Справа № 488/5908/14-п
Провадження № 3/488/1820/14
П О С Т А Н О В А

09.12.2014
року

Суддя Корабельного районного суду
міста Миколаєва Коротков Т.В., за участю
секретаря Безхмельнициної О.О.,
розглянувши матеріали, що надійшли з
ВДАІ міста Миколаєва УДАІ УМВС України
в Миколаївській області про
притягнення до адміністративної
відповідальності

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженець
ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянина України,
українця, не працює, мешкає за адресою:
АДРЕСА_1, раніше не притягувався до
адміністративної відповідальності,

за скоєння правопорушення,
передбаченого частиною 1 статті 130
КУпАП, -

В С Т А Н О В
И В

19.10.2014 року приблизно о 00:05 годині водій
ОСОБА_1, керуючи транспортним засобом –
ВАЗ 2109, державний реєстраційний номер
НОМЕР_1, рухався на перехресті
проспекту Жовтневого та вулиці
Самойловича в місті Миколаєві з
ознаками алкогольного сп’яніння –
запах алкоголю з порожнини рота, у
зв’язку з чим, йому було запропоновано
пройти аналіз за допомогою
газоаналізатору „Драгер” на місці в
присутності двох свідків. Проведений
аналіз підтвердив, що ОСОБА_1
знаходиться в стані сп’яніння зі
вмістом алкоголю 1,36 проміле.

Правопорушник ОСОБА_1, при розгляді
справи суддею свою провину визнав
повністю та пояснив, що 19.10.2014 року він
керував транспортним засобом – ВАЗ 2109,
державний реєстраційний номер НОМЕР_1,
на перехресті проспекту Жовтневого та
вулиці Самойловича в місті Миколаєві в
стані алкогольного сп’яніння.

Викладені обставини підтверджуються
відомостями, викладеними у протоколі
про адміністративне правопорушення
серії АА2 № 523529 від 19.10.2014 року,
письмовими поясненнями ОСОБА_2, ОСОБА_3
від 19.106.2014 року, в яких вказані особи
підтверджують факт проходження
правопорушником тесту за допомогою
газоаналізатора „Драгер”.

Надавши оцінку представленим доказам,
суддя находить доказаною вину ОСОБА_1 у
скоєні правопорушення, передбаченого
частиною 1 статті 130 КУпАП, а саме, у
керуванні транспортним засобом особою
в стані алкогольного сп’яніння.

При визначені виду та розміру
адміністративного стягнення, суддя, на
виконання статті 33 КУпАП України,
враховує характер вчиненого
правопорушення, особу порушника,
ступінь його вини, майновий стан,
обставини, що пом'якшують і обтяжують
відповідальність.

При цьому суд враховує, що санкцією
частини 1 статі 130 КУпАП України
передбачене, в тому числі, найсуворіше
стягнення, що може бути призначене
правопорушнику – адміністративний
арешт. На думку суду, це свідчить про
особливу небезпеку вказаного
правопорушення як для самого
правопорушника, так і для інших
учасників дорожнього руху. Вивченням
особи правопорушника встановлено, що
він є повнолітнім, не працює. Інших
відомостей про правопорушника суд не
надано, тому суд приймає рішення на
підставі досліджених матеріалів.

Як вбачається з матеріалів справи
03.07.2008 року правопорушник був визнаний
винним у вчиненні правопорушення,
передбаченого частиною 1 статті 130
КУпАП та йому було призначене судом
стягнення у вигляді позбавлення права
керування транспортними засобами на
строк 2 (два) роки, на даний час
вважається таким, що не притягувався до
відповідальності, оскільки з моменту
вчинення останнього правопорушення
пройшло більше року.

Водночас, суд не може ігнорувати той
факт, що ОСОБА_1 не зробив для себе
правильних висновків щодо
неприпустимості вчинення подібних
порушень, що на думку суду переконливо
свідчить про неможливість
застосування до правопорушника такого
виду стягнення, як штраф, оскільки
відповідно до статті 23 КУпАП України,
адміністративне стягнення є мірою
відповідальності і застосовується з
метою виховання особи, яка вчинила
адміністративне правопорушення, в дусі
додержання законів України, поваги до
правил співжиття, а також запобігання
вчиненню нових правопорушень як самим
правопорушником, так і іншими особами.
Вочевидь, ця мета може бути досягнута
при застосуванні лише більш суворого
стягнення, ніж штраф. При цьому, суд
зазначає, що статтею 32 КУпАП України
передбачено, що адміністративний арешт
застосовується лише у виняткових
випадках за окремі види
адміністративних правопорушень. У
матеріалах провадження відсутні
докази того, що існує необхідність
застосування настільки суворого
адміністративного стягнення. Таким
чином, єдиним видом стягнення, що може
бути застосоване до правопорушника, на
думку суду, є позбавлення права
керування транспортними засобами.

При цьому суд враховує, що посвідчення
водія не було вилучене у
правопорушника при складанні
вищевказаного протоколу, однак
досліджувалось судом в ході засідання,
копія його долучена до матеріалів
провадження.

Відповідно до Закону України «Про
судовий збір» від 08.07.2011 року № 3674-VI, суд
стягує з правопорушника судовий збір у
розмірі 36,54 (тридцять шість гривень
п'ятдесят чотири копійок).

Керуючись статтями 283-284, 289, 294 КУпАП,
суддя, -

П О С Т А Н О
В И В

ОСОБА_1 визнати винним у скоєні
адміністративного правопорушення,
передбаченого частиною 1 статті 130
КУпАП та накласти на нього
адміністративне стягнення у вигляді
позбавлення права керування
транспортними засобами на строк 1 (один)
рік.

Строк позбавлення ОСОБА_1 права
керування транспортними засобами
обчислювати з дня здачі або вилучення
посвідчення водія.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір у
розмірі 36,54 (тридцять шість гривень
п'ятдесят чотири копійок) на користь
(р/р 0004, одержувач: державний
бюджет Корабельного району міста
Миколаєва, код класифікації доходів
22030001, ОСОБА_2: ГУДКСУ у Миколаївській
області, , МФО: 826013).

На постанову може бути подано
апеляційну скаргу, протест прокурора
до апеляційного суду Миколаївської
області через Корабельний районний суд
міста Миколаєва протягом десяти днів з
дня її винесення.

Суддя
Т.В. Коротков