Номер провадження: 33/785/297/14
Номер справи місцевого суду: 521/4084/14-к
Головуючий у першій інстанції Журик
Доповідач Берназ В. А.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.06.2014 року
м. Одеса

Суддя апеляційного суду Одеської
області Берназ В.А., розглянувши
подання заступника прокурора Одеської
області Василенко С. на постанову судді
Малиновського районного суду м. Одеси
від 11 квітня 2014 року,

встановив:

зазначеною постановою провадження по
адміністративній справі

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця
Одеської області, Ширяєвського району,
с. Преображенка, громодянина України, з
вищою освітою, на теперішній час не
працюючого, проживаючого в АДРЕСА_1,

було визнано не винним в скоєнні
адміністративного правопорушення,
передбаченого ст. 172-6 КУпАП та ст. 12 ч. 1
Закону України "Прозасади запобігання
і протидії корупції" та закрито
провадження по справі згідно ст. 247 п. 1
КУпАП.

Згідно з постановою районного суду
ОСОБА_1 з 01.02.2013 року по 12.08.2013 року
знаходився на посаді інспектора
митного поста «Одеса-Аеропорт»
Південої митниці Міндоходів України і
є суб'єктом відповідальності за
корупційні правопорушення.

Відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону України
«Про засади запобігання і протидії
корупції» суб'єкти декларування, які
звільняються або іншим чином
припиняють діяльність, пов'язану з
виконанням функцій держави або
місцевого самоврядування подають
декларацію про майно, доходи , витрати і
зобов'язання фінансового характеру за
період не охоплений раніше поданими
деклараціями.

Всупереч вищевказаному зобов'язанню
ОСОБА_1, звільнившись з посади
інспектора митного поста
«Одеса-Аеропорт» Південної митниці
Міндоходів України, не подав
відповідної декларації за період з
01.01.2013 року по 12.08.2013 року.

В поданні прокурор, вважає
постанову районного суду не законною
та такою, що не відповідає фактичним
обставинам справи, в зв'язку з чим,
просить її скасувати та прийняти нову
постанову, якою визнати ОСОБА_1 винним у
вчиненні адміністративного
правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.
172-6 КУпАП та накласти на нього
адміністративне стягнення в межах
санкції вказаної статті.

Вивчивши матеріали
адміністративної справи та доводи
подання, апеляційний суд вважає, що
подання не підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Згідно зі ст. 12 ч.1 Закону України
„ Про засоби запобігання і протидії
корупції ", та Методичними
рекомендаціями щодо заповнення
Декларації, затверджений
всеукраїнською спеціальною колегією з
питань боротьби з корупцією та
організованою злочинністю, суб`єкти
декларування, які звільнились, або
іншим чином припинили діяльність,
пов`язану з виконанням функцій держави
або місцевого самоврядування,
зобов'язані подати декларацію про
майно, доходи, витрати і зобов'язання
фінансового характеру за період, не
охоплений раніше поданими
деклараціями у день звільнення
(припинення діяльності).

Між тим, з матеріалів справи
вбачається, що ОСОБА_1 , при звільненні з
займаної посади за власним бажанням в
день звільнення не подав у
встановленому законом порядку за
місцем своєї роботи (служби) декларацію
про майно, доходи, витрати і
зобов'язання фінансового характеру за
2013 рік (за період з 01.01.2013 року і до дня
звільнення, тобто 12.08.2013 року).

Вказані обставини
підтверджуються поясненнями самого
ОСОБА_1 , якій у ході судового розгляду
справи хоча і наполягав на відсутності
у своїх діях складу правопорушення, але
не заперечував проти того, що він
дійсно у день звільнення не подав
декларації про майно, доходи, витрати і
зобов'язання фінансового характеру за
період з начала року і по день
звільнення так як вважав, що подати
декларацію він може протягом року.

За таких обставин, суд першої
інстанції дійшов до обґрунтованого
висновку про не винність ОСОБА_1 , та
закрив провадження по справі за ст. 172-6
ч.1 КУпАП.

З матеріалів справи вбачається,
що ОСОБА_1 , раніше до адміністративної
відповідальності не притягувався та
пояснив, що декларацію він подав 28.03. 2014
року про що є відмітка в відділі кадрів.

Крім того, з матеріалів справи
вбачається, що ОСОБА_1, стверджуючи у
судовому засіданні, що він після свого
звільнення мав річний термін для
подання декларації, і подав декларацію
за 2013 рік не в день свого звільнення, а
протягом податкового (звітного) року, а
саме 28.03.2014 року .

З аналізу ч.1 ст. 12 закону «Про засади
запобігання і протидії корупції»є
зрозумілим, що у цьому випадку мова йде
про тих суб'єктів декларування, які
виявили намір звільнитись або іншим
способом припинити діяльність,
пов'язану з виконанням функцій держави
або місцевого самоврядування, а тому
вони подають декларацію про майно,
доходи, витрати і зобов'язання
фінансового характеру за період, не
охоплений раніше поданими
деклараціями. Декларація повинна бути
подана до моменту звільнення не
пізніше ніж в останній день роботи,
тобто тоді, коли вона ще має статус
особи, яка звільняється і про це вона
повинна бути повідомлена завчасно.
Після видання наказу про
звільнення особа втрачає статус та
набуває статус особи, що звільнилася.
Обов'язок подавати декларацію під час
звільнення з посади виник у суб'єктів
декларування з 9.06. 2013 року, а тому
стосується осіб які звільнилися після
вказаної дати. Таким чином особи, що
звільнилися і не подали декларацію в
час звільнення і набули статусу
звільненого зобов'язані протягом
одного року подати декларацію за
останнім місцем роботи до 1 квітня 2014
року.

Таким чином, вважаю, що підстав
для скасування або зміни постанови
суду не вбачається.

Керуючись ст.ст. 293, 294 Кодексу України
про адміністративні правопорушення
апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В :

Подання заступника прокурора Одеської
області Василенко С. - залишити без
задоволення, а постанову судді
Малиновського районного суду м. Одеси
від 11.04.2014 року відносно ОСОБА_1 - без
змін.

Постанова є остаточною і
оскарженню не підлягає.

Суддя апеляційного суду

Одеської області
/підпис/ В.А. Берназ

З оригіналом згідно:

Суддя апеляційного суду

Одеської області
В.А. Берназ