Справа № 347/2683/14-п
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.12.2014
м. Косів

Суддя Косівського районного суду
Івано-Франківської області – Бельмега
М.В., розглянувши справу про
адміністративне правопорушення, яка
надійшла від Відділення ДАІ з
Обслуговування Косівського району в
Івано-Франківській області, щодо
ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, і.н. НОМЕР_1,
уродженця, жителя та зареєстрованого в
ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянина України, -

-          за ч. 1 ст. 130 Кодексу України
про адміністративні правопорушення, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 керував транспортним засобом,
перебуваючи у стані алкогольного
сп’яніння.

Правопорушення вчинено за таких
обставин:

12.10.2014 року в м. Коломия по вул. Довбуша,
о 02 год. 30 хв., ОСОБА_1 керував
автомобілем із явними ознаками
алкогольного сп’яніння, а саме різкий
запах алкоголю із ротової порожнини,
почервоніння обличчя, тремтіння
пальців рук, нестійка хода. На вимогу
працівників міліції пройти в
установленому порядку освідчення для
визначення стану алкогольного
сп’яніння відмовився (ухилився), чим
порушив вимоги п. 2.5. Правил дорожнього
руху.

ОСОБА_1 на розгляд справи з’явився,
вину не визнав. У судовому засіданні
24.11.2014 року суду пояснив, що він не
керував автомобілем у стані
алкогольного сп’яніння, оскільки
посвідчення водія РРВ 276070 зазначене у
протоколі, він загубив два роки тому
назад.

Суд врахувавши невизнання ОСОБА_1 своєї
вини, прийшов до висновку, що його вина
у вчиненні адміністративного
правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130
КУпАП, доводиться сукупністю
досліджених та перевірених під час
розгляду справи доказів.

Так, особа, яка склала протокол
інспектор другого взводу роти ДПС ДАІ
при УМВС України в Івано-Франківській
області ОСОБА_2 у судовому засіданні
25.12.2014 року, суду пояснив, що 12.10.2014 року
о 02 год. 30 хв. в м. Коломия, ОСОБА_1
керував автомобілем із явними ознаками
алкогольного сп’яніння. У присутності
свідків від передав посвідчення водія,
яке зазначено у протоколі. Також,
ОСОБА_1 власноруч написав пояснення,
які долучено до протоколу. Пізніше
перевіривши дані із посвідчення водія
ОСОБА_1 у базі НАІС, виявилося, що
останній має інше посвідчення водія.

Згідно із протоколом про порушення
серії АВ2 № 431754 від 12.10.2014 року, де
зафіксовано місце, спосіб, обставини і
свідки вчиненого правопорушення (а.с.1).

Відповідно до пояснень ОСОБА_3 (а.с.3) суд
встановив, що ОСОБА_1 власноручно
написав, що 12.10.2014 року він керував
автомобілем, перед чим вживав спиртне.
Був зупинений працівниками ДАІ, на
вимогу пройти в лікарню на медичне
освідчення для визначення стану
сп’яніння їхати відмовився.

Згідно з поясненням ОСОБА_4 (а.с.4)
вбачається, що останній був у статусі
свідка при складенні протоколу на
водія ОСОБА_1, який перебуваючи у
п’яному вигляді відмовився пройти в
лікарню на медичне освідчення.

Факт звернення ОСОБА_1 до Косівського
ВРЕР із заявою про втрату посвідчення
водія РРВ 276070 категорії АВС,
підтверджується листом начальника ЦПН
з обслуговування Косівського та
Верховинського районів при УДАІ УМВС в
Івано-Франківській області № 1844 від
02.12.2014 року (а.с.15), однак вказане
звернення не спростовує те, що ОСОБА_1
керування автомобілем із явними
ознаками алкогольного сп’яніння.
Оскільки те що ОСОБА_1 керував
автомобілем із явними ознаками
алкогольного сп’яніння і передав
працівнику міліції посвідчення водія
РРВ276070, підтверджується протоколом
серії АВ2 № 431754 і поясненням особи, яка
скала протокол. Інших доказів судом не
здобуто, а особою, яка притягається до
адміністративної відповідальності не
надано.

Таким чином, вина особи, яка
притягається до адміністративної
відповідальності, у вчиненні
правопорушення доведена, а її дії
правильно кваліфіковано за ч. 1 ст. 130
КУпАП.

Також, суд розцінює, як зловживання
правом заяву адвоката ОСОБА_5 від 22.12.2014
року (а.с.19) відповідно до якої останній
просить перенести слухання справи на
інший зручний час, у зв’язку із
зайнятістю у Коломийському
міськрайонному суді, не надаючи при
цьому будь-яких доказів вказаної
зайнятості. При цьому договір про
надання правової допомоги укладено
22.12.2014 року (а.с.20-21), хоча справа
перебуває у провадженні суду з 11.11.2014
року, а згідно з ч. 1 ст. 277 КУпАП справа
про адміністративне правопорушення
розглядається у п'ятнадцятиденний
строк з дня одержання органом
(посадовою особою), правомочним
розглядати справу, протоколу про
адміністративне правопорушення та
інших матеріалів справи.

В силу вимог ст. 23 КУпАП
адміністративне стягнення є мірою
відповідальності і застосовується з
метою виховання особи, яка вчинила
адміністративне правопорушення, в дусі
додержання законів України, поваги до
правил співжиття, а також запобігання
вчиненню нових правопорушень як самим
правопорушником, так і іншими особами.

Із врахуванням особи правопорушника та
обставин справи вважаю за доцільне
застосувати відносно ОСОБА_1
адміністративне стягнення у виді
накладення штрафу в розмірі
визначеному санкцією ч. 1 ст. 130 КУпАП.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 40-1, ч. 1 ст. 130, 221, 283, 284, 294 КУпАП та
ст. 4 Закону України «Про судовий збір»,
-

П О С Т А Н О В И В :

ОСОБА_6 визнати винним у вчиненні
правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130
КУпАП та застосувати адміністративне
стягнення у виді штрафу в розмірі
двохсот неоподатковуваних мінімумів
доходів громадян, що становить 3400 (три
тисячі чотириста) гривень.

Тимчасово вилучений документ п/в РРВ №
276070, передати Відділенню ДАІ з
Обслуговування Косівського району в
Івано-Франківській області.

Стягнути із ОСОБА_6 судовий збір на
користь держави в сумі 36 (тридцять
шість) гривень 54 (п’ятдесят чотири)
копійки.

Постанова судді набирає законної сили
після закінчення строку подання
апеляційної скарги. Постанова судді
може бути оскаржена особою, яку
притягнуто до адміністративної
відповідальності, її законним
представником, захисником, потерпілим,
його представником або прокурором
протягом десяти днів з дня винесення
постанови, шляхом подання апеляційної
скарги до Апеляційного суду
Івано-Франківської області через
Косівський районний суд
Івано-Франківської області.

Суддя
М.В. Бельмега