Апеляційний суд Кіровоградської
№ провадження 33/781/457/14
Головуючий у суді І-ї інстанції
Доповідач у суді ІІ-ї інстанції
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.11.2014 року. Суддя апеляційного суду
Кіровоградської області Ремез П.М., за
участю захисника ОСОБА_3, яка діє в
інтересах правопорушника ОСОБА_4,
розглянувши у порядку апеляційного
перегляду справу про адміністративне
правопорушення за скаргою захисника
ОСОБА_3, на постанову Олександрійського
міськрайонного суду Кіровоградської
області від 29 жовтня 2014 року відносно

ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, не працюючого,
проживаючого АДРЕСА_2,

за ч.1 ст.130 Кодексу України про
адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

Постановою судді
Олександрійського міськрайонного суду
Кіровоградської області від 29 жовтня
2014 року на ОСОБА_4 накладене
адміністративне стягнення за ч.1 ст.130
КпАП України у виді штрафу у сумі 3500
грн.

ОСОБА_4 визнаний винним у тому, що він 28
вересня 2014 року о 02 год.40 хв. по вул.
Лісова, 2 у м. Бровари Київської області,
керував автомобілем ВАЗ - 2107, державний
номер НОМЕР_1, з ознаками алкогольного
сп'яніння (різкий запах алкоголю, хитка
хода, почервоніння очей), від
проходження медичного огляду в
установленому порядку для визначення
ступеню сп'яніння відмовився у
присутності двох свідків, чим порушив
вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху і
скоїв адміністративне правопорушення,
передбачене ст. 130 ч.1 КУпАП.

У своїй апеляційній скарзі захисник
ОСОБА_3, яка діє в інтересах
правопорушника ОСОБА_4 просить
постанову районного суду скасувати та
закрити провадження у справі за
відсутності складу адміністративного
правопорушення, при цьому вказує на те,
що судом розглянуто справу з грубими
порушеннями вимог КУпАП, оскільки він
прописаний за адресою АДРЕСА_1, а за
адресою куди суд направив повістку
проживає його мати ОСОБА_5, яка отримала
лист від суду та повідомила, що його
викликають в судове засідання на 29.10.2014
року, однак він не зміг з'явитися до
суду, так як його не відпустили на
роботі. Наступного дня його мати
зателефонувала до суду і дізналася про
те, що відсутнє рішення на його ім'я.
Тому, вважає, що постанова суду від
29.10.2014 року, яку він отримав 04.11.2014 року,
була винесена заднім числом. При
ознайомленні з матеріалами справи він
виявив підробку його підписів. При
цьому він не заперечує того факту, що
його зупинили два працівники міліції,
яких він добре знає, оскільки більше 10
років працює на авто мийці, це були
ОСОБА_6 і ОСОБА_7, які сказали що він
зобов'язаний їм дати 1000 грн., на що він
відмовився. Після цього вони під
психологічним тиском, погрожуючи
забрати його автомобіль на штраф
майданчик, змусили його написати в
протоколі про те, що він випив 100 гр.
горілки, що не відповідає дійсності,
оскільки він був тверезий. Також з ним у
машині знаходився свідок ОСОБА_8, який
працює разом з ним і який може
підтвердити, що він не вживав тоді
спиртних напоїв та що інспектор ДАІ
ОСОБА_6 вимагав у нього гроші. Вказує і
на те, що із зазначених у протоколі
свідків один є працівником міліції, а
саме ОСОБА_7, а сторонньої жінки взагалі
не було. Стверджує, що він не
відмовлявся від проходження огляду на
стан сп'яніння, а вказані у протоколі
обставини про керування ним
автомобілем в стані алкогольного
сп'яніння не відповідають дійсності,
оскільки якби він керував автомобілем
з ознаками алкогольного сп'яніння, то
працівник ДАІ повинен був поставити
його автомобіль на штраф майданчик,
однак не зробив цього, що вказує на те,
що він будь-якого адміністративного
правопорушення не вчиняв.

Перевіривши матеріали справи,
заслухавши пояснення захисника ОСОБА_3,
яка діє в інтересах правопорушника
ОСОБА_4 і яка просила задовольнити свою
скаргу, а постанову суду скасувати і
закрити провадження по даній справі,
вивчивши доводи апеляції вважаю, що
апеляційна скарга підлягає
задоволенню з таких підстав.

Відповідно до вимог ст. 130 ч.1 КУпАП
відповідальність за вказане
адміністративне правопорушення настає
у разі керування транспортними
засобами особами в стані алкогольного,
наркотичного чи іншого сп'яніння або
під впливом лікарських препаратів, що
знижують їх увагу та швидкість реакції,
а так само за відмову особи, яка керує
транспортним засобом від проходження,
відповідно до встановленого порядку
огляду на стан сп'яніння.

Згідно ст. 266 ч.2,3 КУпАП огляд водія
(судноводія) на стан алкогольного,
наркотичного чи іншого сп'яніння або
щодо перебування під впливом
лікарських препаратів, що знижують
його увагу та швидкість реакції,
проводиться з використанням
спеціальних технічних засобів
працівником міліції у присутності двох
свідків. У разі незгоди водія
(судноводія) на проведення огляду на
стан алкогольного, наркотичного чи
іншого сп'яніння або щодо перебування
під впливом лікарських препаратів, що
знижують його увагу та швидкість
реакції або в разі незгоди з його
результатами, працівником міліції, з
використанням спеціальних технічних
засобів, огляд проводиться в закладах
охорони здоров'я.

Викладені положення Закону більш
детально відображено у Інструкції про
виявлення у водіїв транспортних
засобів ознак алкогольного,
наркотичного чи іншого сп'яніння або
перебування під впливом лікарських
препаратів, що знижують увагу та
швидкість реакції, яку затверджено
спільним Наказом МВС та МОЗ України №
400/666 від 09.09.2009 року, зокрема пунктами 2.1,
2.3, 2.5 та 2.6 передбачено, що у разі
наявності ознак сп'яніння,
передбачених цією Інструкцією,
уповноважена особа Державтоінспекції
МВС проводить на місці зупинки огляд на
стан сп'яніння за допомогою
спеціальних технічних засобів,
дозволених до застосування МОЗ та
Держспоживстандартом, які мають,
зокрема, свідоцтво про державну
реєстрацію та свідоцтво про його
повірку, які перед проведенням огляду
уповноважена на проведення огляду
особа надає на вимогу особи, яка
підлягає огляду і такий огляд на стан
сп'яніння на місці зупинки
транспортного засобу проводиться в
присутності двох свідків, до того ж не
можуть бути залучені як свідки
працівники міліції, або особи щодо
неупередженості яких є сумніви.

Згідно протоколу про вчинення
адміністративного правопорушення
ОСОБА_4 28 вересня 2014 року о 02 год. 40 хв. по
вул. Лісова, 2 у м. Бровари Київської
області, керував автомобілем з
ознаками алкогольного сп'яніння
(різкий запах алкоголю, хитка хода,
почервоніння очей). Від проходження
медосвідчення в установленому порядку
на предмет вживання алкоголю
відмовився у присутності двох свідків,
чим порушив вимоги п. 2.5 Правил
дорожнього руху і скоїв
адміністративне правопорушення,
передбачене ст. 130 ч.1 КУпАП.

У протоколі також зазначено, що
правопорушник з ним ознайомлений і по
суті порушення пояснив, що випив 100 грам
горілки, керував авто, на медосвідчення
їхати відмовляється. У протоколі
зазначено двох свідків ОСОБА_7 та
ОСОБА_9 і до справи долучені їх
пояснення, на підтвердження вини
ОСОБА_4 (а.с.1-2).

Захисник ОСОБА_4 апеляційному
суду повністю підтвердила вимоги
апеляції і заперечила правдивість
пояснень правопорушника, зазначених
ним у протоколі, оскільки вказані
пояснення він написав під
психологічним тиском інспектора ДАІ та
під його диктовку, однак підписи в
адміністративному протоколі,
поставлені не ним, а іншою особою.

Такі доводи скаржника не
спростували ні інспектор ДАІ, ні свідки
по справі ОСОБА_7 та ОСОБА_9, оскільки
останні без поважних причин не
з'явилися до суду.

Як видно з аналогічних
письмових пояснень свідків ОСОБА_7 та
ОСОБА_9, які долучені до справи у
вигляді друкованого шаблону на одному
аркуші паперу та заповнені одним
почерком, а не власноручно вказаними
свідками, вони вказали на те, що 28.09.2014
року о 02-40 год. у м. Бровари по вул.
Лісова, 2 вони стали свідками того, як
громадянин ОСОБА_4 керував
транспортним засобом ВАЗ - 2107, н.з.
НОМЕР_1 та був зупинений працівниками
ДАІ. Даний громадянин мав ознаки
алкогольного (наркотичного) сп'яніння
та від проходження медичного огляду у
встановленому порядку відмовився
(а.с.2).

Проте, вказані свідки нічого
не вказали з приводу того, чи
пропонувалося водію пройти такий огляд
на місті із застосуванням алкотестера
та чи правопорушник заперечував це, а
також не вказано конкретно, які мав
скаржник ознаки алкогольного чи
наркотичного сп'яніння, тому суд не
може врахувати такі пояснення свідків,
як належний доказ при прийнятті
рішення по даній справі.

До того ж, свідок ОСОБА_7, з
урахуванням вимог вищевказаної
Інструкції про виявлення у водіїв
транспортних засобів ознак
алкогольного, наркотичного чи іншого
сп'яніння, взагалі не може бути свідком
по даній справі, оскільки є працівником
міліції.

З урахуванням вищевказаних
обставин суд приходить до висновку, що
по справі відсутні достатні докази на
підтвердження вини ОСОБА_4 у вчиненні
адміністративне правопорушення,
передбачене ст. 130 ч.1 КУпАП.

Аналіз викладених вище норм
про порядок оформлення працівниками
ДАІ матеріалів щодо притягнення осіб
до адміністративної відповідальності
за ст. 130 КУпАП свідчить про те, що у
даному випадку відсутні будь-які
докази того, що працівник ДАІ
пропонував водію пройти огляд на стан
сп'яніння на місці зупинки
транспортного засобу, з використанням
спеціального технічного засобу для
визначення стану алкогольного
сп'яніння, та що ОСОБА_4 відмовився від
цього, що підтверджується матеріалами
справи та доводами самого ОСОБА_4
зазначеними а апеляційній скарзі, і
лише при незгоді водія з отриманими
результатами, вирішувати питання про
складання відповідного протоколу,
проте цього зроблено не було.

Відповідно до вимог ст. 266 ч.5
КУпАП, огляд особи на стан
алкогольного, наркотичного чи іншого
сп'яніння або щодо перебування під
впливом лікарських препаратів, що
знижують її увагу та швидкість реакції,
проведений з порушенням вимог цієї
статті, вважається недійсним.

За таких обставин, апеляційний
суд вважає, що при складенні матеріалів
про вчинення адміністративного
правопорушення, передбаченого ст. 130 ч.1
КУпАП, щодо ОСОБА_4 працівником ДАІ
ОСОБА_6 допущено грубе порушення
порядку виявлення у водіїв
транспортних засобів ознак
алкогольного сп'яніння, а також не
долучено безумовних та переконливих
доказів вини, що позбавляє можливості
вирішити питання про наявність складу
правопорушення, оскільки відсутня його
об'єктивна сторона.

Викладені обставини свідчать
про відсутність в діях ОСОБА_4 складу
адміністративного правопорушення,
передбаченого ст. 130 ч.1 КУпАП, що судом
першої інстанції залишено поза увагою.

На підставі викладеного апеляційний
суд приходить до висновку, що судом
першої інстанції не виконано вимоги ст.
245 КУпАП про всебічне, повне та
об'єктивне дослідження всіх обставин
справи, а тому постанова суду підлягає
скасуванню, а справа закриттю на
підставі ст. 247 ч.1 п.1 КУпАП у зв'язку із
відсутністю складу правопорушення.

Керуючись ст. 294 ч. 8 п. 2 Кодексу
України про адміністративні
правопорушення, суддя судової палати в
кримінальних справах апеляційного
суду Кіровоградської області,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_3,
яка діє в інтересах правопорушника
ОСОБА_4 - задовольнити.

Постанову Олександрійського
міськрайонного суду Кіровоградської
області від 29 жовтня 2014 року про
притягнення ОСОБА_4 до
адміністративної відповідальності за
ст. 130 ч. 1 КУпАП у виді штрафу у сумі 3500
грн. - скасувати, а провадження у справі
закрити на підставі ст. 247 ч.1 п.1 КУпАП, у
зв'язку з відсутністю в діях останнього
складу адміністративного
правопорушення.

Постанова набирає законної
сили негайно, є остаточною й оскарженню
не підлягає.

Суддя
підпис

З оригіналом згідно:

Суддя апеляційного суду

Кіровоградської області

Ремез П.М.