Провадження № 3/487/2349/14
Заводський районний суд міста Миколаєва
ПОСТАНОВА

Іменем України

про накладення адміністративного стягнення

22.12.2014 суддя Заводського районного суду міста Миколаєва Кузьменко В.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в місті Миколаєві матеріали справи про адміністративне правопорушення, що надійшли від Державної податкової інспекції у Заводському районі міста Миколаєва головного Управління Міністерства доходів і зборів України в Миколаївській області про притягнення до адміністративної відповідальності,

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, мешканця ІНФОРМАЦІЯ_3, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 163-4 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

встановив:

02.12.2014 головним державним ревізором-інспектором сектору адміністрування майнових податків управління доходів і зборів з фізичних осіб ДПІ у Заводському районі міста Миколаєва Головного управління Міндоходів у Миколаївській області ОСОБА_2 було складено протокол про адміністративне правопорушення, суть якого керівником ТОВ Трімєд Орто ОСОБА_1 не подано до ДПІ Заводського району у встановлений на 10.11.2014 термін розрахунок за третій квартал 2014 року суми доходу нарахованого (сплаченого) на користь платників податку ф.№1-ДФ, а подано його 12.11.2014.

Вказаний факт було встановлено під час здійснення камеральної перевірки податкових декларації (розрахунку) по податку на доходи фізичних осіб, що сплачується податковими агентами із доходів платника податку у вигляді заробітної плати.

Згідно положень статей 51.1, 176.2 Податкового кодексу України (ПК України), Податковий агент зобов'язаний подавати у строки, встановлені ПК України для податкового кварталу, податковий розрахунок сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податків, а також сум нарахованого та утриманого з них податку контролюючому органу за місцем свого обліку. Особи, які відповідно до ПК України мають статус податкових агентів, зобов'язані: а) своєчасно та повністю нараховувати, утримувати та сплачувати (перераховувати) до бюджету податок з доходу, що виплачується на користь платника податку та оподатковується до або під час такої виплати за її рахунок; б) подавати у строки, встановлені ПК України для податкового кварталу податковий розрахунок сплаченого на користь платників податку, а також суми утриманого з них податку до контролюючого органу за місцем свого розташування. Такий розрахунок подається лише у разі нарахування сум зазначених доходів платнику податку податковим агентом протягом звітного періоду. Запровадження інших форм звітності з зазначених питань не допускається. У разі якщо відокремлений підрозділ юридичної особи не уповноважений нараховувати, утримувати і сплачувати (перераховувати) податок до бюджету, податковий розрахунок у вигляді окремого витягу за такий підрозділ подає юридична особа до контролюючого органу за своїм місцезнаходженням та надсилає копію такого розрахунку до контролюючого органу за місцезнаходженням такого відокремленого підрозділу в установленому порядку; в) подавати на вимогу платника податку відомості про суму виплаченого на його користь доходу, суму застосованих соціальних податкових пільг та суму утриманого податку; г) подавати контролюючому органу інші відомості про оподаткування доходів окремого платника податку в обсягах та згідно з процедурою, визначеною цим розділом та Розділом 2 ПК України; ґ) нести відповідальність у випадках, визначених ПК України.

Порушення встановлених ПК України строків подання податкових розрахунків утворює склад правопорушення, передбаченого статтею 163-4 КпАП України.

Таким чином, оцінюючи докази, якими, в рамках справи, що розглядається є протокол про адміністративне правопорушення серії КН №941355 від 02.12.2014, акт про результати камеральної перевірки від 02.12.2014 №3103/14-04-1704-00/39248174 тощо, суд дійшов висновку про наявність у діях ОСОБА_1 вини у вчиненні правопорушення, передбаченого статтею 163-4 КпАП України.

Вирішуючи питання про накладення адміністративного стягнення, суд, відповідно до положень статті 33 КпАП України, із додержанням принципів законності та індивідуалізації, приходить висновку, що для виховання ОСОБА_1 в дусі додержання законів України, запобігання вчиненню ним нових правопорушень, його покарання та виправлення достатнім буде накладення адміністративного стягнення у розмірі трьох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно положень пункту 5 частини 2 статті 4 Закону України «Про судовий збір» з ОСОБА_1 підлягає стягненню судовий збір у розмірі 36.54 грн.

На підставі викладеного, керуючись статтями 221, 268, 283, 284 КпАП України, суд -

постановив:

Накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення за скоєне правопорушення, передбачене частиною 1 статті 163-4 КпАП України у вигляді штрафу в розмірі трьох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що є еквівалентно 51.00 (п'ятдесят одна) грн. на користь держави.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 36 (тридцять шість) грн. 54 коп.

Постанова набирає законної сили через десять днів з моменту винесення та може бути оскаржена до апеляційного суду Миколаївської області, у строк та порядок, передбачений статтею 294 КпАП України.

СУДДЯ В.В. КУЗЬМЕНКО