Провадження №3/522/4959/14
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 вересня 2014 року
м. Одеса

Суддя Приморського районного суду м.
Одеси Івченко В.Б., розглянувши
адміністративні матеріали, які
надійшли від Територіальної державної
інспекції з питань праці в Одеській
області Державної інспекції України з
питань праці Міністерства соціальної
політики України про притягнення до
адміністративної відповідальності
ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, директора
комунального закладу «Одеський
учбово-курсовий комбінат торгівлі та
сфери послуг», зареєстрованої за
адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, за ч. 1 ст. 41
Кодексу України про адміністративні
правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

До суду надійшли адміністративні
матеріали про притягнення до
адміністративної відповідальності
ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, директора
комунального закладу «Одеський
учбово-курсовий комбінат торгівлі та
сфери послуг» за ч. 1 ст. 41 КУпАП.

Згідно вищезазначених матеріалів
ОСОБА_1 вчинила адміністративне
правопорушення законодавства про
працю та оплату праці у комунальному
закладі «Одеський учбово-курсовий
комбінат торгівлі та сфери послуг» під
час виконання посадових обов’язків за
період з грудня 2013 року по липень 2014
року згідно акту перевірки № 15-01-040-1100
від 28.07.2017 року.

В порушення вимог ч. 1-2 ст. 115 КЗпП
України, ч. 1 ст. 24 Закону України «Про
оплату праці» щодо виплати заробітної
плати працівникам регулярно в робочі
дні, але не рідше двох разів на місяць
через проміжок часу, що не перевищує
шістнадцяти календарних днів, не
пізніше семи днів після закінчення
періоду, за який здійснюється виплата,
заробітна плата у закладі
виплачувалася один раз на місяць, а за
березень 2014 року – і з порушенням
строків. Так, відповідно до відомості
про виплату грошей від 28.03.2014 р. №
ВЗП-000012 заробітна плата працівникам
закладу ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5,
за березень 2014 року виплачена 28.03.2014 р.,
працівникам ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8,
ОСОБА_9 за березень 2014 року – 07.04.2014 р.
(відомість на виплату грошей від 07.04.2014
р. № ВЗП-000013)., а працівникам ОСОБА_10 та
ОСОБА_1 за березень 2014 року – 09.04.2014 р.
(відомість на виплату грошей від 09.04.2014
р. № ВЗП-000014), працівникам ОСОБА_2,
ОСОБА_5, ОСОБА_4, ОСОБА_3, ОСОБА_6, ОСОБА_11,
за квітень поточного року виплачена
29.04.2014 р. (відомість на виплату грошей
від 29.04.2014 р. № ВЗП-000015)., а працівникам
ОСОБА_8, ОСОБА_1, ОСОБА_10, за квітень
поточного року – 05.05.2014 р. (відомість на
виплату грошей від 05.05.2014 р. № ВЗП-000016),
працівникам ОСОБА_2, ОСОБА_5, ОСОБА_4,
ОСОБА_3, ОСОБА_6, за травень поточного
року – 30.05.2014 р. (відомість на виплату
грошей від 30.05.2014 р. № ВЗП-000017), а
працівникам ОСОБА_8, ОСОБА_1, ОСОБА_7,
ОСОБА_10, за травень поточного року –
02.06.2014 р. (відомість на виплату грошей
від 02.06.2014 р. № ВЗП-000018), працівникам
ОСОБА_4, ОСОБА_3, ОСОБА_8, за червень 2014
року – 27.06.2014 р. (відомість на виплату
грошей від 27.06.2014 р. № ВЗП-000019),
працівникам ОСОБА_2, ОСОБА_5, ОСОБА_6, за
червень поточного року – 01.07.2014 р.
(відомість на виплату грошей від 01.07.2014
р. № ВЗП-000021), а працівникам ОСОБА_1,
ОСОБА_7, ОСОБА_10, ОСОБА_6, за червень
поточного року – 02.07.2014 р. (відомість на
виплату грошей від 02.07.2014 р. № ВЗП-000020).
Вищезазначене адміністративне
правопорушення продовжувалося з
березня по червень 2014 року та мало
тривалий характер.

В порушення вимог ст. 83 КЗпП України,
при звільненні працівників їм не
виплачується грошова компенсація за
всі не використані ними дні щорічної
відпустки. Так, згідно з наказом
закладу від 03.12.2013 р. № 42, працівники
ОСОБА_12 та ОСОБА_13 звільнені з 09.12.2013 р.,
відповідно до наказу від 02.01.2014 р. № 4
працівник закладу ОСОБА_14 звільнений з
02.02.2014 р., наказом закладу від 12.03.2014 № 11
працівник ОСОБА_15 звільнена з 12.03.2014 р.,
проте станом на момент здійснення
перевірки (23.08.2014 р.) вищезазначеним
колишнім працівникам закладу не
виплачена грошова компенсація за всі
дні невикористаної щорічної відпустки,
що одночасно порушує вимоги ч. 1 ст. 116
КЗпП України щодо виплати працівникам
остаточного розрахунку при звільненні
у день звільнення. Вищезазначене
адміністративне правопорушення
продовжується з грудня 2013 року по
липень 2014 року та має тривалий
характер.

ОСОБА_1 в судовому засіданні свою вину
визнала у повному обсязі.

Винна ОСОБА_1 у вчиненні
правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 41
КУпАП, підтверджується протоколом про
адміністративне правопорушення,
матеріалами адміністративної справи.

Вивчивши матеріали справи, суддя
приходить до висновку що в діях ОСОБА_1
є склад адміністративного
правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 41
КУпАП.

Відповідно до ч. 2 ст. 4 Закону України
«Про судовий збір», у разі ухвалення
судом постанови про накладення
адміністративного стягнення розмір
ставки судового збору становить 0,03
розміру мінімальної заробітної плати.

Відповідно до ч. 5 ст. 283 КУпАП, постанова
суду (судді) про накладення
адміністративного стягнення повинна
містити положення про стягнення з
особи, щодо якої її винесено, судового
збору.

Таким чином з ОСОБА_1 необхідно
стягнути суму судового збору на
користь держави.

На підставі викладеного та керуючись ч.
1 ст. 41, ст.ст. 283-284 КУпАП, суддя -

ПОСТАНОВИВ:

Визнати ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, винною у
скоєнні адміністративного
правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.41
КУпАП.

Накласти на ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1,
адміністративне стягнення в виді
штрафу у розмірі 510 (п’ятсот десять)
гривень.

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, на
користь держави судовий збір в розмірі
36 (тридцять шість) грн. 57 (п'ятдесят сім)
копійок.

Постанова може бути оскаржена в
апеляційному порядку протягом 10-ти
днів з дня її винесення шляхом подання
апеляційної скарги через Приморський
районний суд м. Одеси.

Суддя Приморського

районного суду м. Одеси
ОСОБА_16