Апеляційний суд Кіровоградської
Справа 33/781/407/14
Головуючий у суді І-ї
інстанції Кухарська Н.А.
Категорія - ч. 2 ст. 130 КУпАП
Доповідач у суді ІІ-ї
інстанції Онуфрієв В.М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.12.2014 року, суддя апеляційного суду
Кіровоградської області Онуфрієв В.М.
за участі секретарів Ковальової Н.Д.,
Черненко Х.В., особи, притягнутої до
адміністративної відповідальності
ОСОБА_3, та в його інтересах
представника - адвоката ОСОБА_4
розглянув у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_3 на
постанову Новоукраїнського районного
суду Кіровоградської області від 02
вересня 2014 року, якою

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця
м. Новоукраїнка, Кіровоградської
області, громадянина України,
приватного підприємця,
зареєстрованого АДРЕСА_2, проживаючого
АДРЕСА_1

визнано винним у вчиненні
адміністративного правопорушення
передбаченого ч. 2 ст.130 КУпАП та
накладено адміністративне стягнення у
виді позбавлення права керування
транспортними засобами строком на
2 роки без оплатного вилучення
транспортного засобу.

ВСТАНОВИВ:

Згідно постанови суду першої
інстанції, ОСОБА_3, 04.07.2014 року о 01 год. 25
хв., в м. Новоукраїнка по вул. Леніна,
повторно протягом року, керував
транспортним засобом - автомобілем
Джилі МК, реєстраційний номер НОМЕР_1,
з ознаками алкогольного сп'яніння, від
проходження медичного огляду у
встановленому законом порядку
відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР
України та вчинив правопорушення,
передбачене ч. 2 ст. 130 КУпАП.

В апеляції ОСОБА_3 просив
скасувати оскаржувану постанову та
закрити провадження у справі у зв'язку
із відсутністю складу та події
адміністративного правопорушення.

В обґрунтування вимог зазначив, що суд
не повно з'ясував усі фактичні
обставини справи та не дослідив і не
надав належної оцінки наявним в
матеріалах справи доказам та
обставинам, підійшов формально до
вивчення обставин справи.

Вказав, що правопорушення в якому його
звинувачено, він не скоював, оскільки в
день і час складення протоколу 04.07.2014
року взагалі не знаходився в м.
Новоукраїнка, а перебував у службовому
відрядженні, що вказує на не вірне
встановлення часу і місця вчинення
інкримінованого правопорушення.

Також вказав, що суд першої інстанції
не здійснив виклик свідків, а обмежився
їх письмовими поясненнями, які могли
бути написані будь-ким, в тому числі
посадовою особою, яка складала
протокол про адміністративне
правопорушення, яке він не скоював.

Крім того зазначив, що за адресою
АДРЕСА_2, повістка суду була доставлена
його матері, яка отримала її але
передали йому пізніше, вже після
судового засідання , оскільки він
проживав в іншому місті, а саме:
АДРЕСА_1.

Відомості викладені в зворотному
поштовому повідомленні не містять
даних про вручення саме йому повістки
(поштового повідомлення), його підпис
про отримання в поштовому
повідомленні відсутній. При цьому, в
зворотному поштовому повідомленні є
відмітка про виплату 20.08.2014 року на його
ім'я соціального платежу, який не
являється судовим викликом чи
повідомленням. При таких обставинах
вказав, що він не був судом першої
інстанції належним чином повідомлений
про дату, місце, та час проведення
судового засідання.

Заслухавши ОСОБА_3 та в його
інтересах представника- адвоката
ОСОБА_4, які підтримали викладене в
апеляції, свідків, перевіривши
матеріали справи, зваживши доводи
апеляції, апеляційний суд дійшов
висновку, що апеляційна скарга
підлягає задоволенню частково, з таких
підстав.

Відповідно ч. 2 ст. 294 КУпАП постанова
судді у справі про адміністративне
правопорушення може бути оскаржена
особою, яку притягнуто до
адміністративної відповідальності, її
законним представником, захисником,
потерпілим, його представником або
прокурором протягом десяти днів з дня
винесення постанови.

Згідно ст. 268 КУпАП справа про
адміністративне правопорушення
розглядається в присутності особи, яка
притягається до адміністративної
відповідальності. Під час відсутності
цієї особи справу може бути розглянуто
лише у випадках, коли є дані про
своєчасне її сповіщення про місце і час
розгляду справи і якщо від неї не
надійшло клопотання про відкладення
розгляду справи.

Як свідчать матеріали справи, судом
першої інстанції хоча і направлялося
ОСОБА_3 повідомлення про час та місце
розгляду справи, однак він його не
отримував, його підпис про отримання в
повідомленні відсутній, отримала
поштове повідомлення його матір, що
підтверджується довідкою від 08.12.2014
року начальника Новоукраїнського ЦОС
№2.

Крім того ОСОБА_3 на час
розгляду справи в районному суді
проживав і проживає за адресою
АДРЕСА_1, дане підтверджується актом
обстеження житлово-побутових умов
Новоукраїнської міської Ради від 08.12.2014
року.

В судовому засіданні ОСОБА_3
вказав, що поштове повідомлення мати
йому передала вже після судового
засідання.

Тобто про дату час та розгляд
справи ОСОБА_3 належним чином
повідомлений не був.

При таких обставинах постанову
суду першої інстанції слід скасувати
та постановити нову постанову.

Відповідно до вимог ст. 130 ч.2 КУпАП
відповідальність за вказане
адміністративне правопорушення настає
у разі керування транспортними
засобами особами в стані алкогольного,
наркотичного чи іншого сп'яніння або
під впливом лікарських препаратів, що
знижують їх увагу та швидкість реакції,
а так само за відмову особи, яка керує
транспортним засобом від проходження,
відповідно до встановленого порядку
огляду на стан сп'яніння.

Згідно Порядку проведення огляду з
метою виявлення стану алкогольного,
наркотичного чи іншого сп'яніння або
перебування під впливом лікарських
препаратів, що знижують увагу та
швидкість реакції, і проведення такого
огляду», затвердженого постановою
Кабінету Міністрів України від 17
грудня 2008 р. № 1103 та Інструкції «Про
виявлення у водіїв транспортних
засобів ознак алкогольного,
наркотичного чи іншого сп'яніння або
перебування під впливом лікарських
препаратів, що знижують увагу та
швидкість реакції», затвердженої
наказом Міністерства внутрішніх справ
України, Міністерства охорони здоров'я
України від 9 вересня 2009 р. N 400/666,
встановлення у правопорушника стану
алкогольного чи іншого сп'яніння
здійснюється на підставі його огляду,
який проводиться уповноваженою особою
Державтоінспекції на місці зупинки
транспортного засобу з використанням
спеціальних технічних засобів,
дозволених до застосування МОЗ і
Держспоживстандартом або у разі
відмови водія транспортного засобу від
проходження огляду на стан сп'яніння на
місці зупинки транспортного засобу та
його незгоди з результатами огляду, в
найближчому закладі охорони здоров'я,
якому надано право на проведення
такого огляду відповідно до статті 266
Кодексу України про адміністративні
правопорушення.

Відповідно до п.п. 4.2, 5.4 «Інструкції з
оформлення працівниками
Державтоінспекції МВС матеріалів про
адміністративні порушення у сфері
забезпечення безпеки дорожнього руху»,
затвердженої наказом МВС України № 77
від 26 лютого 2009 року, до протоколу про
адміністративне правопорушення
долучаються письмові пояснення
свідків правопорушення, у разі їх
наявності. У разі оформлення протоколу
про адміністративне правопорушення,
передбаченого ст. 130 КУпАП наявність
пояснень свідків є обов'язковою у
кількості двох.

Згідно протоколу про адміністративне
правопорушення ОСОБА_3 04.07.2014 року о 01,25
год. в м. Новоукраїнка по вул. Леніна
повторно протягом року керував
транспортним засобом - автомобілем
Джилі МК реєстраційний номер НОМЕР_1 з
ознаками алкогольного сп'яніння, від
проходження медичного огляду
відмовився у присутності двох свідків
ОСОБА_5 та ОСОБА_6

В судовому засіданні апеляційної
інстанції ОСОБА_3 вину у вчиненні
адміністративного правопорушення не
визнав, та показав, що з 3 по 7 липня 2014
року перебував у відрядженні в с.
Бузьке Арбузинського району
Миколаївської області, в підтвердження
надав посвідчення про відрядження.
Вважає, що протоколи про
адміністративне правопорушення
відносно нього працівниками ДАІ
сфальсифіковано так як із ними в нього
склалися неприязне ні відносини. Він
займається підприємницькою
діяльністю і не надав їм вантажний
автомобіль для використання у
особистих справах, тому на нього склали
декілька протоколів про вчинення
адміністративних правопорушень.

Разом із тим, вина ОСОБА_3 повністю
підтверджується зібраними у справі
доказами і, зокрема, показаннями
працівників ДАІ ОСОБА_7 та Троянського,
які в судовому засіданні апеляційної
інстанції показали, що 04.07.2014 року,
близько 01 год. 25 хв., ОСОБА_3 в м.
Новоукраїнка по вул. Леніна керував
транспортним засобом - автомобілем
Джилі МК, реєстраційний номер НОМЕР_1, з
ознаками алкогольного сп'яніння, від
проходження медичного огляду
відмовився у присутності двох свідків
ОСОБА_5 та ОСОБА_6 Відносно ОСОБА_3 був
складений протокол про
адміністративне правопорушення. Після
складання якого останній закрив
автомобіль і зник в невідомому
напрямку.

Аналогічними поясненнями
оголошеними і дослідженими в судовому
засіданні свідка ОСОБА_6

Показаннями свідка ОСОБА_5, який в
судовому засіданні апеляційної
інстанції показав, що 04.07.2014 року,
орієнтовно в 21-23 год. точного часу
вказати не може, повертався із
тренування, та був запрошений
працівниками ДАІ в якості понятого і
був присутній при тому як останні
зупинили автомобіль Джилі МК
реєстраційний номер НОМЕР_1, яким
керував ОСОБА_3 на вимогу працівників
ДАІ пройти огляд на стан сп'яніння
останній відмовився, а після складання
протоколу закрив автомобіль і зник в
невідомому напрямку.

Дані пояснення та показання повністю
узгоджуються із дійсними
встановленими в судовому засіданні
обставинами справи.

Доводи ОСОБА_3 та його
представника - адвоката ОСОБА_4
стосовно того, що останній не скоював
адміністративне правопорушення так, як
перебував в цей час у відрядженні у с.
Будьке Арбузинскього району
Миколаївської області є
необґрунтованими та не відповідають
дійсним встановленим у судовому
засіданні обставинам справи.

При цьому суд виходить із того, що
останній мав технічну можливість, із
урахуванням відстані і часу, приїхати
до м. Новоукраїнка із с. Бузьке
Арбузинського району Миколаївської
області скоїти адміністративне
правопорушення,04.07.2014 року, близько
1год. 25 хв., та повернутися у місце
відрядження.

Суд вважає дані твердження спробою
ухилення ОСОБА_3 від відповідальності
за скоєне адміністративне
правопорушення.

Враховуючи викладене суд
апеляційної інстанції приходить до
висновку, що в діях ОСОБА_3 є склад
адміністративного правопорушення
передбаченого ч.2 ст.130 КУпАП.

Разом із тим, відповідно до ст. 38
КУпАП адміністративне стягнення може
бути накладено не пізніше, як через три
місяці з дня вчинення правопорушення, а
при триваючому правопорушенні - три
місяці з дня його виявлення, крім справ
про адміністративні правопорушення,
зазначені у частині третій цієї статті.

За таких обставин, оскільки
адміністративне правопорушення
вчинено та виявлено 04.07.2014 року, тобто з
дня його вчинення минуло більше ніж
три місяці тому, ОСОБА_3 слід визнати
винним у скоєнні адміністративного
правопорушення, передбаченого ч.2 ст.130
КУпАП, а провадження у справі підлягає
закриттю, на підставі п. 7 ст. 247 КУпАП, у
зв'язку із закінченням строків
накладення адміністративного
стягнення, передбачених ст.38 КУпАП.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про
адміністративні правопорушення,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 -
задовольнити частково.

Постанову Новоукраїнського районного
суду Кіровоградської області від 02
вересня 2014 року про притягнення ОСОБА_3
до адміністративної відповідальності
за ч.2 ст. 130 Кодексу України про
адміністративні правопорушення з
накладенням адміністративного
стягнення у виді позбавлення права
керування транспортними засобами
строком на 2 роки без
оплатного вилучення транспортного
засобу - скасувати.

ОСОБА_3 визнати винним за ч.2 ст.130
КУпАП, а провадження у справі закрити,
на підставі на підставі п. 7 ст. 247 КУпАП,
у зв'язку із закінченням строків
накладення адміністративного
стягнення, передбачених ст.38 КУпАП.

Постанова набирає законної сили
негайно після її винесення, є
остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя апеляційного суду

Кіровоградської області
В.М. Онуфрієв