Справа № 473/4899/14-п
П О С Т А Н О В А

іменем України

"10" листопада 2014 р. Суддя
Вознесенського міськрайонного суду
Миколаївської області Дробинський О.Е.,
при секретарі Пащенко Ю.В.,

розглянув адміністративну справу, яка
надійшла від ВДАІ з обслуговування
міста Вознесенська та Вознесенського
району про притягнення до
адміністративної відповідальності

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця
ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянина України, не
працює, мешкає за адресою: АДРЕСА_1,

за ч.1 ст. 130 КУпАП

В
С Т А Н О В И В :

20 жовтня 2014 року до Вознесенського
міськрайонного суду Миколаївської
області надійшла адміністративна
справа відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.130
КУпАП. Відповідно до тексту протоколу 18
жовтня 2014 року біля 21 години 40 хвилин в
місті Вознесенську Миколаївської
області по вулиці Братів Іпатових,
водій ОСОБА_1 керував мотоциклом
«Іж – Юпітер», державний
реєстраційний номерний знак 24-05 НИН, з
ознаками алкогольного сп`яніння, але
від проходження медичного обстеження
на місці зупинки для визначення стану
алкогольного сп`яніння, в присутності
двох свідків відмовився.

В судовому засіданні ОСОБА_1 не визнав
себе винним за ст.130 КУпАП та пояснив, що
18 жовтня 2014 року біля 21 години 40 хвилин
в місті Вознесенську Миколаївської
області по вулиці Братів Іпатових він
керував мотоциклом «Іж – Юпітер»,
державний реєстраційний номерний знак
24-05 НИН, і відносно нього наступного
дня, тобто 19 жовтня 2014 року у приміщенні
Вознесенського ВДАІ був складений
протокол про адміністративне
правопорушення, за керування
транспортним засобом з явними ознаками
алкогольного сп`яніння, та за відмову
від проходження медичного обстеження
для визначення стану алкогольного
сп`яніння, в присутності двох свідків.
Крім того в судовому засіданні ОСОБА_1
пояснив, що він дійсно не відмовлявся
від проходження медичного огляду у
присутності двох свідків. Після
зупинки він наполягав на медичне
тестування у Вознесенській
центральній районній лікарні на стан
алкогольного сп’яніння, але працівник
ВДАІ наполягав на його освідування на
місці зупинки транспортного засобу на
стан алкогольного сп’яніння. В
зв’язку з чим між ним та працівниками
міліції виникла конфліктна ситуація, і
він був викликаний наступного дня до
Вознесенського ВДАІ, де відносно нього
був складений проткол про
адміністративне правопорушення, який
він відмовився підписувати, так як був
не згоден з тим, що він вчинив
адміністративне правопорушення,
передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_2,
який зазначений свідком в протоколі
про адміністративне правопорушення,
підтвердив показання ОСОБА_1, щодо
даних обставин, на які вказував ОСОБА_1,
під час розгляду адміністративної
справи відносно нього.

Дані обставини також письмово
підтверджені свідком ОСОБА_3, пояснення
якого досліджені в судовому засіданні.

Згідно ст. 245 КУпАП завданнями
провадження в справах про
адміністративні правопорушення є
своєчасне, всебічне, повне та
об`єктивне з`ясування обставин кожної
справи, вирішення її в точній
відповідності з законом.

На підставі ст. 252 зазначеного Кодексу
суд оцінює докази за своїм внутрішнім
переконанням, що грунтується на
всебічному, повному та об`єктивному
дослідженні всіх обставин справи в їх
сукупності, керуючись законом і
правосвідомістю.

Суд вважає, що вина водія ОСОБА_1 в
скоєнні ним адміністративного
правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130
КУпАП не може грунтуватися на
досліджених в судовому засіданні
доказах.

Із змісту протоколу про
адміністративне правопорушення, серії
АА2 № 529295 від 19 жовтня 2014
року, вбачається, що правопорушення
ОСОБА_1 полягало у тому, що він керував
транспортним засобом з ознаками
алкогольного сп`яніння, але від
проходження медичного обстеження для
визначення стану алкогольного
сп`яніння, в присутності двох свідків
на місці зупинки відмовився.

Між тим, диспозиція ч.1 ст.130 КУпАП
передбачає адміністративну
відповідальність за керування
транспортним засобом у стані
алкогольного, наркотичного чи іншого
сп`яніння, або під впливом лікарських
препаратів, що знижують увагу та
швидкість реакції, а також передача
керування транспортним засобом особі,
яка перебуває в стані такого сп`яніння
чи під впливом лікарських препаратів, а
так само відмова особи, яка керує
транспортним засобом, від проходження
відповідно до встановленого порядку
огляду на стан алкогольного,
наркотичного чи іншого сп`яніння, або
щодо вживання лікарських препаратів,
що знижують увагу та швидкість реакції.

Керування транспортним засобом з
ознаками алкогольного сп`яніння не є
адміністративним правопорушенням, а є
лише підставою для направлення особи
для проходження медичного огляду.
Будь-яких даних про те, що ОСОБА_1 у
відповідності з діючим законодавством,
належним чином направлявся для
проходження медичного огляду на стан
алкогольного сп`яніння до медичного
закладу у матеріалах адміністративної
справи немає, і у протоколі про
адміністративне правопорушення, це
належним чином не зафіксовано.

Представлені в протоколі
адміністративного правопорушення
докази, які б підтверджували вину водія
ОСОБА_1 в скоєнні ним адміністративного
правопорушення, передбаченого
ч.1 ст.130 КУпАП є недостатніми, та не
недопустимими, для визнання його
винним у вчиненні адміністративного
правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130
КУпАП.

При зазначених обставинах вина водія
ОСОБА_1 в скоєнні ним адміністративного
правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130
КУпАП не доведена, а тому справа
підлягає закриттю за відсутністю
складу адміністративного
правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130
КУпАП.

На підставі викладеного, керуючись ст.
ст. 247п.1, 283-285 КпАП України,

П О С Т А Н О В И В :

Провадження у справі про притягнення
до адміністративної відповідальності
ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, за
адміністративне правопорушення,
передбачене ч.1 ст.130 КУпАП – закрити, в
зв`язку з відсутністю складу
адміністративного правопорушення в
його діях.

Постанова суду може бути оскаржена до
апеляційного суду Миколаївської
області, та неї може бути внесений
протест прокурором на протязі 10 діб з
моменту оголошення даної постанови.

Суддя
О.Е. Дробинський