Справа №150/837/14-п
Провадження по справі №3/150/327/14
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

6 жовтня 2014 року
с. Мазурівка

Суддя Чернівецького районного
суду Вінницької області Суперсон С.П.,
розглянувши матеріали що надійшли з
ВДАІ Чернівецького РВ УМВС у
Вінницькій області про притягнення до
адміністративної відповідальності
громадянина

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживаючого
ІНФОРМАЦІЯ_2, українця, громадянина
України, непрацюючого,

за вчинення адміністративного
правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130
КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

07.07.2014 року о 23 годині 32 хвилини, ОСОБА_1
керував автомобілем «Чері Амулет»,
державний номерний знак НОМЕР_1, з
ознаками алкогольного сп'яніння, від
проходження відповідно до
встановленого порядку огляду на стан
алкогольного, наркотичного чи іншого
сп'яніння відмовився в присутності
свідків, чим порушив пункти 2.5 Правил
дорожнього руху, відповідальність за
що встановлена ч.1 ст.130 КУпАП.

Відповідно до вимог ст. 9 КУпАП
адміністративним правопорушенням
(проступком) визнається протиправна,
винна (умисна або необережна) дія чи
бездіяльність, яка посягає на
громадський порядок, власність, права і
свободи громадян, на встановлений
порядок управління і за яку законом
передбачено адміністративну
відповідальність.

Відповідно п. 2.5. Правил дорожнього руху
України, водій повинен на вимогу
працівника міліції пройти в
установленому порядку медичний огляд
для визначення стану алкогольного
сп'яніння, впливу наркотичних чи
токсичних речовин..

В судові засідання, призначені на
16.09.2014 року, 25.09.2014 року та 06.10.2014 року
правопорушник, будучи у встановленому
законом порядку повідомленим про час
та місце розгляду справи, за невідомих
суду причин не з’явився..

Суд вважає, що дане ухилення
правопорушника від явки в засідання є
свідомим затягуванням судового
процесу для уникнення ОСОБА_1
адміністративної відповідальності,
адже строк притягнення останнього до
адміністративної відповідальності
закінчується 07.10.2014 року.

З огляду на наведене, суд вважає за
можливе розглянути дану справу у
відсутність правопорушника.

Вивчивши матеріали
адміністративної справи, суд дійшов
висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні
адміністративного правопорушення,
передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, в повному
обсязі підтверджується зібраними по
справі доказами в їх сукупності та
співставленні, зокрема поясненнями
правопорушника, зазначеними в
протоколі про адміністративне
правопорушення, протоколом про
адміністративне правопорушення серії
АВ2 №9989644 від 07.07.2014 року та поясненнями
свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3.

Протокол про адміністративне
правопорушення складений у
відповідності до вимог ст. 256 КпАПУ
уповноваженими на такі дії
працівниками ДАІ у спосіб, з підстав та
з дотриманням порядку, встановлених
законом, у присутності свідків, а тому
дані вказаного протоколу суд визнає
належним доказом вини ОСОБА_1 у
вчиненні адміністративного
правопорушення.

Статтею 280 КпАП України встановлено, що
орган (посадова особа) при розгляді
справи про адміністративне
правопорушення зобов’язаний
з’ясувати: чи було вчинено
адміністративне правопорушення, чи
винна дана особа в його вчиненні, чи
підлягає вона адміністративній
відповідальності, чи є обставини, що
пом’якшують і обтяжують
відповідальність, а також з’ясувати
інші обставини, що мають значення для
правильного вирішення справи.

Відповідно до ст.251 КпАП України
доказами є будь-які фактичні дані, на
основі яких у визначеному законом
порядку орган /посадова особа/
встановлює наявність чи відсутність
адміністративного правопорушення,
винність даної особи в його вчиненні та
інші обставин, що мають значення для
правильного вирішення справи.

Зі змісту наведеної правової норми
слідує, що вказані дані встановлюються
протоколом про адміністративне
правопорушення, поясненнями особи, яка
притягується до адміністративної
відповідальності, потерпілих, свідків,
висновком експерта, речовими доказами,
показанням технічних приладів та
технічних засобів, що мають функції
фото - і кінозйомки, відеозапису чи
засобів фото – і кінозйомки,
відеозапису, які використовуються при
нагляді за виконанням правил, норм і
стандартів, що стосуються забезпечення
безпеки дорожнього руху, протоколом
про вилучення речей і документів, а
також іншими документами.

Працівником ВДАІ Чернівецького РВ УМВС
України у Вінницькій області ОСОБА_4 у
відповідності до вимог вище вказаної
статті КпАП України зібрано достатньо
належних доказів, які підтверджують
винність ОСОБА_1 у вчиненні
адміністративного правопорушення,
передбаченого ч.1 ст.130 КпАП України,
записи в протоколі про адміністративне
правопорушення відповідають дійсним
обставинам.

Дослідивши та оцінивши в сукупності
всі обставини справи, керуючись
законом та правосвідомістю, приходжу
висновку про те, що ОСОБА_1 порушено
вимоги пункту 2.5 ПДР України,
доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні
адміністративного правопорушення,
передбаченого ч.1 ст.130 КпАП України.

Відповідно до ст.ст. 34, 35, 280 Кодексу
України про адміністративні
правопорушення обставин, що обтяжують
чи пом’якшують відповідальність
правопорушнику судом не встановлено,
відповідно до ст. 21 Кодексу України про
адміністративні правопорушення
підстав для передачі адміністративних
матеріалів відносно ОСОБА_1 про
адміністративне правопорушення на
розгляд громадській організації,
трудовому колективу не встановлено.

Аналізуючи зібрані по справі докази в
їх сукупності та співставленні, суд
приходить до висновку, що дії ОСОБА_1
кваліфіковані працівниками ДАІ вірно
та вина водія ОСОБА_1 повністю
доведеною в тому, що він керував
транспортним засобом в стані
алкогольного сп'яніння та порушивши п.
2.5, Правил дорожнього руху , оскільки
підстав і доказів на підтвердження
інших фактів суду надано не було.

При накладені адміністративного
стягнення за ст. 130 ч.1 КУпАП відносно
ОСОБА_1, суд враховує, що керування
транспортним засобом в стані сп'яніння
є небезпечним і досить поширеним
правопорушенням, а накладення
стягнення за адміністративне
правопорушення передбачене статтею 130
Кодексу України про адміністративні
правопорушення застосовується з метою
запобігання вчиненню нових
правопорушень як самим
правопорушником, так і іншими особами
та має важливе значення для
забезпечення безпеки дорожнього руху й
експлуатації транспорту, захисту життя
та здоров`я людей, майнових прав
фізичних і юридичних осіб.

Враховуючи особу правопорушника, його
матеріальний стан, відсутність
обставин, що пом’якшують покарання,
характер правопорушення та вважає за
необхідне обрати стягнення
правопорушнику ОСОБА_1 у виді штрафу.
При цьому, суд не вбачає підстав для
накладення іншого виду стягнення.

Крім цього, відповідно до вимог ст. 40-1
КУпАП судовий збір у провадженні по
справі про адміністративне
правопорушення у разі винесення судом
(суддею) постанови про накладення
адміністративного стягнення
сплачується особою, на яку накладено
таке стягнення. Розмір та порядок
сплати якого встановлюється Законом
України «Про судовий збір».

Відповідно до ч.2 ст. 4 Закону України «
Про судовий збір» у разі ухвалення
судом постанови про накладення
адміністративного стягнення
сплачується 0,03 розміру мінімальної
заробітної плати.

На підставі викладеного і, керуючись
ст. ст. 221, 279, 280, 283, 284, 285 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ :

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні
адміністративного правопорушення,
передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та
накласти на нього адміністративне
стягнення у виді штрафу в розмірі 200
/двісті/ неоподатковуваних мінімумів
доходів громадян, 3400 (три тисячі
чотириста) гривень.

Стягнути з гр. ОСОБА_1 в дохід
держави судовий збір в розмірі 0,03
розміру мінімальної заробітної плати,
що становить суму 36,54 грн. (тридцять
шість гривень 54 копійки).

Постанова суду у справі про
адміністративне правопорушення може
бути оскаржена особою, яку притягнуто
до адміністративної відповідальності,
її законним представником, захисником,
потерпілим, його представником або на
неї може бути внесено подання
прокурора протягом 10 днів з дня
винесення постанови, через
Чернівецький районний суд Вінницької
області.

СУДДЯ

СУПЕРСОН С.П.