АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 грудня 2014 року
м. Чернівці

Суддя судової палати у кримінальних
справах апеляційного суду
Чернівецької області Кузняк В.О.,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні справу про адміністративне
правопорушення за апеляційною скаргою
ОСОБА_1 на постанову Герцаївського
районного суду від 24 листопада 2014 року,-

В С Т А Н О В И В :

Постановою Герцаївського районного
суду від 24 листопада 2014 року,

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, мешканця АДРЕСА_1,
не працюючого,

визнано винуватим у вчинені
адміністративного правопорушення,
передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП і за
його вчинення накладено на нього
адміністративне стягнення у виді
позбавлення права керування
транспортними засобами строком на 1
рік. Вирішено питання про судовий збір.

Згідно постанови Герцаївського
районного суду від 24 листопада 2014 року,
ОСОБА_1 визнаний судом винуватим та на
нього накладено стягнення за те, що він
о 23 годині 30 хвилин 08 листопада 2014 року
в м. Герца по вул. Г.Асакі керував
транспортним засобом ВАЗ - 2106,
державний номерний знак НОМЕР_1 в стані
алкогольного сп'яніння, чим порушив
вимоги п.п. 2.9 Правил дорожнього руху
України. На медосвідчення їхати в
лікарню відмовився.

На вказану постанову ОСОБА_1 подав
апеляційну скаргу, в якій просить її
скасувати, а провадження у справі
закрити.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що в його
діях не має складу адміністративного
правопорушення, а інкриміноване йому
діяння не відповідає фактичним
обставинам справи. Також апелянт
зазначає, що дане адміністративне
стягнення за це правопорушення для
нього за важке, оскільки автомобіль
використовується ним у

Провадження №33/794/165/14
Головуючий у І інстанції: Акостакіоає
О.Т. Категорія: ч. 1 ст. 130 КУпАП
Доповідач:
Кузняк В.О.

робочих цілях і позбавлення права
керувати транспортним засобом ставить
його та його сім'ю у дуже скрутне
становище, адже проживаючи в селі він
кожного ранку віз свою молодшу сестру
до школи, а бабусю - до лікарні.

Заслухавши апелянта ОСОБА_1, який
підтримав доводи апеляційної скарги
та просив скасувати постанову суду
першої інстанції, перевіривши його
доводи та матеріали справи про
адміністративне правопорушення,
апеляційний суд вважає, що апеляційну
скаргу слід залишити без задоволення,
виходячи з наступного.

Так, відповідно до вимог ст. 245 КУпАП,
завданнями провадження в справах про
адміністративні правопорушення є:
своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне
з'ясування обставин кожної справи,
вирішення її в точній відповідності з
законом.

Згідно вимог ст. ст. 251, 252 КУпАП доказами
в справі про адміністративне
правопорушення є будь-які фактичні
дані, на основі яких у визначеному
законом порядку орган (посадова особа)
встановлює наявність чи відсутність
адміністративного правопорушення,
винність даної особи в його вчиненні та
інші обставини, що мають значення для
правильного вирішення справи. Ці дані
встановлюються протоколом про
адміністративне правопорушення,
поясненнями особи, яка притягається до
адміністративної відповідальності,
свідків, а також іншими документами.
Орган (посадова особа) оцінює докази за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному дослідженні всіх обставин
справи в їх сукупності, керуючись
законом і правосвідомістю.

Статтею 280 КУпАП передбачено, що при
розгляді справи про адміністративне
правопорушення суддя зобов'язаний
з'ясувати: чи було вчинено
адміністративне правопорушення, чи
винна особа у його вчиненні, чи
підлягає вона адміністративній
відповідальності, чи є обставини, що
пом'якшують і обтяжують
відповідальність, чи заподіяно майнову
шкоду та інші обставини, що мають
значення для правильного вирішення
справи.

Частина 1 статті 130 КУпАП передбачає
відповідальність за керування
транспортними засобами особами в стані
алкогольного, наркотичного чи іншого
сп'яніння або під впливом лікарських
препаратів, що знижують їх увагу та
швидкість реакції, а також передача
керування транспортним засобом особі,
яка перебуває в стані такого сп'яніння
чи під впливом таких лікарських
препаратів, а так само відмова особи,
яка керує транспортним засобом, від
проходження відповідно до
встановленого порядку огляду на стан
алкогольного, наркотичного чи іншого
сп'яніння або щодо вживання лікарських
препаратів, що знижують увагу та
швидкість реакції.

Згідно до п. 2.5 Правил Дорожнього руху
України - водій повинен на вимогу
працівника міліції пройти в
установленому порядку медичний огляд
для визначення стану алкогольного
сп'яніння, впливу наркотичних чи
токсичних речовин.

Як вбачається з протоколу про
адміністративне правопорушення,
ОСОБА_1 о 23 годині 30 хвилин 08 листопада
2014 року в м. Герца по вул. Г.Асакі
керував транспортним засобом ВАЗ - 2106,
державний номерний знак НОМЕР_1 в стані
алкогольного сп'яніння. На
медосвідчення їхати в лікарню
відмовився. По суті порушення ОСОБА_1
пояснив, що дійсно випив 200 грам
горілки, після чого керував
транспортним засобом, свою вину визнав,
з протоколом згідний, претензій не має.
Даний протокол складений
уповноваженою на це особою, в
присутності ОСОБА_1, двох свідків, які
його підписали. (а.с.2).

З показів ОСОБА_2 даних ним в судовому
засіданні районного суду вбачається,
що громадянин ОСОБА_1 керував
транспортним засобом в стані
алкогольного сп'яніння, зокрема було
чути різкий запах алкоголю з ротової
порожнини. На місці водій вину визнав,
сказав, що вживав горілку, від
проходження медогляду відмовився,
претензій до працівників міліції не
мав, про що записав у своїх поясненнях в
протоколі. Алкотестер не застосовував,
оскільки водій визнав, що вживав
алкоголь.

Аналогічні покази дав в судовому
засіданні першої інстанції ОСОБА_3

При таких обставинах, враховуючи те, що
і сам ОСОБА_1 під час складання
протоколу про адміністративне
правопорушення визнав, що дійсно
вживав алкоголь, після чого керував
транспортним засобом, судом першої
інстанції правильно констатовано вину
ОСОБА_1 та правильно кваліфіковані його
дії за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про
адміністративні правопорушення.

Доводи апелянта про те, що був висновок
алкотестера з даними на підтвердження
того, що він не перебував в стані
алкогольного сп'яніння не
підтверджується жодними доказами, тому
апеляційний суд розцінює це як обраний
спосіб захисту з метою уникнення
адміністративної відповідальності.

Інші доводи на які посилається апелянт
не дають підстав для зміни чи
скасування постанови районного суду.

Що стосується накладення на ОСОБА_1
адміністративного стягнення,
апеляційний суд вважає, що воно
накладене із врахуванням вимог ст. ст.
33-35 КУпАП та в межах санкції ч. 1 ст. 130
КУпАП.

Посилання апелянта на те, що
позбавлення його права керування
транспортними засобами на один рік
ставить його та його сім'ю у дуже
скрутне становище, апеляційний суд
вважає безпідставними, оскільки
доказів на підтвердження даного факту
правопорушник не навів.

З огляду на наведене, вина ОСОБА_1 у
вчиненні правопорушення,
передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП повністю
доведена наявними у справі доказами,
районний суд дав його діям вірну
юридичну оцінку і застосував
адміністративне стягнення в межах
санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП, а скаржником не
наведені переконливі доводи для
скасування цієї постанови,

На підставі наведеного, керуючись ст.
ст. 33, 130, 294 КУпАП, апеляційний суд
Чернівецької області,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити - без
задоволення, а постанову Герцаївського
районного суду від 24 листопада 2014 року -
без змін.

Постанова набирає законної сили
негайно після її винесення, є
остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя апеляційного суду

Чернівецької області
В.О. Кузняк