А П Е Л Я Ц І Й Н И Й С У Д З А К А Р П А Т С Ь К О Ї О Б Л А С Т І
П О С Т А Н О В А

І м е н е м У к р а ї н и

10.10.2014 м. Ужгород

Апеляційний суд Закарпатської області в особі судді Животова Є.Г., з участю представника Чопської митниці Міндоходів Гелле В.Ф., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань, в м. Ужгороді, матеріали справи про порушення митних правил громадянином України ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженцем та мешканцем АДРЕСА_1 непрацюючим, за апеляцією ОСОБА_2 на постанову судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 28.04.2014,

ВСТАНОВИВ:

Зазначеною постановою судді Петрика С.Б. визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.472 МК України (недекларування товарів, що переміщуються через митний кордон України, тобто незаявлення за встановленою формою точних та достовірних відомостей (наявність, найменування або назва, кількість тощо) про товари, які підлягають обов'язковому декларуванню у разі переміщення через митний кордон України) з накладенням на ОСОБА_2 адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 349 520,40 грн. та конфіскації безпосередніх предметів порушення митних правил, а саме товарів, що переміщуються через митний кордон України:

1) 315 пляшок вина «Martini Asti» місткістю по 0,75 л кожна, концентрація спирту 7,5 об.%, загальна вартість яких згідно висновку товарознавчої експертизи від 20.01.2014 № 113 (а.с.24-30) становить 45 360 грн.;

2) 312 пляшок вина «Mondoro Asti» - 0,75 л кожна, 7,5 об.%, 56 160 грн.;

3) 120 пляшок вина «Maison Fondee en 1772 Veuve Clicquot Brut A Reims France» - 0,75 л кожна, 12 об.%, 81 000 грн.;

4) 60 пляшок вина «Ruinart Champagne Brut Reims-France» - 0,75 л кожна, 12 об.%, 49 248 грн.;

5) 48 пляшок вина «Ruinart Champagne Blanc De Blancs Reims-France Brut» - 0,75 л кожна, 12,5 об.%, 39 398,4 грн.;

6) 60 пляшок вина «Ruinart Champagne Brut Rose Reims-France» - 0,75 л кожна, 12,5 об.%, 49 248 грн.;

7) 48 пляшок вина «Maison Fondee en 1772 Pommery Pop Rose Pink Champagne» - 0,2 л кожна, 12,5 об.%, 1 944 грн.;

8) 36 пляшок вина «Maison Fondee 1812 Cuvee Rose Champagne Laurent-Perrier Brut» - 0,75 л кожна, 12 об.%, 22 680 грн.;

9) 6 пляшок віскі «Chivas Regal» - 0,7 л кожна, 40 об.%, 1 782 грн.;

10) 12 пляшок віскі «Jameson Irish Whiskey» - 1 л кожна, 40 об.%, 2 700 грн.

На підставі ст.40-1 КУпАП з ОСОБА_2 в дохід держави стягнуто судовий збір в розмірі 34,60 грн.

В оскарженій постанові судді від 28.04.2014 йдеться про порушення митних правил ОСОБА_2 за таких обставин.

Так, 30.12.2013, о 19 год. 25 хв., в зоні митного поста «Тиса» Чопської митниці Міндоходів (на ділянці «В'їзд») ОСОБА_2, прямуючи через «червоний коридор» з Угорщини в Україну на вантажному автомобілі (автобусі) «Mercedes-Benz Sprinter», номерний знак НОМЕР_1, не заявив за встановленою формою відомостей (не задекларував у митній декларації) про переміщувані ним через митний кордон України товари - вищезазначені речі іноземного виробництва, розміщені в багажному відсіку автомобіля у 163 картонних коробках.

Не погодившись із встановленими вказаною постановою судді фактичними обставинами справи, ОСОБА_2 оскаржив її та просив скасувати, як незаконну та таку, що суперечить ст.ст. 245,248 КУпАП.

Апеляційну скаргу на рішення судді першої інстанції подано апелянтом разом із клопотанням про поновлення в порядку ст.289 КУпАП пропущеного з поважних причин строку на оскарження постанови. Обґрунтовуючи поважність причин пропуску строку на апеляційне оскарження, ОСОБА_2 зазначає, що про існування вказаної постанови судді дізнався лише 13.08.2014 - після отримання з Чопської митниці Міндоходів листа з реквізитами для сплати штрафу згідно судового рішення. Як вбачається з вихідної дати листа митниці та штампу органу поштового зв'язку на конверті, повідомлення ОСОБА_2 було відправлено лише 30.06.2014, однак, перебуваючи із сім'єю на відпочинку за межами Закарпатської області, він отримав вказаного листа митниці лише 13.08.2014, оскаржена постанова судді не була йому надіслана судом першої інстанції.

В обґрунтування апеляційної скарги апелянт вказує, що в порушення вимог ст.526 МК України та ст.268 КУпАП справа була розглянута суддею Ужгородського міськрайонного суду без його участі та неповідомлення про відповідний розгляд справи. Представник ОСОБА_3 був присутній у судовому засіданні, випадково дізнавшись в канцелярії суду про розгляд справи.

Розгляд справи відбувся поверхнево, без належного з'ясування всіх фактичних обставин справи.

Так, в постанові суду зазначено, що виявлені в багажнику автомобіля алкогольні напої не були вказані ОСОБА_2 в митній декларації, а також не заявлені при усному опитуванні.

Однак, зазначене не відповідає дійсності. Перетинаючи кордон 30.12.2013, він не мав наміру приховувати переміщуваний товар, що підтверджується обранням ним «червоного коридору», «напої переміщувалися у багажнику автомобіля без будь-яких слідів приховування». Заповнюючи митну декларацію, він повідомив працівнику митниці про товар, що знаходиться у нього в автомобілі, про орієнтовну його кількість та вартість, оскільки достеменно не знав відповідних даних. За вказівками інспектора він в декларації зазначив ту кількість та вартість переміщуваних товарів, які він вважав, що перевозить. Він був переконаний, що заповненням митної декларації та повідомленням працівнику митниці про алкогольні напої, які находяться у нього в автомобілі він виконав всі вимоги законодавства та не порушив жодного правила.

Зазначає, що зі змісту оскаржуваної постанови, суддя при встановленні його вини виходив з протоколу про порушення митних правил від 30.12.2014. Однак, його пояснень суд не вислухав, не допитав свідка ОСОБА_4 із вказаних обставин.

Вважає, що в його діях щодо зазначення в митній декларації кількості переміщуваних напоїв - 200 л наявна помилка, а не умисел.

Більше того, дана помилка згідно ст.268 МК України не призвела до неправомірного звільнення від сплати митних платежів або зменшення їх розміру, до незабезпечення дотримання заходів тарифного та/або нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності. Зазначене підтверджується тим, що автомобіль ОСОБА_2 із задекларованою кількістю алкогольних напоїв, що знаходились в ньому, в будь-якому випадку не міг бути пропущеним через митний кордон України.

Також ОСОБА_2 вважає, що накладаючи на нього штраф в розмірі незадекларованих товарів (349 520,40 грн.), суд безпідставно керувався висновком експерта, яким встановлено вартість товарів станом на 20.01.2014, а не на 30.12.2013 - дату вчинення правопорушення та дату, про яку чітко вказано в постанові про призначення експертизи.

У висновку експертизи зазначено, що при визначенні вартості товарів використано ринковий підхід, а інформація отримана з торгівельної мережі міста Ужгород та мережі Інтернет. При цьому, всі перераховані сайти є українськими.

Отже, при визначенні вартості переміщуваного ним товару експерт виходив з ринкових цін, які існують на території України, хоча вилучені пляшки містять іноземне (італійське, французьке, ірландське, шотландське) маркування без українських марок акцизного збору. Алкогольні напої він придбав за межами України по оптовим цінам, які є набагато нижчими за українські. Даних важливих для справи обставин не було враховано ні експертом, ні судом, що призвело до істотного завищення розміру штрафу.

Особа, яка притягується о адміністративної відповідальності - апелянт ОСОБА_2 неодноразово повідомлявся апеляційним судом про час та місце розгляду справи про порушення митних правил, однак в судове засідання не з'явився; 25.09.2014 його представником, ОСОБА_5, разом з відповідним договором про надання правової допомоги подано клопотання про відкладення розгляду справи, яке було задоволено апеляційним судом, розгляд справи відкладено на 10.10.2014, на який ні апелянт, ні його представник не з'явилися. З цих підстав справу за апеляцією ОСОБА_2 розглянуто у його та представника відсутності на підставі наявних у ній даних.

Заслухавши представника органу доходів і зборів, яка просила залишити апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржену ОСОБА_2 постанову судді без змін, вивчивши матеріали справи, апеляційний суд приходить до такого.

Клопотання ОСОБА_2 про поновлення пропущеного ним 10-денного строку на апеляційне оскарження постанови судді підлягає задоволенню відповідно до ст.289 КУпАП, оскільки в матеріалах справи відсутні будь-які докази про отримання ОСОБА_2, який не був присутнім при розгляді справи в суді першої інстанції, копії оскарженої постанови.

Посилання в апеляційній скарзі ОСОБА_2 на те, що суд розглянув справу без його участі підтверджуються постановою судді, в якій зазначено, що в розгляді справи приймав участь лише представник ОСОБА_2 - адвокат ОСОБА_3 (а.с. 36,37).

Однак, суддею не порушено вимог МК України, оскільки статтею 526 цього Кодексу передбачено, що справа про порушення митних правил розглядається в присутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності за це правопорушення, та/або її представника.

Посилання в апеляційній скарзі ОСОБА_2 на те, що його представник - адвокат ОСОБА_3 був присутній у судовому засіданні випадково є голослівні, оскільки спростовані чисельними клопотаннями його представника до суду першої інстанції про відкладення розгляду справи (а.с. 32,33,38), що свідчить про завчасне надіслання судом відповідних повідомлень.

Факт порушення ОСОБА_2 митних правил за ст.472 МК України стверджується як протоколом про порушення митних правил, так і сукупністю наявних у справі матеріалів, які враховано суддею при винесенні оскарженої постанови та які відображені в останній.

Предмети порушення митних правил (вино та віскі) відносяться до 1-24 групи УКТ ЗЕД і є обмеженими для ввезення на митну територію громадянами України.

Відповідно до ст.ст. 376,378 МК України громадяни, які досягли 18-річного віку, можуть ввозити алкогольні напої на митну територію України в ручній поклажі або супроводжуваному багажі без сплати митних платежів та без письмового декларування у кількості із розрахунку на одну особу, що становить 2 літри вина, 1 літр міцних (із вмістом спирту більш як 22%) алкогольних напоїв. Пропуск на митну територію України товарів, що класифікуються в 1-24 групах УКТ ЗЕД та ввозяться громадянами для вільного обігу, в будь-яких обсягах не дозволяється.

Доводи ОСОБА_2 про те, що в його діях щодо зазначення в митній декларації кількості переміщуваних напоїв - 200 л наявна помилка, а не умисел не можуть бути прийняті до уваги, виходячи з наступного.

Згідно ч.1 ст.458 МК України порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів через митний кордон України, пред'явлення їх органам доходів і зборів для проведення митного контролю та митного оформлення, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність.

Статтею 68 Конституції України передбачено, що кожен зобов'язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей. Незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності.

ОСОБА_2 є суб'єктом адміністративної відповідальності за порушення митних правил відповідно до ч.2 ст.459 МК України.

Суб'єктивна сторона вказаного правопорушення полягає в діях ОСОБА_2, зокрема у поданні ним за вказаних обставин органу доходів і зборів власноруч заповненої декларації з недостовірними відомостями, без їх належної перевірки, об'єктивна - зазначена в диспозиції ст.472 МК України.

Посилання в апеляційній скарзі на те, що судом першої інстанції не було допитано свідка ОСОБА_4 не свідчать про порушення процесуального закону, оскільки відповідне клопотання про це сторонами не заявлялося.

Вартість товарів, що переміщуються громадянами через митний кордон України, для цілей нарахування митних платежів визначається відповідно до ст.ст. 53,368 МК України, і така може бути зазначена в касових або товарних чеках. Особа, яка декларує товари, вправі довести достовірність відомостей, представлених для визначення їх фактурної вартості (як зазначено нижче, ОСОБА_2 цим правом не скористався, відмовившись давати пояснення на підставі ст.63 Конституції України - а.с. 8).

У разі наявності доказів недостовірності заявленої фактурної вартості товарів органи доходів і зборів визначають їх вартість самостійно, на підставі ціни на ідентичні або подібні (аналогічні) товари відповідно до вимог цього Кодексу.

Митна експертиза вартості вказаних товарів (а.с. 24-30) призначена у відповідності з главою 50, ст.ст. 508, 515-517 МК України; саме її висновок взято суддею до уваги, оскільки в матеріалах справи відсутні будь-які товарні чеки, які мав можливість надати ОСОБА_2 представнику митниці під час провадження справи про порушення митних правил або його представник - суду, що ними не було зроблено. Тому зазначені вище доводи апеляційної скарги щодо неправильного накладення суддею адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 100 відсотків вартості вилучених товарів, вартість яких нібито визначено неправильно, є також голослівні і не підтверджені певними доказами.

Отже, накладене на ОСОБА_2 стягнення повністю узгоджується з санкцією ст.472 МК України.

На підставі наведеного та керуючись ч.5 ст.529 МК України, ст.ст. 2,289,294 КУпАП, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання ОСОБА_2 задовольнити та поновити йому строк на апеляційне оскарження постанови Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 28.04.2014.

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а постанову судді Ужгородського міськрайонного суду від 28.04.2014 про накладення на ОСОБА_2 адміністративного стягнення у виді конфіскації безпосередніх предметів порушення митних правил і штрафу в розмірі 349 520,40 грн. - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя