Справа № 177/3591/14-п
Провадження № 3/177/1018/14
П О С Т А Н О В А

Іменем України

30 грудня 2014 року

Суддя Криворізького районного суду Дніпропетровської області Приміч Г. І.

за участі:

особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1

захисника ОСОБА_1 ОСОБА_2

розглянувши матеріали, які надійшли від РДПС ВДАІ з обслуговування м. Кривого Рогу ГУ МВС України в Дніпропетровській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1;

уродженця: ІНФОРМАЦІЯ_2

працюючого: електромонтером по обслуговуванню підстанції Криворізьких магістральних електричних мереж м. Кривого Рогу

проживаючого ІНФОРМАЦІЯ_3; зареєстрованого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4;

ідентифікаційний код: НОМЕР_1;

за ст. 130 ч.1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

В С Т А Н О В И В:

26.11.2014 року о 00 годині 05 хвилин, ОСОБА_1 керував автомобілем НОМЕР_2, по вул. Комсомолу України вул. Черкасова в м. Кривому Розі, з явними ознаками алкогольного спяніння (різкий запах алкоголю з порожнини роту), в присутності двох свідків відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного спяніння , чим порушила вимоги п. 2.5 ПДР України.

ОСОБА_1 в ході судового засідання вину у вчиненні правопорушення передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП не визнав. Не заперечував, що 26.11.2014 року він дійсно був зупинений працівниками ДАІ, при цьому у нього було відсутнє посвідчення водія та реєстраційний документ на транспортний засіб, у звязку з чим відносно нього було складено протокол про адміністративне правопорушення передбачене ст. 126 КУпАП, вину в якому він визнав повністю.

В момент зупинки транспортного засобу в салоні його автомобіля були пасажири ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 Працівники ДАІ запропонували йому висадити пасажирів на найближчій зупинці та повернутися до місця первісної зупинки для складення протоколу про адміністративне правопорушення за ст. 126 ч.1 КУпАП, на що він погодився. Після висадки пасажирів, повертаючись до місця первісної зупинки, він зупинився на вимогу працівників ДАІ, які їхали слідом за його автомобілем, після чого йому було повідомлено про наявність у нього ознак спяніння та складення протоколу за ч.1 ст. 130 КУпАП.

Наполягав, що на момент зупинки керованого ним транспортного засобу в стані алкогольного спяніння не перебував, вважав, що запах алкоголю було чути від його пасажирів, стверджував, що бажав пройти огляд на стан спяніння на місці за допомогою спеціального технічного засобу, або ж проїхати до ПНД для проходження огляду на стан спяніння, на що отримав відмову працівників ДАІ. Пояснював, що відмовився від дачі пояснень у протоколі та від його підписання, оскільки вважав дії працівників ДАІ протиправними. Стверджував, що протокол про адміністративне правопорушення за ч.1 ст. 130 КУпАП, було складено з порушенням порядку, а саме не на місці первісної зупинки працівниками ДАІ.

Допитані в судовому засіданні свідки ОСОБА_6 та ОСОБА_4, які їхали в якості пасажирів в автомобілі під керуванням ОСОБА_1 також стверджували, що протокол відносно ОСОБА_1 працівники ДАІ складали не за місцем зупинки та що ОСОБА_1 в стані алкогольного спяніння не перебував..

Незважаючи на невизнання ОСОБА_1 своєї вини у вказаному правопорушенні, його вина у вчинені адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення, в якому зафіксовано факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом з явними ознаками спяніння (різкий запах алкоголю з рота) та ухилення ним від проходження медичного огляду на стан спяніння (а.с. 2). Факт зупинення саме автомобіля НОМЕР_2 підтверджується відеозаписом доданим до протоколу, дійсність якого не заперечувалася ОСОБА_1

З пояснень свідків ОСОБА_7 та ОСОБА_8, які будучи присутніми в судовому засіданні, підтвердили свої письмові пояснення в тому, що вони були присутні при складенні вказаного протоколу та під час складення протоколу ОСОБА_1, в їх присутності, був ознайомлений з правами передбаченими ст. 63 Конституції України, ст. 268 КУпАП, не заперечував факту вживання 1 л. пива, при цьому від нього було чути запах алкоголю, на вимогу працівників ДАІ відмовився проходити огляд на стан спяніння у встановленому порядку та від дачі пояснень і підпису в протоколі (а.с. 4,5). Вказані в поясненнях свідків обставини підтверджуються і рапортом працівника ДАІ ОСОБА_9 (а.с. 3).

Допитані в судовому засіданні працівники ДАІ ОСОБА_9 та ОСОБА_10, кожен окремо, в ході судового засідання пояснювали, що 26.11.2014 року при несенні дружно-патрульної служби на маршруті патрулювання № 7 (а.с. 35-38) вони зупинили автомобіль НОМЕР_2, яким керував ОСОБА_1, який не мав документів на управління транспортним засобом. Враховуючи, що в салоні його автомобіля були пасажири, вони дозволили водієві відвезти їх до найближчої зупинки та повернутися для складення протоколу за ч.1 ст. 126 КУпАП на місце первісної зупинки.

Факт наявності у водія ознаки алкогольного спяніння запаху алкоголю з порожнини рота, був виявлений ними лише після того, як останній сів до їх автомобіля для оформлення протоколу за ч.1 ст. 126 КУпАП. У звязку з виявленням у ОСОБА_1 ознак спяніння та запереченням останнім вказаного факту, ними було запропоновано проїхати до медичного закладу для проходження огляду на стан спяніння, на що ОСОБА_1 спочатку погодився та пересів на пасажирське сидіння, а інспектор ДАІ ОСОБА_9 сів за кермо його автомобіля для доставки останнього для проведення огляду на стан спяніння.

ОСОБА_9 в ході судового засідання вказував, що ОСОБА_1 по ходу руху автомобіля пропонував йому домовитися про не складення протоколу, а отримавши відмову повідомив, що відмовляється проходити огляд на стан спяніння, у звязку з чим ним було зупинено автомобіль, залучено свідків та складено протокол про адміністративне правопорушення за ч.1 ст. 130 КУпАП за ознакою відмови від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного спяніння. Вважав свої дії такими, що відповідають вимогам закону.

Твердження ОСОБА_1 в частині того, що він не керував транспортним засобом з ознаками спяніння та вимагав огляду на стан спяніння у встановленому порядку, суд розцінює критично, вважаючи що вони даються з метою уникнення відповідальності, оскільки вони спростовуються іншими, вище вказаними доказами. Крім цього, будучи ознайомлений з правами, що підтверджується поясненнями свідків ОСОБА_7 та ОСОБА_8, ОСОБА_1 не скористався своїм правом дати пояснення, заперечення або заявити клопотання, що підтверджується відсутністю в протоколі записів щодо будь-яких заперечень і клопотань з його сторони.

Стверджуючи, що запах алкоголю було чути від його пасажирів, ОСОБА_1 не міг вказати, від кого саме, при цьому жоден із його пасажирів ОСОБА_4, ОСОБА_5, в своїх поясненнях не вказують про наявність саме в них ознак спяніння.

Пояснення вище вказаних свідків ОСОБА_4, ОСОБА_5 суд розцінює критично, оскільки вони є знайомими ОСОБА_1, що підтверджується їх поясненнями, та суд вважає, що вони дають свої пояснення з метою уникнення ОСОБА_1, відповідальності за вчинене правопорушення.

Пояснення ОСОБА_1 та його захисника щодо неправомірної поведінки працівників міліції, зокрема неправомірних пропозицій домовитися про не складення протоколу, не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні. Протокол про адміністративне правопорушення та акт огляду та тимчасового затримання транспортного засобу складені відповідно до вимог ст. 256, 265-2 КУпАП, з дотриманням порядку, затвердженого постановою КМУ № 1103 від 17.12.2008 року.

Частина 1 стаття 130 КУпАП передбачає відповідальність, серед іншого, за керування транспортним засобом у стані спяніння та відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, які являються окремими самостійними складами правопорушення.

Порядок направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затверджено Постановою КМУ № 1103 від 17.12.2008 року, згідно з п. 2 якого направлення на проведення такого огляду здійснюється працівниками ДАІ, якщо є підстави вважати, що водій перебуває у стані алкогольного сп'яніння. При цьому ознаки спяніння визначено п. 1.3 Інструкції, затвердженої спільним наказом МВС та МОЗ України № 400/666 від 09.09.2009 року, серед яких і запах алкоголю з порожнини рота.

Пункт 8 вказаного Порядку визначає, що у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров'я уповноважена особа Державтоінспекції в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп'яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

ОСОБА_1 до суду надано висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану спяніння, згідно якого він був проведений о 02-30 год. 26.11.2014 року та відповідно до якого у ОСОБА_1 ознак спяніння не виявлено. Однак наявність вказаного висновку не виключає відповідальності ОСОБА_1 за відмову від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного спяніння.

Посилання ОСОБА_1 та його захисника в частині того, що огляд на стан спяніння було проведено не на місці зупинки, було спростовано поясненнями працівників ДАІ, які пояснили, що ознаки спяніння було виявлено у водія лише після його повернення після висадки пасажирів, коли він сів до автомобіля ДАІ. Крім цього, вимоги п. 1.6 Інструкції, затвердженої спільним наказом МВС та МОЗ України № 400/666 від 09.09.2009 року, стосуються випадків проведення огляду на стан спяніння з застосуванням технічних приладів, а не місця виявлення ознак спяніння, які є підставою для проведення огляду. Крім цього, вказане не виключає відповідальності водія за відмову від проходження огляду на стан спяніння.

Вислухавши ОСОБА_1, його захисника, свідків, дослідивши письмові матеріали справи, суд дійшов висновку, що в діях ОСОБА_1 міститься склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП за ознакою відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного спяніння.

Обираючи вид і міру стягнення суд, відповідно до ст. 33 КУпАП, враховує суспільну небезпечність адміністративного проступку, який створює небезпеку і загрозу здоровю та життю самого ОСОБА_1 та інших учасників дорожнього руху, тому вважає за необхідне піддати ОСОБА_1 адміністративному стягненню у виді позбавлення права керування транспортними засобами, яке відповідно до вимог ст. 23 КУпАП є справедливим та буде достатнім і необхідним для виховання особи.

Згідно ст. 40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 23, 30, 33, 40-1, 130 ч.1, 283, 284 ч.1 п.1 КпАП Укріїни, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винним за ст. 130 ч. 1 КпАП України та піддати адміністративному стягненню у виді позбавлення права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь держави судовий збір в розмірі 36 (тридцять шість) гривень 54 коп.

Постанова може бути оскаржена до апеляційного суду Дніпропетровської області протягом 10 днів з моменту її винесення шляхом подання заяви про апеляційне оскарження через районний суд.

Суддя: