АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 33/793/315/14 Справа №
697/2108/14-п Головуючий по 1 інстанції
Русаков Г.С. Категорія: ч. 2 ст. 130 КУпАП
Доповідач в апеляційній інстанції
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"21" листопада 2014 р. .
м. Черкаси

Суддя апеляційного суду Черкаської
області Безверхий І.В., за участю
скаржника ОСОБА_3, розглянувши
матеріали адміністративної справи
щодо:

ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1,

працюючого
водієм ТОВ „ПРОФСФЕРА БЕСТ",

проживаючого за
адресою: АДРЕСА_1, зареєстрований за
адресою: АДРЕСА_2,

що надійшли з Канівського
міськрайонного суду Черкаської
області, у зв"язку з апеляційною
скаргою ОСОБА_3 на постанову цього суду
від 17.09.2014 року, -

в с т а н о в и в :

Постановою судді Канівського
міськрайонного суду Черкаської
області від 17.09.2014 року ОСОБА_3 визнаний
винним у вчиненні адміністративного
правопорушення, передбаченого ст. 130 ч. 2
КУпАП і на нього накладене стягнення у
вигляді позбавлення права керування
транспортними засобами терміном на два
роки.

Згідно вказаної постанови вбачається,
що ОСОБА_3 03 серпня 2014 року о 07.40 год. по
вул. Леніна у м. Канів, Черкаської
області керував транспортним засобом -
Ауді А4, держномер НОМЕР_1 з явними
ознаками алкогольного сп'яніння, чим
порушив п. 2.9а ПДР України. ОСОБА_3 вже
притягувався до адміністративної
відповідальності протягом року за
скоєння адміністратвиного
правопорушення, передбаченого ст. 130
КУпАП.

В поданій апеляційній скарзі ОСОБА_3
просить поновити йому строк на
апеляційне оскарження вищезазначеної
постанови місцевого суду, та змінити
вказану постанову суду в частині
накладення на нього адміністративного
стягнення із позбавлення права
керування транспортними засобами на
штраф.

При цьому посилається на те, що судом
першої інстанції під час накладення на
нього стягнення не враховано того, що
до його трудових обов'язків за місцем
його основної роботи належить
здійснення організації та контролю за
виконанням робіт, що нерозривно
пов'язано з постійними виїздами та
відрядженнями з використанням
власного транспорту.

Крім цього, апелянт зазначає, що має
позитивно характеризуючі його особу
дані, як по місцю роботи, так і по місцю
проживання.

Також зазначає, що на його утриманні
знаходиться двоє неповнолітніх дітей
та дружина.

Крім цього, ОСОБА_3, вказує, що строк на
подачу ним апеляційної скарги
пропущений з поважних причин, оскільки
він не був присутнім при розгляді
справи в суді першої інстанції і про
винесену постанову дізнався лише 15.10.2014
року, тобто після отримання копії даної
постанови суду поштою.

В судовому засіданні під час
апеляційного розгляду справи апелянт
свої апеляційні вимоги підтримав і
додатково пояснив, що 03.08.2014 року він
керував автомобілем і був зупинений
працівниками ДАІ в м. Каневі по тій
причині, що він керував автомобілем у
стані алкогольного сп"яніння. Коли він
намагався оспорити даний факт, то
працівники ДАІ запропонували йому
підписати протокол про те, що він
нібито відмовляється пройти
освідування на предмет вживання ним
алкоголю. Так як апелянту необхідно
було швидко їхати по своїм справах, то
він підписав протокол не прочитавши
його зміст. Також зазначив, що
працівники ДАІ йому не пропонували
пройти освідування на предмет вживання
ним алкоголю за допомогою спеціального
пристрою як того вимагає чинний закон
та ч.2 ст. 266 КУпАП. Крім того, апелянт
зазначив, що в протоколі про скоєння
ним адміністративного правопорушення
працівником ДАІ вказано, що він порушив
п. 2.5 ПДР України де зазначено, що водій
повинен на вимогу працівника міліції
пройти в установленому порядку
медичний огляд для визначення стану
алкогольного сп"яніння, а в
оскаржуваній постанові місцевого суду
зазначено, що він порушив п. 2.9-а ПДР
України, тобто він нібито керував
автомобілем у стані алкогольного
сп"яніння.

Заслухавши пояснення апелянта ОСОБА_3
та обміркувавши над доводами
вищезазначеної апеляції і дослідивши
матеріали справи вважаю, що апеляція
підлягає до часткового задоволення, а
постанова місцевого суду скасуванню з
прийняттям нової постанови виходячи з
наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 283 КУпАП
постанова по справі про
адміністративне правопорушення
повинна містити окрім інших даних: опис
обставин, установлених при розгляді
справи, зазначення нормативного акта,
який передбачає відповідальність за
дане адміністративне правопорушення.

Але, в порушення зазначених вимог
закону суддею місцевого суду в
описовій частині оскаржуваної
постанови зазначено, що ОСОБА_3 порушив
п. 2.9-а ПДР України, а саме керував
автомобілем у стані алкогольного
сп"яніння, а тому в діях ОСОБА_3
вбачається склад правопорушення
передбачений ч.2 ст. 130 КУпАП - керування
транспортними засобами особами у стані
алкогольного сп"яніння, а також скоєння
даного правопорушення особою, яка
протягом року вчинила адміністративне
правопорушення, передбачене ст. 130
КУпАП, що не відповідає обставинам
справи, оскільки протокол про
адміністративне правопорушення
складений працівником ДАІ щодо ОСОБА_3
саме за відмову останнього від
проходження ним медичного огляду для
визначення стану алкогольного
сп"яніння в установленому законом
порядку. Також, в даному документі
(протоколі) зазначено, що ОСОБА_3
порушив п. 2.5 ПДР України відмовляючись
від проходження медичного огляду для
визначення стану алкогольного
сп"яніння в установленому законом
порядку в присутності свідків.

Відповідно до положень ч.7 ст. 294 КУпАП
апеляційний суд переглядає справу в
межах апеляційної скарги. При цьому він
не обмежений її доводами, якщо під час
розгляду справи буде встановлено
неправильне застосування норм
матеріального права або порушення норм
процесуального права, апеляційний суд
може дослідити нові докази, які не
досліджувалися раніше, якщо визнає
обгрунтованим ненадання їх до
місцевого суду або неогрунтованим
відхилення їх районним судом та за
наслідками розгляду апеляційної
скарги має право зокрема скасувати
постанову місцевого суду та прийняти
нову або змінити постанову.

Матеріали справи, зокрема протокол про
адміністративне правопорушення серія
АГ2 №807752 від 03.08.3014 року (див а. с.2);
письмові пояснення свідків ОСОБА_4 та
ОСОБА_5 від 03.08.2014 року (див. а. с. 3, 4);
письмовий рапорт інспектора ДПС взводу
супроводження прапорщика міліції
ОСОБА_6 від 03.08.2014 року (див. а. с. 2)
свідчать про те, що ОСОБА_3 порушив п. 2.5
ПДР України (відмова від проходження
медичного огляду для визначення стану
алкогольного сп"яніння в установленому
законом порядку). А тому вважаю, що в
діях ОСОБА_3 наявний склад
адміністративного правопорушення,
передбаченого ч.2 ст. 130 КУпАП, оскільки
повторно протягом року останній вчинив
адміністративне правопорушення,
передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП тобто
відмова особи, яка керує транспортним
засобом, від проходження відповідно до
встановленого порядку огляду на стан
алкогольного сп"яніння.

Таким чином вважаю, що в діях водія
ОСОБА_3 є ознаки правопорушення,
передбаченого ч.2 ст. 130 КУпАП - тобто
відмова особи, яка керує транспортним
засобом, від проходження відповідно до
встановленого порядку огляду на стан
алкогольного сп"яніння, якою повторно
протягом року було вчинено
адміністративне правопорушення,
передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до ч.2 ст. 38 КУпАП, якщо
справи про адміністративні
правопорушення підвідомчі суду (судді),
стягнення може бути накладено не
пізніш як через три місяці з дня
вчинення правопорушення.

У відповідності до вимог п.7 ст. 247 КУпАП,
однією з підстав, що виключають
провадження в справі про
адміністративне правопорушення, є
закінчення на момент розгляду справи
строків, передбачених ст. 38 КУпАП.

Як встановлено по даній справі,
протокол про адміністративне
правопорушення щодо ОСОБА_3 було
складено працівником ДАІ 03.08.2014 року,
сама подія скоєння ОСОБА_3
адміністративного правопорушення,
передбаченого ч.2 ст. 130 КУпАП мала місце
03.08.2014 року.

А тому, приймаючи до уваги ту обставину,
що на теперішній час закінчився строк
притягнення ОСОБА_3 до
адміністративної відповідальності,
передбачений ч.2 ст. 38 КУпАП, в зв"язку з
чим, відповідно до ст. 247 п.7 КУпАП,
провадження у справі підлягає до
закриття.

Також, у матеріалах справи є письмові
дані про те, що ОСОБА_3 фактично отримав
копію оскаржуваної постанови
місцевого суду від 17.09.2014 року - 15.10.2014
року (під час розгляду справи місцевим
судом апелянт особисто не приймав
участі в розгляді справи) і після чого в
10-ти денний строк 23.10.2014 року через
пошту звернувся до апеляційного суду
через місцевий суд з відповідною
апеляційною скаргою, що є безумовною
підставою для поновлення йому строку
на її апеляційне оскарження (див.
поштовий конверт в мат. справи: а.с. 19).

Керуючись ст. ст. 38, п.7 ст. 247, 289, 294
КУпАП, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3
задовольнити частково.

Поновити ОСОБА_3 строк на
апеляційне оскарження постанови судді
Канівського міськрайонного суду
Черкаської області від 17.09.2014 року.

Постанову судді Канівського
міськрайонного суду Черкаської
області від 17.09.2014 року щодо ОСОБА_3 -
скасувати і прийняти нову постанову.

Визнати ОСОБА_3 винним у
вчиненні адміністративного
правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 130
КУпАП.

На підставі ст. 247 п.7 КУпАП
провадження у справі закрити в зв"язку
із закінченням на момент розгляду
справи, передбаченого ч.2 ст. 38 КУпАП
трьохмісячного строку накладення
адміністративного стягнення.

Постанова апеляційного суду
набирає законної сили негайно після її
винесення, є остаточною й оскарженню не
підлягає.

Суддя
І. В. Безверхий