АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД м. КИЄВА
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Суддя судової палати з розгляду
кримінальних справ Апеляційного суду
міста Києва Жук О.В.,

розглянувши 11 грудня 2014 року
апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову
судді Печерського районного суду м.
Києва від 19 вересня 2014 року про
притягнення

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, який проживає за
адресою: АДРЕСА_1,

до адміністративної відповідальності
за ч. 1 ст. 172-6 Кодексу України про
адміністративні правопорушення, -

В С Т А Н О В И В:

19 вересня 2014 року постановою судді
Печерського районного суду м.
Києва ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні
правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.
172-6 КУпАП, та накладено адміністративне
стягнення у виді штрафу в розмірі 170
гривень в дохід держави.

Згідно постанови ОСОБА_2 визнано
винним в тому, що з 10 березня 2010 року,
перебуваючи на посаді директора ДП
«Український художньо-спортивний
ансамбль «Балет на льоду», являючись
згідно п.п. «а» п. 2 ч. 1 ст. 4 Закону
України «Про засади запобігання і
протидію корупції» посадовою особою
юридичної особи публічного права та
суб'єктом відповідальності за
корупційні правопорушення, порушив
вимоги фінансового контролю і в термін
до 05 серпня 2014 року не подав декларацію
про майно, доходи, витрати і
зобов'язання фінансового характеру,
тобто своїми умисними діями вчинив
адміністративне правопорушення,
передбачене ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить
скасувати вказану постанову та закрити
провадження в справі зв'язку з
відсутністю і його діях складу
адміністративного правопорушення або
в зв'язку з закінченням строків
накладення стягнення.

Своє прохання апелянт обґрунтовує тим,
що він, перебуваючи на посаді
директора ДП «Український
художньо-спортивний ансамбль «Балет на
льоду», не був суб'єктом
правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 172-6
КУпАП, оскільки ст. 12 Закону України
«Про засади запобігання і протидію
корупції» не містить в переліку осіб,
що зобов'язані подати декларацію,
керівників державних підприємств.
Отримавши лист від 16.01.2014 з
Міністерства молоді та спорту про
необхідність подання декларації,
ОСОБА_2 звернувся до нього із запитом
про отримання відповідних роз'яснення
з цього приводу. Однак таку відповідь
він не отримав, тому не подав
декларацію, і вважає, що в зв'язку з цим
в його діях відсутня суб'єктивна
сторона правопорушення.

Крім того, на думку апелянта, суд не мав
права накладати на нього
адміністративне стягнення, оскільки
сплинули строки, передбачені ст. 38
КУпАП.

Заслухавши пояснення ОСОБА_2 та його
захисника ОСОБА_3, які підтримали
апеляційну скаргу, прокурора
Захарченка Я.В., який вважав постанову
законною та обґрунтованою, вивчивши
матеріали справи та доводи апеляційної
скарги, вважаю, що остання не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. ст. 245, 280, 283 КУпАП суд
при розгляді справи про
адміністративне правопорушення
повинен повно, всебічно, й об'єктивно
дослідити всі обставини справи і
встановити, чи було вчинено
адміністративне правопорушення, чи
винна дана особа в його вчиненні, чи
підлягає вона адміністративній
відповідальності, чи є обставини, що
пом'якшують і обтяжують
відповідальність, чи заподіяно
майнову шкоду, а також з'ясувати інші
обставини, що мають значення для
правильного вирішення справи.
Розглянувши справу, посадова особа
виносить постанову, яка повинна
містити найменування органу (посадової
особи), який виніс постанову; дату
розгляду справи; відомості про особу,
щодо якої розглядається справа; опис
обставин, установлених при розгляді
справи; зазначення нормативного акту,
який передбачає відповідальність за
дане адміністративне правопорушення;
прийняте по справі рішення; порядок та
строк його оскарження.

Як вбачається з матеріалів справи,
зазначені вимоги закону судом першої
інстанції дотримані.

Висновок суду щодо вини ОСОБА_2 у
вчиненні правопорушення,
передбаченого ч.1 ст. 172-6 КУпАП, за
обставин, викладених в постанові,
підтверджується наявними в матеріалах
справи доказами, яким суд першої
інстанції дав належну оцінку.

Доводи ОСОБА_2 про відсутність в його
діях складу корупційного
правопорушення не відповідають
вимогам закону.

Так, примітка до ст. 172-6 КУпАП
передбачає, що суб'єктом
правопорушення у цій статті є особи,
які відповідно до ч.1 ст. 12 Закону
України «Про засади запобігання і
протидії корупції» зобов'язані
подавати декларацію про майно, доходи,
витрати і зобов'язання фінансового
характеру.

Частина 1 статті 12 Закону України «Про
засади запобігання і протидії
корупції» від 07.04.2011 з подальшими
змінами та доповненнями передбачає, що
суб'єкти декларування, зобов'язані
щорічно до 1 квітня подавати за місцем
роботи (служби) декларацію про майно,
доходи, витрати і зобов'язання
фінансового характеру за минулий рік
за формою, що додається до цього Закону.

Поняття суб'єкта декларування
визначено в статті 1 цього Закону, а
саме це є особи, зазначені в пункті 1,
підпункті "а" пункту 2 частини першої
статті 4 Закону.

Відповідно до підпункту "а" пункту 2
частини першої статті 4 Закону ОСОБА_2 є
суб'єктом декларування, оскільки
обіймаючи посаду директора ДП
«Український художньо-спортивний
ансамбль «Балет на льоду» був
посадовою особи юридичних осіб
публічного права, не зазначених у п. 1 ч.1
ст. 4 Закону.

Тому ОСОБА_2 був зобов'язаний до 01.04.2014
подати декларацію про майно, доходи,
витрати і зобов'язання фінансового
характеру за 2013 рік. Те, що він
звернувся із листом до Міністерства
молоді та спорту, не позбавляло його
обов'язку подати таку декларацію.

При накладенні стягнення суд
дотримався вимог ст. 33, ст. 38 КУпАП.

При цьому відповідно до ч.3 ст. 38 КУпАП
адміністративне стягнення за вчинення
корупційного правопорушення може бути
накладено протягом трьох місяців з дня
виявлення, але не пізніше одного року з
дня його вчинення.

Як вбачається з матеріалів справи,
правопорушення, скоєне ОСОБА_2,
було виявлено 05.08.2014, а тому суд законно
постановою від 19.09.2014 наклав на нього
адміністративне стягнення.

Таким чином, суд повно та всебічно
дослідив обставини справи, дотримався
вимог як матеріального, так і
процесуального права, а тому підстав
для задоволення апеляційної скарги та
скасування постанови судді щодо ОСОБА_2
немає.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про
адміністративні правопорушення,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без
задоволення, а постанову судді
Печерського районного суду м. Києва від
19 вересня 2014 року про притягнення до
адміністративної відповідальності
ОСОБА_2 за ч.1 ст. 172-6 Кодексу України про
адміністративні правопорушення - без
зміни.

Постанова є остаточною й оскарженню не
підлягає.

Суддя

Апеляційного суду м. Києва
О.В.Жук