АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 грудня 2014 року м. Чернівці

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Чернівецької області Потоцький В.П., за участю прокурора Івонча, при секретарі Сташевському М.Р., Приймака А.Ю. та його захисника ОСОБА_2, розглянувши справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою адвоката ОСОБА_2, який діє в інтересах ОСОБА_3, на постанову Вижницького районного суду Чернівецької області від 24 листопада 2014 року, -

ВСТАНОВИВ:

Постановою Вижницького районного суду Чернівецької області від 24 листопада 2014 року

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженець та житель АДРЕСА_1, громадянин України, одружений, який має на утриманні трьох неповнолітніх дітей, працює головою Замостянської сільської ради Вижницького району Чернівецької області,

визнаний винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 172-7 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 170 (сто сімдесят) гривень.

Стягнуто з ОСОБА_3 судовий збір в розмірі 36 грн. 54 коп.

Згідно постанови районного суду, відповідно до рішення першої сесії VI скликання Замостянської сільської ради Вижницького району Чернівецької області №01-01/2010 від 29.11.2010 року визнано повноваження ОСОБА_3 як голови Замостянської сільської ради Вижницького району Чернівецької області.

Відповідно до п. «в» п.1 ч.1 ст. 4 Закону України «Про засади запобігання і протидії корупції» ОСОБА_3 як голова Замостянської сільської ради є суб'єктом відповідальності за корупційні правопорушення - державні службовці, посадові особи місцевого самоврядування.

Відповідно до ч.1 ст. 14 Закону України «Про засади запобігання і протидії корупції» особи, зазначені у пункті 1 та підпунктах «а», «б» пункту 2 частини першої статті 4 цього Закону, зобов'язані уживати заходів щодо недопущення будь-якої можливості виникнення конфлікту інтересів; невідкладно у письмовій формі повідомляти безпосереднього керівника про наявність конфлікту інтересів.

Справа №33/794/169/14 Головуючий у І інстанції: Кибич І.А.

Категорія: ч.1 ст.172-7 КУпАП Суддя: Потоцький В.П.

28.10.2014 року перевіркою прокуратури Вижницького району Чернівецької області встановлено, що 03.02.2014 року та 04.02.2014 року в Замостянську сільську раду Вижницького району Чернівецької області, із заявою про надання дозволу на розробку проекту відведення із землеустрою земельної ділянки площею 0,35 га для ведення особистого селянського господарства в межах населеного пункту на умовах надання безоплатно у власність, та із заявою про надання дозволу на розробку проекту відведення із землеустрою земельної ділянки площею 0,067 га для ведення садівництва в межах населеного пункту на умовах надання безоплатно у власність звернувся ОСОБА_4, який є батьком голови Замостянської сільської ради ОСОБА_3

ОСОБА_3, будучи головою Замостянської сільської ради, Вижницького району, достовірно знаючи, що заява його батька ОСОБА_4 розглядатиметься на сесії сільської ради, на якій ОСОБА_3 буде головою та голосуватиме, всупереч ст. 14 Закону України «Про засади запобігання і протидії корупції», письмово не повідомив сесію сільської ради про наявність у нього конфлікту інтересів, а 17.02.2014 року приймав участь на 28 сесії VI скликання Замостянської сільської ради, на якій голосував щодо позитивного розгляду заяв його батька «Про надання дозволу на розробку проекту відведення із землеустрою земельної ділянки площею 0,35 га для ведення особистого селянського господарства на умовах надання безоплатно у власність ОСОБА_4.» та «Про надання дозволу на розробку проекту відведення із землеустрою земельної ділянки площею 0,07 га для ведення садівництва на умовах надання безоплатно у власність гр. ОСОБА_4Г.».

Рішенням 28 сесії VI скликання Замостянської сільської ради №07-28/14 від 17.02.2014 року ОСОБА_4 надано дозвіл на розробку проекту відведення із землеустрою земельної ділянки площею 0,07 га для ведення садівництва на умовах надання у власність ОСОБА_4 Рішенням 28 сесії VI скликання Замостянської сільської ради №08-28/14 від 17.02.2014 року ОСОБА_4 надано дозвіл на розробку проекту відведення із землеустрою земельної ділянки площею 0,35 га для ведення особистого селянського господарства на умовах надання у власність.

В порушення вимог ст. 14 Закону України «Про засади запобігання і протидії корупції ОСОБА_3 не вжив заходів до недопущення будь-якої можливості виникнення конфлікту інтересів та письмово не повідомив сесію Замостянської сільської ради, Вижницького району, на якій розглядалась заява близької йому особи, а саме його батька ОСОБА_4 про наявність суперечностей між його особистими інтересами та його службовими повноваженнями, наявність яких може вплинути на об'єктивність або неупередженість прийняття рішень, а також на вчинення чи не вчинення дій під час виконання наданих йому повноважень. Натомість ОСОБА_3 заздалегідь прийнявши для себе рішення щодо позитивного голосування за результат розгляду заяв його батька ОСОБА_4. не утримався від голосування та прийняв участь у розгляді 28 сесією заяв та проголосував за прийняття позитивного рішення.

На вказану постанову адвокат ОСОБА_2, який діє в інтересах ОСОБА_3, подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати постанову районного суду, а провадження в справі про адміністративне правопорушення закрити у зв'язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Свої апеляційній вимоги мотивував тим, що районним судом не дано жодної правової оцінки тому факту, що в даному випадку відсутній конфлікт інтересів, який є обов'язковим елементом при притягненні особи за ст.172-7 КУпАП, а також вважає, що діючим законодавством не передбачено необхідності в письмовому вигляді повідомляти безпосереднього керівника про конфлікт інтересів, а депутатів ради ОСОБА_3 повідомив усно про те, що ОСОБА_4 є його батьком, а тому, на думку апелянта, в діях ОСОБА_3 відсутній склад адміністративного правопорушення, яке йому інкримінують.

Заслухавши пояснення ОСОБА_3, діючого в його інтересах адвоката ОСОБА_2, які підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити, міркування прокурора, який вважав, що постанову, як законну та обґрунтовану, слід залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника - без задоволення, перевіривши наведені в апеляційній скарзі доводи, а також матеріали справи про адміністративне правопорушення, апеляційний суд вважає, що апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_2 слід задовольнити, а постанову районного суду - скасувати, на підставі наступного.

Відповідно до ст.ст. 245, 280 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи і вирішення її у точній відповідності з законом.

Суд також повинен з'ясувати мотив і характер вчиненого діяння, повноваження особи, яка його вчинила, наявність причинного зв'язку між діянням і виконанням останньою службових (посадових) повноважень, а у відповідних випадках - мети правопорушення.

Цих вимог закону у повній мірі дотримано не було, а тому суд, як орган (посадова особа), яка згідно вимог ст. 252 КУпАП оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, припустився помилкового висновку у даній справі про наявність в діях ОСОБА_3 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 172-7 КУпАП.

Як встановлено із матеріалів справи про адміністративне правопорушення, ОСОБА_3 обраний головою Замостянської сільської ради, до повноважень якого, згідно ч.4 ст. 42 Закону України «Про місцеве самоврядування» входить:

1) організація в межах, визначених цим Законом, робота відповідної ради та її виконавчого комітету; 2) підписання рішень ради та її виконавчого комітету; 3) здійснення керівництва апаратом ради та її виконавчим комітетом; 4) скликання сесій ради, внесення пропозицій та формування порядку денного сесій ради і головування на пленарних засіданнях ради.

Відповідно до ст. 172-7 КУпАП відповідальність за вчинення правопорушення настає в разі неповідомлення особою безпосереднього керівника у випадках, передбачених законом, про наявність конфлікту інтересів.

З показань ОСОБА_3, наданими ним як і у суді першої так і в апеляційній інстанції вбачається, що ОСОБА_3 участі в голосуванні сесії не брав.

Такі показання підтвердили свідки ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, які у суді першої інстанції показали, що 17.02.2014 року під час розгляду ряду питань на 28-й сесії сільської ради шостого скликання, зокрема, щодо видачі дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення садівництва та для ведення особистого селянського господарства, їм, як депутатам сільської ради, було відомо, що ОСОБА_4 є батьком сільського голови - ОСОБА_3, про що він усно повідомив раду та сказав, що не буде брати участь у голосуванні.

Такі ж свідчення надала суду першої та апеляційної інстанції свідок ОСОБА_8, яка є секретарем Замостянської сільської ради, та доповнила, що одноголосним рішенням депутатів було прийнято рішення про надання ОСОБА_4 дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення садівництва та дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства. Зазначила, що в протоколі вона не відобразила скільки осіб голосувала «за», «проти» чи «утримались», однак ОСОБА_4 не брав участь у голосуванні за заявами ОСОБА_4

Як встановлено в апеляційному суді, ОСОБА_3 тиск на депутатів сільської ради в частині позитивного прийняття рішення на користь свого батька не здійснював, а також не пропонував прийняти рішення на його користь, кожне питання доповідалося доповідачем перед депутатами, зауважень щодо розгляду питання у виділенні земельної ділянки ОСОБА_4 від депутатів не надходило.

Згідно зі ст.12-1 ЗУ «Про службу в органах місцевого самоврядування», обов'язок повідомлення безпосереднього керівника про наявність конфлікту інтересів не покладений законом на сільського голову.

Сільський голова є головною посадовою особою територіальної громади відповідного села з представницьким мандатом (рішення Конституційного Суду України від 06.07.1999 року у справі № 1-25/99), а тому не має безпосереднього керівника, у зв'язку з чим врегулювання ним конфлікту інтересів має відбуватися шляхом доповіді про це відповідній раді та вжиття всіх необхідних заходів, спрямованих на запобігання конфлікту інтересів.

Адміністративно-правова відповідальність у ст.172-7 Кодексу України про адміністративні правопорушення, яка зі змісту протоколу ставиться у провину ОСОБА_3, передбачена лише за неповідомлення особою безпосереднього керівника про наявність конфлікту інтересів.

Зазначена норма, як і інші статті глави 13-А КУпАП «Адміністративні корупційні правопорушення» не передбачають адміністративної відповідальності за «відсутність неповідомлення депутатів сільської ради про конфлікт інтересів та не вжиття всіх необхідних заходів, спрямованих на запобігання конфлікту інтересів», що є пробілом діючого законодавства, позаяк встановлення в законодавстві заборон без встановлення відповідальності за їх невиконання є неефективним способом правового регулювання даного виду суспільних відносин.

Суду також не надано доказів, які б достовірно свідчили про суперечність між особистими майновими, немайновими інтересами особи чи близьких їй осіб та її службовими повноваженнями, наявність якої може вплинути на об'єктивність або неупередженість прийняття рішень, а також на вчинення чи невчинення дій під час виконання наданих їй службових повноважень, оскільки не будь-яка суперечність між особистими інтересами особи та її службовими повноваженнями створює конфлікт інтересів, так як особистий інтерес особи та її службові повноваження можуть не суперечити один одному.

При цьому, апеляційним судом враховується, те, що усунення особи від прийняття рішення чи участі в прийнятті рішення або вчинення дій в умовах конфлікту інтересів, а також залучення до прийняття рішення або вчинення відповідних дій інших службовців здійснюється за рішенням керівника органу або відповідного структурного підрозділу, в якому працює державний службовець.

Виходячи із загальних правил поведінки державного службовця, зокрема, п.3.6 розділу III, затверджених наказом Головного управління Державної служби України №214 від 04.08.2010 року, у разі виникнення конфлікту інтересів у державного службовця, який входить до складу колегіального органу ( комітету, комісії, колегії, Ради тощо), такий державний службовець не повинен брати участь у прийнятті рішення, якщо його неучасть не впливає на повноваження цього органу.

Згідно ст. 15 Закону України «Про правила етичної поведінки» особи, уповноважені на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, не можуть прямо чи опосередковано спонукати у будь-який спосіб підлеглих до прийняття рішень, вчиняти дії або бездіяльність на користь своїх особистих інтересів та/або інтересів третіх осіб.

Аналізуючи наведене в його сукупності апеляційний суд приходить до висновку, що в діях ОСОБА_3 відсутня обов'язкова ознака ст. 172-7 КУпАП - конфлікт інтересів, оскільки він не мав умислу на скоєння інкримінованого адміністративного правопорушення, а також відсутні відомості та докази, які б достовірно свідчили про наявність у нього особистих інтересів чи обставин, що можуть призвести до невиконання чи неналежного виконання ним своїх посадових обов'язків.

Проаналізувавши усі матеріали справи про адміністративне правопорушення, апеляційний суд вважає, що в діях ОСОБА_3 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 172-7 КУпАП, а тому згідно п. 1 ч.1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення, при цьому постанова про притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності не може бути визнана законною й обґрунтованою і підлягає скасуванню, а апеляційна скарга захисника ОСОБА_2, який діє в інтересах ОСОБА_3, - задоволенню.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 247, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, апеляційний суд Чернівецької області, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_2, який діє в інтересах ОСОБА_3 задовольнити.

Постанову Вижницького районного суду Чернівецької області від 24 листопада 2014 року щодо ОСОБА_3 за ч.1 ст. 172-7 КУпАП скасувати, провадження по справі закрити в зв'язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 172-7 КУпАП.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя апеляційного суду

Чернівецької області В.П. Потоцький