АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД М. КИЄВА
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 грудня 2014 року суддя Апеляційного суду м. Києва Мосьондз І.А., розглянувши апеляційну скаргу потерпілого ОСОБА_2 на постанову Голосіївського районного суду м. Києва від 12 листопада 2014 року, -

ВСТАНОВИВ:

Постановою судді Голосіївського районного суду м. Києва від 12 листопада 2014 року провадження у справі про притягнення ОСОБА_3 закрито, за відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.

Не погоджуючись з даним рішенням суду, ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу із уточненнями, в якій просить поновити йому строк на апеляційне оскарження, скасувати постанову судді та прийняти нову постанову, якою притягнути ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності, передбаченої ст.124 КУпАП.

В обґрунтування поважності причин пропуску встановленого законом строку на апеляційне оскарження ОСОБА_2 посилається на те, що суддя не повідомив його про час та місце розгляду справи, що позбавило його можливості взяти участь у розгляді справи та реалізувати свої права, надані законом Про наявність оскаржуваної постанови він дізнався лише 05.12.2014 року.

В обґрунтування своїх апеляційних вимог ОСОБА_2 посилається на те, що постанова судді є незаконною, суперечить фактичним обставинам справи, винесена з порушенням норм матеріального та процесуального права. Вважає, що суддя розглянув справу у його відсутності, не забезпечив всебічного, повного і об'єктивного дослідження всіх обставин справи, а його висновок про відсутність в діях ОСОБА_3 порушень вимог п.5.18 дод.1 ПДР не відповідає фактичним обставинам справи. При постановленні свого рішення суд не врахував дані схеми ДТП, характер та локалізацію ушкоджень транспортних засобів, показання учасників дорожньо-транспортної пригоди, які засвідчують те, що ОСОБА_3, здійснюючи поворот ліворуч, не дотрималася уявної траєкторії руху по своїй смузі, поїхала прямо та допустила зіткнення транспортних засобів. Вважав, що дорожньо-транспортна пригода сталося саме з вини ОСОБА_3

Клопотання апелянта про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Голосіївського районного суду м. Києва від 26 жовтня 2014 року суд вважає законним та обґрунтованим, а тому його задовольняє і поновляє йому строк на апеляційне оскарження постанови суду.

Перевіривши матеріали справи про адміністративні правопорушення, заслухавши пояснення ОСОБА_2, який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити, обговоривши апеляційні доводи, суд приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, з наступних підстав.

26 жовтня 2014 року відносно ОСОБА_3 складено протокол серія АП1 №710342 про вчинення нею адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.

За змістом протоколу ОСОБА_3 26 жовтня 2014 року о 13 год. 45 хв., керуючи автомобілем «Хюндай» д.н.з. НОМЕР_1 по пр-ту Глушкова в м. Києві, в напрямку вул. Васильківська, не виконала вимогу знаку «Напрямок руху по смузі» (ліворуч), здійснивши рух прямо, внаслідок чого допустила зіткнення з автомобілем «Деу», д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_2, що призвело до пошкодження транспортних засобів, чим порушила п. 5.18 дод.1 Правил дорожнього руху України.

Приймаючи рішення про закриття провадження по справі за відсутністю в діях ОСОБА_3 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, суд послався на її показання, відповідно до яких дорожньо-транспортна пригода сталася саме з вини ОСОБА_2, який рухався на великій швидкості та не дотримався безпечного бокового інтервалу до її автомобілю. Крім цього, суд першої інстанції врахував, що відповідно до ст. 62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. З цих підстав суд прийшов до висновку, що в матеріалах справи відсутні докази про порушення ОСОБА_3 п. 5.18 дод.1 ПДР України.

Таке рішення суду першої інстанції вважаю незаконним та необґрунтованим, виходячи з наступного.

Як вбачається з оскаржуваної постанови, висновок суду зроблено лише на основі показань особи, відносно якої був складений протокол про адміністративне правопорушення. При цьому, суд першої інстанції, всупереч вимогам ст.ст.245, 252, 280, 283 КУпАП, не забезпечив всебічного, повного та об'єктивного дослідження обставин вчиненого адміністративного правопорушення, а його висновок не ґрунтується на матеріалах справи про адміністративні праовпорушення.

За результатами апеляційного розгляду встановлено, що ОСОБА_3 26 жовтня 2014 року о 13 год. 45 хв., керуючи автомобілем «Хюндай» д.н.з. НОМЕР_1 по пр-ту Глушкова в напрямку вулиці Героїв Оборони в м. Києві, проїжджаючи поворот на вулицю Васильківську, не виконала вимогу знаку «Напрямок руху по смузі» (ліворуч) та здійснила рух прямо, внаслідок чого допустила зіткнення з автомобілем «Деу», д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_2, що призвело до пошкодження транспортних засобів.

Зазначене підтверджується даними, які містяться в протоколі про адміністративне правопорушення, схемі дорожньо-транспортної пригоди, поясненнях потерпілого та доданою до протоколу фото таблицею, які засвідчують характер та локалізацію пошкоджень транспортних засобів.

Суд погоджується з апеляційними доводами потерпілого про те, що наявні в матеріалах справи про адміністративні правопорушення докази, а саме дані схеми місця дорожньо-транспортної пригоди про розташування транспортних засобів, характер та локалізація пошкоджень транспортних засобів, показання учасників дорожньо-транспортної пригоди засвідчують, що ОСОБА_3 при здійсненні повороту ліворуч на вул.Васильківська з крайньої лівої полоси руху не дотрималася траєкторії смуги руху, по якій вона їхала, та допустила зіткнення з автомобілем під керуванням водія ОСОБА_2

Суд апеляційної інстанції ставиться критично до показів ОСОБА_3 про те, що потерпілий ОСОБА_2 їхав на великій швидкості, внаслідок чого і сталося ДТП, та вважає їх такими, що не підтверджуються матеріалами справи. Зокрема, її показання спростовуються схемою місця ДТП (а.с. 2), відповідно до якої відстань між автомобілями складає всього 1,5 метрів.

Крім того, як вбачається з фототаблиці (а.с. 6), характер пошкодження автомобіля «Деу», яким керував потерпілий ОСОБА_2, повністю відповідає даним, які зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення серія АП1 №710342 від 26.10.2014 року, а саме те, що ОСОБА_3, керуючи автомобілем «Хюндай», здійснювала рух прямо, не виконавши вимог знаку «Напрямок руху по смузі» (ліворуч).

Таким чином, своїми діями ОСОБА_3 порушила вимоги п. 5.18 дод.1 Правил дорожнього руху України, що призвело до пошкоджень транспортних засобів, чим вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ст.124 КУпАП.

За наведених обставин висновок суду першої інстанції про відсутність в діях ОСОБА_3 порушень п. 5.18 дод.1 Правил дорожнього руху України не відповідає фактичним обставинам справи, а тому постанова судді, якою провадження в справі стосовно ОСОБА_3 закрито за відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, є незаконною і підлягає скасуванню.

Скасовуючи постанову суду першої інстанції, апеляційний суд, у відповідності до положень ст.294 КУпАП, постановляє нову постанову, якою визнає винною ОСОБА_3 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.

З урахуванням позиції потерпілого, положень ст.33 КУпАП, враховуючи характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь її вини і майновий стан, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне та достатнє призначити ОСОБА_3 адміністративне стягнення у виді штрафу, в межах санкції ст. 124 КУпАП.

Керуючись ст.294 КУпАП , -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Постанову Голосіївського районного суду м. Києва від 12 листопада 2014 року, якою провадження в справі стосовно ОСОБА_3 закрито, за відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, - скасувати.

Винести нову постанову, якою ОСОБА_3 визнати винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накласти на неї адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 20 (двадцяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340 (триста сорок) гривень в дохід держави. (ідентифікаційний код №НОМЕР_3).

Стрягнути з ОСОБА_3 в дохід держави судовий збір у розмірі 0,03 розміру мінімальної заробітної плати, що становить 36 (тридцять шість) грн. 54 коп.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя