№ 3-6887/14
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 листопада 2014 року суддя
Солом'янського районного суду м. Києва
Бурлака О.В., розглянувши матеріали
адміністративної справи, що надійшли з
ВДАІ Солом'янського РУ ГУМВС України в
м. Києві, про притягнення до
адміністративної відповідальності

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, місце народження
судом не встановлено, громадянина
України, місце роботи судом не
встановлено, проживає за адресою:
АДРЕСА_1, відомості про
ідентифікаційний номер фізичної
особи-платника податків в матеріалах
справи відсутні,

за вчинення правопорушення,
передбаченого ч. 3 статті 130 Кодексу
України про адміністративні
правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1, 17.10.2014 року, близько 03 год. 10 хв.,
в м. Києві по просп. Голосіївському, 57,
керував автомобілем марки «Lada (ВАЗ) 2108»
д.н.з. НОМЕР_1, з явними ознаками
алкогольного сп'яніння (різкий запах
алкоголю з порожнини рота, нестійка
хода). Від проходження медичного огляду
на стан алкогольного сп'яніння у
встановленому законом порядку (огляд у
лікаря нарколога та із застосування
алкотестеру «Драгер») водій ОСОБА_1
відмовився у присутності двох свідків,
чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР України,
тобто вчинив правопорушення,
передбачене ч. 3 ст. 130 КУпАП, та двічі
протягом року піддавався
адміністративному стягненню за ч. 3 ст.
130 КУпАП.

Особа, яка вчинила адміністративне
правопорушення, в судове засідання не
з'явилась, хоча про день, час та місце
розгляду справи була повідомлена
належним чином, про причини неявки, які
можуть бути визнані судом поважними, не
повідомив, клопотання про відкладення
розгляду справи до суду не надходили, а
тому суд ухвалив проводити розгляд
справи у відсутність особи, яка
притягується до адміністративної
відповідальності.

Згідно ст. 9 КУпАП адміністративним
правопорушенням (проступком)
визнається протиправна, винна (умисна
або необережна) дія чи бездіяльність,
яка посягає на громадський порядок,
власність, права та свободи громадян,
на встановлений порядок управління і
за яку законом передбачено
адміністративну відповідальність.

Відповідно до ч. 1 ст. 130 КУпАП керування
транспортними засобами в стані
алкогольного, наркотичного чи іншого
сп'яніння або під впливом лікарських
препаратів, що знижують їх увагу та
швидкість реакції, а також передача
керування транспортним засобом особі,
яка перебуває в стані алкогольного
сп'яніння чи під впливом таких
лікарських препаратів, а так само
відмова особи, яка керує транспортним
засобом, від проходження відповідно до
встановленого порядку огляду на стан
алкогольного, наркотичного чи іншого
сп'яніння або порядку огляду на стан
алкогольного, наркотичного чи іншого
сп'яніння або щодо вживання лікарських
препаратів, що знижують увагу та
швидкість реакції, - тягнуть за собою
накладення штрафу на водіїв від
двохсот до трьохсот неоподатковуваних
мінімумів доходів громадян або
позбавлення права керування
транспортними засобами на строк від
одного до двох років, або
адміністративний арешт на строк від
семи до десяти діб і на інших осіб -
накладення штрафу від двохсот до
трьохсот неоподатковуваних мінімумів
доходів громадян або адміністративний
арешт на строк від семи до десяти діб.

Згідно вимог ч. 2 ст. 130 КУпАП повторне
протягом року вчинення будь-якого з
порушень, передбачених частиною першою
цієї статті, - тягне за собою на водіїв
позбавлення права керування
транспортними засобами на строк від
двох до трьох років з оплатним
вилученням транспортного засобу чи без
такого або адміністративний арешт на
строк від десяти до п'ятнадцяти діб з
оплатним вилученням транспортного
засобу чи без такого і на інших осіб
-адміністративний арешт на строк від
десяти до п'ятнадцяти діб з оплатним
вилученням транспортного засобу чи без
такого.

Відповідно до ч. 3 ст. 130 КУпАП, дії,
передбачені частиною першою цієї
статті, вчинені особою, яка двічі
протягом року піддавалась
адміністративному стягненню за
керування транспортними засобами у
стані алкогольного, наркотичного чи
іншого сп'яніння або під впливом
лікарських препаратів, що знижують їх
увагу та швидкість реакції, за відмову
від проходження відповідно до
встановленого порядку огляду на стан
алкогольного, наркотичного чи іншого
сп'яніння або щодо вживання лікарських
препаратів, що знижують увагу та
швидкість реакції, - тягнуть за собою на
водіїв позбавлення права керування
транспортними засобами на строк до
десяти років з оплатним вилучення
транспортного засобу і на інших осіб -
адміністративний арешт на строк від
десяти до п'ятнадцяти діб з оплатним
вилученням транспортного засобу.

Згідно ст. 251 КУПАП доказами є будь-які
фактичні дані, на підставі яких у
визначеному законом порядку орган
(посадова особа) встановлює наявність
чи відсутність адміністративного
правопорушення, винність даної особи в
його вчиненні та інші обставини, що
мають значення для правильного
вирішення справи. Ці дані
встановлюються протоколом про
адміністративне правопорушення,
поясненнями особи, яка притягається до
адміністративної відповідальності,
потерпілих, свідків, висновком
експерта, речовими доказами,
показаннями технічних приладів та
технічних засобів, що мають функції
фото- і кінозйомки, відеозапису чи
засобів фото- і кінозйомки,
відеозапису, які використовуються при
нагляді за виконанням правил, норм і
стандартів, що стосуються забезпечення
безпеки дорожнього руху, протоколом
про вилучення речей і документів, а
також іншими документами.

Таким чином, суд, дослідивши матеріали
справи, прийшов до висновку, що вина
ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення,
передбаченого ч. 3 ст. 130 КУпАП,
підтверджується зібраними та
дослідженими в судовому засіданні
письмовими доказами, зокрема даними
протоколу про адміністративне
правопорушення серії АП1 №709730,
складеного 17.10.2014 року (а.с. 1), яким
зафіксовано факт вчиненого ОСОБА_1
правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 130
КУпАП, письмовими поясненнями свідків
та іншими матеріалами справи у їх
сукупності.

З матеріалів справи вбачається, що
ОСОБА_1 16.06.2014 року постановою
Солом'янського районного суду м. Києва
піддано адміністративному стягненню
за ч. 3 ст. 130 КУпАП у вигляді позбавлення
права керування усіма видами
транспортних засобів строком на 10
(десять) років (а.с. 12).

Крім того, ОСОБА_1 26.06.2014 року постановою
Солом'янського районного суду м. Києва
визнано винним у вчиненні
адміністративного правопорушення,
передбаченого ч. 3 ст. 130 КУпАП, без
застосування до нього основного та
додаткового адміністративному
стягнення (а.с. 13-15).

Постановою Солом'янського районного
суду м. Києва від 06.11.2014 року ОСОБА_1
визнано винним у вчиненні
адміністративного правопорушення,
передбаченого ч. 3 ст. 130 КУпАП, без
застосування до нього основного та
додаткового адміністративному
стягнення (а.с. 16).

Наведене підтверджується також даними
карток обліку адміністративного
правопорушення, які містяться в
матеріалах справи (а.с. 3, 4, 5).

Таким чином, враховуючи те, що ОСОБА_1
двічі протягом року піддавався
адміністративному стягненню за
правопорушення, передбачені ст. 130
Кодексу України про адміністративні
правопорушення, суд вважає правильною
кваліфікацію адміністративного
правопорушення за ч. 3 ст. 130 Кодексу
України про адміністративні
правопорушення, а вину ОСОБА_1 у
вчиненні даного адміністративного
правопорушення доведеною.

Відповідно до абз. 3 п. 28 Постанови
Пленуму ВСУ «Про практику застосування
судами України законодавства у справах
про деякі злочини проти безпеки
дорожнього руху та експлуатації
транспорту, а також про
адміністративні правопорушення на
транспорті» від 23.12.2005 року,
позбавлення права керувати
транспортними засобами можна
застосовувати тільки як основне
адміністративне стягнення за вчинення
правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 121,
ч. 4 ст. 122, ст. 122-2, ч. 3 ст. 123, статтями 124 і
130 КУпАП. Можливості накладати на винну
особу таке стягнення як додаткове цей
Кодекс не надає. Суди не вправі
застосовувати його й тоді, коли винна
особа вже позбавлена такого права або
взагалі його не мала.

Разом з тим, судом встановлено, що
транспортний засіб марки «Lada (ВАЗ) 2108»
д.н.з. НОМЕР_1, за кермом якого 17.10.2014
року, близько 03 год. 10 хв., перебував
ОСОБА_1 належить не йому, а ОСОБА_2
/протокол про адміністративне
правопорушення серії АП1 №709730 від
17.10.2014 року (а.с. 1).

Відповідно до абз. 4 п. 28 Постанови
Пленуму ВСУ «Про практику застосування
судами України законодавства у
справах про деякі злочини проти
безпеки дорожнього руху та
експлуатації транспорту, а також про
адміністративні правопорушення на
транспорті», оплатне вилучення
транспортного засобу може бути
допустимим тільки як додаткове
адміністративне стягнення за вчинення
правопорушень, за які встановлена
відповідальність ч. 6 ст. 121, ч. 2 та 3 ст. 130
КпАП. Застосування його як основного
стягнення законом не передбачено. Не
можна накладати це стягнення й на
особу, яка вчинила відповідне
правопорушення, керуючи транспортним
засобом, що належить іншій особі.

Враховуючи вищевикладене, суддя
приходить до висновку про неможливість
оплатного вилучення транспортного
засобу марки «Lada (ВАЗ) 2108» д.н.з. НОМЕР_1,
оскільки правопорушник не є власником
даного транспортного засобу.

Згідно ст. 33 КУпАП обираючи вид
стягнення, суд враховує особу
правопорушника, характер вчиненого
адміністративного правопорушення,
ступінь його вини, майновий стан,
обставини, що пом'якшують і обтяжують
відповідальність.

Відповідно до ст. 34 КУпАП обставин, що
пом'якшують відповідальність
громадянина ОСОБА_1 за вчинене
правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 130
КУпАП, судом не встановлено.

Виходячи з вищевикладеного та
враховуючи характер вчиненого
правопорушення, особу правопорушника,
надаючи оцінку всім зібраним доказам у
їх сукупності, беручи до уваги те, що
громадянин ОСОБА_1 не зробив для себе
належних висновків та продовжив
протиправну поведінку, а також те, що
16.06.2014 року постановою Солом'янського
районного суду м. Києва останнього
піддано адміністративному стягненню
за ч. 3 ст. 130 КУпАП у вигляді позбавлення
права керування усіма видами
транспортних засобів строком на 10
(десять) років, прихожу до висновку про
наявність підстав для визнання
правопорушника винуватим у вчиненні
правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 130
КУпАП, без застосування до нього
основного та додаткового
адміністративному стягнення.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП судовий збір
у провадженні по справі про
адміністративне правопорушення у разі
винесення судом (суддею) постанови про
накладення адміністративного
стягнення сплачується особою, на яку
накладено таке стягнення.

Керуючись ст.ст. 9, 33, 34, 40-1, ч. 3 ст. 130
КУпАП та на підставі ст.ст. 251, 283, 284, 294
КУпАП, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 (відомості про
ідентифікаційний номер фізичної
особи-платника податків в матеріалах
справи відсутні) визнати винним у
вчиненні адміністративного
правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 130
КУпАП, без застосування до нього
основного та додаткового
адміністративного стягнення.

Стягнути з ОСОБА_1 (відомості про
ідентифікаційний номер фізичної
особи-платника податків в матеріалах
справи відсутні) судовий збір в сумі 36
(тридцять шість) гривень 54 копійки на
користь держави, який необхідно
сплатити на розрахунковий рахунок р/р
312 122 067 000 10, отримувач коштів УДК СУ
Солом'янського району м. Києва, код
банку отримувача /МФО/: 820 019, код
отримувача /код ЄДРПОУ/: 380 508 12, код
класифікації доходів бюджету: 220 300 01,
банк отримувача: ГУ ДКУ у м. Києві.

Постанова може бути оскаржена до
Апеляційного суду м. Києва через
Солом'янський районний суд м. Києва
протягом десяти днів з дня її
винесення.

Строк пред'явлення до виконання 3 (три)
місяці.

Суддя Солом'янського

районного суду м. Києва
О.В. Бурлака