А П Е Л Я Ц І Й Н И Й С У Д З А К А Р П А Т С Ь К О Ї О Б Л А С Т І
П О С Т А Н О В А

І м е н е м У к р а ї н и

30.10.2014 м. Ужгород

Апеляційний суд Закарпатської області в особі судді Крегула М.М., розглянувши апеляцію ОСОБА_1 на постанову судді Ужгородського міськрайонного суду від 12.09.2014 року,-

встановив:

Постановою судді Ужгородського міськрайонного суду від 12 вересня 2014 року ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, мешканця АДРЕСА_1, на підставі ч.1 ст. 130 КУпАП притягнуто до адміністративної відповідальності - позбавлення права керування транспортними засобами строком на один рік.

В постанові судді зазначено, що 8 серпня 2014 року о 2 год. 20 хв. ОСОБА_1 керував автомобілем марки «Шкода Фабія» д/н НОМЕР_1 у стані алкогольного сп`яніння, тим самим порушивши п.2.5 Правил дорожнього руху України та скоїв адміністративне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши наведені в апеляції мотиви, суд вважає, що апеляція підлягає до задоволення з наступних підстав:

Так, з матеріалів справи вбачається, що суддею справа розглянута без участі правопорушника та відсутні докази його належного повідомлення про час та місце розгляду справи.

У відповідності до вимог ст. 268 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Цієї вимоги закону суддею не додержано, а тому клопотання про поновлення строку оскарження підлягає до задоволення.

З матеріалів справи вбачається, що зібрані у справі докази достовірно стверджують вину ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Факт вчинення такого правопорушення ОСОБА_1 визнає, вказує, що випив одне пиво, в матеріалах справи наявні докази його вини, зокрема, висновок № 500 від 8.08.2014 року підтверджує, що він перебував у стані алкогольного сп`яніння, а протоколом відповідно засвідчено, що він у цьому стані керував транспортним засобом.

Разом з тим, правильно кваліфікувавши дії ОСОБА_1, вирішуючи питання про призначення йому стягнення , судом не враховано положення ч. 2 ст. 30 КУпАП про те, що за змістом закону позбавлення наданого громадянину права керування транспортними засобами застосовується за грубе, повторне та або систематичне порушення порядку користування цим правом.

Призначаючи ОСОБА_1 стягнення у виді позбавлення права а не іншого, суд не навів мотивів такого рішення.

З матеріалів справи видно, що ОСОБА_1 раніше правопорушень не вчиняв, притягається до відповідальності вперше, що свідчить про несистематичність та відсутність повторності в його діях.

Зокрема, в постанові судді цих ознак і не наведено, діями ОСОБА_1 не заподіяно шкоди будь-кому і про відсутність такої свідчать матеріали справи.

Враховуючи, що санкцією ст. 130 ч. 1 КУпАП передбачено за такі дії альтернативне стягнення, в тому числі штраф, в постанові не мотивовано підстави накладення на нього такого суворого стягнення, як це передбачено ст. 30 КУпАП.

Із врахуванням наведених обставин, даних про особу винного, його чистосердечне зізнання та відношення до вчиненного, а також того, що робота ОСОБА_1 повязана з керуванням транспортним засобом, що є єдиним джерелом його доходу, а також, що на утриманні у ОСОБА_1 перебуває батько-інвалід І групи (довідка МСЕК № 457109), позбавлення права керування транспортними засобами поставить його у скрутне матеріальне становище, у судді не було достатніх підстав для накладення на нього за цією статтею такого суворого стягнення.

Таким чином, враховуючи мету адміністративного стягнення, на ОСОБА_1 слід накласти стягнення у вигляді штрафу у розмірі 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що в даному випадку буде достатньою мірою відповідальності для виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення в дусі додержання законів, поваги до правил співжиття , а також забезпечить запобігання вчиненню нових правопорушень як самим порушником , так і іншими особами.

З урахуванням наведеного, апеляція підлягає до задоволення, а постанова суду до зміни.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову судді Ужгородського міськрайонного суду від 12 вересня 2014 року щодо ОСОБА_1 змінити.

За ч. 1 ст. 130 КУпАП на ОСОБА_1 накласти стягнення у виді штрафу в розмірі 3 400 ( три тисячі чотириста ) грн.

Постанова набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя: М.М. Крегул