Єдиний унікальний номер 725/6451/14-п
Номер провадження 3/725/2684/14
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.12.2014 року.Першотравневий районний суд м. Чернівці в складі:

головуючої судді Вольської-Тонієвич О.В.

при секретарі Бакун Л.Л.

за участю прокурора Шелегона Б.Я.

представника Черніевцької митниці Міндоходів ОСОБА_1

захисника ОСОБА_2 - адвоката ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу, яка надiйшла вiд Чернівецької митниці Міндоходів, про притягнення до адмiнiстративної вiдповiдальностi за ч.1 ст.483 Митного Кодексу України громадянина ОСОБА_4

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, мешканця ІНФОРМАЦІЯ_2,-

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається з протоколу про порушення митних правил, 24.07.2014 року о 15 год. 40 хв. на територію міжнародного автомобільного пункту пропуску «Мамалига» митного поста «Мамалига» Чернівецької митниці Міндоходів, заїхав автомобіль марки «BMW 525D», реєстраційний номерний знак НОМЕР_1, країна реєстрації ОСОБА_5, кузов WBADL91050GW55609, який слідував з України в Молдову, під керуванням громадянина ОСОБА_4 ОСОБА_2 Для здійснення митного контролю та митного оформлення вищевказаного транспортного засобу, який вивозився з митної території України, громадянин ОСОБА_4 ОСОБА_2 надав НОМЕР_2, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу№004311778, доручення на право керування вищевказаним транспортним засобом, завірену нотаріальним органом Республіки ОСОБА_5 «Нотариус №175 Мирча Стефанов Республіка ОСОБА_5» 22.12.2012 року №13543.

Під час здійснення митного контролю, а саме перевірки документів наданих як підставу для митного оформлення транспортного засобу особистого користування виникла підозра щодо легітимності доручення на право керування вищевказаним автомобілем. Під час опитування, громадянин ОСОБА_4 ОСОБА_2 пояснив, що вищевказаний транспортний засіб був ним придбаний у громадянина ОСОБА_5 ОСОБА_6 Доручення на право керування автомобілем було оформлене в Республіці ОСОБА_5 у його присутності та стверджувати, що воно є легітимним не може.

Таким чином, громадянин ОСОБА_4 ОСОБА_2 вчинив дії спрямовані на переміщення автомобіля марки «BMW 525D», реєстраційний номерний знак НОМЕР_1, країна реєстрації ОСОБА_5, кузов WBADL91050GW55609, через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, шляхом подання митному органу, як підстави для переміщення автомобіля підроблених документів чи документів, одержаних незаконним шляхом.

Органом доходів та зборів дії ОСОБА_2 кваліфіковані за ч.1 ст.483 МК України.

Громадянин ОСОБА_4 ОСОБА_2 в судове засідання не зявився, хоча повідомлявся про час та місце розгляду справи, про причини своєї неявки суд не повідомив.

В судовому засіданні захисник ОСОБА_7 просила провадження у справі закрити, у звязку з відсутністю в діях ОСОБА_2 складу правопорушення, передбаченого ч.1 ст.483 МК України та повернути вилучений транспортний засіб і документи. Окрім того, вказувала на те, що митним органом не зібрано достатньо доказів, які б вказували на те, що ОСОБА_2 для проходження митного контролю подав не легітимну довіреність. Окрім того, законодавство України не передбачає обовязковою умовою для проходження митного контролю та перетину транспортним засобом кордону України надання для митного контролю доручення на право керування транспортним засобом та вказане доручення він надав лише на вимогу працівниками митниці, а отже не мав умислу його використовувати при перетині митного кордону України, керуючи зазначеним у протоколі про ПМП транспортним засобом.

Суд, заслухавши пояснення захисника, дослідивши письмові докази по справі, вважає, що в діях ОСОБА_2 відсутній склад адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.483 МК України та з цих підстав провадження підлягає закриттю, виходячи з наступного.

Відповідно до вимог ч.1 ст.486 МК України завданнями провадження у справах про порушення митних правил є своєчасне, всебічне, повне та обєктивне зясування обставин кожної справи, вирішення її з дотриманням вимог закону, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню порушень митних правил, та запобігання таким правопорушенням.

Згідно ч.1 ст.495 МК України доказами у справі про порушення митних правил є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку встановлюються наявність або відсутність порушення митних правил, винність особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Під час розгляду даної справи, судом встановлено, що по факту використання підробленого доручення на право керування транспортним засобом від 22.12.2012 року громадянином ОСОБА_2, який 24.07.2014 року під час перетину державного кордону на автомобілі марки «BMW 525D», реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 через митний пост «Мамалига» Чернівецької митниці Міндоходів подав документи, які містили неправдиві відомості, були внесені відомості в ЄРДР та розпочато досудове розслідування.

Постановою слідчого СВ Новоселицького РВ УМВС України в Чернівецькій області капітана міліції ОСОБА_8 по факту підробки вказаного вище доручення закрито кримінальне провадження у звязку з відсутністю складу кримінального правопорушення передбаченого ч.4 ст.358 КК України. При цьому органом досудового розслідування встановлено, що у ОСОБА_2 умислу на використання завідомо підробленого документа не було, та і взагалі, ніякого підроблення довіреності не було, так як при виконанні судово-технічної експертизи документів, експерт криміналіст не надав висновок про підробку вищевказаної довіреності, або про те, що даний документ одержаний незаконним шляхом. Він констатував в описовій та регулятивній частині про наявні відтиски печаток і штампів у даному дорученні. При ньому зазначає, що вони нанесені струменевим способом із використанням вивідного друкуючого пристрою, тобто наданий на дослідження документ являється кольоровим ксероксом. У звязку з чим, слідчий дійшов до висновку про відсутність в діях ОСОБА_2 ознак кримінального правопорушення, передбаченого ст. 358 ч 4 КК України

Так, диспозиція ч.1 ст. 483 МК України передбачає відповідальність за переміщення або дії, спрямовані на переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, тобто з використанням спеціально виготовлених сховищ (тайників) та інших засобів або способів, що утруднюють виявлення таких товарів, або шляхом надання одним товарам вигляду інших, або з поданням органу доходів і зборів як підстави для переміщення товарів підроблених документів чи документів, одержаних незаконним шляхом, або таких, що містять неправдиві відомості щодо найменування товарів, їх ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача, кількості вантажних місць, їх маркування та номерів, неправдиві відомості, необхідні для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД та його митної вартості.

Відповідно до розяснень п.6 Постанови Пленуму Верховного суду України № 8 від 03.06.2005 року «Про судову практику у справах про контрабанду та порушення митних правил» судам необхідно враховувати, що підставою для переміщення через митний кордон є визначені нормативними актами документи, без яких неможливо одержати дозвіл митного органу на пропуск товарів через митний кордон. Це, зокрема, можуть бути митна декларація, контракт, коносамент, ліцензія, квота, товаросупровідні документи, дозвіл відповідних державних органів. Підробленими треба вважати як фальшиві документи, так і справжні, до яких внесено неправдиві відомості чи окремі зміни, що перекручують зміст інформації щодо фактів, які ними посвідчуються, а також документи з підробленими підписами, відбитками печаток та штампів.

При цьому, документами, що містять неправдиві дані, є такі, в яких відомості щодо суті угоди, найменування, асортименту, ваги, кількості чи вартості товарів, а також їх відправника чи одержувача, держави, з якої вони вивезені чи в яку переміщуються, не відповідають дійсності.

Як вбачається зі змісту постанови про закриття кримінального провадження, у ОСОБА_2 умислу на використання завідомо підробленого документа не було, та і взагалі, ніякого підроблення довіреності не було, так як при виконанні судово-технічної експертизи документів, експерт криміналіст не надав висновок про підробку вищевказаної довіреності, або про те, що даний документ одержаний незаконним шляхом.

Крім того, відповідно до вимог ч.1 ст. 380 МК України тимчасове ввезення громадянами-нерезидентами на митну територію України транспортних засобів особистого користування дозволяється на строк до одного року. Цей строк може бути продовжено органами доходів і зборів з урахуванням дії обставин непереборної сили та особистих обставин громадян, які ввезли такі транспортні засоби, за умови документального підтвердження цих обставин, але не більш як на 60 днів. Обовязковою умовою допуску зазначених транспортних засобів до тимчасового ввезення на митну територію України є реєстрація цих транспортних засобів в уповноважених органах іноземних держав, що підтверджується відповідним документом.

У відповідності до ч.1-3 ст.334 МК України органи доходів і зборів вимагають від осіб, які переміщують товари, транспортні засоби комерційного призначення через митний кордон України чи провадять діяльність, контроль за якою цим Кодексом покладено на органи доходів і зборів, тільки ті документи та відомості, які необхідні для здійснення митного контролю та встановлені цим Кодексом. Особи, зазначені у частині першій цієї статті, зобовязані надавати органам доходів і зборів документи та відомості, необхідні для здійснення митного контролю, в усній, письмовій та/або електронній формі. Відомості з офіційних документів, наданих для митного контролю та/або митного оформлення, не потребують додаткового підтвердження.

За таких обставин, суд приходить до висновку про відсутність обєктивної сторони правопорушення передбаченого ч.1 ст.483 МК України в діях ОСОБА_2

Відповідно до ч.1 ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачена адміністративна відповідальність.

Згідно ст.458 МК України порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України.

Відповідно до ст. 10 КУпАП адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

З диспозиції ст.483 МК України випливає, що відповідальність за вчинення дій, передбачених даною статтею натупає у разі вчинення таких дій умисно, проте в судовому засіданні не встановлено, що ОСОБА_2 мав умисел перемістити через митний кордон України транспортний засіб зазначений в протоколі про ПМП з поданням митному органу документів з ознаками підробки.

Відповідно до ст.527 МК України у справі про порушення митних правил орган доходів і зборів або суд (суддя), що розглядає справу, виносить одну з постанов, зокрема про закриття провадження у справі.

Згідно ст.487 МК України провадження у справах про порушення митних правил здійснюється відповідно до цього Кодексу, а в частині, що не регулюється ним, відповідно до законодавства України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до п.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи вище викладене, суд приходить до висновку про відсутність у діях ОСОБА_2 складу правопорушення передбаченого ч.1 ст.483 МК України.

У відповідності до вимог ч. 1 ст. 520 МК України витрати у справі про порушення митних правил відшкодовуються особою, щодо якої винесено постанову про накладення адміністративного стягнення. Витрати на оплату послуг перекладача відшкодовуються з державного бюджету.

Таким чином, враховуючи відсутність у діях ОСОБА_2 складу правопорушення, передбаченого ч.1 ст.483 МК України та закриття провадження у справі, відсутні підстави для стягнення з останнього на користь Чернівецької митниці Міндоходів витрат у справі про порушення митних правил.

Керуючись ст.ст. 221, 257,335,458,483,486,493,494,522,526,527,528,529 МК України, ст.ст. 9, 247,289,294 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності за порушення митних правил відносно ОСОБА_2 закрити у звязку з відсутністю в його діях складу правопорушення, передбаченого ч.1 ст.483 МК України.

Вилучений автомобіль марки «BMW 525D», реєстраційний номерний знак НОМЕР_1, країна реєстрації ОСОБА_5, кузов WBADL91050GW55609, 2000 р.в., свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу №004311778 частина І та ІІ, а також доручення на право керування автомобілем, завірене нотаріальним органом Республіки ОСОБА_5 «Нотариус №175 Мирча СТЕФАНОВ Республика ОСОБА_5» від 22.12.2012 року за №13543 повернути ОСОБА_2.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Апеляційна скарга може бути подана протягом десяти діб з дня винесення постанови до Апеляційного суду Чернівецької області через Першотравневий районний суд м. Чернівці.

Суддя Першотравневого

районного суду м.Чернівці О. В. Вольська-Тонієвич