АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 33/793/327/14 Справа №
710/2121/14-п Головуючий по 1 інстанції
Кравчук В.М. Категорія:ч.1 ст.130 КУпАП
Доповідач в апеляційній інстанції
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"24" листопада 2014 р.
м.
Черкаси

Суддя судової палати у
кримінальних справах апеляційного
суду Черкаської області Літвінцев В.М.,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м.Черкаси в порядку
апеляції матеріали адміністративної
справи № 710/2121/14-п (провадження
№3/710/516/2014) за апеляцією гр. ОСОБА_3
(особи, яку притягнуто до
адмінвідповідальності) на постанову
Шполянського районного суду
Черкаської області від 27 жовтня 2014
року, якою

ОСОБА_3,

ІНФОРМАЦІЯ_1,
мешканцям. АДРЕСА_1, українця,

громадянина
України, не працюючого, -

було притягнуто до
адмінвідповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП
та накладено адміністративне
стягнення у виді штрафу в розмірі 3400
грн. 00 коп.; стягнуто з нього судовий
збір в сумі 36 грн. 54 коп. на користь
держави, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_3 судом визнано винним і
піддано зазначеному адмінстягненню за
те, що він 04 жовтня 2014 року о 23год 35 хв. в
с. Кримки, Шполянського району, по вул.
Златопільська, керував автомобілем
НОМЕР_1 в стані алкогольного сп'яніння,
що підтверджується результатом
тестування на алкоголь тест № 1642,
проведеним за допомогою приладу «Drager»
ALCOTEST 6810, прилад № ARBL-0937, принтер № ARBM -
5278, чим порушив пункт 2.9а ПДР України
(постанова, друк.текст-о/п а.с.11).

При цьому ОСОБА_3 при складанні
адмінпротоколу щодо нього свою вину у
скоєному правопорушенні не заперечив,
вказавши лише, що «….по суті пояснення
даю в суді». Всі права при складенні
протоколу йому було роз'яснено (амін.
протокол - о/п, а.с.1).

Проте, в апеляційній скарзі на адресу
апеляційного суду області від 30.10.2014
року, яку він подав через суд першої
інстанції (вх. № 4501/14-вх), ОСОБА_3 вже
просить постанову суду скасувати,
посилаючись на порушення судом першої
інстанції норм процесуального права та
неправильне застосування норм
матеріального права, невідповідність
висновків суду фактичних обставин
справи. При цьому вказує, що протокол
про адміністративне правопорушення
серії АГ2 №445335 був складений в
порушення вимог адміністративного
закону. Зокрема, звертає увагу на те, в
протоколі відсутній запис вилучення в
нього прав водія та вручення йому
замість них талону про тимчасовий
дозвіл на право керування транспортним
засобом, відсутній його підпис в графі
протоколу. Стверджує, що під час його
огляду на стан алкогольного сп'яніння
працівниками державтоінспекції не
було залучено двох свідків та в
порушення вимог Інструкції про
виявлення у водіїв транспортних
засобів ознак
алкогольного…сп'яніння… при його
незгоді з результатом проведення його
медичного освідування на стан
алкогольного сп'яніння, проведенного
за допомогою приладу «Drager» ALCOTEST 6810,
працівники державтоінспекції не
провели його огляд на стан
алкогольного сп'яніння в закладі
охорони здоров'я, чим порушили вимоги
закону. Що далі робити із скасованим
рішенням та адмінматеріалами -
скаржник не знає, не вказує і суд не
просить (о/п - а.с.14-15).

Адмінсправа №710/2121/14-п разом із
апеляцією ОСОБА_3 надійшла на
апеляційну перевірку 11.11.2014 року і була
призначена до розгляду на 24.11.2014 року. В
суд на вказану дату розгляду справи
ніхто не з'явився, суд про причини своєї
неявки не повідомив, що не є перешкодою
для розгляду апеляції у відсутність її
автора (ч.ч.4-6 ст.294 КУпАП).

Будь-яких клопотань щодо процедури
апеляційного розгляду, дослідження
нових доказів - до суду не надходило.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши
доводи апеляції та її вимоги на предмет
відповідності чинному законодавству,
суд не знаходить підстав для
задоволення апеляції ОСОБА_3 через
наступне.

Місцевий суд правильно встановив
фактичні обставини скоєного ОСОБА_3, як
водієм автомобіля НОМЕР_1,
правопорушення, довів його провину в
цьому і дав правильну юридичну оцінку
(кваліфікацію) діям винного із
застосуванням відповідного
адмінстягнення. Окремі недоліки в
складанні протоколу, на чому акцентує
увагу автор апеляції, не вплинули в
кінцевому і в цілому на правильність
висновків суду.

Так, з протоколу про адміністративне
правопорушення від 04.10.2014 року серії АГ2
№445335, вбачається, що ОСОБА_3, факт
перебування його в стані алкогольного
сп'яніння на момент зупинки
працівниками державтоінспекції
фактично не заперечив та на
необхідності проведення його
медичного освідування на стан
алкогольного сп'яніння у медичному
закладі, про що він зараз веде мову в
своїй апеляції, не заявляв (а.с.1).

Відповідно ж до вимог п.6 Постанови
Кабінету Міністрів України від 17
грудня 2008 року № 1103 «Про затвердження
Порядку направлення водіїв
транспортних засобів для проведення
огляду з метою виявлення стану
алкогольного, наркотичного чи іншого
сп'яніння або перебування під впливом
лікарських препаратів, що знижують
увагу та швидкість реакції, і
проведення такого огляду» та п.1.7
«Інструкції про виявлення у водіїв
транспортних засобів ознак
алкогольного, наркотичного чи іншого
сп'яніння або перебування під впливом
лікарських препаратів, що знижують
увагу та швидкість реакції»
затвердженої наказом Міністерства
внутрішніх справ України та
міністерства охорони здоров'я України 9
вересня 2009 року № 400/666, водій
транспортного засобу лише тоді
направляється уповноваженою особою
Державтоінспекції для проведення
огляду до відповідного закладу охорони
здоров'я, коли він відмовився від
проведення огляду на місці зупинки
транспортного засобу або ж висловив
незгоду з його результатами.

За таких обставин безпідставним є
посилання ОСОБА_3 про те, що в порушення
вимог Інструкції при його незгоді з
результатом проведення його медичного
освідування на стан алкогольного
сп'яніння, проведенного за допомогою
приладу «Drager» ALCOTEST 6810, працівники
державтоінспекції не провели його
огляд на стан алкогольного сп'яніння в
закладі охорони здоров'я.

В суд апеляційної інстанції доводити
свою правоту ОСОБА_3 не з'явився.

З моменту складання адмінпротоколу на
ОСОБА_3 серії АГ2 №445335 від 04.10.2014 року в
нього було достатньо часу звернутися
до контролюючих службову діяльність
працівників ДАІ посадових осіб та
органів з приводу незаконних дій
останніх (про що зараз стверджує
апелянт) та покарання винних, якби це
дійсно мало місце, але він цього не
зробив.

Підстав для пом'якшення накладеного
судом адмінстягнення апеляційний суд
не вбачає, не просить цього і сам
апелянт, який окрім голослівних
тверджень про свою невинуватість,
будь-яких доказів щодо цього, які б ще
не отримали судової оцінки - не
представив.

До того ж, вимоги його апеляції не
повністю узгоджуються з
процесуальними можливостями суду
апеляційної інстанції (ч.8 ст.294 КУпАП),
на момент розгляду апеляції змінені чи
доповнені ним не були і вже тому не
можуть бути задоволеними.

Тому, виходячи з наведеного і керуючись
ст.ст. 289, 294 КУпАП, суд,-

п о с т а н о в и в :

Постанову Шполянського районного
суду Черкаської області від 27 жовтня 2014
року відносно ОСОБА_3 залишити без змін,
а апеляцію гр.ОСОБА_3 - без задоволення.

Суддя
В. М. Літвінцев