АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД М. КИЄВА
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 грудня 2014 року суддя Апеляційного
суду м. Києва Мосьондз І.А., розглянувши
апеляційну скаргу захисника ОСОБА_2,
який діє в інтересах ОСОБА_3, на
постанову Шевченківського районного
суду м. Києва від 11 листопада 2014 року
про притягнення ОСОБА_3 до
адміністративної відповідальності за
ст.124 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

Постановою Шевченківського районного
суду м. Києва від 11 листопада 2014 року
ОСОБА_3 визнано винною у вчиненні
адміністративного правопорушення,
передбаченого ст.124 КУпАП; на підставі
ст.38 КУпАП провадження по справі
закрито, у зв'язку із закінченням
строків накладення адміністративного
стягнення.

Не погоджуючись з вказаною постановою
судді, захисник ОСОБА_2, який діє в
інтересах ОСОБА_3, подав апеляційну
скаргу, в якій просить постанову суду
скасувати та винести нову постанову,
якою справу про адміністративне
правопорушення щодо ОСОБА_3 закрити, за
відсутністю в її діях складу
адміністративного правопорушення.

В обґрунтування своїх вимог апелянт
посилається на те, що постанова суду є
незаконною, винесена з порушенням норм
матеріального права, а висновки суду
суперечить фактичним обставинам
справи. Вважає, що ОСОБА_3 не допустила
порушення вимог п. 10.1 КУпАП при проїзді
перехрестя, що підтверджується
висновком спеціаліста №85 від 05.11.2014
року. Крім того, з позиції захисника,
суддя при винесенні оскаржуваної
постанови вийшов за межі
адміністративного протоколу, оскільки
зазначив, що в діях ОСОБА_3 є також
невідповідність вимогам п. 10.4 ПДР. На
думку захисника, дорожньо-транспортна
пригода сталася саме з вини водія
ОСОБА_4, яка не обрала безпечної
швидкості та не надала можливості
автомобілю «Мітсубіші» під керуванням
ОСОБА_3 завершити проїзд перехрестя, що
і перебуває в причинно-наслідковому
зв'язку з ДТП. За таких обставин вважає,
що суддя безпідставно визнав ОСОБА_3
винною у вчиненні правопорушення

Перевіривши матеріали справи про
адміністративне правопорушення,
дослідивши доводи ОСОБА_3 та її
захисника в обґрунтування апеляційної
скарги, пояснення потерпілої ОСОБА_4 та
її представника, які заперечували
проти апеляційної скарги та вважали, що
є законним, суд приходить до висновку,
що апеляційна скарга задоволенню не
підлягає, з наступних підстав.

За змістом оскаржуваної постанови суду
першої інстанції, ОСОБА_3 01 серпня 2014
року о 12.20 год., керуючи автомобілем
«Мітсубіші» д.н.з. НОМЕР_3 по пр.
Перемоги в місті Києві, при зміні
напрямку руху не переконалася, що це
буде безпечним та не створить
небезпеки іншим учасникам руху, в
результаті допустила зіткнення з
автомобілем «Тойота», д.н.з. НОМЕР_2, що
призвело до пошкодження обох
транспортних засобів. Своїми діями
водій ОСОБА_3 порушила вимоги п. 10.1 ПДР
України, чим вчинила адміністративне
правопорушення, передбачене ст.124
КУпАП.

Апеляційним переглядом встановлено, що
суддя, діючи у відповідності до вимог
ст.ст.245, 252, 280, 283 КУпАП, всебічно, повно
та об'єктивно дослідив обставини
вчиненого адміністративного
правопорушення, та вірно прийшов до
висновку про винність ОСОБА_3 у
порушенні п. 10.1 Правил дорожнього руху
України і обґрунтовано притягнув її до
адміністративної відповідальності за
статтею 124 КУпАП.

Обґрунтованими є висновки суду про те,
що доказами вчинення ОСОБА_3
зазначеного адміністративного
правопорушення є дані, які містяться в
протоколі про адміністративне
правопорушення, складеного
уповноваженою на те особою, схемі
дорожньо-транспортної пригоди,
підписаної обома водіями без
застережень, відеозаписі з місця
дорожньо-транспортної пригоди, що
міститься в матеріалах справи і який
засвідчує рух транспортних засобів по
перехрестю та обставини зіткнення
автомобілів.

Крім цього, суд першої інстанції
правильно взяв за основу саме висновок
експерта №31-0914 від 03 вересня 2014 року,
відповідно до якого саме порушення
вимог п.п. 10.1, 10.4 ПДР України водієм
ОСОБА_3 перебуває в
причинно-наслідковому зв'язку із
виникненням даної
дорожньо-транспортної пригоди, та
обґрунтував причини, з яких відкинув
висновок №85 від 05 листопада 2014 року.

Суд також обґрунтовано встановив, що
положення автомобіля «Мідсубісі» під
керуванням водія ОСОБА_3 при здійсненні
розвороту не відповідає крайньому
лівому положенню, даний автомобіль
створював перешкоду та небезпеку для
автомобілів, які рухалися після
повороту ліворуч в напрямку вулиці
Дмитрівська, а також тим, що рухалися з
вулиці Дмитрівська, в тому числі
автомобілю «Тойота» під керуванням
потерпілої ОСОБА_5, з якими
перетинається траєкторія руху
автомобіля під керуванням ОСОБА_6,
внаслідок чого відбулося зіткнення
автомобілів та їх пошкодження.

Доводи апеляційної скарги захисника
ОСОБА_2 про те, що суддя безпідставно не
взяв до уваги висновок спеціаліста №85
від 05 листопада 2014 року не відповідають
фактичним обставинам справи, оскільки
суд, відкидаючи даний висновок як доказ
невинуватості ОСОБА_3, зазначив, що він
зроблений без повного, всебічного та
комплексного дослідження дорожньої
обстановки, відображеної в фото
таблицях та на відеоносії, без
урахування відповідності дій усіх
учасників дорожньої обстановки
правилам дорожнього руху.

Необґрунтованими є також доводи
апеляційної скарги про те, що суд
вийшов за межі адміністративного
протоколу, визнавши ОСОБА_3 винною, з
поміж іншого, і в порушенні вимог п. 10.4
ПДР України, оскільки, як вбачається з
оскаржуваної постанови, суд першої
інстанції, надаючи оцінку
відповідності дій водія ОСОБА_7
Правилам дорожнього руху України, в
тому числі пункту 10.4 ПДР України, проте
визнав ОСОБА_3 винною лише за порушення
вимог п. 10.1 ПДР України, внаслідок чого
і сталася ДТП.

За таких обставин рішення суду першої
інстанції про доведеність вини водія
ОСОБА_3 у вчиненні адміністративного
правопорушення, передбаченого ст.124
КУпАП, є законним і обґрунтованим.

При цьому, суд першої інстанції
правильно закрив провадження по
справі, оскільки на момент її розгляду
сплили строки накладення
адміністративного стягнення,
передбачені ст. 38 КУпАП.

Неправильного застосування норм
матеріального права або порушення норм
процесуального права, які б стали
підставою для скасування постанови,
апеляційним переглядом не встановлено.

На підставі викладеного та керуючись
ст. 294 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

Постанову Шевченківського районного
суду м. Києва від 11 листопада 2014 року,
якою ОСОБА_3 визнано винною у вчиненні
адміністративного правопорушення,
передбаченого ст.124 КУпАП та, на
підставі ст.38 КУпАП провадження по
справі закрито, у зв'язку із
закінченням строків накладення
адміністративного стягнення, залишити
без змін, а апеляційну скаргу захисника
ОСОБА_2, який діє в інтересах ОСОБА_3, -
без задоволення.

Постанова є остаточної і оскарженню не
підлягає.

Суддя