Заставнівський районний суд Чернівецької області
Справа №: 716/1714/14-п
П О С Т А Н О В А

24.12.2014 року м.Заставна

Суддя Заставнівського районного суду Чернівецької області Стрілець Я.С. розглянувши адміністративний матеріал, що надійшов від Управління служби безпеки України в Чернівецькій області відносно ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, українця, жителя ІНФОРМАЦІЯ_2, одруженого, має вищу освіту, працюючого керівником апарату Шевченківського районного суду міста Чернівці про притягнення до адміністративної відповідальності за п.п.5, 6 ч.1 ст.212-2 КУпАП,-

В С Т А Н О В И В:

Згідно протоколу №177 про адміністративне правопорушення з боку ОСОБА_1, який працює на посаді керівника апарату Шевченківського районного суду міста Чернівці та є керівником режимно-секретного органу, виявлено ряд порушень вимог чинного законодавства в сфері охорони державної таємниці, які визначені п.п.9, 10 ст.39 Закону України «Про державну таємницю» відповідальність за вчинення яких передбачена ч.5 та 6 ст.212-2 КУпАП, а саме порушення встановленого порядку надання допуску та доступу до державної таємниці, а також, невжиття заходів щодо забезпечення охорони державної таємниці. З вказаного протоколу також вбачається, що внаслідок недотримання ОСОБА_1 вимог режиму секретності передбачених Законом України «Про державну таємницю» та «Порядком організації та забезпечення режиму секретності в державних органах, органах місцевого самоврядування, на підприємствах, в установах і організаціях», затвердженого постановою КМУ 18.12.2013 року №939, в суді виникли передумови до витоку та розголошення відомостей, що становлять державну таємницю, а також можливої втрати матеріальних носіїв секретної інформації. Витоку інформації з обмеженим доступом не сталося, шкоди державі не нанесено, однак ОСОБА_1, як уповноважена посадова особа, на яку покладаються функції контролю щодо забезпечення охорони державної таємниці та секретоносій не виконав своїх службових обовязків, чим порушив вимоги ст.28 п.4 Закону України «Про державну таємницю» щодо забезпечення охорони державної таємниці у відповідності до вимог режиму секретності в державних органах, органах місцевого самоврядування, на підприємствах, в установах і організаціях, діяльність яких повязана з державною таємницею. Своїми діями вчинив адміністративне правопорушення передбачене ст.212-2 ч.5 та 6 КУпАП.

Особа, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 в судовому засіданні свою вину не визнав, надав свої заперечення в письмовій формі та пояснив, що працює на посаді керівника апарату Шевченківського районного суду міста Чернівці та одночасно є керівником режимно-секретного органу. В ході планової перевірки його діяльності органами СБУ 30 січня 2014 року виявлено ряд недоліків його роботи, які не становили загрози витоку інформації та до наступної перевірки 05.11.2014 року були усунуті. ОСОБА_1 також пояснив, що «Порядок організації та забезпечення режиму секретності в державних органах, органах місцевого самоврядування, на підприємствах, в установах і організаціях», затверджений постановою КМУ 18.12.2013 року за №939, однак він його отримав для виконання тільки 20 червня 2014 року по пошті від ДСА України. В період з вересня по жовтень 2014 року він перебував у черговій відпустці, а після виходу на роботу привів секретне діловодство у відповідність із Порядком. Зазначив також, що виконання низка недоліків зафіксованих в акті перевірки стану охорони державної таємниці від 05.11.2014 року (відсутність пристроїв для опечатування дверей, впровадження заходів технічного захисту інформації у режимному приміщенні, наявність ізольованих місць для роботи виконавців, наявність атестованих ПЕОМ, відповідного сейфу) не залежали від його волі, оскільки через відсутність фінансової бази їх реалізацію була неможливою. Інші виявлені порушення усунуті ним безпосередньо під час проведення перевірки. Вказав, що виявлені та зафіксовані порушення не становили загрози та небезпеки витоку інформації з обмеженим доступом, а тому в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення. Саме ж провадження необхідно закрити.

Згідно до вимог ст. ст. 245, 251, 280, 283 КУпАП, суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення повинен повно, всебічно й об'єктивно дослідити всі обставини справи і встановити, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 працює на посаді керівника апарату Шевченківського районного суду міста Чернівці. 09.11.2010 року особа, що притягується до адміністративної відповідальності, ознайомлений з зобовязаннями в звязку з допуском до державної таємниці. Як вбачається з Наказу №192/10 від 16.11.2010 року Шевченківського районного суду м.Чернівці ОСОБА_1 надано допуск до державної таємниці за «формою 2» з 16 листопада 2010 року (а.с. 16). Згідно Наказу цього ж суду від 05.07.2011 року №76/11 (а.с. 18) ОСОБА_1 призначено керівником РСО з покладанням на нього відповідних функціональних обовязків. Разом з тим, у вказаному Наказі відсутні відомості про ознайомлення з його текстом самим ОСОБА_1 З наданих до протоколу функціональних обовязків начальника РСО (а.с. 17) також не вбачається ознайомлення з своїми посадовими обовязками в якості начальника РСО ОСОБА_1

Як вбачається із дослідженого в судовому засіданні Акта перевірки стану охорони державної таємниці від 05.11.2014 року №75/26/4760 (а.с. 4-14) за наслідками перевірки, яка проводилася в строк з 28.10.2014 року по 03.11.2014 року виявлено ряд недоліків та зроблено висновок комісії, що охорона державної таємниці здійснюється з окремими порушеннями законодавства про державну таємницю.

З аналізу положень ст.212-2 КУпАП випливає, що об'єктом цього правопорушення є суспільні відносини у сфері охорони державної таємниці. Згідно ч.1 Закону України «Про державну таємницю» відомості, що становлять державну таємницю, - це інформація у сфері оборони, економіки, науки і техніки, зовнішніх відносин, державної безпеки і охорони правопорядку, розголошення якої може завдати шкоди національній безпеці України і які рішенням державних експертів з питань таємниць визнано державною таємницею та включено до Зводу відомостей, що становлять державну таємницю (ЗВДТ). З моменту опублікування зазначеного Зводу (змін до нього) ці відомості підлягають охороні з боку держави як такі, що становлять державну таємницю, хоча б на цей час вони ще не були матеріалізовані.

Зовнішньою (матеріальною) ознакою віднесення документа, виробу або іншого матеріального носія інформації до предметів, що містять відомості, які становлять державну таємницю, є наданий йому гриф секретності - реквізит матеріального носія таємної інформації, який засвідчує ступінь її секретності («особливої важливості», «цілком таємно», «таємно»).

Конкретні види інформації, яка належить до державної таємниці, перелічені у вищезгаданому законі. Ними є інформація зокрема у сфері державної безпеки та охорони правопорядку.

Відомості у різних сферах, які визнані державною таємницею, конкретизовані у Зводі відомостей, що становлять державну таємницю. Питання про те, чи становлять ті чи інші відомості державну таємницю, у кожній справі має вирішуватися на підставі висновку експертизи.

Згідно ч.7 ЗВДТ, який затверджений Наказом СБУ 12.08.2005 року №440, наведені у ньому терміни вживаються в певному значенні. Зокрема під витоком секретної інформації мається на увазі неконтрольоване поширення секретної інформації, яке призводить до її несанкціонованого одержання.

Об'єктивна сторона правопорушення, передбаченого ст.212-2 КУпАП, полягає у порушенні законодавства про державну таємницю, а саме вчиненні діянь зазначених пп. 1-9 ч.1.

Суб'єктивна сторона правопорушення визначається ставленням до наслідків і характеризується наявністю вини у формі умислу.

Як зазначено в протоколі про адміністративне правопорушення дії ОСОБА_1 призвели до того, що в суді виникли передумови до витоку та розголошення відомостей, що становлять державну таємницю, а також можливої втрати матеріальних носіїв секретної інформації.

Суд не може погодитися з даним формулюванням, оскільки з диспозиції п.6 ч.1 ст.212-2 КУпАП вбачається, що відповідальність за недотримання вимог субєктом правопорушення наступає внаслідок невжиття заходів щодо охорони державної таємниці, тобто розуміється абсолютна бездіяльність особи. В судовому засіданні встановлено, що керівник апарату Шевченківського районного суду міста Чернівці ОСОБА_1 як керівник РСО вживав заходи щодо збереження та забезпечення охорони державної таємниці в суді, однак не в повній мірі в звязку з відсутністю належного фінансування та технічного оснащення. Дана обставина вбачається з Акта перевірки. Крім того, «Порядок організації та забезпечення режиму секретності в державних органах, органах місцевого самоврядування, на підприємствах, в установах і організаціях», затверджений постановою КМУ 18.12.2013 року за №939 на підставі якого ОСОБА_1 повинен був здійснювати заходи щодо охорони державної таємниці отриманий ним лише 20.06.2014 року, що вбачається з копії журналу вхідної кореспонденції.

Законом України «Про державну таємницю», а саме ст.ст.22, 27 регламентовано порядок допуску та доступу громадян до державної таємниці. В протоколі про адміністративне правопорушення не зазначено, які саме порушення в цій частині допущені ОСОБА_1

За таких обставин, вважаю, що в діях особи, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 відсутнє порушення вимог п.9, 10 ст.39 Закону України «Про державну таємницю».

Крім вищенаведеного, як випливає із змісту ст.212-2 КУпАП адміністративна відповідальність за порушення даної диспозиції можлива у випадку встановлення у діях особи умисної форми вини, що направлена на порушення законодавства про державну таємницю. Однак, в протоколі про адміністративне правопорушення всупереч до вимог ст.256 КУпАП не зазначено, яка форма вини ОСОБА_1 щодо таких дій.

Суд вважає за необхідне також звернути увагу на той факт, що протокол про адміністративне правопорушення №177 відносно ОСОБА_1 складено за ст.212-2 ч.5 та 6 КУпАП, хоча дана стаття складається всього з двох частин.

Згідно ст. 247 ч.1 п.1 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Таким чином, аналізуючи зазначені вимоги закону та фактичні обставини справи, суд приходить до висновку, що ОСОБА_2 не було вчинено дій, які з об'єктивної сторони підпадають під ознаки адміністративного правопорушення передбаченого п.п. 5, 6 ч.1 ст.212-2 КУпАП, а тому вважає за необхідне закрити провадження у справі.

Такі висновки суду ґрунтуються на фактичних обставинах справи, які були досліджені в судовому засіданні.

На підставі викладеного та керуючись Законом України «Про державну таємницю», «Зводом відомостей, що становлять державну таємницю»затверджений Наказом СБУ 12.08.2005 року №440, ст.ст. 245-253, 280, 283-285 КУпАП, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 212-2 ч.1 п.п.5, 6 КУпАП закрити у звязку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Чернівецької області через Заставнівський районний суду Чернівецької області шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня винесення постанови.

СУДДЯ: Стрілець Я.С.