Справа № 462/6557/14-п Головуючий у
1 інстанції: Ліуш А.І. Провадження №
33/783/562/14 Доповідач: Партика І.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 грудня 2014 року апеляційний суд
Львівської області у складі судді
апеляційного суду Партики І.В.,
розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1
на постанову Залізничного районного
суду м. Львова від 28 листопада 2014р.

встановив:

Постановою Залізничного районного
суду м. Львова від 28.11.2014р. ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_2, непрацюючого,
проживаючого у АДРЕСА_1, визнано винним
у вчиненні адміністративного
правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130
КУпАП та накладено адміністративне
стягнення у виді позбавлення права
керування транспортними засобами
строком на 1 рік.

Постановлено стягнути з ОСОБА_1 36 грн. 54
коп. судового збору.

Згідно постанови ОСОБА_1 03.09.2014р. о 5 год.
у м. Львові на перехресті вул. Сяйво -
Рудницького, керував автомобілем «Toyota»
реєстраційний номер НОМЕР_1, від
проходження відповідно до
встановленого порядку медичного
огляду на стан сп'яніння відмовився.

Не погоджуючись з постановою ОСОБА_1
подав апеляційну скаргу, у якій просить
змінити оскаржувану постанову, обравши
більш м'який вид стягнення - штраф. При
цьому зазначив, що розгляд справи
відбувся за його відсутності, що
позбавило його права давати пояснення.
Звертає увагу, що у протоколі невірно
зазначено про порушення ним п.2.5 та п. 2.9
ПДР України, що не відповідає фактичним
обставинам справи, з огляду на те, що
він відмовився від проходження
медичного огляду шляхом здачі сечі, та
наполягав на здачі крові. Вважає, що при
накладенні стягнення, судом не
враховано те, що у зв'язку із сімейними
обставинами, він перебував у
емоційному стані, а також не враховано
обставин, що пом'якшують
відповідальність, а саме: визнання
вини, те, що до адміністративної
відповідальності притягується вперше
і позбавлення права керування
транспортним засобом позбавить
можливості заробляти кошти, адже
автомобіль є єдиним джерелом доходу.

Будучи належним чином повідомлений про
час та місце розгляду справи, ОСОБА_1 у
засідання суду апеляційної інстанції
не з'явився, про причини своєї неявки
апеляційний суд не повідомив.

Дослідивши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги ОСОБА_1, апеляційний
суд вважає, що така не підлягає до
задоволення виходячи із наступного.

Висновок суду про винуватість
ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного
правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130
КУпАП, є обґрунтованим та
підтверджується матеріалами справи.

Щодо накладеного на ОСОБА_1 стягнення у
виді позбавлення права керування
транспортними засобами строком на 1
рік, то апеляційний суд вважає, що таке
накладено з урахуванням вимог ст. 33
КУпАП і є необхідним і достатнім для
досягнення визначеної ст. 23 КУпАП мети -
виховного впливу та запобіганню
вчинення нових правопорушень.

Покликання в апеляційній скарзі на те,
щопозбавлення права керування
транспортним засобом позбавить ОСОБА_1
можливості заробляти кошти, адже
автомобіль є єдиним джерелом доходу,
матеріалами справи не підтверджено, не
представлені такі дані і апеляційному
суду.

За таких обставин, апеляційний суд
вважає, що постановлене у справі
рішення є законним і обґрунтованим, а
тому підстав для його зміни немає.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд

постановив:

апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без
задоволення, а постанову Залізничного
районного суду м. Львова від 28
листопада 2014р. про притягнення ОСОБА_1
до адміністративної відповідальності
за ч. 1 ст. 130 КУпАП - без змін.

Постанова є остаточною та оскарженню
не підлягає.

Суддя апеляційного суду

Львівської області

Партика І.В.