АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Провадження № 33/790/659/14 Нев*ядомський Д.В.
Категорія : ст.124 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 грудня 2014 року м. Харків

Суддя судової палати в кримінальних справах апеляційного суду Харківської області Шевченко В.В., за участю захисника особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, ОСОБА_2 - адвоката ОСОБА_3, розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на постанову судді Київського районного суду м. Харкова від 10 вересня 2014 про притягнення

ОСОБА_2, що народився ІНФОРМАЦІЯ_1, мешкає за адресою: АДРЕСА_1, працює на посаді голови Харківського міжрегіонального представництва Міжнародної громадської організації «Міжнародна Дипломатична Місія Народної Дипломатії «ЄВРОПЕЙСЬКА УКРАЇНА»,

до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

10 вересня 2014 року постановою судді Київського районного суду м. Харкова Гамідова Сахіба Агіловича визнано винним у вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, та піддано стягненню у вигляді штрафу у розмірі 340 грн.

Не погодившись з прийнятим процесуальним рішенням судді, ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, просить постанову суду від 10 вересня 2014 року скасувати, а справу направити на новий судовий розгляд. Апелянт посилається на порушення його процесуальних прав, передбачених ст.268 КУпАП, під час розгляду справи судом, оскільки про час розгляду справи йому не було повідомлено, внаслідок чого він не мав змоги в судовому засіданні надати пояснення та докази, заявити клопотання. ОСОБА_2 вважає, що обставини дорожньо-транспортної пригоди досліджені судом поверхнево та однобічно, а висновок суду про його винуватість є необґрунтованим. Окрім того, апелянт, посилаючись на зайняття ним посади голови Харківського міжрегіонального представництва Міжнародної громадської організації «Міжнародна Дипломатична Місія Народної Дипломатії «ЄВРОПЕЙСЬКА УКРАЇНА», вважає, що на нього мають розповсюджуватись норми Віденської конвенції про дипломатичні зносини 1961 р. щодо недоторканості осіб, на яких поширюються норми міжнародного права та норми Конституції України.

Одночасно, ОСОБА_2 заявив клопотання про поновлення строку на подачу апеляційної скарги. Посилається на те, що про дату розгляду справи йому не було відомо, оскільки судових повісток він не отримував; справа розглянута судом у його відсутність; про існування судового рішення дізнався лише 17 листопада 2014 року, коли він особисто звернувся до канцелярії суду; копію постанови він одержав 18 листопада 2014 року , а наступного дня звернувся із апеляційною скаргою.

Твердження апелянта щодо поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження матеріалами справи не спростовуються, тому строк на подачу апеляційної скарги підлягає поновленню.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення адвоката ОСОБА_3, яка підтримала апеляційну скаргу ОСОБА_2 та вважала, що за наявності підстав для скасування судового рішення провадження у справі підлягає закриттю на підставі п.7 ст.247 КУпАП, перевіривши доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного:

Відповідно до вимог ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов'язаний повно, всебічно та об'єктивно з'ясувати всі обставини справи, дослідити в судовому засіданні наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і, в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Суд першої інстанції вказаних вимог закону в повному обсязі не виконав.

Відповідно до вимог ст. 268 КУпАП, справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. У разі відсутності цієї особи, справа може бути розглянута лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце та час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

В оскаржуваній постанові суд зазначив про неявку в судове засідання ОСОБА_2, який про час та місце розгляду справи повідомлений своєчасно та належним чином. Натомість, матеріали справи не містять жодних відомостей про сповіщення ОСОБА_2 щодо розгляду матеріалів про адміністративне правопорушення відносно нього.

За таких обставин ОСОБА_2 був позбавлений можливості реалізувати в суді передбачені законом (ст. 268 КУпАП) права особи, що притягається до адміністративної відповідальності, зокрема права давати пояснення, надавати докази, заявляти клопотання, користуватися юридичною допомогою тощо.

Окрім того, із фабули адміністративного правопорушення, яка викладена у протоколі АВ2 № 953357, вбачається, що учасниками дорожньо-транспортної пригоди є водії ОСОБА_2 та ОСОБА_4. Проте, даних про потерпілого, всупереч вимогам ч.1 ст.256 КУпАП, протокол про адміністративне правопорушення не містить. Водій ОСОБА_4, якому внаслідок ДТП завдана майнова шкода, до участі у справи судом взагалі не залучений, чим порушені його процесуальні права, передбачені ст.269 КУпАП.

Таким чином, всупереч вимогам ст.ст. 247,278,280,283,284 КУпАП і п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», яким звернено увагу судів на неприпустимість спрощеного підходу до судового розгляду справ про адміністративні правопорушення на транспорті та ігнорування прав осіб, суддя місцевого суду не забезпечив реалізацію прав учасників процесу, не з*ясував належним чином, зокрема шляхом допиту учасників ДТП, свідків, витребування письмових доказів та за необхідності, призначення експертизи, обставини, передбачені ст.ст. 247, 280 КУпАП.

За викладених обставин постанова суду першої інстанції, яка містить передчасний висновок про наявність в діях водія ОСОБА_2 порушення вимог п.13.1 Правил дорожнього руху України, а відповідно і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, підлягає скасуванню з прийняттям нової постанови апеляційним судом.

Відповідно до п.7 ст.247 КУпАП , провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у зв*язку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст.38 КУпАП.

З урахуванням того, що на даний час закінчився визначений ст.38 КУпАП строк притягнення до адміністративної відповідальності, апеляційний суд позбавлений процесуальної можливості досліджувати нові докази та вирішувати питання про винуватість або невинуватість водія ОСОБА_2, а тому провадження у справі підлягає закриттю на підставі п.7 ст.247 КУпАП, що не позбавляє ОСОБА_2 можливості надавати докази щодо своєї невинуватості у вчиненні ДТП в разі розгляду справи в порядку цивільного судочинства.

Керуючись ст.294 КУпАП ,

ПОСТАНОВИВ:

Поновити ОСОБА_2 строк апеляційного оскарження постанови суду.

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Постанову судді Київського районного суду м. Харкова від 10 вересня 2014 року про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП - скасувати.

Провадження у справі закрити на підставі п.7 ст.247 КУпАП.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення , є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя апеляційного суду В.В.Шевченко