Справа № 203/5797/14-п
Провадження № 3/0203/1921/2014
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 вересня 2014 року

м. Дніпропетровськ

Суддя Кіровського районного суду м.
Дніпропетровська Колесніченко О.В.,
розглянувши матеріал про притягнення
до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина
України, зареєстрованого за адресою:
ІНФОРМАЦІЯ_2, голови правління ПрАТ з ІІ
«Дніпропетровський
олійноекстракційний завод»,

за ч. 2 ст. 163-1 Кодексу України про
адміністративні правопорушення, -

ВСТАНОВИЛА:

Посадовою особою Спеціалізованої ДПІ з
ОВП у м. Дніпропетровську 26 серпня 2014
року складено протокол про
адміністративне правопорушення за ч.2
ст. 163-1 КУпАП відносно ОСОБА_1 в тому, що
ОСОБА_1, займаючи посаду голови
правління ПрАТ з ІІ «ДОЕЗ» (), розташованого за адресою: м.
Дніпропетровськ, вул. Ленінградська 46,
повторно протягом року допустив
порушення п. 198.6 ст. 198, п. 200.1 ст. 200
Податкового кодексу України за період
з 22 серпня 2014 року по 28 серпня 2014 року
чим порушено встановлений законом
порядок ведення податного обліку, а
саме: завищено суму залишку від’ємного
значення в сумі 17 008 148 грн. та заниження
суми податку на додану вартість, яка
підлягає нарахування за підсумками
звітного періоду - квітень 2014 року, в
сумі 15 459 грн. та станом на 26 серпня 2014
року правопорушення не виправлено і є
триваючим, що виявлено актом перевірки
від 26 серпня 2014 року.

Будучи належним чином повідомленим про
час та місце розгляду справи ОСОБА_1 в
судове засідання не з’явився, подавши
письмові пояснення щодо факту та суті
правопорушення, заперечуючи свою вину
у вчиненні правопорушення за ч.2 ст. 163-1
КУпАП тим, що у протоколі не вказана
суть правопорушення, відсутні дані про
порушення встановленого законом
порядку ведення податкового обліку, а
акт перевірки від 26 серпня 2014 року, який
став єдиною підставою складення
протоколу, оскаржений у встановлені
законом строки, оскільки цим актом не
встановлено порушень порядку ведення в
ПрАТ з ІІ «ДОЕЗ» податкового обліку, у
зв’язку з чим грошові зобов’язання
вважаються неузгодженими, що зупиняє
за п.56.3 ст. 56 ПК України виконання
платником грошових зобов’язань до дня
процедури адміністративного
оскарження і, відповідно, виключає до
цього часу притягнення до
адміністративної відповідальності.
Крім того, висновки протоколу про
повторність вчинення ним протягом року
правопорушення, передбаченого ч.1 ст.
163-1 КУпАП, не відповідають фактичним
обставинам, оскільки постанова
місцевого суду від 04 вересня 2013 року
про притягнення його до
відповідальності за ч.1 ст. 163-1 КУпАП
скасована постановою апеляційного
суду Дніпропетровської області від 11
грудня 2013 року з закриттям провадження
за п.1 ст. 247 КУпАП, тому ОСОБА_1 клопотав
про закриття провадження у справі за
відсутністю події і складу
правопорушення.

Розглянувши матеріали справи, приходжу
до висновку, що адміністративний
матеріал відносно ОСОБА_1 підлягає
закриттю за відсутністю події і складу
адміністративного правопорушення за
п.1 ст. 247 КУпАП, виходячи з наступного.

Диспозицією ч. 1 ст. 163-1 КУпАП
передбачена відповідальність за
відсутність податкового обліку,
порушення керівниками та іншими
посадовими особами підприємств,
установ, організацій встановленого
законом порядку ведення податкового
обліку, у тому числі неподання або
несвоєчасне подання аудиторських
висновків, подання яких передбачено
законами України.

Так, з акту від 26 серпня 2014 року №
21/28-01-49-10-00374385 «Про результати
камеральної перевірки даних
задекларованих у податковій звітності
з податку на додану вартість ПРАТ з ІІ
«ДОЕЗ» уточнюючого розрахунку
податкових зобов’язань з податку на
додану вартість у зв’язку з
виправленням самостійно виявлених
помилок № від 22 серпня 2014 року»,
який став підставою складення
протоколу про адміністративне
правопорушення від 26 серпня 2014 року
№9/28-01-49, вбачається, що в ході перевірки
встановлено порушення ведення
податкового обліку – завищення суми
залишку від’ємного значення в сумі 17 008
148 грн. та заниження суми податку на
додану вартість, яка підлягає
нарахування за підсумками звітного
періоду (податкового періоду) - квітень
2014 року, в сумі 15 459 грн.

Податковим кодексом України,
передбачено апеляційний порядок
узгодження сум податкового
зобов'язання. Зазначений порядок
узгоджень представляє собою
можливість суб'єкту господарювання
оскаржити в адміністративному порядку
(до вищестоящого податкового органу)
податкове повідомлення, у випадку, якщо
суб'єкт господарювання не погоджується
з рішенням Державної податкової
інспекції має право оскаржити його до
суду в порядку передбаченому
адміністративним судочинством.

Відповідно до п. 56.15 та п. 56.18 ст. 56
Податкового кодексу України під час
здійснення підприємством процедури
адміністративного та судового
оскарження рішень податкових органів
виконання ним грошових зобов’язань
зупиняється на строк до закінчення
процедури такого оскарження. Суми
грошового зобов’язання, що
оскаржуються, вважаються
неузгодженими протягом всього строку
оскарження аж до дня його завершення.

Як вбачається з матеріалів справи, ПрАТ
з ІІ «ДОЕЗ» оскаржило у встановлені
податковим законодавством строки
податкові повідомлення - рішення від 09
вересня 2014 року до МГУ ДФС Центрального
офісу з обслуговування великих
платників і на даний час рішення за
результатами розгляду скарги відсутнє.

Таким чином, зазначені в акті перевірки
та відповідних податкових
повідомленнях-рішеннях зобов’язання є
неузгодженими аж до набрання законної
сили рішенням суду, а відтак
притягнення особи до адміністративної
відповідальності, передбаченої ч. 2 ст.
163-1 КУпАП, неможливе до закінчення
процедури оскарження результатів
податкової перевірки, оскільки
податковим законодавством передбачено
дворівневу процедуру оскарження
рішень органів податкової служби та
поширено презумпцію невинуватості на
процедуру оскарження і порушення
встановленого законом порядку ведення
податкового обліку, засвідчене
податковим органом внаслідок
перевірки, може утворювати закінчений
склад правопорушення лише за умови
наявності узгоджених податкових
повідомлень-рішень, що підтверджують
наведені факти.

Крім того, адміністративна
відповідальність за ч.2 ст. 163-1 КУпАП
настає лише у разі притягнення цієї
особи протягом року до
відповідальності за вчинення нею дій,
передбачених ч.1 ст. 163-1 КУпАП, однак
додана до матеріалів справи постанова
Кіровського районного суду м.
Дніпропетровська від 04 вересня 213 року
про притягнення ОСОБА_1 до
відповідальності за ч.1 ст. 163-1 КУпАП,
підставою для кваліфікуючої ознаки
повторності бути не може, оскільки
скасована постановою апеляційного
суду Дніпропетровської області
провадження від 11 грудня 2013 року і
провадження у справі закрито за
відсутністю складу проступку, а відтак,
ОСОБА_1 вважається таким, що не
притягувався до адміністративної
відповідальності за ч.1 ст. 163-1 КУпАП
протягом року, тому склад
правопорушення за ч.2 ст. 163-1 КУпАП
відсутній.

Встановлені у судовому засіданні
обставини та досліджені докази не
містять достатніх, належних і
допустимих доказів наявності у діях
ОСОБА_1 події та складу поставленого
йому за вину правопорушення,
передбаченого ч.2 ст. 162-1 КУпАП, у
зв’язку з чим провадження у справі
підлягає закриттю за ч.1 ст. 247 КУпАП.

Керуючись п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, -

ПОСТАНОВИЛА:

Провадження у справі про притягнення
ОСОБА_1 до адміністративної
відповідальності за вчинення
правопорушення, передбаченого ч.2 ст.163-1
КУпАП, закрити за відсутністю події і
складу правопорушення за п.1 ст. 247
КУпАП.

Постанова може бути оскаржена особою,
яку притягнуто до адміністративної
відповідальності, її законним
представником, захисником, потерпілим,
його представником або на неї може бути
внесено протест прокурора протягом
десяти днів з дня винесення постанови
до апеляційного суду
Дніпропетровського області через
Кіровський районний суд м.
Дніпропетровська.

Суддя

О.В. Колесніченко