Справа № 605/656/14-п
ПОСТАНОВА

Іменем
України

"06" листопада 2014 р. Суддя Підгаєцького
районного суду Тернопільської області
Горуц Р.О. розглянувши матеріали, які
надійшли від відділення ДАІ УМВС
України в Тернопільській області по
обслуговуванню адмінтериторії
Підгаєцького району про притягнення до
адміністративної відповідальності

ОСОБА_1

ІНФОРМАЦІЯ_1,

громадянина України, українця,

з вищою освітою, не працюючого,

проживаючого АДРЕСА_1

за ч.1 ст.130 Кодексу України про
адміністративні правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається із матеріалів
адміністративної справи, ОСОБА_1 06.10.2014
року біля 18 год. 25 хв., керував
транспортним засобом марки ВАЗ 2108
державний номерний знак НОМЕР_1, в м.
Підгайці по вул. Міцкевича, в стані
алкогольного сп'яніння. Огляд
проводився в Підгаєцькій ЦРЛ приладом
Алкон 01СУ.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою
вину не визнав та пояснив, що він 06
жовтня 2014 року близько 18 год. 00 хв. на
своєму автомобілі під керуванням
ОСОБА_2, під'їхали до магазину, що по вул.
Міцкевича в м. Підгайці та знаходиться
біля бару "Трикутник". Коли вони вийшли
із автомобіля, до них із сторони вул.
Замкової під'їхали на службовому
автомобілі працівники ДАІ. Один з яких
старший за віком, не високого росту,
майор міліції підійшов до них та
запитав, хто є власником автомобіля ВАЗ
2108 номерний знак НОМЕР_1 та на його
вимогу ним було представлено свідоцтво
про реєстрацію транспортного засобу і
посвідчення водія, незважаючи на те, що
він пояснював, що не керував
автомобілем і це ж саме стверджував
ОСОБА_2, який пояснював, що саме він
керував транспортним засобом, при
цьому додав копію посвідчення водія на
ім'я останнього та просить допитати
його в якості свідка. Коли йому було
запропоновано їхати в Підгаєцьку ЦРКЛ
для проходження медичного обстеження
для визначення стану алкогольного
сп'яніння, то він погодився, але при
цьому він запитав у вказаного
працівника ДАІ, що воно йому дає, якщо
він і так не керував автомобілем, при
цьому працівник міліції відповів, що це
не йому вирішувати, чи це щось дає, чи
ні. Пройшовши обстеження у медичному
закладі та ознайомившись із висновком
щодо результатів медичного огляду з
метою виявлення стану алкогольного
сп'яніння, його разом із ОСОБА_2
працівник ДАІ відпустив, сказавши, що
вони можуть їхати додому, але перед цим
надав йому підписати протокол про
адміністративне правопорушення, у
якому будь-якого пояснення він не
писав, оскільки йому не надали такої
можливості. Крім цього, додав, що
пояснення написане ніби-то від його
імені, у протоколі, насправді виконане
не ним. Жодного свідка вказаної події,
окрім водія його автомобіля - ОСОБА_2 не
було. З таких підстав, вважає, що хоча
він перебував у стані алкогольного
сп'яніння, проте не керував
транспортним засобом, а отже у його
діях відсутній склад
адміністративного правопорушення,
передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Свідок ОСОБА_2 в судовому засіданні
пояснив, що 06 жовтня 2014 року близько 18
год. 00 хв. він разом із ОСОБА_1, на
автомобілі останнього, під'їхали до
магазину біля бару "Трикутник", що в м.
Підгайці по вул. Міцкевича, при цьому
керував автомобілем він. Як тільки вони
вийшли із автомобіля, до них під'їхали
працівники ДАІ із боку вулиці Замкова,
один з яких запитав хто є власником
автомобіля та на його вимогу ОСОБА_1
представив свідоцтво про реєстрацію
транспортного засобу і своє
посвідчення водія. ОСОБА_1 неодноразово
повідомляв працівника ДАІ, що він не
керував автомобілем, це ж саме було
підтверджено ним. Коли ОСОБА_1 було
запропоновано їхати в Підгаєцьку ЦРКЛ
для проходження медичного обстеження
для визначення стану алкогольного
сп'яніння, то він погодився, але при
цьому запитував у працівника ДАІ, що
воно йому дає, якщо він і так не керував
автомобілем, на що працівник міліції
відповів, що це не йому вирішувати, чи
це щось дає, чи ні. Пройшовши обстеження
у медичному закладі та ознайомившись
із висновком щодо його результатів,
працівник ДАІ відпустив їх, але перед
цим надав ОСОБА_1 підписати протокол
про адміністративне правопорушення, у
якому будь-якого пояснення він не
писав, оскільки йому не надали такої
можливості. Жодного свідка вказаної
події, окрім нього не було. Працівник
ДАІ не забезпечив проходження ним
обстеження на стан алкогольного
сп'яніння, хоча саме він керував
автомобілем, однак забезпечив
проходження такого огляду власника
автомобіля, який ним не керував. Такі
дії працівника ДАІ, він може пояснити
лише тим, що останній почув від ОСОБА_1
запах алкоголю, або ж побачив по його
зовнішніх ознаках, перебування в стані
алкогольного сп'яніння. Вважає, що
працівник ДАІ абсолютно безпідставно
склав протокол про адміністративне
правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.1
ст.130 КУпАП, оскільки останній не
керував автомобілем. Керування
транспортним засобом, належного
ОСОБА_1, нікому не передавалось,
оскільки ним керував він, і як вже було
зазначено, будь-яких інших осіб -
свідків, у тому числі свідка
зазначеного у протоколі, тоді не було.

Свідок ОСОБА_3 в судове засідання не
з'явився, хоча належним чином був
повідомлений про день, час та місце
розгляду справи. Причин своєї неявки
суду не повідомив. Письмове пояснення
вказаного свідка у матеріалах
адміністративної справи відсутнє.

Суд, заслухавши пояснення
правопорушника ОСОБА_1, свідка ОСОБА_2,
дослідивши матеріали адміністративної
справи, прийшов до висновку, про
відсутність у діях ОСОБА_1 ознак
адміністративного правопорушення,
передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Відповідно до ст.245 КУпАП завданнями
провадження в справах про
адміністративні правопорушення є:
своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне
з'ясування обставин кожної справи,
вирішення її в точній відповідності з
законом.

Відповідно до вимог ст.280 КУпАП орган
(посадова особа) при розгляді справи
про адміністративне правопорушення
зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено
адміністративне правопорушення, чи
винна дана особа в його вчиненні, чи
підлягає вона адміністративній
відповідальності.

Протиправна винна дія чи
бездіяльність за яку законом
передбачено адміністративну
відповідальність має бути
обґрунтована конкретними доказами, в
основу яких мають бути покладені лише
достовірні докази, досліджені у
судовому засіданні.

Згідно ст.256
КУпАП у протоколі про адміністративне
правопорушення зазначаються: дата і
місце його складання, посада, прізвище,
ім'я та по батькові особи, яка склала
протокол; відомості про особу, яка
притягається до адміністративної
відповідальності; місце, час вчинення і
суть адміністративного
правопорушення; нормативний акт, який
передбачає відповідальність за дане
правопорушення; прізвища та адреси
свідків і потерпілих, якщо вони є;
пояснення особи, яка притягується до
адміністративної відповідальності та
інше.

Вивченням матеріалів справи
встановлено, що при складанні
протоколу про адміністративне
правопорушення серії АБ2 №164060 від
06.10.2014 року відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.130
КУпАП, вищевказаних вимог ст.256 КУпАП,
інспектором ОДР Підгаєцького ВДАІ
Романським М.О., в повному обсязі не
дотримано.

Згідно диспозиції ч.1 ст.130 КУпАП
відповідальність особи, яка керувала
транспортним засобом настає за умов
відмови особи від проходження огляду
на стан алкогольного сп'яніння, який
пропонується пройти чи проводиться
відповідно до встановленого порядку.

Відповідно до ч.2 ст.266 КУпАП огляд водія
на стан алкогольного, наркотичного чи
іншого сп'яніння або щодо перебування
під впливом лікарських препаратів, що
знижують його увагу на швидкість
реакції, проводиться з використанням
спеціальних технічних засобів
працівником міліції у присутності двох
свідків.

Частиною 3 ст.266 КУпАП передбачено, що
лише у разі незгоди водія на проведення
огляду на стан алкогольного,
наркотичного чи іншого сп'яніння або
щодо перебування під впливом
лікарських препаратів, що знижують
його увагу на швидкість реакції,
працівником міліції з використанням
спеціальних технічних засобів або в
разі незгоди з його результатами, огляд
проводиться в закладі охорони здоров'я.

Як встановлено в судовому засіданні та
вбачається із матеріалів
адміністративної справи, ОСОБА_1 з
порушенням встановленого порядку
пропонувалось пройти огляд на стан
сп'яніння, зокрема такий огляд
останньому не пропонувалось пройти
працівником міліції з використанням
спеціальних технічних засобів у
присутності двох свідків на місці
зупинки, а пропонувалось пройти
вказаний огляд в закладі охорони
здоров'я, на що ОСОБА_1 погодився
незважаючи на те, що він не керував
автомобілем, що він, а також свідок
ОСОБА_2 неодноразово доводили до відома
працівника ДАІ, на що той належним
чином не відреагував.

Згідно ч.5 ст.266 КУпАП направлення особи
для огляду на стан алкогольного,
наркотичного чи іншого сп'яніння або
щодо перебування під впливом
лікарських препаратів, що знижують
його увагу на швидкість реакції,
проведений з порушенням вимог цієї
статті, вважається недійсним. Таким
чином, направлення особи, яка не
керувала транспортним засобом, тобто
ОСОБА_1 для проведення медичного огляду
на стан алкогольного сп'яніння до
медичного закладу, письмовий висновок
проходження ним даного огляду, а також
незабезпечення працівником міліції
вимог Закону щодо проходження
медичного огляду на місці зупинки з
використанням спеціальних технічних
засобів особою водієм, в даному випадку
ОСОБА_2, не може вважатися доказом
вчинення ОСОБА_1 адміністративного
правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130
КУпАП.

Із дослідженого в судовому засіданні
висновку №10 від 06 жовтня 2014 року щодо
результатів медичного огляду з метою
виявлення стану алкогольного,
наркотичного чи іншого сп'яніння або
перебування під впливом лікарських
препаратів, що знижують увагу та
швидкість реакції, вбачається, що
ОСОБА_1 проходив медичний огляд на стан
алкогольного сп'яніння, вищевказаного
числа о 18 год. 25 хв., а отже час вчиненого
адміністративного правопорушення, що
зазначений у протоколі про
адміністративне правопорушення серії
АБ2 №164060 від 06 жовтня 2014 року, а саме: 18
год. 25 хв., не може відповідати
дійсності, чим також підтверджуються
пояснення правопорушника та свідка
ОСОБА_2

У відповідності із п.27 Постанови
Пленуму Верховного Суду України №14 від
23.12.2005 року "Про практику застосування
судами України законодавства у справах
про деякі злочини проти безпеки
дорожнього руху та експлуатації
транспорту, а також про
адміністративні правопорушення на
транспорті" (із змінами, внесеними
згідно з постановою Пленуму Верховного
Суду України № 18 від 19 грудня 2008 р.)
судам слід урахувати, що
відповідальність за ст.130 КУпАП несуть
особи, які керують транспортними
засобами у стані алкогольного,
наркотичного чи іншого сп'яніння або
під впливом лікарських препаратів, що
знижують їх увагу та швидкість реакції.

Розглянувши докази у справі у їх
сукупності, суд вважає, не доведеним
той факт, що ОСОБА_1 06 жовтня 2014 року
близько 18 год. 25 хв. по вул. Міцкевича в
м. Підгайці керував транспортним
засобом ВАЗ 2108 д.н.з. ВО 6586АМ, а тому у
його діях відсутні ознаки
адміністративного правопорушення,
передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

На підставі наведеного, керуючись
ст.ст. 7, 33-35, 130 ч.1, 221, 251, 266, 283, 284 КУпАП,
Постановою Пленуму Верховного Суду
України №14 від 23.12.2005 року "Про практику
застосування судами України
законодавства у справах про деякі
злочини проти безпеки дорожнього руху
та експлуатації транспорту, а також про
адміністративні правопорушення на
транспорті" (із змінами, внесеними
згідно з постановою Пленуму Верховного
Суду України № 18 від 19 грудня 2008 р.),
суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі щодо ОСОБА_1
закрити за відсутністю в його діях
складу адміністративного
правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130
КУпАП.

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги.

Постанова може бути оскаржена особою,
яку притягнуто до адміністративної
відповідальності, її законним
представником, захисником, потерпілим,
його представником або прокурором
протягом десяти днів з дня винесення
постанови. Апеляційна скарга подається
до апеляційного суду Тернопільської
області через Підгаєцький районний суд
Тернопільської області.

Суддя: Р. О. Горуц