А П Е Л Я Ц І Й Н И Й С У Д З А К А Р П А Т С Ь К О Ї О Б Л А С Т І
П О С Т А Н О В А

І м е н е м У к р а ї н и

15.09.2014 м. Ужгород

Апеляційний суд Закарпатської області в особі судді Животова Є.Г., з участю представника органу доходів і зборів Яворського Б.В., прокурора П'ятки Р.З., представника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності - адвоката ОСОБА_2, розглянувши матеріали справи про порушення митних правил громадянином Білорусі ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженцем с. Телепино Камянського району Черкаської області, мешканцем АДРЕСА_1 за апеляцією першого заступника начальника Чопської митниці Міндоходів Ципящук А.І. на постанову судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 23.07.2014,

ВСТАНОВИВ:

Зазначеною постановою судді запроваджене щодо ОСОБА_4 провадження у справі про порушення митних правил закрито на підставі п.1 ст.247 МК України.

В протоколі про порушення митних правил йдеться про порушення ОСОБА_4 митних правил, передбачене ч.1 ст.483 МК України (переміщення або дії, спрямовані на переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю) за таких обставин.

Так, 29.03.2014, біля 14 год. 48 хв., в зоні митного поста «Дякове» Чопської митниці Міндоходів ОСОБА_4, прямуючи транзитом через територію України з Польщі в Білорусь на автомобілі «БМВ-Х3» (BMW X3), н.з. Республіки Білорусь НОМЕР_1 2005 року випуску, обравши смугу руху «зелений коридор», переміщував через митний кордон України вказаний транспортний засіб з приховуванням від митного контролю шляхом подання митному органу, як підставу переміщення автомобіля, свідоцтво про його реєстрацію від 19.06.2013 серії НОМЕР_2, видане ОСОБА_6, яке «не відповідає встановленим вимогам при виготовленні зразків даного виду документів».

Закриваючи провадження у справі, суд першої інстанції визнав недоведеним той факт, що надане ОСОБА_4 за вказаних обставин працівнику митниці свідоцтво про реєстрацію автомобіля (як підставу для його переміщення через митний кордон України) є підробленим.

Так, протокол про порушення митних правил складено на підставі експертного дослідження НДЕКЦ УМВС України в Закарпатській області, з якого вбачається, що номерне позначення «НОМЕР_2» у зазначеному свідоцтві нанесене способом плоского друку (електрографічним способом), що не відповідає встановленим вимогам при виготовленні зразків даного виду документів.

Однак, суд критично оцінив результати експертного дослідження, посилаючись на те, що «в кожній країні різні стандарти, які можуть не збігатися з українськими», що підтверджується і дорученнями, виданими на ім'я ОСОБА_4 (на право керування вказаним автомобілем ОСОБА_6.) та його представника ОСОБА_2

Крім того, вказаний автомобіль не значиться в розшуку Інтерполу, а вказані в «технічному паспорті» (у зазначеному свідоцтві) дані є такими, що відповідають дійсності, останній неодноразово пред'являвся перевізником ОСОБА_4 і на інших митницях Європи.

В апеляційній скарзі представник органу доходів і зборів зазначає, що постанова судді від 23.07.2014 є незаконною і підлягає скасуванню, оскільки за вказаних обставин ОСОБА_4 перетинав митний кордон України на вказаному автомобілі з його приховуванням від митного контролю у вказаний вище спосіб, що підтверджується зазначеним вище висновком експертного дослідження, а отже вчинив порушення митних правил, передбачене ч.1 ст.483 МК України.

Посилаючись на це, апелянт просить скасувати постанову судді від 23.07.2014, визнати ОСОБА_4 винуватим за ч.1 ст.483 МК України та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 100 відсотків вартості товару - безпосереднього предмету порушення митних правил, з конфіскацією цього товару - вказаного вище транспортного засобу.

Заслухавши думку прокурора, представника органу доходів і зборів, представника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, експерта, та вивчивши матеріали справи, апеляційний суд визнає, що апеляція підлягає задоволенню частково з таких підстав.

Зі змісту ч.1 ст.483 МК України слідує, що відповідальність за переміщення або дії, спрямовані на переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю настає, зокрема, якщо особа (перевізник цих товарів) під час такого переміщення надає органу доходів і зборів, як підставу відповідного переміщення 1) підроблені документи, 2) документи, що містять неправдиві відомості щодо товару (найменування, маркування номерів тощо).

Відповідно до роз'яснень, що містяться в абз.2 п.6 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про контрабанду та порушення митних правил» від 03.06.2005 № 8, підробленими треба вважати як фальшиві документи, так і справжні, до яких внесено неправдиві відомості чи окремі зміни, що перекручують зміст інформації щодо фактів, які ними посвідчуються, а також документи з підробленими підписами, відбитками печаток та штампів.

Як правильно встановлено судом першої інстанції, усі викладені в свідоцтві про реєстрацію транспортного засобу (далі - свідоцтво) дані щодо останнього відповідають дійсності. Однак, судом не враховано, що згідно вказаного експертного дослідження піддано сумніву внесення у бланк свідоцтва даних щодо серії і номеру бланку типографським способом, а отже, як зазначено у висновку дослідження, «свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 не відповідає встановленим зразкам».

Опитаний в апеляційному суді експерт ОСОБА_7, який виконував експертне дослідження вказаного документа пояснив, що оскільки свідоцтво виготовлено не в Україні, а в Білорусії, дослідження він проводив, не маючи в наявності порівняльних зразків. При цьому ним використовувалася наявна на оптичному компакт-диску електронна база даних станом на 2001 рік, яка з того часу не оновлювалась. З матеріалів справи вбачається, що автомобіль 2005 року випуску, а бланк свідоцтва видано 19.06.2013, тобто бланк виготовлено через 11 років після створення/внесення змін до вказаної бази данних.

З цих підстав доводи сторони захисту щодо сумнівності зазначеного експертного дослідження, вигтовленого на застарілій базі данних, заслуговують на увагу.

Отже, без висновку технічної експертизи документів, не володіючи спеціальними знаннями, суд позбавлений був можливості зробити висновок про те, є вказаний документ підробленим або ні.

Під час підготовки до розгляду вказаної справи та при винесенні оскарженої постанови, суд першої інстанції не врахував, що відповідно до вимог ст.ст. 495,508 МК України докази слід оцінювати за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Доказами у справі про порушення митних правил є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку встановлюються наявність або відсутність порушення митних правил, винність особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Такі дані встановлюються, зокрема, висновком експерта. З метою отримання доказів, необхідних для правильного вирішення справи про порушення митних правил, проводяться процесуальні дії, до яких також належать: складання протоколу, експертиза, взяття проб та зразків для її проведення.

Суб'єктом складання протоколу не виконано вимог ст.ст. 502 ч.2, 515,516 МК України, не призначено експерта та митної експертизи (технічної експертизи документів) для з'ясування вказаного вище питання, що виникло у справі про порушення митних правил. Як наслідок, підставою для складання протоколу про порушення митних правил було виключно вказане експертне дослідження, яке виконано на звернення начальника Виноградівського РВ УМВС України в Закарпатській області (а.с. 25), а не на підставі відповідного процесуального документу.

Отримавши вказане дослідження, яке, з огляду на наведене, є сумнівним, посадова особа органу доходів і зборів, яка здійснювала провадження у справі про порушення митних правил, повинна була виконати вказані вимоги закону, що не було зроблено.

З цих підстав постанова судді від 23.07.2014 щодо ОСОБА_4 підлягає скасуванню, як передчасна.

Оскільки повноважень для суду щодо призначення технічної експертизи документів МК України та КУпАП не передбачено, а згідно вимог ст.516 МК України такі покладено на посадову особу органу доходів і зборів, у провадженні якої знаходиться справа про порушення митних правил, матеріали справи відповідно до п.1 ч.1 ст.527 МК підлягають поверненню органу доходів і зборів (особі, що склала протокол про порушення митних правил) для проведення додаткової перевірки (для їх належного оформлення), яку слід завершити з урахуванням визначених ст.467 МК строків.

Відповідно до ст.517 МК України посадова особа органу доходів і зборів, у провадженні або на розгляді якої знаходиться справа про порушення митних правил, виносить постанову про взяття проб та зразків, до якого, у разі потреби, може залучатися експерт, про що складається протокол.

Під час призначення експертизи слід керуватися також затвердженим наказом Міністерства фінансів України 31.05.2012 № 654 Порядком взаємодії митних органів із Центральним митним управлінням лабораторних досліджень та експертної роботи при проведенні митного контролю та митного оформлення товарів і транспортних засобів.

Орієнтовний перелік вирішуваних питань експерту може бути визначений з урахуванням п. 3.5 Додатку 2 до Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України 08.01.1998 № 53/5 (в ред. від 26.12.2012), зокрема, чи вносились у текст документа зміни, якщо вносилися, то яким чином (підчистка, дописка, травлення, виправлення тощо) і який зміст первинного тексту, чи є документ підробленим (фальшивим).

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 527 ч.1 п.1, 529 ч.5 МК України, ст.294 КУпАП, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу першого заступника начальника Чопської митниці Міндоходів Ципящук А.І. задовольнити частково.

Постанову судді Ужгородського міськрайонного суду від 23.07.2014, якою закрито провадження у справі про порушення ОСОБА_4 митних правил за ч.1 ст.483 МК України скасувати, а матеріали справи повернути Чопській митниці Міндоходів для додаткової перевірки (належного оформлення).

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя