Справа № 463/5214/14-п
Головуючий у 1 інстанції: Шеремета
Провадження № 33/783/544/14
Доповідач: Белена А. В.
Категорія: ст.ст. 124, 122-4 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 грудня 2014 року
м. Львів

Суддя судової палати у
кримінальних справах апеляційного
суду Львівської області Белена А.В. за
участю правопорушника ОСОБА_1,
представника правопорушника адвоката
ОСОБА_2, розглянувши апеляційну скаргу
ОСОБА_1 на постанову судді
Личаківського районного суду м.Львова
від 17.11.2014 року,

встановив :

Цією постановою відносно ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_2 року

народження,
громадянина України, не працюючого,

який проживає
за адресою: АДРЕСА_1,

притягнуто до адміністративної
відповідальності за ст.ст.124, 122-4 КУпАП
та застосовано до нього
адміністративне стягнення у вигляді
позбавлення права керувати всіма
видами транспортних засобів на строк 6
місяців.

Згідно постанови судді першої
інстанції, у відповідності до
протоколу про адміністративне
правопорушення серії АБ2 № 170342 від
23.09.2014 року, ОСОБА_1 11.07.2014 року у м.
Львові по вул. І.Франка, керуючи
автомобілем ”Сітроен” д.н.з. НОМЕР_3,
під час руху заднім ходом не
переконався, що це буде безпечним і не
створить небезпеки чи перешкод іншим
учасникам руху, не звернувся за
допомогою до сторонніх осіб, внаслідок
чого здійснив зіткнення з автомобілем
"Тойота" д.н.з. .НОМЕР_2, який стояв, та
залишив місце дорожньо-транспортної
пригоди.

Не погоджуючись з даним рішенням
ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу в якій
просить скасувати постанову суду
першої інстанції, за недоведеністю
його вини, та закрити провадження по
справі.

Покликається на те, що суд першої
інстанції безпідставно визнав його
винуватим у вчиненні ДТП, оскільки з
матеріалів справи, дійсних обставин, що
виникли при вчиненні ДТП вбачається, в
діях ОСОБА_1 відсутній склад
адміністративного правопорушення
передбачений ст. 124 КУпАП України, а
рішення є незаконним виходячи з
наступного.

Покази свідка ОСОБА_3 та потерпілого
ОСОБА_4, (зацікавленої особи) покладені
в основу постанови, однак свідок
ОСОБА_3 в суді першої інстанції
показала, що не бачила і не чула факту
наїзду, тому що стояла в 20-метрах від
авто та говорила по телефону, а
потерпілий ОСОБА_4 хоча і бачив момент
зближення автомобілів, однак самого
контакту автомобілів не бачив. Жодних
прямих доказів наїзду на автомобіль
"Тойота" в справі немає.

Апелянт звертає увагу на те, що
працівники ДАІ не виявили на його
машині жодних артефактів (фарби або ін.)
зазначеної "Тойота Кемрі".

Заслухавши правопорушника ОСОБА_1,
представника правопорушника адвоката
ОСОБА_2, які підтримали апеляційні
вимоги ОСОБА_1, перевіривши матеріали
справи про адміністративне
правопорушення та доводи апеляційної
скарги, суд вважає, що така підлягає до
часткового задоволення.

Допитаний в суді апеляційної інстанції
ОСОБА_1 показав, що з постановою суду
першої інстанції він повністю не
погоджується бо, на його думку, вона
постановлена на припущеннях, оскільки
він давав покази, які не змінював, про
те, що в липні 2014 року їздив по багатьох
вулицях м. Львова, можливо і по вул.
І.Франка, жодного зіткнення, наїзду чи
ДТП в липні 2014 року на вул. І.Франка (як
і будь-де) не скоював.

В постанові суду першої інстанції
суддя підставно вказав, що в діях
водієм ОСОБА_1 наявний складу
адміністративних правопорушень
ст.ст.124, 122-4 КУпАП, зробивши висновок на
підставі пояснень свідків ОСОБА_3 та
ОСОБА_4 (а.с.5,6) та інших доказах.

Як вбачається з протоколу про
адміністративне правопорушення серії
АБ2 № 170342 від 23.09.2014 року (а.с.1) та
протоколу про адміністративне
правопорушення серії АБ2 №170343 від
23.09.2014 року (а.с.13) ОСОБА_1 11.07.2014 року у м.
Львові по вул. І.Франка, керуючи
автомобілем ”Сітроен” д.н.з. НОМЕР_3,
під час руху заднім ходом не
переконався, що це буде безпечним і не
створить небезпеки чи перешкод іншим
учасникам руху, не звернувся за
допомогою до сторонніх осіб, внаслідок
чого здійснив зіткнення з автомобілем
"Тойота" д.н.з. НОМЕР_2, який стояв, та
залишив місце дорожньо-транспортної
пригоди, чим скоїв порушення п.п.10.9, 2.10
ПДР України, вчинивши адміністративні
правопорушення, передбачені ст.ст. 124,
122-4 КУпАП. Це підтверджується рапортом
інспектора ДПС ст.сержанта міліції
Гуцуляка М.Є. від 11.07.2014 року та схемою
місця ДТП (а.с.3,4).

Відповідно до вимог ст.38 КУпАП
адміністративне стягнення може бути
накладено не пізніш як через три місяці
з дня вчинення правопорушення, а при
триваючому правопорушенні - не пізніш
як через три місяці з дня його
виявлення.

Дане правопорушення вчинене 11.07.2014
року і не являється триваючим.

Відтак, апеляційний суд вважає, що
постанова підлягає скасуванню, хоча
суддя суду першої інстанції правильно
прийшов до висновку, що ОСОБА_7 вчинив
адміністративні правопорушення
передбачені ст.ст. 124, 122-4 КУпАП, однак
при цьому не врахував, що на момент
розгляду справи в суді першої
інстанції, 17.11.2014 року, закінчився строк
накладення адміністративного
стягнення, так як минув тримісячний
строк накладення стягнення
відповідно до ст.38 КУпАП.

Оцінюючи в сукупності наведене,
апеляційний суд вбачає, що в діях
ОСОБА_1 є склад адміністративних
правопорушень, передбачених ст.ст. 124,
122-4 КУпАП, оскільки він порушив вимоги
п.п.10.9, 2.10. ПДР України, що спричинило
пошкодження транспортного засобу,
однак провадження у справі підлягає
закриттю у зв'язку із закінченням
строків накладення адміністративного
стягнення відповідно до ч.2 ст.38 КУпАП,
згідно якої стягнення може бути
накладено не пізніш, як через три
місяці з дня вчинення правопорушення.

На підставі наведеного, керуючись
ст.ст. 247 п.7, 294 КУпАП України, суд, -

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задоволити
частково.

Постанову судді Личаківського
районного суду м. Львова від 17.11.2014
року, якою ОСОБА_1 притягнуто до
адміністративної відповідальності за
ст.ст.124, 122-4 КУпАП та застосовано до
нього адміністративне стягнення у
вигляді позбавлення права керувати
всіма видами транспортних засобів на
строк 6 місяців - скасувати.

Визнати винним ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, у
вчиненні адміністративних
правопорушень, передбачених ст.ст.124,
122-4 КУпАП та закрити провадження у
справі у зв'язку із закінченням строку
накладення адміністративного
стягнення.

Постанова є остаточною й
оскарженню не підлягає.

Суддя апеляційного суду

Львівської області
Белена А.В.