Провадження №33/792/233/14
Головуючий в 1 інстанції
Категорія: ч. 1 ст.172-4 КУпАП
П О С Т А Н О В А

03 грудня 2014 року Суддя
апеляційного суду Хмельницької
області Вітюк І.В, розглянувши
апеляційну скаргу прокурора
прокуратури Хмельницької області
Заїки Р.В. на постанову Хмельницького
міськрайонного суду від 07 листопада 2014
року, -

В с т а н о в и л а:

Цією постановою щодо :

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, українця,
громадянина України, уродженця смт.
Теофіполь, Хмельницької області,
жителя АДРЕСА_1, з вищою освітою,
начальника Головного управління
Держсанепідслужби у Хмельницькій
області, головного державного
санітарного лікаря Хмельницької
області, паспорт серії НОМЕР_1 виданий
Хмельницьким МВ УМВС України в
Хмельницькій області від 08.06.2002 року, -

закрито провадження по справі у зв'язку
із відсутністю події та складу
адміністративного корупційного
правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-4
КУпАП.

Як вбачається із постанови місцевого
суду щодо ОСОБА_2 був складений
протокол про адміністративне
корупційне правопорушення, за
порушення останнім вимоги п.1 ч.1 ст.7
Закону України «Про засади запобігання
і протидії корупції», наслідком чого є
вчинення адміністративного
корупційного правопорушення,
передбаченого ч. 1 ст. 172-4 КУпАП.

Із змісту даного протоколу ОСОБА_2
ставиться у вину те, що він, перебуваючи
на посаді начальника Головного
управління Держсанепідслужби у
Хмельницькій області та будучи
державним службовцем 4-ї категорії 9
рангу, будучи обізнаним зі
спеціальними обмеженнями
встановленими Законом, порушив вимоги
п. 1 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про засади
запобігання і протидії корупції», а
саме: з 03.01.2013р. по 31.12.2013р. займався
іншою оплачуваною діяльністю,
внаслідок чого отримав дохід та
порушив встановлені законом обмеження
щодо сумісництва та суміщення з іншими
видами діяльності.

Так, ОСОБА_2, перебуваючи з 02.10.2012 року на
посаді начальника Головного
управління Держсанепідслужби у
Хмельницькій області, являючись
державним службовцем 4 категорії 9
рангу, та, відповідно до підпункту «в»
п. 1 ч.1 ст.4 Закону України «Про засади
запобігання і протидії корупції», є
суб'єктом відповідальності за
корупційні правопорушення, будучи
обізнаним зі спеціальними обмеженнями
встановленими Законом, всупереч
вимогам п.1 ч.1 ст. 7 Закону України «Про
засади запобігання і протидії
корупції» щодо обмежень сумісництва та
суміщення з іншими видами діяльності,
умисно та свідомо, з метою отримання
додаткового заробітку, з 03 січня 2013
року по 31 грудня 2013 року займався
іншою оплачуваною діяльністю, працюючи
одночасно на умовах сумісництва на
посаді лікаря з гігієни харчування
відділу адміністративних послуг
Головного управління
Держсанепідслужби у Хмельницькій
області, в результаті якої в період з
03.01.2013 року по 31.12.2013 року отримав дохід
в розмірі 7 746,91 грн.

Незважаючи на встановлені Законом
України «Про засади запобігання і
протидії корупції» обмеження, ОСОБА_2,
перебуваючи на посаді начальника
Головного управління
Держсанепідслужби у Хмельницькій
області, будучи головним державним
санітарним лікарем Хмельницької
області, всупереч вимогам п.1 ч.2 ст.7
вказаного Закону, порушуючи обмеження
щодо сумісництва та суміщення з іншими
видами діяльності, з метою отримання
додаткового заробітку, свідомо та
умисно 02.01.2013 року написав заяву на ім'я
свого заступника - виконувача
обов'язків начальника ГУ
Держсанепідслужби у Хмельницькій
області ОСОБА_3 про надання йому
дозволу сумісництва на посаді лікаря з
гігієни харчування відділу
адміністративних послуг вказаного
управління на 0,5 ставки посадового
окладу. На підставі даної заяви
виконувачем обов'язків начальника ГУ
Держсанепідслужби у Хмельницькій
області ОСОБА_3 було видано наказ № 50-кс
від 03.01.2013 р. про надання дозволу
начальнику ГУ Держсанепідслужби у
Хмельницькій області ОСОБА_2
сумісництва на посаді лікаря з гігієни
харчування відділу адміністративних
послуг вказаного управління з 03.01.2013
року на 0,5 ставки посадового окладу з
оплатою праці згідно відпрацьованого
часу.

Закриваючи провадження у справі з
підстав відсутності складу
адміністративного корупційного
правопорушення в діях ОСОБА_2, місцевий
суд обґрунтував прийняте рішення тим,
що останній, будучи державним
службовцем, займався у вільний від
роботи час саме медичною практикою,
працюючи за сумісництвом лікарем з
гігієни харчування відділу
адміністративних послуг Головного
Управління Держсанепідслужби у
Хмельницькій області, що не суперечить
положенням п. 1 ч. 1 ст. 7 Закону України
«Про засади запобігання і протидії
корупції».

Не погоджуючись з рішенням суду,
прокурор подав апеляційну скаргу, в
якій просить оскаржувану постанову
скасувати, прийняти нову, якою визнати
ОСОБА_2 винним у вчиненні
адміністративного корупційного
правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-4
КУпАП.

Перевіривши матеріали справи, приходжу
до висновку, про необхідність відмови у
прийнятті апеляційної скарги
прокурора з наступних підстав.

Законом України «Про прокуратуру» від
14 жовтня 2014 року № 1697-18, були внесені
зміни до ряду законодавчих актів, в
тому числі і до чинного Кодексу України
про адміністративні правопорушення,
зокрема ст.ст.287, 294 даного Кодексу.

Вказані зміни, відповідно до розділу XII
прикінцевих положень закону України
«Про прокуратуру» від 14 жовтня 2014 року
№1697-18, набрали чинності з наступного
дня після його опублікування, тобто з 15
жовтня 2014 року.

Так, частиною 2 ст.294 КУпАП, передбачений
вичерпний перелік суб'єктів, наділених
правом оскаржувати постанову судді у
справах про адміністративні
правопорушення. Відповідно до змісту
даної норми закону, таким правом
наділені особи, яких притягнуто до
адміністративної відповідальності, їх
законні представники, захисники,
потерпілі, та їх представники.

Прокурор же, як суб'єкт оскарження, у
відповідності до вимог ст.ст. 7, 287 КУпАП,
може приймати участь лише у справах
щодо здійснення заходів примусового
характеру, пов'язаних з обмеженням
особистої свободи громадян.

З огляду на викладене, прокурор не
наділений повноваженнями оскаржувати
постанову Хмельницького
міськрайонного суду від 07 листопада 2014
року щодо ОСОБА_2

У зв'язку з наведеним, та з врахуванням
того, що у даному випадку прокурор не
являється суб'єктом оскарження, а від
інших осіб, наділених правом на
апеляційне оскарження постанови
місцевого суду у справах про
адміністративні правопорушення,
апеляційних скарг не надходило,
апеляційний суд приходить до висновку
про необхідність повернути подану
скаргу особі, яка її подала, так як вона
не підлягає перегляду в апеляційному
порядку.

На підставі викладеного та керуючись
ст.294 КУпАП, -

П о с т а н о в и л а:

Відмовити прокурору прокуратури
Хмельницької області Заїці Р.В. в
прийнятті апеляційної скарги на
постанову судді Хмельницького
міськрайонного суду від 07 листопада 2014
року.

Повернути апеляційну скаргу разом з
додатками особі, яка її подала.

Постанова набирає законної сили
негайно після її винесення, є
остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя /підпис/

Згідно з оригіналом:

Суддя апеляційного суду

Хмельницької області
І.В. Вітюк