АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Категорія:КУпАП Доповідач в апеляційній інстанції Іваненко І. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"04" грудня 2014 р. Суддя апеляційного суду Черкаської області Іваненко І. В., за участю ОСОБА_3, захисника ОСОБА_4, ОСОБА_5, розглянувши у судовому засіданні в м. Черкаси апеляційну скаргу ОСОБА_5 на постанову судді Придніпровського районного суду м. Черкаси від 31 жовтня 2014 року, якою

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживає за адресою: АДРЕСА_1, працює в ТОВ «Брокер-Україна»,

визнана винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, і на неї накладене адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 340 грн.;

ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, проживає за адресою: АДРЕСА_2, пенсіонер,

визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, і на нього накладене адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 340 грн., -

в с т а н о в и в :

Постановою судді Придніпровського районного суду м. Черкаси від 31 жовтня 2014 року ОСОБА_3 визнана винною за ст. 124 КУпАП, а саме у тому, що вона 22.10.2014 року о 09 годині 00 хвилин в м. Черкаси по вул. Шевченка керувала автомобілем «Рено Меган», д.н.з. НОМЕР_1, при виїзді на перехрестя з вул. Різдвяною не впевнилася в безпечності руху, скоїла зіткнення з автомобілем «Ніссан», д.н.з. НОМЕР_2, що рухався праворуч по вул. Різдвяній. При ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження.

Цією ж постановою ОСОБА_5 визнаний винним за ст. 124 КУпАП, а саме у тому, що він 22.10.2014 року о 09 годині 00 хвилин в м. Черкаси по вул. Різдвяній керував автомобілем «Ніссан», д.н.з. НОМЕР_2, при виїзді на перехрестя з вул. Шевченка, не впевнився в безпечності руху, скоїв зіткнення з автомобілем «Рено Меган», д.н.з. НОМЕР_1, що рухався ліворуч по вул. Шевченка. При ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження.

Не погодившись з указаною постановою судді першої інстанції, ОСОБА_5 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову та закрити провадження у справі, у зв'язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

У апеляційній скарзі ОСОБА_5 вказує на те, що в суді першої інстанції він свою вину у вчиненні вказаного правопорушення не визнав, та пояснював, що не порушував жодних правил дорожнього руху, дійсно керував автомобілем «Ніссан», д.н.з. НОМЕР_2, по вул. Різдвяній в напрямку від вул. Волкова в бік вул. Гоголя. Під'їхавши до вул. Шевченка, призупинився і далі поїхав на зелене світло світлофора, перетинаючи першу полосу вул. Шевченка. Першу полосу майже переїхав і відчув удар з лівого боку в ліві передні двері автомобіля, який виник від удару автомобіля «Рено Меган», д.н.з. НОМЕР_1, що рухався на червоний сигнал світлофора.

В цей час йому назустріч їхав автокран, який сигналив водію автомобіля «Рено Меган», що їхав на червоне світло світлофора. Водій автокрана зупинився, бачив цю ситуацію. Перед зіткненням водій автомобіля «Рено» не гальмувала, про що свідчить відсутність гальмового шляху в автомобіля «Рено» після зіткнення.

Указує, що при розгляді справи в суді, свідок водій автокрана ОСОБА_6 не був допущений на засідання, і на його прохання заслухати свідка суддя Кучеренко В. Г. не звернув уваги.

ОСОБА_5 зазначає, що має водійський стаж більше 30 років, ДТП за цей період не мав. Вважає, що в ДТП винна водій ОСОБА_3, яка їхала на червоне світло світлофора і скоїла зіткнення. Також вказує, що при розгляді справи його з матеріалами справи не ознайомили.

У судовому засіданні ОСОБА_5 підтримав апеляційну скаргу. Наполіг, що він перетинав перехрестя на зелени сигнал світлофора, тоді як ОСОБА_3 рухалася на червоний сигнал світлофора.

ОСОБА_3 та її захисник заперечили проти апеляційної скарги, вважають, що ОСОБА_5 законно притягнутий до відповідальності. У свої запереченнях захисник указав, що навіть якщо ОСОБА_5 рухався на зелений сигнал світлофора, у нього все одно присутні порушення п.п. 2.3 б, 10.1, 11.2, 16.5 ПДР України.

Перевіривши матеріали справи і доводи, викладені у скарзі, заслухавши пояснення учасників судового розгляду, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 280 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Суд, при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Суд першої інстанції указаних вимог в повному обсязі не дотримався. Зокрема, суд не звернув увагу на те, що про наявність свідка ОСОБА_6 як прямого очевидця ДТП обвинувачений ОСОБА_5 указував безпосередньо у своїх поясненнях на місці ДТП (а.с. 10). Тому, не допитавши цього свідка, суд першої інстанції допустив суттєву неповноту судового розгляду.

Будучи допитаний у якості свідка в суді апеляційної інстанції ОСОБА_6 показав, що він як водій автокарана на місці ДТП рухався назустріч автомобілю під керуванням ОСОБА_5 Він почав виїзд на бул. Шевченка на зелений сигнал світлофора, перетнув першу смугу бульвару по вул. Різдвяній й був змушений різко загальмувати посередині бульвару, оскільки з правої сторони по бул. Шевченка на червоний сигнал світлоформа рухався автомобіль «Рено». Він сигналив автомобілю, однак він виїхав на перехрестя і ударив автомобіль «Ніссан», який рухався на зелений сигнал світлофора. Вказав, що він точно і достеменно бачив, що автомобіль «Рено» їхав на перехресті на червоний сигнал світлофора, а автомобіль «Ніссан» - на зелений сигнал.

З показів свідка ОСОБА_6 суд апеляційної інстанції вважає встановленим, що ОСОБА_5 на перехресті рухався на зелений сигнал світлофора, а ОСОБА_3 - на червоний сигнал, оскільки жодних обгрунтованих підстав ставити під сумнів ці покази суд не має.

Відповідно до п. 1.3, 1.4 Правил дорожнього руху України, учасники дорожнього руху зобов'язані знати й неухильно виконувати вимоги цих правил, а також бути взаємно ввічливими. Кожний учасник дорожнього руху має право розраховувати на те, що й інші учасники виконують ці правила.

ОСОБА_5, виїжджаючи на перехрестя не зелений сигнал світлофора, мав право розраховувати, що інші водії, які рухаються по перпендикулярній вулиці, також дотримуються Правил дорожного руху щодо необхідності зупинки на червоний сигнал світлофора. Тому суд не вбачає у діях ОСОБА_5 складу поставленого йому у вину правопорушення, враховуючи відсутність з його боку дій щодо порушення ПДР.

Доводи захисника ОСОБА_4 щодо наявності у ОСОБА_5 порушень п.п. 2.3 б, 10.1, 11.2, 16.5 ПДР України суд також відхиляє як необґрунтовані, оскільки питання щодо дотримання особою певних вимог ПДР мають оцінюватися виключно з точки зору конкретної дорожньої ситуації, й не можуть оцінюватися узагальнено чи абстраговано від неї.

Керуючись ст.ст. 245, 247, 280, 289 КУпАП, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 задовольнити.

Постанову Придніпровського районного суду м. Черкаси від 31 жовтня 2014 року у справі про адміністративне правопорушення за обвинуваченням ОСОБА_3 та ОСОБА_5 за ст. 124 КУпАП скасувати в частині визнання винним ОСОБА_5, накладення на нього стягнення у виді штрафу та стягнення з нього суми судового збору, закривши провадження у справі в цій частині за відсутністю в діях ОСОБА_5 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

В решті постанову суду першої інстанції залишити без змін.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя І. В. Іваненко