"23" вересня 2014 р.
Справа №150/894/14-п
Провадження по справі №3/150/357/14
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 вересня 2014 року
с. Мазурівка

Суддя Чернівецького районного суду
Вінницької області Суперсон С.П.,
розглянувши матеріали, які надійшли
від Чернівецького РВ УМВС України у
Вінницькій області, про притягнення до
адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, мешканця
ІНФОРМАЦІЯ_2 громадянина України,
непрацюючого,

за вчинення адміністративного
правопорушення, передбаченого ч.1 ст.51
КУпАП,-

ВСТАНОВИВ:

18.08.2014 року ОСОБА_1 здійснив дрібну
крадіжку, а саме викрав з приміщення
сільської ради 2 /два/ листа шиферу на
загальну суму 50 /п’ятдесят/ гривень,
таким чином, вчинивши адміністративне
правопорушення, передбачене ч.1 ст.51
КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1
беззаперечно визнав факт вчинення неим
правопорушення, передбаченого ч.1 ст.51
КУпАП. В скоєному щиро каявся та просив
суворо не карати.

Суд, вислухавши пояснення ОСОБА_1,
повно та всебічно дослідивши матеріали
справи, приходить до висновку, що в її
діях вбачаються ознаки складу
адміністративного правопорушення,
передбаченого ч.1 ст.51 КУпАП.

Факт вчинення ОСОБА_1 даного
адміністративного правопорушення
також підтверджується сукупністю
досліджених під час розгляду справи
матеріалів, а саме протоколом від 23.09.2014
року про адміністративне
правопорушення серії ВІ №0310452.

Відповідно до положень ч.1 ст.51 КУпАП
складом адміністративного
правопорушення є, зокрема, дрібне
викрадення чужого майна шляхом
крадіжки.

За встановлених фактичних обставин
справи, беззаперечно встановлено, що
ОСОБА_1 скоїв правопорушення, що
передбачене диспозицією ч.1 ст.51 КУпАП,
оскільки вищезазначені факти його вини
є переконливими, достатніми, в повному
обсязі відповідають фактичним
обставинам справи та знайшли своє
підтвердження в доказах, які містяться
в матеріалах справи, що були повно та
всебічно досліджені під час судового
засідання.

Відповідно до ст.23 КУпАП,
адміністративні стягнення є мірою
відповідальності і застосовуються з
метою виховання особи, яка вчинила
адміністративне правопорушення, в дусі
додержання законів України, поваги до
правил співжиття, а також запобіганню
вчинення нових правопорушень як самим
правопорушником, так і іншими особами.

Санкція ч.1 ст.51 КУпАП, за якою ОСОБА_1
піддається покаранню, є
альтернативною, що дає можливість
визначити стягнення з урахуванням
форми вини та даних про особу
правопорушника.

Згідно вимог ст.33 КУпАП при накладенні
адміністративного стягнення
враховується характер вчиненого
правопорушення, особу правопорушника,
ступінь його вини, майновий стан,
обставини що пом'якшують і обтяжують
відповідальність.

Обставиною, що пом'якшує
відповідальність ОСОБА_1 за вчинення
нею даного адміністративного
правопорушення є щире розкаяння.
Обтяжуючих відповідальність обставин,
передбачених ст.35 КУпАП, під час
розгляду справи не встановлено.

Вирішуючи питання про накладення
адміністративного стягнення на ОСОБА_1,
за скоєння ним адміністративного
правопорушення, передбаченого ч.1 ст.51
КУпАП, суд враховує характер вчиненого
адміністративного правопорушення,
особу правопорушника, ступінь його
вини, наявність пом'якшуючих - щире
розкаяння та відсутність обтяжуючих
відповідальність обставин,
відсутність відомостей про попередні
притягнення ОСОБА_1 до
адміністративної відповідальності,
повне визнання вини
особою-правопорушником під час
складання протоколу та в ході судового
засідання.

За таких обставин, дотримуючись
принципу співвідношення між тяжкістю
вчиненого адміністративного
правопорушення та заходом державного
примусу, за умов відсутності
негативних наслідків скоєного
адміністративного правопорушення,
вважаю за необхідне та достатнє для
виховання особи, запобігання вчинення
нових правопорушень застосувати до
ОСОБА_1 адміністративне стягнення, в
межах мінімальної межі санкції статті,
у виді штрафу.

Суд також вважає, що в даному випадку
таке адміністративне стягнення, як
штраф, буде достатнім та повністю
досягне мети його застосування та в
зв'язку з цим не вбачає підстав для
накладення більш суворих видів
адміністративних стягнень, таких як
виправні роботи чи адміністративний
арешт.

Крім цього, відповідно до вимог ст. 40-1
КУпАП судовий збір у провадженні по
справі про адміністративне
правопорушення у разі винесення судом
(суддею) постанови про накладення
адміністративного стягнення
сплачується особою, на яку накладено
таке стягнення. Розмір та порядок
сплати якого встановлюється Законом
України «Про судовий збір».

Відповідно до ч.2 ст. 4 Закону України «
Про судовий збір» у разі ухвалення
судом постанови про накладення
адміністративного стягнення
сплачується 0,03 розміру мінімальної
заробітної плати.

На підставі викладеного та
керуючись ст., ст. 280, 283, 284 КУпАП,-

ПОСТАНОВИВ:

Визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні
правопорушень, передбачених ч.1 ст.51
КпАП України та застосувати відносно
нього адміністративне стягнення у
вигляді штрафу в розмірі 10 /десять/
неоподатковуваних мінімумів доходів
громадян, 170 /сто сімдесят/ гривень.

Стягнути з гр. ОСОБА_1 в дохід держави
судовий збір в розмірі 0,03 розміру
мінімальної заробітної плати, що
становить суму 36,54 грн. (тридцять шість
гривень 54 копійки).

Дана постанова може бути
оскаржена згідно статей 287-289 КпАП
України особою, яку притягнуто до
адміністративної відповідальності, її
законним представником, захисником,
потерпілим, його представником або на
неї може бути внесено протест
прокурора протягом десяти днів з дня
її винесення.

В разі пропуску зазначеного строку
з поважних причин цей строк може бути
поновлено органом, правомочним
розглядати дану справу.

Відповідно до ст.307 КпАП України
штраф повинен бути сплачений
правопорушником не пізніше як через
п’ятнадцять днів з дня вручення йому
постанови про накладення штрафу.

У разі несплати штрафу у визначений
законодавством термін в порядку
примусового виконання постанови з
правопорушника стягується подвійний
розмір штрафу відповідно до ст.308 ч.2
КпАП України.

Платіжні документи, що свідчать
про сплату штрафу, подаються до суду до
набрання постанови законної сили.

СУДДЯ
СУПЕРСОН С.П.