Справа № 739/1636/14-п Головуючий у 1
інстанції Наполов М. І. Провадження №
33/795/256/2014 Категорія - ст. 172-7 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 листопада 2014 року місто Чернігів

апеляційний суд Чернігівської області
в складі :

головуючої судді - Воронцової С.В. ,

за участі:

прокурора - Карпусь І.М.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Чернігові справу за
апеляційною скаргою прокурора на
постанову Новгород-Сіверського
районного суду Чернігівської області
від 04 листопада 2014 року,

В С Т А Н О В И В :

Зазначеною постановою у відношенні:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженки
с.Будо-Вороб’ївська
Новгород-Сіверського району
Чернігівської області, громадянки
України, одруженої, яка має на
утриманні двох неповнолітніх дітей,
працюючої начальником ВПЗ
«Будо-Вороб'ївська» Чернігівської
дирекції УДППЗ «Укрпошта», депутата
Будо-Вороб'ївської сільської ради
Новгород-Сіверського району
Чернігівської області, проживаючої
АДРЕСА_1,

провадження у справі про притягнення
до адміністративної відповідальності
за ч. 1 ст. 172-7 КУпАП закрито, на підставі
статті 22 КУпАП звільнено від
адміністративної відповідальності з
оголошенням усного зауваження.

Згідно постанови суду, на розгляд
пленарного засідання 24 сесії 6
скликання Будо-Вороб'ївської сільської
ради Новгород-Сіверського району
Чернігівської області 21.03.2014 року, крім
іншого, було винесено питання
затвердження технічної документації
із землеустрою щодо встановлення меж
на ділянку в натурі (на місцевості) та
передачу земельної ділянки у власність
громадянину ОСОБА_2, який є чоловіком
ОСОБА_1.

При голосуванні з вищевказаного
питання у ОСОБА_1 виникав конфлікт
інтересів - суперечність між
особистими майновими, немайновими
інтересами особи чи близьких їй осіб та
її службовими повноваженнями,
наявність якої могла вплинути на
об'єктивність або неупередженість
прийняття рішень, а також на вчинення
чи не вчинення дій під час виконання
наданих їй службових повноважень.
Проте, в порушення вимог ч. 1 ст. 14 Закону
України «Про засади запобігання і
протидії корупції», ОСОБА_1 (з 13.11.2010
року і по час голосування - депутат
Будо-Вороб'ївської сільської ради, 6
скликання, Новгород-Сіверського району
Чернігівської області та суб'єкт
відповідальності за корупційні
правопорушення) не вжила заходів щодо
недопущення будь-якої можливості
виникнення конфлікту інтересів,
невідкладно, у письмовій формі, не
повідомила безпосереднього керівника
про наявність конфлікту інтересів, не
зважаючи на наявність суперечності між
особистими майновими інтересами
близької особи та повноваженнями
депутата, які визначені ч. 2 ст. 3, ч. 3 ст.
18, абз. 2 ст. 19 Закону України «Про статус
депутатів місцевих рад» ОСОБА_1
проголосувала за прийняття
вищевказаного рішення шляхом
голосування на пропозицію головуючого:
«прошу голосувати, хто «за»?».

Пунктом 1 рішення від 21.03.2014 року 24 сесії
6 скликання Будо-Вороб'ївської
сільської ради Новгород-Сіверського
району Чернігівської області (у
подальшому тексті - Рішення)
передбачено: затвердити технічну
документацію із землеустрою щодо
встановлення (відновлення) меж на
земельну ділянку в натурі (на
місцевості):

для будівництва і обслуговування
житлового будинку, господарських
будівель і споруд площею 0,2500 га.
(кадастровий № :01:000:0351);

для ведення особистого селянського
господарства площею 0,3904 га.
(кадастровий № :01:000:0352);

для ведення особистого селянського
господарства площею 0,1172 га.
(кадастровий № :01:000:0353) - для
оформлення права власності гр.. ОСОБА_2
на земельні ділянки, які раніше були
надані йому у користування в межах
АДРЕСА_1.

Пунктом 2 Рішення передбачено
безкоштовно передати у власність гр.
ОСОБА_2:

земельну ділянку площею 0,2500 для
будівництва і обслуговування
житлового будинку, господарських
будівель і споруд (кадастровий №
:01:000:0351), яка розташована в межах
АДРЕСА_1;

для ведення особистого селянського
господарства площею 0,3904 га.
(кадастровий № :01:000:0352);

для ведення особистого селянського
господарства площею 0,1172 га.
(кадастровий № :01:000:0353).

Не погоджуючись з рішенням суду
прокурор подав апеляційну скаргу, в
якій просить скасувати постанову
Новгород-Сіверського районного суду та
прийняти нову постанову, якою визнати
ОСОБА_1 винною у вчиненні
адміністративного правопорушення,
передбаченого ст. 172-7 КУпАП та накласти
на неї стягнення в межах санкції даної
статті, з врахуванням вимог ст. 33 КУпАП.

Доводи апеляційної скарги мотивує тим,
що викладені у постанові судження про
малозначність скоєного та можливість
звільнення ОСОБА_1 від
адміністративної відповідальності
вбачаються такими, що не можуть бути
покладені в обґрунтування постанови.
Вказує на те, що статтею 3 Закону
України «Про засади запобігання і
протидії корупції» визначено, що одним
із основних принципів запобігання і
протидії корупції є невідворотність
відповідальності за вчинення
корупційних правопорушень. Звільнивши
ОСОБА_1 від адміністративної
відповідальності за малозначністю
скоєного та оголосивши усне
зауваження, суд порушив даний принцип
та вимоги ст.ст. 1, 23, 245 КУпАП, надавши
правопорушнику змогу уникнути
юридичної відповідальності за вчинене
корупційне діяння. Стверджує про те, що
всі наведені у постанові суду доводи
щодо характеру вчиненого
правопорушення, особи ОСОБА_1, ступеню
її вини та інші відповідно до ст. 33
КУпАП підлягають лише врахуванню при
накладенні на неї стягнення.

Наголошує на тому, що практика розгляду
апеляційним судом Чернігівської
області аналогічних справ про
корупційні адміністративні
правопорушення також свідчить про
відсутність підстав для застосування у
даному випадку ст. 22 КУпАП, в зв'язку з
тим, що за результатами апеляційного
перегляду шести подібних справ на
правопорушників було накладено штраф.

Особа, яка притягується до
адміністративної відповідальності в
судове засідання не з'явилася , про час
та місце слухання справи сповіщалася
своєчасно та належним чином, подала
заяву в якій просила розглядати справу
у її відсутності. З урахуванням того що
вимогами ч.6 ст. 294 КУпАП України,
обов'язкова присутність особи при
розгляді її справи апеляційним судом
не передбачена, суд вважає можливим
розглядати вказану справу у
відсутності останньої.

Заслухавши пояснення прокурора на
підтримання своєї апеляційної скарги,
дослідивши зібрані у справі докази та
матеріали справи, перевіривши доводи
апеляційної скарги, суд вважає, що вона
задоволенню не підлягає за наступних
підстав.

Згідно ст. 245 КУпАП завданням
провадження в справах про
адміністративні правопорушення є
своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне
з'ясування обставин кожної справи та
вирішення її в точній відповідності із
законом.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, суд,
при розгляді справи про
адміністративне правопорушення, крім
іншого, зобов'язаний з'ясувати: чи було
вчинено адміністративне
правопорушення, чи винна дана особа в
його вчиненні, чи підлягає вона
адміністративній відповідальності, а
також з'ясувати інші обставини, що
мають значення для правильного
вирішення справи.

За змістом ст. 252 КУпАП оцінка доказів
при розгляді справ про адміністративні
правопорушення ґрунтується на
всебічному, повному і об'єктивному
дослідженні усіх обставин справи в їх
сукупності.

Як убачається з матеріалів справи, суд,
зазначені вимоги закону, виконав та
ретельно перевірив всі обставини
справи, в зв'язку з чим висновок суду
щодо закриття адміністративного
провадження відносно ОСОБА_1 та
звільнення її від адміністративної
відповідальності на підставі статті 22
КУпАП з оголошенням усного зауваження
є обґрунтованим та вірним.

Будучи допитаною у суді першої
інстанції ОСОБА_1 вину у вчиненні
вказаного корупційного правопорушення
визнала повністю та у вчиненому щиро
розкаялась. Вказала на те, що дане
правопорушення було нею вчинено через
неуважність, оскільки того дня вона
прийняла участь у голосуванні не
тільки щодо цього питання, але й щодо
інших. Зазначила і про те, що дані
земельні ділянки вже майже 17 років
перебувають у користуванні їх родини.

Висновок суду про доведеність вини
ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення за
зазначених у постанові обставинах
ґрунтується на зібраних у справі та
перевірених у судовому засіданні
доказах, які ніким не оскаржуються, а
тому під час апеляційного перегляду не
перевіряються.

Викладені обставини вказують на те, що
місцевий суд повно і всебічно дослідив
матеріали справи, дав вірну оцінку
доказам та обґрунтовано визнав ОСОБА_1
винною в скоєнні адміністративного
корупційного правопорушення,
передбаченого ст. 172-7 КУпАП.

Метою адміністративного стягнення
відповідно до ст. 23 КУпАП є виховання
особи, яка вчинила правопорушення в
дусі додержання законів України,
поваги до правил співжиття, а також
запобігання вчиненню нових
правопорушень, як самим
правопорушником, так і іншими особами.

При накладенні стягнення, згідно з
вимогами передбаченими ст. 33 КУпАП
України враховуються характер
вчиненого правопорушення, особа
порушника, ступінь його вини, майновий
стан, обставини що пом'якшують та
обтяжують відповідальність.

Доводи апеляційної скарги прокурора
про необґрунтованість постанови
районного суду в частині звільнення
ОСОБА_1 від адміністративної
відповідальності на підставі ст. 22
КУпАП, апеляційний суд вважає
безпідставними.

Суд апеляційної інстанції, в даному
конкретному випадку, вважає
об'єктивним та обґрунтованим висновок
місцевого суду про малозначність
вчиненого ОСОБА_1 правопорушення,
оскільки оголошення усного зауваження
здійснюється на розсуд суду з
відповідною оцінкою всіх обставин
справи, що районний суд в ході судового
розгляду цієї справи і зробив.

Так, судом першої інстанції надано
об'єктивну оцінку характеру вчиненого
ОСОБА_1 правопорушення, особі
порушника, ступеню її вини.

Виходячи з характеру дій ОСОБА_1, а
також того, що остання вину визнала
повністю та у вчиненому щиро
розкаялась, фактично голосувала за
прийняття рішення про затвердження
технічної документації та передачу
земельних ділянок, які тривалий час
перебували в користуванні її родини, з
врахуванням того, що всі депутати
одноголосно проголосували за
прийняття рішення, а також того, що
ОСОБА_1 взагалі не притягувалась до
будь-якого виду відповідальності,
протягом тривалого часу сумлінно
ставилася до виконання своїх
обов'язків щодо суспільно корисної
праці, виключно позитивно
характеризується за місцем проживання,
має на утриманні двох неповнолітніх
дітей, при відсутності обставин, що
обтяжують відповідальність за вчинене
адміністративне правопорушення,
районний суд прийшов до правильного
висновку про те, що дії правопорушника
не викликають великої суспільної
небезпеки, не заподіяли значної шкоди
суспільним або державним інтересам.

При цьому, твердження апеляційної
скарги прокурора не спростовують
висновків суду про необхідність
закриття провадження по справі.

Таким чином, суд першої інстанції,
керуючись ст. 22 КУпАП, прийняв законне
рішення про можливість звільнення
ОСОБА_1 від адміністративної
відповідальності з оголошенням усного
зауваження, а тому підстав для
скасування оскаржуваної постанови
суду не вбачається.

З огляду на викладене, суд апеляційної
інстанції приходить до висновку про
необхідність залишення апеляційної
скарги прокурора без задоволення, а
постанови суду першої інстанції - без
змін.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 22, 23, 33, 245, 280, 293, 294 КУпАП, суд -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу прокурора залишити
без задоволення.

Постанову Новгород-Сіверського
районного суду Чернігівської області
від 04 листопада 2014 року щодо ОСОБА_1
залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає
законної сили негайно після її
винесення, є остаточною і оскарженню не
підлягає.

Суддя С. В. Воронцова