Провадження № 3/366/1890/14
Справа № 366/3387/14-п
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

2 грудня 2014 року суддя
Іванківського районного суду
Київської області Слободян Н.П.,
розглянувши матеріали, які надійшли
від спецпідрозділу по боротьбі з
корупцією та організованою
злочинністю Головного управління
Служби Безпеки України у м. Києві та
Київській області про притягнення до
адміністративної відповідальності

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1,
народилася в с. Максимовичі Поліського
району Київської області, українки,
громадянки України, проживає в с.
Мар*янівка Поліського району Київської
області, вул. Шляхова, 1-а Київської
області, начальника відділу освіти
Поліської районної державної
адміністрації Київської області,
розлучена, ІНФОРМАЦІЯ_2, до
адміністративної відповідальності не
притягувалася,

за ч.1 ст. 172-7 Кодексу України
про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИЛА:

Із протоколу про адміністративне
правопорушення вбачається, що ОСОБА_1,
працюючи на посаді начальника відділу
освіти Поліської РДА Київської області
з 01.04.2008 року, будучи суб’єктом
відповідальності за корупційні
правопорушення – державним службовцем
11 рангу згідно п.п. «а» п. 2 ч. 1 ст. 4
Закону України «Про засади запобігання
і протидії корупції» від 7 квітня 2011
року № 3206-VІ (із змінами і доповненнями),
в порушення вимог ч.1 ст. 14 Закону
України «Про засади запобігання та
протидії корупції» - не повідомила
свого безпосереднього керівника –
голову Поліської РДА Київської
області, про наявність конфлікту
інтересів, що унеможливило вжиття
заходів до його усунення з боку
останнього. Наявність конфлікту
інтересів у протоколі обґрунтовується
тим, що згідно з наказом № 104 від 21.12.2005
року на посаду головного спеціаліста
відділу освіти Поліської РДА було
призначено чоловіка ОСОБА_1 – ОСОБА_2.

Відповідно до посадової
інструкції начальника відділу освіти
Поліської РДА головний спеціаліст
відділу освіти підпорядкований
начальнику відділу ( п.1.5).

ОСОБА_1 та ОСОБА_2 уклали шлюб 10.08.1985 року
(актовий запис № 11), розірвали шлюб
27.02.2009 року (актовий запис №с 3).
Водночас, за поясненнями
Мар*янівського сільського голови,
головного бухгалтера
Мар*янівськоїсільської ради, двох
жителів с. Мар*янівка Поліського району
вони спільно проживають в ІНФОРМАЦІЯ_3
по вул. Шляховій, 1а, як повноцінна
сім’я, ведуть спільне господарство,
разом відвідують офіційні заходи та
їздять на роботу до смт. Красятичі
одним транспортом і серед жителів села
не афішують факт свого розлучення.

Згідно з ч.1 ст. 9 Закону України «Про
засади запобігання і протидії
корупції» особи, зазначені у
підпунктах «а», «в-ж» п.1 та п.п. «а» п.2 ч.1
ст. 4 цього Закону не можуть мати у
безпосередньому підпорядкуванні
близьких їм осіб, або бути
безпосередньо підпорядкованими у
зв’язку з виконанням повноважень
близьким їм особам. У разі виникнення
таких обставин, відповідні особи,
близькі їм особи вживають заходів щодо
усунення таких обставин у 15-денний
строк.

Згідно зі ст. 1 Закону до числа близьких
осіб віднесено осіб, які спільно
проживають, пов’язані спільним
побутом і мають взаємні права та
обов’язки із суб’єктом, зазначеним у
ч.1 ст. 4 цього Закону.

Факт безпосереднього підпорядкування
ОСОБА_2 ОСОБА_1 свідчить про наявність
конфлікту інтересів. Зокрема, існує
суперечність між їх особистими
інтересами (спільне проживання та
спільний побут) та службовими
повноваженнями ОСОБА_1 (наприклад,
самостійно надавати накази про
преміювання, доплати, заохочення,
затвердження посадового окладу).

Ч.1 ст. 14 Закону встановлено обов’язок
осіб, зазначених у п.1 та пп. «а,б» п.2 ч.1
ст. 14 цього Закону повідомляти
невідкладно безпосереднього керівника
– голову Поліської РДА Київської
області про наявність конфлікту
інтересів та вживати заходів щодо
недопущення будь-якої можливості
виникнення конфлікту інтересів.

В протоколі також зазначено, що ОСОБА_1
та ОСОБА_2 у наданих поясненнях
зазначили, що розлучились у 2009 році, а
сумісне проживання в одному будинку
пояснюють вимушеною мірою, оскільки
матеріальний стан не дозволяє жодному
з подружжя винаймати окреме житло.
Однак, згідно з даними Реєстраційної
служби Вишгородського управління
юстиції та Києво-Святошинського БТІ,
крім спільної власності на будинок, в
якому вони проживають, ОСОБА_2 є
власником будинку № 3 по вул. Скорохода
в с. Запрудка Іванківського району
Київської області, а за матір’ю ОСОБА_1
зареєстровано право власності на
будинок № 138 в с. Максимовичі
Поліського району Київської області. З
викладеного посадова особа, яка склала
протокол про вчинення
адміністративного корупційного
правопорушення, робить висновок, що
маючи можливість проживати окремо,
ОСОБА_1 та ОСОБА_2 не використовують
вказане право у зв’язку з тим, що вони
проживають як повноцінна сім’я та,
відповідно, пов’язані спільним
побутом, мають спільні права і
обов’язки як подружжя.

Відповідно ОСОБА_1, будучи суб’єктом
відповідальності за корупційні
правопорушення, посадовою особою -
державним службовцем 11 рангу, не
повідомила свого безпосереднього
керівника про наявність конфлікту
інтересів, чим вчинила адміністративне
корупційне правопорушення,
відповідальність за яке передбачена
ст. 172-7 КУпАП.

У судовому засіданні ОСОБА_1 своєї вини
у вчиненні зазначеного правопорушення
не визнала, посилаючись на відсутність
конфлікту інтересів, так як вони з
ОСОБА_2 розлучені з 2009 року. Будинок, в
якому вони проживають приватизований
на трьох: на нього, неї і їх дочку
(будинок належить їм на праві спільної
сумісної власності). Незважаючи на
розлучення, вони продовжують проживати
в одному будинку: кожен користується
своєю частиною. Комунальні послуги
сплачують по черзі. Спільного
господарства не ведуть. Не мають ніяких
прав та обов’язків один перед одним. На
роботу їздять разом, але це маршрутка,
яка є одним транспортним засобом, який
забезпечує сполучення з районним
центром, де вони працюють. Дійсно, вони
не афішували свого розлучення. Це їх
особиста справа, але і не приховували
цього факту: в особовій справі є копія
паспорта з відповідною відміткою. І
коли балотувались в депутати районної
ради, також зазначали про це в
документах. Будинок її матері в с.
Максимовичі за заповітом спадкує
ОСОБА_3. У матері їх всього аж п’ятеро
(синів і дочок). Тому, маючи власне житло
( хоч і 1/3 частину), вона продовжує
користуватися своєю власністю.
Оскільки вони з ОСОБА_2 абсолютно чужі
люди, вона не вбачала підстав для
повідомлення про конфлікт інтересів,
якого фактично немає.

У судовому засіданні ОСОБА_2 також дав
пояснення про те, що вони з ОСОБА_1
перебували у зареєстрованому шлюбі з
1985 року по 2009 рік. ОСОБА_4 працює
головним спеціалістом відділу освіти
Поліської РДА. На роботу був прийнятий
ще у 1999 році. Вже згодом ОСОБА_1 була
призначена по посаду начальника
відділу освіти. Із спільного майна
мають будинок, який приватизований на
трьох (на них та дочку у рівних частках
кожному). У цьому ж будинку вони на
даний час і проживають з ОСОБА_1, однак
спільного господарства не ведуть,
комунальні послуги сплачують по черзі,
автомобіля не мають, на роботу
добираються на маршрутці. Ніяких
спільних прав та обов’язків вони не
мають. ОСОБА_4 дійсно має у власності
будинок у с. Запрудка Іванківського
району Київської області. Проте, це
село немає прямого сполучення з с.
Красятичі Поліського району Київської
області і добиратися до роботи було б
незручно (кілька пересадок) та дорого. А
будинок, все таки, їх спільний і вони не
мусять його ділити у примусовому
порядку, оскільки домовились про
порядок користування ним.

У судовому засіданні свідок ОСОБА_5
також дала пояснення про те, що вона є
дочкою ОСОБА_1 та ОСОБА_2 На даний час
вона проживає і працює в м. Києві.
Батьки розлучились. Розлучення не
фіктивне: вони дійсно проживають в
одному будинку, але не як одна спільна
сім’я. Кімнат достатньо, тому вони
визначилися, хто і якою користується,
як і порядок користування спільною
кухнею і санвузлом. Навіть подарунки
їй роблять окремо.

У судовому засіданні свідок ОСОБА_6
дала пояснення про те, що вона працює
головним бухгалтером Мар*янівської
сільської ради. Їй відомо, що ОСОБА_1 та
ОСОБА_2 проживають в одному будинку. Чи
ведуть вони спільне господарство їй не
відомо.

У судовому засіданні свідок ОСОБА_7
дала пояснення про те, що вона є
Мар*янівським сільським головою. Знає,
що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 проживають в одному
будинку. Бачила їх разом на сесіях
районної ради. Факт свого розлучення
вони не афішують. Перед судовим
засіданням вона аналізувала скільки
сімей, які розлучені, проживають у селі
в одному будинку: нарахувала їх 5.

У судовому засіданні свідок ОСОБА_8
дала пояснення про те, що вона працює
медсестрою у Мар*янівському ФАП. Живе в
с. Мар*янівка. ОСОБА_4 проживає далеко.
Їх майже не бачить. Крім того, що вони
проживають в одному будинку їй нічого
не відомо. Вона з ними не спілкується.

У судовому засіданні свідок ОСОБА_9
дала пояснення про те, що вона працює
продавцем у магазині в с. Мар*янівка.
Живе в цьому ж селі. ОСОБА_4 проживає
далеко, тому може побачити їх лише раз
на рік випадково. Крім того, що вони
проживають в одному будинку, їй нічого
не відомо. Скуплюються вони не у неї в
магазині, а в смт. Красятичі, де
працюють. Вона з ними не спілкується.

У судовому засіданні свідок ОСОБА_10
дала пояснення про те, що вона працює
директором будинку культури в с.
Мар*янівка. ОСОБА_4 проживає далеко, бо
вони живуть аж на околиці села. Крім
того, що вони проживають в одному
будинку їй нічого не відомо. На роботу
вони їздять разом на маршрутці. Всього
в селі 379 жителів. В селі говорили, що
ОСОБА_4 розлучені. Вона з ними не
спілкується.

У судовому засіданні свідок ОСОБА_11
пояснив, що він з 18.04.2013 року працює
головою Поліської РДА Київської
області. ОСОБА_1 повинна була
повідомити його про своє розлучення,
але ні в усній, ні в письмовій формі
цього не зробила. Працюють вони з
ОСОБА_2 в одному відділі – відділі
освіти, де ОСОБА_1 є начальником. На
запитання суду свідок повідомив, що до
2006 року він працював сам керівником
відділу освіти, і йому достовірно було
відомо, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є чоловіком
і дружиною. Оскільки йому не
повідомлено про розлучення, відповідно
він знав про те, що вони чоловік і
дружина.

Прокурори Марков О.В. та
Гетьман В.О., які брали участь у судових
засіданнях, вважали за необхідне
притягнути ОСОБА_1 до адміністративної
відповідальності за скоєне
правопорушення та накласти
адміністративне стягнення у межах
санкції ст. 172-7 КУпАП, вказуючи, що
обставини вчинення ОСОБА_1
адміністративного корупційного
правопорушення, передбачені ст. 172-7
КУпАП ґрунтовно та об'єктивно
викладені у протоколі про
адміністративне правопорушення.
Зокрема встановлено, що ОСОБА_1
проживає в одному будинку з ОСОБА_2,
який їй безпосередньо підпорядкований,
як керівнику відділу освіти, будучи
головним спеціалістом цього відділу.
Прокурор прийшов до висновку, що
спільне проживання свідчить про
ведення спільного господарства, тобто,
що ці особи пов’язані спільним
побутом, мають спільні права і
обов’язки як подружжя. Відповідно
наявний конфлікт інтересів, про який
ОСОБА_1 повинна була повідомити свого
безпосереднього керівника – голову
Поліської РДА Київської області.
Невиконання цієї вимоги закону має
наслідком притягнення до
адміністративної відповідальності за
ст. 172-7 КУпАП. При цьому прокурор
зазначив, що порушення, вчинене ОСОБА_1
є триваючим, а тому строки, зазначені у
ст. 38 КУпАП ще не спливли.

Розглянувши матеріали
справи, заслухавши пояснення особи, яка
притягується до адміністративної
відповідальності, свідків, думку
прокурора, суд прийшов до висновку, що
справа підлягає закриттю, виходячи з
наступного.

Відповідно до вимог ст.9
КУпАП адміністративним
правопорушенням (проступком)
визнається протиправна, винна (умисна
або необережна) дія чи бездіяльність,
яка посягає на громадський порядок,
власність, права і свободи громадян, на
встановлений порядок управління і за
яку законом передбачено
адміністративну відповідальність.

Згідно з вимогами ст.245 КУпАП
завданнями провадження в справах про
адміністративні правопорушення є:
своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне
з'ясування обставин кожної справи,
вирішення її в точній відповідності із
законом.

Відповідно до ст.252 КУпАП
орган (посадова особа) оцінює докази за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному дослідженні всіх обставин
справи в їх сукупності, керуючись
законом і правосвідомістю.

Згідно з положеннями ст.280
КУпАП орган (посадова особа) при
розгляді справи про адміністративне
правопорушення зобов'язаний з'ясувати:
чи було вчинено адміністративне
правопорушення, чи винна дана особа в
його вчиненні, чи підлягає вона
адміністративній відповідальності, чи
є обставини, що пом'якшують і обтяжують
відповідальність, чи заподіяно майнову
шкоду, чи є підстави для передачі
матеріалів про адміністративне
правопорушення на розгляд громадської
організації, трудового колективу, а
також з'ясувати інші обставини, що
мають значення для правильного
вирішення справи.

Адміністративна
відповідальність, передбачена ст.172-7
КУпАП, настає у разі неповідомлення
особою безпосереднього керівника у
випадках, передбачених законом, про
наявність конфлікту інтересів.

Відповідно до положень
ст.172-7 КУпАП під конфліктом інтересів
слід розуміти суперечність між
особистими інтересами особи та її
службовими повноваженнями, наявність
яких може вплинути на об'єктивність або
неупередженість прийняття рішень, а
також на вчинення чи не вчинення дій
під час виконання наданих їй службових
повноважень.

З матеріалів справи
встановлено, що Розпорядженням голови
Поліської РДА Київської області
ОСОБА_12 № 106 від 01.04.2008 року ОСОБА_1
призначена на посаду начальника
відділу освіти Поліської РДА Київської
області, як таку, що пройшла конкурс (
а.с.40).

З 10.08.1985 року вона перебувала
у шлюбі з ОСОБА_2, який розірвано 27.02.2009
року (а.с.27-32).

22.07.1998 року, ще під час
перебування, у шлюбі відповідно до
Закону України «Про приватизацію
державного житлового фонду» сім’я
ОСОБА_11 у складі трьох осіб (ОСОБА_2,
ОСОБА_1 та ОСОБА_5) отримали у спільну
сумісну власність будинок, що
розташований в с. Мар*янівка по вул.
Шляховій, 1а Поліського району
Київської області, що підтверджується
Свідоцтвом № 1 від 22.07.1998 року.

Після розірвання шлюбу
ОСОБА_1 та ОСОБА_2 залишилися проживати
у належному їм будинку.

Ст. 1 Закону України «Про
засади запобігання і протидії
корупції» визначено, що до близьких
осіб відносяться також і особи, які
проживають спільно, пов’язані
спільним побутом і мають взаємні права
та обов’язки із суб’єктом, зазначеним
у ч.1 ст. 4 цього Закону.

Суд вважає за необхідне
зазначити, що сам факт проживання в
одному будинку ще не свідчить про те, що
особи пов’язані спільним побутом чи
мають взаємні права та обов’язки.

Чинним законодавством
України, зокрема, Конституцією (ст. 41) та
Цивільним Кодексом (ст. 319) передбачено,
що кожен має право вільно володіти,
користуватися, розпоряджатися своєю
власністю. Відповідно наявність у
ОСОБА_2 іншого житла не покладає на
нього обов’язок проживати саме там.
Кожен має право на вільний вибір місця
свого проживання.

Жоден із свідків, які давали
пояснення у судовому засіданні, не зміг
підтвердити, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 ведуть
спільне господарство, проживаючи в
одному будинку, а також ствердно
відповісти на питання чи живуть вони як
одна сім’я ( як подружжя). Кожен лише
констатував факт, що їм відомо, що ці
особи живуть в одному будинку та їздять
в одній маршрутці на роботу.

Слід звернути увагу також і
на те, що відповідальність за
правопорушення, передбачене ст. 172-7
КУпАП, наступає за неповідомлення
безпосереднього керівника про
наявність конфлікту інтересів.

У судовому засіданні було
встановлено, що на посаду начальника
відділу освіти ОСОБА_1 була призначена
розпорядженням голови РДА ОСОБА_12
Після неї головою РДА була ОСОБА_13, а
вже після останньої – ОСОБА_11 (з 18.04.2013
року). Відповідно у протоколі не
зазначено, кого саме ОСОБА_1 не
повідомила про наявність конфлікту
інтересів, тоді як сам ОСОБА_11 у
судовому засіданні підтвердив, що
будучи ще до 2006 року начальником
відділу освіти, він знав про те, що
ОСОБА_1 та ОСОБА_2 чоловік і дружина. Про
їх розлучення не знав. Відповідно
аналіз цих пояснень свідчить про те, що
в разі, коли голова Поліської РДА на
знав про розлучення ОСОБА_1 з її
чоловіком, і вважав їх подружжям, то він
був обізнаний про наявність конфлікту
інтересів, як це трактує особа, яка
склала протокол про адміністративне
правопорушення.

Крім того, станом на день
призначення ОСОБА_11 головою РДА (18.04.2013
року) діяла редакція Закону України
«Про засади запобігання і протидії
корупції», стаття 14 якого передбачала,
що особи, зазначені у пункті 1 та
підпунктах «а», «б» пункту 2 частини
першої статті 4 цього Закону
зобов'язані: 1) уживати заходів щодо
недопущення будь-якої можливості
виникнення конфлікту інтересів; 2)
повідомляти невідкладно
безпосереднього керівника про
наявність конфлікту інтересів.

Зміни внесені у ст. 14 Закону
України «Про засади запобігання і
протидії корупції» Законом України
«Про внесення змін до деяких
законодавчих актів України щодо
реалізації державної антикорупційної
політики» № 406-VII від 04.07.2013 року
наступного змісту : у пункті 2 частини
першої слова «повідомляти
невідкладно» замінити словами
«невідкладно у письмовій формі
повідомляти».

Крім того, конфлікт
інтересів може виникати при вчиненні
конкретних дій або прийнятті
конкретних рішень (в конкретному місці
і в конкретний час). В самому протоколі
про адміністративне правопорушенні
про такі дії або рішення не вказано.
ОСОБА_1 у судовому засіданні зазначила,
що ОСОБА_2 не вона приймала на роботу,
вона не приймала рішень щодо
здійснення йому доплат чи премій,
відпустка йому надається згідно із
законом.

Слід зазначити також, що
неповідомлення безпосереднього
керівника про конфлікт інтересів не
може бути триваючим.

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України
"Про засади запобігання і протидії
корупції" конфлікт інтересів - це
суперечність між особистими майновими,
немайновими інтересами особи чи
близьких їй осіб та її службовими
повноваженнями, наявність якої може
вплинути на об'єктивність або
неупередженість прийняття рішень, а
також на вчинення чи не вчинення дій
під час виконання наданих їй службових
повноважень. Корупційним
правопорушенням визнається умисне
діяння, що містить ознаки корупції,
вчинене особою, зазначеною у частині
першій ст. 4 цього Закону, за яке законом
установлено кримінальну,
адміністративну, цивільно-правову та
дисциплінарну відповідальність.

Таким чином, враховуючи
вищевикладене, приходжу до висновку
про те, що у судовому засіданні не
доведено факту наявності між ОСОБА_1 та
ОСОБА_2, які проживають в одному
будинку, взаємних прав та обов’язків,
чи проживання їх як подружжя,
відповідно відсутній конфлікт
інтересів, про який слід було
повідомляти безпосереднього
керівника, у зв’язку з чим остання не
може бути притягнута до
адміністративної відповідальності за
ст. 172-7 КУпАП.

За таких обставин,
провадження по справі підлягає
закриттю на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП,
у зв’язку з відсутністю події
адміністративного правопорушення.

Керуючись ст. ст. 9, 172-7 ч. 1, 245,
247 ч. 1 п. 1, 252, 280, 283, 284, 294 КУпАП, Законом
України «Про засади запобігання і
протидії корупції», Законом України
«Про внесення змін до деяких
законодавчих актів України щодо
реалізації державної антикорупційної
політики» -

постановила:

Провадження по справі про
вчинення ОСОБА_1 адміністративного
правопорушення, передбаченого ст. 172-7
КУпАП закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247
КУпАП, у зв’язку з відсутністю події
адміністративного правопорушення.

Постанова може бути
оскаржена до Апеляційного суду
Київської області протягом 10 днів
через Іванківський районний суд
Київської області.

Суддя:

Слободян Н.П.