Справа № 315/1540/14-п
Номер провадження № 3/315/585/14
П О С Т А Н О В А

10 грудня 2014 року м. Гуляйполе

Суддя Гуляйпільського
районного суду Запорізької області
Ярош С.О., розглянувши матеріали
адміністративної справи, яка надійшла
з ВДАІ по обслуговуванню
Гуляйпільського району та АТІ УДАІ
УМВС України в Запорізькій області,
щодо ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, народився м.
Гуляйполе Запорізької області,
працюючого вчителем в Колегіуму
“Лідер” м. Гуляйполе Запорізької
області, зареєстрованого та
мешкаючого: АДРЕСА_1, паспорт СВ № 143386,
виданий Гуляйпільським РВ УМВС України
в Запорізькій області 17.11.1999 року,
ідентифікаційний номер НОМЕР_1, про
притягнення до адміністративної
відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В:

18.10.2014 року о 21 годині 40
хвилин в м. Гуляйполе Запорізької
області по вул. 9 Січня поблизу будинку
№137 ОСОБА_1 керував автомобілем “Chevrolet
Aveo”, реєстраційний номер НОМЕР_2, з
явними ознаками алкогольного
сп`яніння: поведінка не відповідає
обставинам, запах алкоголю з порожнини
рота, млява мова, від проходження на
стан алкогольного сп`яніння на місці
зупинки за допомогою алкотестера
“Drager” та в медичному закладі в
присутності двох свідків відмовився,
чим порушив п.2.5 ПДР України.

У судовому засіданні ОСОБА_1
свою провину у відмові від проходження
огляду на стан алкогольного сп`яніння в
установленому законом порядку не
визнав, суду пояснивши, що одружений,
його дружина працює завучем
Червонянської НВК, її заробітна плата
становить 2000 грн., доньці 14 років, до
адміністративної відповідальності
притягується вперше, 18.10.2014 року
близько 20 години 30 хвилин вони
зустрілися зі свідком ОСОБА_2 в центрі
міста біля ларьків, за проханням свідка
він передав йому право керування своїм
автомобілем, той вирішував свої справи
в с. Залізничне Гуляйпільського району
Запорізької області, а він залишався в
центрі міста, купляв продукти в
магазині “Тарас”, коли повернувся
свідок, який був відсутній близько
однієї години, то вони на його
автомобілі поїхали по вул. Фрунзе,
керував автомобілем свідок, у якого не
було при собі ніяких документів, в тому
числі і на право керування
транспортними засобами, чому він
передав йому право керування своїм
автомобілем він пояснити не може,
спиртне в той вечір він не вживав, коли
він побачив, що їх зупинять працівники
міліції, то він попрохав свідка не
зупинятися, коли вони проїхали його
двір і направлялись до будинку свідка,
той зупинив автомобіль, вийшов з нього
і пішов, мотивуючи тим, що йому не має
сенсу зустрічатися з працівниками
міліції, так як у нього відсутні
будь-які документи, коли під'їхали
працівники міліції, то він надав їм
документи: водійське посвідчення та
реєстраційні документи на автомобіль,
на його вимогу до працівників міліції
щодо причини його зупинки, йому
пояснили, що причиною зупинки є
невиконання вимоги працівників
міліції щодо зупинки, йому повідомили,
що його автомобіль в угоні, протокол не
заповнювали, не вказали причину
зупинки, в автомобілі була гвинтівка,
однак при собі він не мав на неї
документів, були викликані працівники
міліції з райвідділу, попрохали надати
документи, він вимушений був попрохати
свою неповнолітню доньку принести
документи на зброю, запросили двох
свідків, які не бачили хто керував
автомобілем, однак в їхній присутності
він відмовився проходити огляд на стан
сп`яніння за допомогою алкотестера
“Drager”, мотивуючи тим, що його вимога
щодо надання сертифікату на алкотестер
“Drager” не була задоволена, пройти огляд
в медичному закладі йому не
пропонувалось, в протоколі він пояснив,
що автомобілем керувала стороння
особа, прізвище не вказав, так як
працівники міліції вказали йому щоб
він писав стисло, від медичного огляду
на стан сп`яніння відмовився,
посилаючись на ч.3 ст.28 Конституції
України, так як вважає, що жодна людина
не може бути піддана медичним дослідам
без її згоди, вказав, що при складенні
протоколу про адміністративне
правопорушення порушені його права,
так як не було роз`яснено його прав, не
прийняті до уваги свідчення свідків:
його дружини та свідка, прохав визнати
висновок дійсним.

Свідок ОСОБА_3 суду пояснила,
що є дружиною ОСОБА_1, після роз`яснення
про право на відмову давати свідчення
щодо свого чоловіка, передбачене ст.63
Конституції України, виявила бажання
давати свідчення, пояснивши, що працює
завучем Червонянської НВК, того дня її
чоловік брав свій автомобіль
неодноразово, увечері до її двору
зайшов свідок ОСОБА_2 та повідомив, що
їх зупинили, що він вийшов з автомобіля
і пішов, що за кермом був він, а не її
чоловік, вона бачила, як автомобіль її
чоловіка зупинили працівники міліції і
ОСОБА_2 вийшов з автомобіля, а її
чоловік сів на місце водія, в її
присутності її чоловік відмовився
проходити огляд на стан сп`яніння,
вимагаючи надати документи на
технічний пристрій.

Свідок ОСОБА_2 суду пояснив,
що є біженцем з Луганської області,
мешкає на території м. Гуляйполе
Запорізької області близько 5 місяців,
батько дружини ОСОБА_3 надав його сім'ї
в безоплатне користування житловий
будинок № 141, розташований по вул. 9
Січня в м. Гуляйполе Запорізької
області, де вони мешкали близько 3
місяців, змінив місце проживання, так
як не влаштовували умови, посвідчення
водія він не має, 18.10.2014 року увечері
вони зустрілися з ОСОБА_1, той керував
своїм автомобілем, він попрохав у нього
автомобіль, його залишив біля ларьків у
центрі міста, а сам на його автомобілі
поїхав по своїм справам, близько години
був відсутній, потім вони разом з
ОСОБА_1 поїхали додому, їх зупиняли, але
він не бачив, що то були працівники
міліції, він вийшов з автомобіля і так
як у нього не було документів, то він
пішов, потім підійшов з дружиною ОСОБА_1

Провина ОСОБА_1 в скоєнні
адміністративного правопорушення,
передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП,
підтверджується протоколом про
адміністративне правопорушення від
18.10.2014 року про притягнення ОСОБА_1 до
адміністративної відповідальності за
ч.1 ст.130 КУпАП, побічно поясненнями
ОСОБА_1 та свідченнями ОСОБА_3 в
судовому засіданні.

Так, оцінюючи протокол про
притягнення ОСОБА_1 до
адміністративної відповідальності за
ч.1 ст.130 КУпАП відповідно до ст.252 КУпАП,
вважаю за необхідне зазначити, що
останній визнаний судом належним
доказом вини ОСОБА_1 у скоєнні
адміністративного правопорушення,
передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, з огляду
на наступні обставини, так як зміст
протоколу про адміністративне
правопорушення відповідає вимогам
ст.256 КУпАП, а саме містить всі достатні
відомості, необхідні для вирішення
справи.

Так, в протоколі зазначені
пояснення ОСОБА_1 про керування
автомобілем сторонньою особою.

Факт керування 18.10.2014 року о
21 годині 40 хвилин у м. Гуляйполе
Запорізької області по вул. 9 Січня
поблизу будинку №137 автомобілем “Chevrolet
Aveo”, реєстраційний номер НОМЕР_2,
ОСОБА_1 як водієм підтверджується
безпосередньо протоколом про
адміністративне правопорушення,
побічно підтверджується поясненнями
ОСОБА_1, який пояснив, що ним
безпосередньо надавались працівникам
міліції необхідні документи:
посвідчення водія та реєстраційні
документи на автомобіль.

Не приймається до уваги
пояснення ОСОБА_1 щодо тієї обставини,
що транспортним засобом керувала
стороння особа з огляду на наступне.

Дії ОСОБА_1 18.10.2014 року
свідчать про те, що його поведінка не
відповідає обставинам, на що вказано в
протоколі про адміністративну
відповідальність.

Так, в судовому засіданні
ОСОБА_1 стверджував, що передав право
керування своїм автомобілем свідку
ОСОБА_2, який не мав права на керування
будь-якими транспортними засобами
взагалі, чому він це зробив в судовому
засіданні пояснити не зміг, на вимогу
працівника міліції про зупинку не
відреагував, мотивація дій
незрозуміла, від проходження огляду в
місці зупинки відмовився, мотивуючи в
протоколі про адміністративне
правопорушення тим, що автомобілем
керувала стороння особа, прізвище
особи не вказав, тоді як судовому
засіданні пояснив, що відмовився,
мотивуючи тим, що його вимога щодо
надання сертифікату на алкотестер
“Drager” не була задоволена, в судовому
засіданні пояснив, що працівниками
міліції пройти огляд на стан
алкогольного сп`яніння в медичному
закладі йому не пропонувалось, однак
потім з власної ініціативи пройшов цей
огляд у відсутність працівника
міліції, і в судовому засіданні прохав
прийняти цей висновок як належний
доказ, незважаючи на те, що він в
протоколі про адміністративне
правопорушення зазначив, що
автомобілем керувала стороння особа.

Така непослідовність дій та
пояснень ОСОБА_1 свідчить про його
необ'єктивність з метою уникнути
адміністративної відповідальності за
правопорушення.

Не приймається до уваги
свідчення свідка ОСОБА_3 щодо тієї
обставини, що транспортним засобом
керував не її чоловік, а свідок ОСОБА_2 з
огляду на те, що остання дає
необ'єктивні свідчення як зацікавлена
особа з метою допомогти чоловікові
уникнути адміністративної
відповідальності.

Однак свідчення свідка
ОСОБА_2 не приймаються до уваги з огляду
на те, що останній є свідком
зацікавленим на що вказує той факт, що
останній вдячний батькові ОСОБА_3 за те,
що останній надав його сім'ї в
безоплатне користування житловий
будинок № 141, розташований по вул. 9
січня в м. Гуляйполе Запорізької
області, де вони мешкали близько 3
місяців.

Факт відмови ОСОБА_1 від
проходження відповідно до
встановленого порядку огляду на стан
алкогольного, наркотичного чи іншого
сп`яніння або щодо вживання лікарських
препаратів, що знижують увагу та
швидкість руху підтверджується
безпосередньо протоколом про
адміністративне правопорушення,
побічно поясненнями ОСОБА_1 про те, що
він в присутності двох свідків
відмовився від проходження огляду на
стан алкогольного сп`яніння на місці
зупинки за допомогою алкотестера
“Drager”, свідченнями ОСОБА_4

В діях ОСОБА_1 міститься
склад адміністративного
правопорушення, передбачений ч.1 ст.130
КУпАП, а саме: відмова особи, яка керує
транспортним засобом, від проходження
відповідно до встановленого порядку
огляду на стан алкогольного,
наркотичного чи іншого сп`яніння або
щодо вживання лікарських препаратів,
що знижують увагу та швидкість руху.

Відповідно до ст.251 КУпАП
доказами в справі про адміністративне
правопорушення є будь-які фактичні
дані, на основі яких у визначеному
законом порядку орган (посадова особа)
встановлює наявність чи відсутність
адміністративного правопорушення,
винність даної особи в його вчиненні та
інші обставини, що мають істотне
значення для правильного вирішення
справи. Ці дані встановлюються
протоколом про адміністративне
правопорушення, поясненнями особи, яка
притягується до адміністративної
відповідальності, потерпілих, свідків,
висновком експерта, речовими доказами,
показаннями технічних приладів та
технічних засобів, що мають функції
фото- і кінозйомки, відеозапису чи
засобів фото- і кінозйомки, норм і
стандартів, що стосуються забезпечення
безпеки дорожнього руху, протоколом
про вилучення речей і документів, а
також іншими документами.

Відповідно до ст.252 КУпАП
орган (посадова особа) оцінює докази за
своїм внутрішнім переконанням, що
грунтується на всебічному, повному і
об`єктивному дослідженні всіх обставин
справи в їх сукупності, керуючись
законом і правосвідомістю.

Не приймається до уваги
висновок щодо результатів медичного
огляду з метою виявлення стану
алкогольного, наркотичного чи іншого
сп’яніння або перебування під впливом
лікарських препаратів, що знижують
увагу та швидкість від 18.10.2014 року про
те, що ознак алкогольного сп`яніння у
ОСОБА_1 не виявлено належним доказом,
так як останній отриманий з порушенням
вимог ст.266 КУпАП.

Так, відповідно до ч.2 ст.266
КУпАП огляд водія на стан алкогольного
сп`яніння проводиться з використанням
спеціальних технічних засобів
працівником міліції у присутності двох
свідків.

Відповідно до ч.3 ст.266 КУпАП
у разі незгоди водія на проведення
огляду на стан алкогольного сп`яніння
працівником міліції з використанням
спеціальних технічних засобів або в
разі незгоди з його результатами огляд
проводиться в закладах охорони
здоров`я.

Відповідно до ч.4 ст.266 КУпАП
огляд у закладі охорони здоров`я та
складення висновку за результатами
огляду проводиться в присутності
працівника міліції.

В судовому засіданні
встановлено, що огляд ОСОБА_1 на стан
алкогольного сп`яніння проводився у
відсутність працівника міліції без
підстав, передбачених ч.3 ст.266 КУпАП.

При визначенні ОСОБА_1
адміністративного стягнення суд
враховує особу правопорушника: вперше
притягнутого до адміністративної
відповідальності, одруженого, дружина
працює, маючого на утриманні
неповнолітню доньку та зважаючи на те,
що останній працює, вважаю за достатнє
та необхідне призначити останньому
адміністративне стягнення у виді
штрафу в дохід держави в мінімальному
розмірі, передбаченому ч.1 ст.130 КУпАП.

Керуючись ст.221, ч.1 п.2 ст.284, 308
КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В:

Притягнути ОСОБА_1 до
адміністративної відповідальності за
ч.1 ст.130 КУпАП та стягнути з нього в
дохід держави штраф в сумі 3400 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід
держави судовий збір в сумі 36,54 грн.

У разі несплати штрафу в
добровільному порядку протягом 15 днів
з дня вручення постанови про
накладення штрафу, штраф підлягає
стягненню в порядку примусового
виконання постанови у подвійному
розмірі в сумі 6800 грн.

Постанова може бути
оскаржена до апеляційного суду
Запорізької області протягом 10 днів з
дня її проголошення.

Суддя:

Ярош С.О.