Справа № 177/3755/14-п
Провадження № 3/177/1079/14
П О С Т А Н О В А

Іменем України

30 грудня 2014 року

Суддя Криворізького районного суду Дніпропетровської області Приміч Г. І.

за участі:

особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1

захисника ОСОБА_1 адвоката ОСОБА_2

розглянувши матеріали, які надійшли від РДПС ВДАІ з обслуговування м. Кривого Рогу ГУ МВС України в Дніпропетровській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1;

уродженця: ІНФОРМАЦІЯ_2

працюючого: не працюючого

зареєстрованого: ІНФОРМАЦІЯ_3

проживаючого: ІНФОРМАЦІЯ_4

ідентифікаційний код: НОМЕР_1;

за ст. 130 ч.1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

В С Т А Н О В И В:

02.12.2014 року о 21-00 годині, ОСОБА_1 керував автомобілем НОМЕР_2, біля будинку № 17 по вул. 40-років Перемоги в м. Кривому Розі, з явними ознаками алкогольного спяніння (різкий запах алкоголю з порожнини роту), в присутності двох свідків відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного спяніння , чим порушила вимоги п. 2.5 ПДР України.

ОСОБА_1 в ході судового засідання вину у вчиненні правопорушення передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП не визнав. Пояснював, що в момент зупинки транспортного засобу працівниками ДАІ сидів на задньому пасажирському сидінні, автомобілем не керував. Пояснення в протоколі по адміністративне правопорушення писав під диктовку працівників ДАІ. Зазначав, що вказаним автомобілем в зазначений час та у вказаному місці керував ОСОБА_3,

Частина 1 ст. 130 КУпАП передбачає відповідальність за окремі види адміністративних правопорушень, серед яких самостійний склад - відмова водія в присутності свідків від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного спяніння.

Незважаючи на невизнання ОСОБА_1 своєї вини у вказаному правопорушенні, його вина у вчинені адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення, в якому зафіксовано факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом з явними ознаками спяніння (різкий запах алкоголю з рота) та ухилення ним від проходження медичного огляду на стан спяніння (а.с. 2). Поясненнями ОСОБА_1 викладеними у вказаному протоколі, з яких вбачається, що на момент складення протоколу він визнавав факт керування автомобілем після вживання алкоголю 1 літра пива, при цьому відмовився від огляду для встановлення стану спяніння (а.с. 2).

Поясненнями працівників ДАІ ОСОБА_4 та ОСОБА_5, кожен з яких окремо пояснювали, що 02.12.2014 року при несенні патрульно-постової служби на маршруті патрулювання № 7 на виконання вимог службової телеграми ГУ МВС України ґ№ 2345 від 24.11.2014 року по проведенню на території держави оперативно профілактичної операції «зброя-вибухівка» (а.с.14-20) ними було зупинено автомобіль НОМЕР_2, який після зупинки проїхав ще певну відстань та зупинився. Підходячи до автомобіля, заднє скло якого не було затоноване, вони побачили, як водій через салон автомобіля пересів на заднє пасажирське сидіння справа, а пасажир з переднього пасажирського сидіння пересів на водійське сидіння. Після цього, ними було встановлено особу водія, який знаходився на задньому пасажирському сидінні справа, та яким виявився ОСОБА_1 Оскільки ОСОБА_1 не мав при собі посвідчення водія та реєстраційного документу на транспортний засіб, що не заперечував ОСОБА_1, то відносно нього було складено протоколи та постанови за ч.1 та ч.2 ст. 126 КУпАП. Крім цього, ОСОБА_1 мав ознаки алкогольного спяніння, а саме запах алкоголю з порожнини рота, та в присутності двох свідків відмовився їхати на огляд для встановлення стану спяніння.

З письмових пояснень свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_7 вбачається, що ОСОБА_1 не заперечував факту вживання алкоголю та керування після цього транспортним засобом, огляд на стан спяніння проходити відмовився.

Факт керування ОСОБА_1 вище вказаним автомобілем в момент зупинки транспорту підтверджується і постановою у справі про адміністративне правопорушення за ч.1, ч.2 ст. 126 КУпАП, згідно з якою на ОСОБА_1 накладено стягнення за керування автомобілем НОМЕР_3 02.12.2014 року о 21.40 год. без посвідчення водія та реєстраційного документу на транспортний засіб, копію якої він отримав та не оскаржив, доказів протилежного суду не надав.

У звязку з вище викладеним, суд приходить до висновку, що ОСОБА_1 заперечує обставини справи та факт керування транспортним засобом, з метою уникнення відповідальності.

Допитаний в судовому засідання в якості свідка ОСОБА_3, вказував, що в момент зупинки транспортного засобу працівниками ДАІ керував автомобілем саме він, а свідок ОСОБА_8, зазначала, що ОСОБА_9 керував автомобілем та після її висадки на зупинці «Восход» сів на заднє праве пасажирське сидіння ОСОБА_1, але їх пояснення суд не може прийняти до уваги пояснення оскільки зазначені свідки є товаришами ОСОБА_1 і дають такі покази з метою уникнення ОСОБА_1 відповідальності за вчинене порушення. Пояснення ОСОБА_3 та ОСОБА_8 суперечать постанові про накладення адміністративного стягнення за керування автомобілем без реєстраційних документів та посвідчення водія, яка складена саме відносно ОСОБА_1, а не відносно ОСОБА_9, який як вказував інспектор ДАІ ОСОБА_4 також не мав при собі документів, що дають право на управління транспортним засобом. Крім цього, пояснення вказаних свідків суперечать поясненням працівників ДАІ, змісту протоколу про адміністративне правопорушення та іншим доказам по справі.

Твердження ОСОБА_1 про те, що пояснення викладені у протоколі про адміністративне правопорушення за ч.1 ст. 130 КУпАП ним давалися під диктовку працівників ДАІ, нічим не підтверджуються. Будучи ознайомлений з правами, про що він розписався в протоколі, він клопотань та заяв не подавав, від дачі пояснень не відмовився, заяв про застосування насилля відносно нього не подавав.

Вислухавши ОСОБА_1, його захисника, свідків, дослідивши письмові матеріали справи, суд дійшов висновку, що в діях ОСОБА_1 міститься склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП за ознакою відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного спяніння.

Обираючи вид і міру стягнення суд, відповідно до ст. 33 КУпАП, враховує суспільну небезпечність адміністративного проступку, який створює небезпеку і загрозу здоровю та життю самого ОСОБА_1 та інших учасників дорожнього руху, а також те, що посвідчення водія він не отримував, тобто він немає такого права керування транспортними засобами, тому вважає за необхідне піддати його адміністративному стягненню у виді штрафу, яке відповідно до вимог ст. 23 КУпАП є справедливим та буде достатнім і необхідним для виховання особи.

Згідно ст. 40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 23, 27, 33, 40-1, 130 ч.1, 283, 284 ч.1 п.1 КпАП Укріїни, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винним за ст. 130 ч. 1 КпАП України та піддати адміністративному стягненню у виді штрафу в дохід держави в розмірі 3400 (три тисячі чотириста) гривен.

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 ідентифікаційний код: НОМЕР_1, на користь держави судовий збір в розмірі 36 (тридцять шість) гривень 54 коп.

Постанова може бути оскаржена до апеляційного суду Дніпропетровської області протягом 10 днів з моменту її винесення шляхом подання заяви про апеляційне оскарження через районний суд.

Суддя: