського районного суду м. Харкова від 09 вересня 2014 року про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП - скасувати, а провадження у справі закрити на підставі п.7 ст.247 КУпАП.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя апеляційного суду Шевченко В.В.

Харківської області