Справа № 551/979/14-п
Провадження №3/551/334/14
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 листопада 2014 року Шишацький районний
суд Полтавської області в складі:

головуючої –
судді Вергун Н.В.,

при секретарі –
Курінній Я.М.,

за участю: особи,
яка притягується до адміністративної
відповідальності, ОСОБА_1,

її
захисник – адвоката ОСОБА_2,

потерпілої ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в селищі Шишаки
матеріали, які надійшли з Шишацького РВ
УМВС України в Полтавській області, про
притягнення до адміністративної
відповідальності

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженку
ІНФОРМАЦІЯ_2, зареєстровану та
проживаючу за адресою: селище Шишаки,
АДРЕСА_1, українку, громадянку України,
ІНФОРМАЦІЯ_3, заміжню, пенсіонерку за
віком, раніше до адміністративної
відповідальності не притягувалася

за вчинення правопорушення,
передбаченого ст. 173 КУпАП,-

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 29 серпня 2014 року, близько
10 год. 00 хв. по вул. Леніна в селищі
Шишаки Полтавської області вчинила
сварку, в ході якої висловлювалася в
адресу ОСОБА_3 та інших громадян
брутальною лайкою, тим самим ображала
людську гідність та порушила
громадський порядок і спокій громадян.

Будучи допитаною у судовому
засіданні, ОСОБА_1 свою вину у вчиненому
правопорушенні не визнала, пославшись
на те, що 29 серпня 2014 року, близько 08
години, вийшовши на подвір’я свого
домоволодіння, що АДРЕСА_2, побачила
сусіда ОСОБА_4Є та невідомого їй
чоловіка, які на її запитання пояснили,
що на прохання ОСОБА_5 ставляють
паркан. Вважаючи дії останніх
неправомірними, так як паркан вони
сталити на, належній їй території, про
вказані обставини телефонним
зв’язком повідомила дільничного
інспектора, що обслуговує територію
селища Шишака, який з метою вирішення
вказаного питання рекомендував
звернутися до компетентних органів.

З метою відновлення порушеного
з боку сім'ї ОСОБА_5 права на
недоторканість приватної власності,
відразу ж, з усною заявою звернулася до
землевпорядника та голови селищної
ради. За рекомендацією останніх мала
розмову з одним із заступників голови
Шишацького районної державної
адміністрації, який порадив звернутися
до райвідділу міліції з відповідною
заявою.

Близько 09 год. 40 хв.
повернувшись додому, виявила, що
паркан майже був зведений, про що
телефонним зв’язком повідомила до
чергової частини Шишацького РВ УМВС
України в Полтавській області. Через
короткий проміжок часу приїхали
працівники міліції, які відібрали
заяву та застосовуючи психологічне
насильство примусили підписати
пояснення, які не відповідають
об’єктивній дійсності.

Про те, що був складений
протокол про, нібито, вчинення нею
адміністративного правопорушення,
дізналася, як отримала судову
повістку та, в подальшому
ознайомилася з матеріалами справи.

Ніякої сварки того дня не
вчиняла, зокрема з ОСОБА_3, а лише
прохала ОСОБА_4 та невідомого чоловіка
проводити будівельні роботи на,
належній сім'ї ОСОБА_3, земельній
ділянці, не порушуючи, при цьому,
належні їй, як власнику, права.
Брутальних чи нецензурних слів
взагалі не вживала.

З огляду на вказані обставини,
просила закрити провадження по
справі у зв’язку з відсутністю в її
діях складу, пред’явленого їй в вину,
правопорушення та не брати до уваги
пояснення свідків ОСОБА_5, ОСОБА_4,
ОСОБА_6, з якими у неї, як сусідами та
власниками суміжних земельних ділянок,
склалися неприязні відносини.

При цьому, зазначила, що на
даний час паркан збудований, з цього
приводу більше до компетентних
органів та суду не зверталася.

Про відсутність в діях ОСОБА_1
об’єктивної та суб’єктивної сторони,
пред’явленого їй у вину
правопорушення, вказувала і захисник
останньої – адвокат ОСОБА_2, яка
додатково акцентувала увагу суду й на
тому, що в поясненнях свідків, які
безпосередньо свідчили в судовому
засіданні, маються ряд суперечностей
щодо фактичних обставин події, яка є
предметом судового розгляду, а від
так просила віднестися до них
критично та не брати до уваги при
винесенні остаточного рішення.

Окрім цього, при винесенні
рішення просила врахувати положення
ст. 277 КУпАП.

Натомість, потерпіла ОСОБА_3
суду пояснила наступне, що з огляду
на земельний спір, який протягом
тривалого часу існує між її сім'єю та
ОСОБА_1, склалися вкрай
недобросусідські відносини.

З метою припинення конфліктних
ситуацій з ОСОБА_1 та, реалізуючи
бажання обгородити, приватизовану її
сім'єю земельну ділянку, що
розташована по вул. Леніна, 33 в селищі
Шишаки Полтавської області, чоловік
ОСОБА_5 попросив сусіда ОСОБА_4 допомоги
замінити стару огорожу, новим
парканом.

29 серпня 2014 року, близько 08
години ОСОБА_4 та ОСОБА_7 почали
виконувати обумовлену роботу.

Близько 9 год. 45 хв., перебуваючи
в будинку, у вікно побачила, як на
територію дворища зайшла ОСОБА_1 та
почала чинити дії, направлені на
припинення будівельних робіт, зокрема,
почала чіплятися до найманих
працівників, використовуючи віник,
била їх по голові та тулубу, по черзі
розхитувала, забиті в землю, стовпчики.

Вийшовши на подвір’я, почула, як
ОСОБА_1 на підвищеному тоні
висловлювалася в бік працівників
нецензурними словами, на що ОСОБА_7
висловив їй усне зауваження, на яке
вона ніяким чином не відреагувала. На
застереження викликати працівників
міліції, ОСОБА_1 вчинила з нею сварку, в
ході якої висловила образливі слова,
точніше це було цензурне
словосполучення, але воно є
образливим для будь – кого у любій
ситуації.

З метою припинення таких дій
ОСОБА_1, чоловік покликав ОСОБА_8, який
намагався заспокоїти ОСОБА_1, однак
остання ніяким чином не реагувала.

Оскільки ОСОБА_1 не бажала
припинити свої дії, ОСОБА_4 попросив
викликати працівників міліції, які
приїхали через короткий проміжок
часу.

При цьому, ОСОБА_3 зазначила, що
наразі дає суду повні пояснення, які в
точній мірі відповідають обставинам
досліджуваної події. При відібранні
пояснень, працівникам міліції надала
стислий виклад обставин з огляду на
характер пережитих подій, які
викликали у неї стрес та душевні
хвилювання.

За змістом ст. 245 КУпАП,
завданнями провадження у справах про
адміністративні правопорушення є:
своєчасне, повне і об'єктивне
з'ясування обставин кожної справи,
вирішення її в точній відповідності з
законом, забезпечення виконання
винесеної постанови, а також виявлення
причин та умов, що сприяють вчиненню
адміністративних правопорушень,
запобігання правопорушенням,
виховання громадян у дусі додержання
законів, зміцнення законності.

Диспозицією ст. 173 КУпАП
передбачена відповідальність за
дрібне хуліганство, тобто нецензурну
лайку в громадських місцях, образливе
чіпляння до громадян та інші подібні
дії, що порушують громадський порядок
і спокій громадян.

Виходячи з диспозиції цієї
норми закону, суб'єктивна сторона
обумовленого адміністративного
правопорушення характеризується
умисною формою вини і обов'язковим
мотивом - неповагою до суспільства
/хуліганські спонукання/, тобто
прагненням показати свою зневагу до
існуючих правил і норм поведінки в
суспільстві, самоутвердитися за
рахунок приниження інших осіб,
протиставити себе іншим громадянам,
суспільству, державі.

Незважаючи на невизнання ОСОБА_1
своєї вини у вчиненні дій, що порушили
громадський порядок і спокій
громадян, її винність доводиться
наступною низкою зібраних по справі
доказів в їх сукупності та
взаємозв’язку:

Так, свідок ОСОБА_5 в судовому
засіданні повністю підтвердив, надані
потерпілою ОСОБА_3, пояснення,
додатково вказавши на те, що був
очевидцем того, як ОСОБА_1,
повернувшись на території дворища,
почала віником бити ОСОБА_4, який
виконував зварювальні роботи. При
цьому, на підвищеному тоні
висловлювалася в адресу усіх
присутніх нецензурними словами,
зокрема, й дружини ОСОБА_3, яка
намагалася припинити зухвалі дії
ОСОБА_1

З огляду на поведінку ОСОБА_1,
яка на висловлені їй зауваження
ніяким чином не реагувала, з метою
припинення неправомірних дій
останньої, зателефонував сусіду
ОСОБА_6, який прийшов до території
дворища майже одночасно з приїздом
працівників міліції.

Ініціатором сварки була саме
ОСОБА_1, яка вважала, що паркан
ставиться на її території, хоча в
дійсності всі будівельні роботи
проводилися на приватизованій його
сім'єю земельній ділянці.

Ніхто сварки з ОСОБА_1 не
провокував, це вона її ініціювала, в
ході якої, поводила себе агресивно,
намагалася нав’язати свою волю іншим,
висловлюючись, при цьому, нецензурною
лайкою, ображаючи в такий спосіб
людську гідність.

Свідок ОСОБА_4 під час
з’ясування фактичних обставин справи
вказав на те, що 29 серпня 2014 року
перебував на території
домогосподарства сім'ї ОСОБА_3, де на
прохання ОСОБА_5 разом з ОСОБА_7 мали
намір замість старої огорожі
поставити новий паркан, який би
розмежовував спільне дворище сім'ї
ОСОБА_5 та ОСОБА_9

Вранці того дня ОСОБА_1 покинула
своє домоволодіння. Повернувшись
через деякий час, схватила віник та
почала бити його по голові. Забравши у
неї віник, остання почала розхитувати,
забиті в землю стовпчики, при цьому
брутально лаялася та поводила себе
вкрай зухвало.

З метою припинення
неправомірної поведінки ОСОБА_1,
попросив ОСОБА_3 викликати
працівників міліції.

Оскільки ініціювання питання
притягнення до відповідальності є
правом, а не обов’язком, ОСОБА_4 до
райвідділу міліції з відповідною
заявою не звертався.

Свідок ОСОБА_7 суду пояснив, що
разом з ОСОБА_4 на прохання ОСОБА_5, 29
серпня 2014 року, близько 08 години
прийшли на територію дворища
останнього, де мали намір замість
старої огорожі, поставити новий
паркан.

При цьому, з сусіднього будинку
вийшла ОСОБА_1, яка почала
висловлювати претензії відносно
будівельних робіт, які з слів
останньої виконуються на її території,
на що пояснив, що новий паркан
встановлюється на те місце, де була
стара огорожа, а від так вони
перебувають та проводять відповідні
роботи виключно на території
домоволодіння сім'ї ОСОБА_5. Після
чого, ОСОБА_1 покинула
домогосподарство.

Повернувшись, ОСОБА_1І почала
чинити активні дії з метою
припинення виконання ними робіт по
встановленню паркана, зокрема,
тримаючи в руках віник, била ОСОБА_4 по
голові та плечах, який на, той час,
проводив зварювальні роботи, на
висловлені в її адресу зауваження не
реагувала.

Коли їй почала говорити
зауваження ОСОБА_3, ОСОБА_1 в адресу
останньої виловилася ненормативною
лексикою.

З метою припинення
неправомірної поведінки були
викликані працівники міліції.

Свідок ОСОБА_6 вказав на те, що 29
серпня 2014 року, це була п’ятниця,
близько 10 години зателефонував сусід
ОСОБА_5, який попросив прийти та
залагодити сварку, яку ініціювала
ОСОБА_1 з приводу встановлення
паркану. Прийшовши до обумовленого
господарства, побачив, як ОСОБА_1
намагається завалити паркан, при цьому
розмовляла на досить підвищеному
тоні, переходячи на крик. На висловлене
ОСОБА_1 зауваження припинити
порушувати спокій громадян, остання
почала говорити в його адресі
неприємності, які викликали у нього
почуття образи. У зв’язку з чим,
намагався записати поведінку ОСОБА_1 на
мобільний телефон, але приїхали
працівники міліції.

Показання свідків ОСОБА_6,
ОСОБА_7, ОСОБА_5, ОСОБА_4 про події, які
відбувалися 29 серпня 2014 року, близько
10 години на території спільного
дворища, на якому розташований
двоквартирний одноповерховий будинок,
в якому проживають сімї ОСОБА_1 та
ОСОБА_5, підстави, що передували цим
подіям, ролі кожного з них та ролі
ОСОБА_1, зокрема, є конкретними,
детальними, узгоджуються між собою та
з іншими, наявними у справі, доказами.
Тому, суд вважає їх об'єктивними та
такими, що можуть бути покладені в
основу обґрунтування судового
рішення.

Незначні похибки в їх
показаннях, на думку суду, зумовлені
психоемоційним станом, який їм
довелося пережити, а від так у суда
відсутні будь – які беззаперечні дані,
вважати їх такими, що дані з метою
умисного обмовляння ОСОБА_1 у вчиненні
дрібного хуліганства з огляду на
характер їх взаємовідносин.

Такий висновок суду також
підтверджується й іншими
дослідженими в судовому засіданні
доказами в їх сукупності та
взаємозв’язку:

- рапортом оперативного чергового
Шишацького РВ УМВС України в
Полтавській області, згідно якого о 09
год. 55 хв. 29 серпня 2014 року до чергової
частини за телефоном 102 надійшло
повідомлення від ОСОБА_3 про сварку,
яку вчинила ОСОБА_1 / а. с . 3 /;

- заявою ОСОБА_3 про притягнення до
відповідальності ОСОБА_1 за вчинення
нею 29 серпня 2014 року хуліганських дій,
що виразилися в заважані проведенню
робіт по встановленню паркану,
розхитуванні стовбців, застосуванні
фізичних зусиль, висловлюванні образ
/ а. с. 4 /;

- протоколом про адміністративне
правопорушення № 128983 від 29 серпня 2014
року, який складений ДІМ Шишацького РВ
УМВС України в Полтавській області
лейтенантом міліції ОСОБА_10, який є
документом, що офіційно засвідчує факт
учинення неправомірних дій, і є одним
із джерел доказів / а. с. 1 – 2 /.

Як пояснив у судовому засіданні
ДІМ Шишацького райвідділу міліції
ОСОБА_10, 29 серпня 2014 року він
перебував у складі слідчо –
оперативної групи та за
повідомленням, яке надійшло до
чергової частини виїхав на місце
події, що по вул. Леніна, 33 в селищі
Шишаки. Приїхавши на місце пригоди, зі
слів ОСОБА_3 стало відомо, що ОСОБА_1
вчиняла дії, направлені на припинення
будівельних робіт по встановленню
паркану, при цьому в адресу останніх
та заявниці виловлювалася
нецензурною лайкою. Вказані обставини
підтверджувалися поясненнями
свідків.

При відібранні пояснень, у
написанні яких час не обмежувався,
психологічний тиск не застосовувався.

Окрім цього, пояснив, що 29
серпня 2014 року до чергової частини
райвідділу міліції надходило і
повідомлення від ОСОБА_1

ОСОБА_11, який займає посаду о/у
карного розшуку Шишацького
райвідділу міліції, суду пояснив, що 29
серпня 2014 року, як учасник слідчо –
оперативної групи виїхав на місце
події. Прибувши на вул. Леніна, 33, що в
селищі Шишаки, побачив як два
чоловіки встановлюють паркан. При
цьому, ОСОБА_3 пояснила, що ОСОБА_1
заважала проводити роботи по
встановленню паркану, зокрема
розхитувала стовпчики,
висловлювалася на підвищеному тоні.
Ніякого тиску на ОСОБА_1 не було, яка
добровільно відмовилася від
підписання протоколу.

Помічник ДІМ Шишацького РВ УМВС
України в Полтавській області ОСОБА_12
суду пояснив, що 29 серпня 2014 року до
чергової частини надійшло
повідомлення від ОСОБА_3 та ОСОБА_1, на
підстав яких було здійснено виїзд на
місце події, зокрема, на вул. Леніна, 33
в селищі Шишаки. Особисто відбирав
пояснення від ОСОБА_1 у обстановці, де
виключалося здійснення на неї будь –
якого тиску. Також по заяві останньої
відбирав пояснення і у ОСОБА_3, яка
вказувала на те, що ОСОБА_1 заважала
найманим працівникам ставити паркан,
у зв’язку з чим вчинила сварку.

З досліджених в ході судового
розгляду матеріалів перевірки № 730
за фактом повідомлення ОСОБА_1,
наданих Шишацьким РВ УМВС України в
Полтавській області на вимогу суду,
слідує, що 29 серпня 2014 року, о 09 год. 50
хв. до чергової частини найшло
повідомолння від ОСОБА_1 про те, що її
сусід ОСОБА_5 без її відому на, належній
їй, земельній ділянці встановлює
паркан.

За результатами проведеної
перевірки, ДІМ Шишацького РВ ОСОБА_13
зробив висновок, який 30 серпня 2014 року
затверджений начальником райвідділу,
про необхідність притягнення ОСОБА_1
до адміністративної відповідальності
за ст. 173 КУпАП.

Про зроблені висовки 05 вересня
2014 року за вих. № 5245 було повідомлено
ОСОБА_1

Зважаючи на викладене, суд
приходить до висновку, що дії ОСОБА_1 29
серпня 2014 року, близько 10 години
зводилися до того, що остання з метою
задоволення індивідуальних потреб,
перебуваючи на території дворища, на
якому розташований двохкартирний
житловий одноповерховий будинок № 33,
що по вул. Леніна в селищі Шишаки
Полтавської області, демонструючи явне
невдоволення діям по демонтажу та
встановленню сім'єю ОСОБА_5 паркану,
ігноруючи волю та бажання останніх,
намагаючись своєю докучливою
поведінкою нав’язати найманим
працівника – ОСОБА_7. та ОСОБА_4 свою
волю про неправомірність їх дій,
непристойно висловлюючись, при цьому,
в адресу присутніх осіб, зокрема,
ОСОБА_3, образила людську гідність та
громадську мораль та, як наслідок,
порушила громадський порядок.

З огляду на наведене,
ґрунтуючись на всебічному, повному і
об’єктивному дослідженні всіх
обставин справи в їх сукупності та
взаємозв’язку, керуючись законом і
правосвідомістю, суд вважає повністю
доведеним факт вчинення ОСОБА_1
сварки, в ході якої в адресу ОСОБА_3 та
інших осіб висловлювалася брутальною /
нецензурною / лайкою, ображаючи тим
самим людську гідність та громадську
мораль, що мало місце 29 серпня 2014 року,
близько 10 години по вул. Леніна, 33 в
селищі Шишаки Полтавської області, а
від так кваліфікує її дії за ст. 173
КУпАП, як дрібне хуліганство.

При цьому, суд не бере до уваги
твердження адвоката ОСОБА_2 про
відсутність у діях її підзахисної
ОСОБА_1, об’єктивної сторони дрібного
хуліганства, яке полягає саме у
нецензурній, а не в брутальній, лайці
як це зазначено в протоколі про
адміністративне правопорушення, з
огляду на наступне.

Так, нецензурна лайка у
громадських місцях - це один із
найогідніших різновидів словесної
брутальності, тобто найбільш цінична
лайка, що належить як правило до сфери
статевих відносин, непристойні
висловлювання.

Таким чином, брутальна лайка
є узагальнюючим поняттям нецензурної
лайки та охоплюється диспозицією ст. 173
КУпАП.

Допитані в судовому засіданні
свідки та потерпіла ОСОБА_3
категорично відмовилися відтворити
зроблені в їх адресу ОСОБА_1 вислови,
посилаючись на їх вкрай непристойний
зміст, який викликав почуття відрази.
При цьому, кожний з них з огляду на
особисте сприйняття називав ці
вислови по різному, як то лихослів’я,
ненормативна лексика, неприємні
вислови, погані слова, нецензурна
лайка.

Не приймає суд до уваги і
твердження адвоката ОСОБА_2 про те, що в
його діях ОСОБА_1 відсутнє порушення
громадського порядку, так як вона
знаходилася не в громадському місці, а
на приватній території, оскільки
відповідно до диспозиції ст. 173 КУпАП
визначенням громадського місця є
частина / частини / будь-якої будівлі,
споруди, яка доступна або відкрита для
населення вільно, чи за запрошенням,
або за плату, постійно або час від часу,
так і вулиця. В ході розгляду справи
була достовірно встановлено те, що
місцем події являється дворище, на
якому розташований двохквартирний
одноповерховий будинок, в якому по
сусідству проживають сім'ї ОСОБА_1 та
ОСОБА_3. У момент вчинення
правопорушення на обумовленій
території на запрошення ОСОБА_5
перебували сторонні люди: ОСОБА_4,
ОСОБА_7 та ОСОБА_6, а від так вона, на той
час, була вільна для стороннього
доступу.

Не знаходить суд підстав для
врахування при винесенні
остаточного рішення по справі
положень ст. 277 КУпАП, на яку вказувала
захисник, так як дана норма закону
передбачає строки розгляду справ про
адміністративні правопорушення та не
стосується питань, які повинен
вирішити суд при розгляді справи
про адміністративне правопорушення.

Позицію ОСОБА_1 та її захисника
ОСОБА_2, яка повністю спростована в
ході судового розгляду справи, суд
розцінює як намагання уникнення від
відповідальності за вчинене
правопорушення.

ОСОБА_3 того, аналіз,
досліджених в судовому засіданні,
письмових доказів вказує на те, що
ОСОБА_1 визнала факт та підстави
вчинення сварки з сім'єю ОСОБА_3.

При вирішенні питання про
відповідальність ОСОБА_1, суд з
урахуванням обставин та характеру
вчиненого правопорушення, даних про
її особу, яка раніше до
адміністративної відповідальності не
притягувалася, являється пенсіонеркою
за віком, та за відсутності обставин,
що пом’якшують і обтяжують
відповідальність, приходить до
висновку про доцільність накладення
на неї мінімального розміру штрафу,
визначеного санкцією ст. 173 КУпАП, що
буде необхідним і достатнім для її
виправлення та запобігання вчиненню
подібних правопорушень в майбутньому.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП,
судовий збір у провадженні по справі
про адміністративне правопорушення у
разі винесення судом /суддею/
постанови про накладення
адміністративного стягнення
сплачується особою, на яку накладено
таке стягнення.

На підставі викладеного та
керуючись статтями 40-1, 283 - 285, 287 КУпАП,
ст. 4 Закону України «Про судовий збір»,
-

П О С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 визнати винною у вчиненні
адміністративного правопорушення,
передбаченого ст. 173 КУпАП, та піддати
адміністративному стягненню у виді
штрафу в розмірі 51 / п’ятдесят однієї
/ грн. 00 коп.

Штраф та має бути сплачений на
розрахунковий рахунок - 0515, МФО
831019, у ГУДКСУ у
Полтавській області, не пізніше, як
через п’ятнадцять днів з дня вручення
копії постанови про його накладення, а
в разі оскарження або опротестування
такої постанови - не пізніше, як через
п’ятнадцять днів з дня повідомлення
про залишення скарги або протесту без
задоволення.

У разі не сплати штрафу у визначений
строк, постанова про накладення штрафу
буде надіслана для примусового
виконання до відділу державної
виконавчої служби за місцем проживання
правопорушника, з якого буде стягнуто
подвійний розмір штрафу, визначений у
цій постанові.

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави /
розрахунковий рахунок - 0515, МФО
831019, у ГУДКСУ у
Полтавській області, отримувач коштів -
УДКСУ у Шишацькому районі Полтавської
області, 22030001 / судовий збір в розмірі 36
/ тридцять шість / грн. 54 коп.

Постанова може бути оскаржена до
Апеляційного суду Полтавської області,
шляхом подання апеляції через
Шишацький районний суд, протягом
десяти днів з дня її винесення.

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку для подання
апеляційної скарги чи протесту
прокурора.

Головуюча: