Справа № 483/2340/14-п
Провадження 3/483/694/2014
П О С Т А Н О В А

Іменем України

01 грудня 2014 року
м. Очаків

Суддя Очаківського міськрайонного
суду Миколаївської області Шевиріна
Т.Д.,

за участю особи, яка притягується до
адміністративної відповідальності,
ОСОБА_1,

розглянувши адміністративний матеріал
про притягнення ОСОБА_1, який народився
14 вересня 1987 року в м. Харків, Україна,
ідентифікаційний номер НОМЕР_1, є
громадянином України, працює
керівником товариства з обмеженою
відповідальністю “Кург”, проживає за
адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1, до
адміністративної відповідальності за
вчинення правопорушення,
передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, –

В С Т А Н О В И Л А :

29 вересня 2014 року до Очаківського
міськрайонного суду Миколаївської
області надійшла справа про порушення
правил дорожнього руху, а саме:
протокол серії АВ2 № 640370 про
адміністративне правопорушення,
згідно з яким 08 вересня 2014 року о 09
годині 20 хвилин на 23 кілометрі
автодороги М05-01 Біляєвського району
Одеської області ОСОБА_1 керував
транспортним засобом – автомобілем
ОСОБА_2, номерний знак НОМЕР_2, в стані
алкогольного сп’яніння. Від
проходження медичного огляду в
медичному закладі відмовився в
присутності двох свідків. Перебування
ОСОБА_1 в стані алкогольного сп’яніння
підтверджується двома результатами
тесту на алкоголь, проведених приладом
«Драгер Алкотест 6810» (прилад № ARAM-3597;
принтер № ARAM-5745; тест № 799 та №800),
відповідно до яких вміст алкоголю в
крові ОСОБА_1 08 вересня 2014 року о 09 год. 43
хв. та о 09 год. 47 хвил. становив 0,33 %.

В підтвердження до матеріалів справи
долучено письмові пояснення свідків
ОСОБА_3 та ОСОБА_4, копію свідоцтва про
повірку робочого засобу вимірювальної
техніки (чинне до 18 червня 2015 року,
алкотест 6810, ARAM-3597), рапорт інспектора
ДАІ ОСОБА_5.

Згідно з рапортом інспектора Пеєва М.П.,
08 вересня 2014 року останній ніс службу
на 23 км. автодороги М05-01, де о 09 год. 20 хв.
ним був зупинений транспортний засіб
марки «Тойота», за кермом якого сидів
ОСОБА_1 Результат проведеного
алкотесту виявився позитивним (0, 33%), у
зв’язку з чим керування транспортним
засобом було передано громадянину
ОСОБА_6 (а.с. 11).

У судовому засіданні ОСОБА_1 винним
себе не визнав, дав пояснення, що 08
вересня 2014 року він дійсно керував
малотоннажним фургоном ОСОБА_2 в районі
шляхового перехрестя виїзду з міста
ОСОБА_4, який здійснений у вигляді кола,
в середині якого знаходиться пост ДАІ.
Інспектор ДАІ зупинив його з підстав
некоректної зміни рядності на колі,
перевірив документи, наявність аптечки
і вогнегасника та повідомив йому про
те, що він перебуває у стані
алкогольного сп’яніння. Заперечуючи
проти цього, ОСОБА_1 повідомив
інспектора, що напередодні ввечері він
випив не більше одного стакану сухого
вина і знаходиться у тверезому стані.
Пройшовши алкотест на посту ДАІ та не
погоджуючись з його результатом,
ОСОБА_1 поїхав до Комунальної установи
«Одеський обласний медичний центр
психічного здоров’я», де здійснив
перевірку на стан алкогольного
сп’яніння. Пройшовши огляд в медичному
закладі дізнався, що вміст алкоголю в
крові складає 0, 13 %, тобто є меншим від
дозволеного. Згідно з висновками
експертизи, він був у тверезому стані.
ОСОБА_7 також пояснив, що разом з
працівниками ДАІ проїхати до медичного
закладу для здійснення огляду на стан
сп’яніння відмовився, оскільки
останні повідомили, що в такому разі
заберуть транспортний засіб на
штрафний майданчик. При цьому,
керування транспортним засобом було
передано знайомому ОСОБА_1 – ОСОБА_6

На підтвердження факту перебування в
тверезому стані ОСОБА_1 надав висновок
щодо результатів медичного огляду з
метою виявлення стану алкогольного,
наркотичного чи іншого сп’яніння або
перебування під впливом лікарських
препаратів, що знижують увагу та
швидкість реакції від 08 вересня 2014
року, складений лікарем Комунальної
установи «Одеський обласний медичний
центр психічного здоров’я».

Під час розгляду справи ОСОБА_1 заявив
клопотання про залучення до участі у
справі його представника - ОСОБА_8,
надавши посвідчену засновником ТОВ
«Кург» ОСОБА_9 довіреність (а.с. 22).

Вирішуючи клопотання, суд виходить з
такого.

За змістом довіреності, ОСОБА_1
уповноважив ОСОБА_8 представляти
інтереси довірителя в судах України з
усіма правами, наданими позивачеві,
заявникові, відповідачеві та третій
особі. Для виконання представницьких
функцій ОСОБА_8 надано право вести
справи в усіх судових установах з усіма
правами, що надані законом позивачу,
відповідачу та третім особам.

Разом із тим, чинний КУпАП не містить
підстав для представництва особи, яка
притягується до адміністративної
відповідальності, крім законного
представництва. Натомість, статтею 271
цього Кодексу визначено, що у розгляді
справи можуть брати участь адвокат,
інший фахівець у галузі права, який за
законом має право на надання правової
допомоги особисто чи за дорученням
юридичної особи.

За відсутності відповідного закону,
захисником від обвинувачення має право
бути виключно особа, яка має свідоцтво
про право на зайняття адвокатською
діяльністю.

В судовому засіданні встановлено, що
ОСОБА_8 не є суб'єктом надання
безоплатної вторинної правової
допомоги в розумінні ст. 15 Закону
України “Про безоплатну правову
допомогу” від 02 червня 2011 року, не є
адвокатом, а відтак законні підстави
для надання послуг із захисту від
обвинувачення у справі про притягнення
до адміністративної відповідальності
відсутні.

Оскільки клопотань про залучення
іншого захисника, а також про
відкладення розгляду справи для
отримання юридичної допомоги від
ОСОБА_1 не надходило, розгляд справи
було продовжено.

Особа, яка складала протокол, ОСОБА_5, в
судове засідання не з’явився, надав
письмові пояснення, в яких просив
розглянути справу за його відсутності
та взяти до уваги долучені до
матеріалів справи докази, а саме:
протокол про адміністративне
правопорушення, пояснення водія у
протоколі, роздруківки з алкотестеру
«Драгер», пояснення свідків.

Допитаний в судовому засіданні в
якості свідка громадянин України Кумар
повідомив, що в понеділок 08 вересня 2014
року вранці їхав разом із ОСОБА_1 на
автомобілі, який належить громадянину
ОСОБА_9 Транспортним засобом керував
ОСОБА_1 Коли вони наблизилися до посту
ДАІ, що розташований у вигляді двох
стовпів, автомобіль був зупинений
співробітником ДАІ. Причину зупинки
останній не назвав, а попросив водія
вийти з машини. ОСОБА_1 вийшов, а коли
повернувся, сказав, що інспектор
покликав самого свідка. Останній
піднявся у приміщення, де розташований
пост. У бесіді із інспектором, останній
натякнув свідку на можливість
вирішення конфлікту, проте свідок не
погодився, а вимагав проведення
тестування. Під час складання
протоколу свідок не був присутній,
оскільки його попросили залишити
приміщення. Свідок також пояснив, що
між ним та інспектором виник конфлікт,
оскільки інспектором хотів забрати
автомобіль на штрафний майданчик. Так
як фургон був з товаром, ОСОБА_1 був
змушений погодитися на вимоги
співробітника ДАІ написати у протоколі
те, що вимагав інспектор.

Розглядаючи справу про
адміністративне правопорушення, слід
виходити з такого.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в
справі про адміністративне
правопорушення, є будь-які фактичні
дані, на основі яких у визначеному
законом порядку орган (посадова особа)
встановлює наявність чи відсутність
адміністративного правопорушення,
винність даної особи в його вчиненні та
інші обставини, що мають значення для
правильного вирішення справи. Ці дані
встановлюються, крім іншого,
протоколом про адміністративне
правопорушення, поясненнями особи, яка
притягається до адміністративної
відповідальності, свідків, протоколом
про вилучення речей і документів, а
також іншими документами.

На виконання припису зазначеної
правової норми, встановлюючи обставини
справи, суддя надає правову оцінку
протоколу про адміністративне
правопорушення, який є способом
фіксації адміністративного
правопорушення та доказом у справі.

Так, за змістом протоколу, ОСОБА_1
керував транспортним засобом у стані
алкогольного сп’яніння, згідно
алкотестеру Драгер №3597. В графі
«Пояснення особи, яка притягається до
адміністративної відповідальності, по
суті порушення» ОСОБА_1 власноручно
зазначив, що випив 50 грам горілки 07
вересня 2014 року та вранці о 09 год. 20
хвил. 08 вересня 2014 року керував
автомобілем, в присутності двох
свідків від медичного огляду
відмовляється, до співробітників ДАІ
претензій не має.

Наданий ОСОБА_1 висновок щодо
результатів медичного огляду з метою
виявлення стану алкогольного,
наркотичного чи іншого сп’яніння або
перебування під впливом лікарських
препаратів, що знижують увагу та
швидкість реакції від 08 вересня 2014
року, складений лікарем Комунальної
установи «Одеський обласний медичний
центр психічного здоров’я», суд не
бере до уваги, оскільки такий висновок
був складений без працівника міліції,
як того вимагає стаття 266 КУпАП.

Так, у відповідності до ч. 3, 4 зазначеної
статті, у разі незгоди водія на
проведення огляду на стан алкогольного
сп'яніння, працівником міліції з
використанням спеціальних технічних
засобів або в разі незгоди з його
результатами огляд проводиться в
закладах охорони здоров'я. Огляд осіб
на стан алкогольного сп'яніння
здійснюється в закладах охорони
здоров'я не пізніше двох годин з
моменту встановлення підстав для його
здійснення. Огляд у закладі охорони
здоров'я та складення висновку за
результатами огляду проводиться в
присутності працівника міліції.

Як вбачається з пояснень самого ОСОБА_1,
останній з проведеними за допомогою
алкотесту вимірами вмісту алкоголю в
його крові був згоден. Також звертаю
увагу, що тестування проводилося двічі,
кожна роздруківка алкотесту підписана
ОСОБА_1 особисто.

Вказане свідчить про те, що він з
результатами проведеного тесту був
ознайомлений.

Відповідно до п. 1.7 Інструкції про
виявлення у водіїв транспортних
засобів ознак алкогольного,
наркотичного чи іншого сп’яніння або
перебування під впливом лікарських
препаратів, що знижують увагу та
швидкість реакції, затвердженої
спільним наказом МВС та МОЗ України
№400/666 від 09 вересня 2009 року
(зареєстровано в Міністерстві юстиції
України 06 жовтня 2009 року за №931/16947)
(надалі – Інструкція), у разі незгоди
водія транспортного засобу з
результатами огляду, проведеного
уповноваженою особою
Державтоінспекції, огляд на стан
сп'яніння проводиться в найближчому
закладі охорони здоров'я, якому надано
право на проведення такого огляду
відповідно до статті 266 Кодексу України
про адміністративні правопорушення.

З метою забезпечення достовірності
результатів огляду водіїв
транспортних засобів, які мають бути
оглянуті в закладах охорони здоров'я,
уповноважена особа Державтоінспекції
МВС забезпечує доставку цих осіб до
найближчого закладу охорони здоров'я
не пізніше ніж протягом двох годин з
моменту виявлення підстав для його
проведення (п. 2.9 Інструкції).

Як вбачається з власних пояснень
ОСОБА_1 та наданого ним медичного
висновку, огляд на стан сп’яніння був
пройдений ним з власної ініціативи за
відсутності представника ДАІ.

Пояснення ОСОБА_1 про те, що він був у
тверезому стані спростовуються його ж
власними поясненнями про вживання
напередодні вина та викладеними в
протоколі письмовими поясненнями про
вживання 50 грамів водки. Окрім того,
доказів будь-якого тиску на ОСОБА_1 з
боку працівників ДАІ суду не надано.

Суд критично ставиться до пояснень
свідка ОСОБА_10, оскільки в протоколі
про адміністративне правопорушення
ОСОБА_1 про наявність свідка не
зазначив, а право керування
транспортним засобом передав своєму
знайомому – громадянину ОСОБА_6, що
підтверджується розпискою самого
ОСОБА_1 від 08 вересня 2014 року (а.с. 23).

Оскільки ОСОБА_1 двічі пройшов
тестування на вміст алкоголю в крові на
місці зупинки, про незгоду з
результатами алкотесту співробітника
ДАІ не повідомив, надав письмові
пояснення про те, що напередодні вживав
алкоголь, дійшла висновку про
доведеність факту перебування ОСОБА_1 в
стані алкогольного сп’яніння, що є
порушенням п.п. а п. 2.9 Постанови КМУ №1306
від 10.10.2001 р. Про Правила дорожнього
руху, відповідно до якого водієві
забороняється керувати транспортним
засобом у стані алкогольного
сп’яніння.

Заслухавши пояснення особи, яка
притягується до адміністративної
відповідальності, дослідивши докази в
їх сукупності, дійшла висновку про
доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні
правопорушення, що передбачене ч. 1 ст.
130 КУпАП, а саме: керування транспортним
засобом в стані алкогольного
сп’яніння.

При накладенні адміністративного
стягнення, відповідно до ст.ст. 33-35
КУпАП, враховано характер вчиненого
правопорушення, особу правопорушника,
ступінь його вини, майновий стан, а
також те, що він офіційно
працевлаштований, обіймає посаду
керівника підприємства, відсутність
обставин, що пом'якшують і обтяжують
відповідальність.

З урахуванням викладеного, вважаю, що
штраф у розмірі двохсот
неоподатковуваних мінімумів доходів
громадян є необхідним і достатнім
стягненням за вчинення ОСОБА_1
зазначеного вище правопорушення.

У відповідності зі ст. 40-1 КУпАП, з
ОСОБА_1 підлягає стягненню судовий збір
у розмірі 36 грн 54 коп. на користь
держави.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 283-285, 294 КУпАП, –

П О С Т А Н О В И Л А :

За вчинення правопорушення, що
передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, накласти на
ОСОБА_1 адміністративне стягнення у
виді штрафу у розмірі 3400 (три тисячі
чотириста) гривень, що підлягає
перерахуванню на р/р 0001, отримувач
Миколаївське ГУК/Микол.обл./21081300; код за
ЄДРПОУ отримувача – 37992030; банк
отримувача – ГУДКСУ у Миколаївській
області; МФО банку – 826013.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір у
розмірі 36 (тридцяти шести) гривень 54
копійок на користь держави.

Постанову протягом десяти днів з дня її
винесення може бути оскаржено до
апеляційного суду Миколаївської
області через Очаківський
міськрайонний суд Миколаївської
області особою, яку притягнуто до
адміністративної відповідальності,
або її захисником.

У той же строк до апеляційного суду
Миколаївської області через
Очаківський міськрайонний суд
Миколаївської області на постанову
може бути внесено подання прокурора.

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги чи подання прокурора.

Суддя: