інстанції Вознюк С.М.Провадження №
33/780/922/14 Доповідач у 2 інстанції
ОрелКатегорія 429 05.12.2014
ПОСТАНОВА

Іменем України

05 грудня 2014 року м. Київ

Суддя Апеляційного суду Київської
області Орел А.І., розглянувши у
відкритому судовому засіданні з участю
прокурора Новікова І.О.., представника
Київської митниці Захарова А.О., особи,
яку притягнуто до адміністративної
відповідальності ОСОБА_2, справу за
апеляційною скаргою представника
Київської митниці Міндоходів на
постанову Бориспільського
міськрайонного суду Київської області
від 31.10.2014 року, якою ОСОБА_2 визнано
винною за ст. 471 МК України та накладено
штраф у розмірі 1700 грн., вилучену валюту
в розмірі 8 500 доларів США та 84 200 грн.
повернуто ОСОБА_2, -

В С Т А Н О В И В :

Згідно протоколу про порушення митних
правил, 01.10.2014 року о 17 год. 00 хв., ОСОБА_2,
яка відлітала з України до Російської
Федерації, м. Москва, в ДМА "Бориспіль",
обрала проходження митного контролю в
режимі "зелений коридор", а після
перетину "білої лінії", яка позначає
закінчення "зеленого коридору", у неї
було виявлено 19 000 доларів США, 1 590 євро,
85 250 грн., які знаходились у ручній
поклажі. З виявленої суми пропущено
було 1 050 грн., 1 590 євро, 10 500 доларів США.

Постановою Бориспільського
міськрайонного суду Київської області
від 31.10.2014 року ОСОБА_2 визнано винною за
ст. 471 МК України та накладено штраф у
розмірі 1700 грн., вилучену валюту в
розмірі 8 500 доларів США та 84 200 грн.
повернуто ОСОБА_2 Обґрунтовуючи
постанову, суд зазначив, що ОСОБА_3
допустила порушення вимог ст. 366 МК
України, однак прокурор в судовому
засіданні не довів і навіть не
стверджував, що стягнення у вигляді
штрафу не достатньо для досягнення
бажаного стримуючого і карного впливу
та запобігання порушень вимог про
декларування, застосування
конфіскації предметів порушення
митних правил є порушенням ст. 1
Протоколу №1 до Європейської Конвенції
«З захисту прав і основних свобод
людини», оскільки покладає на ОСОБА_2
«індивідуальний надмірний тягар».

В апеляційній скарзі представник
Київської митниці Міндоходів просить
постанову суду скасувати, постановити
нову постанову, якою визнати ОСОБА_2
винною за ст. 471 МК України та
застосувати стягнення у вигляді штрафу
1700 грн. з конфіскацією затриманої по
справі валюти в сумі 8 500 доларів США та
84 200 грн. Мотивує свої вимоги тим, що на
момент проходження митного контролю
ОСОБА_2 оформленої належним чином
митної декларації не надала, до моменту
перетину «білої лінії» до інспекторів
митниці з не зверталася, документів,
які підтверджують факт зняття
готівкових валютних коштів з
відповідного банківського рахунку або
інших документів, про походження
валюти не пред'явила. Обираючи вид та
розмір стягнення, суд проігнорував
норми ч.3 ст. 462 МК України, відповідно до
яких, у разі, коли статтею МК України
передбачається накладення основного
та додаткового стягнення -
застосування лише додаткового
адмінстягнення без основного не
допускається, за виключенням випадків
закриття кримінальних проваджень по
таких справах. Суд послався на
покладення «індивідуального
надмірного тягаря» на ОСОБА_2, не
дослідивши при цьому її майнового
стану Апелянт вважає, що шкода від
вчиненого ОСОБА_2 правопорушення
полягає в неповазі до встановленого
порядку переміщення відповідного
товару (валюти) через митний кордон, в
нехтуванні та приниженні значення норм
національного права в житті
українського суспільства та у
ігноруванні громадського обов'язку
правосвідомості.

Заслухавши представника митного
органу та прокурора, які підтримали
апеляційну скаргу, особу, яку
притягнуто до адміністративної
відповідальності, яка заперечувала
проти задоволення апеляційної скарги,
перевіривши матеріали справи та
вивчивши доводи апеляційної скарги,
вважаю її такою, що не підлягає до
задоволення, виходячи з наступного.

Винуватість ОСОБА_2 у вчиненні
правопорушення, передбаченого ст. 471 МК
України встановлена судом першої
інстанції на підставі зібраних по
справі та наведених у постанові
доказів і ні ким не оскаржується.

Враховуючи конкретні обставини
вчиненого правопорушення, особу
правопорушниці, її стан здоров'я, вік та
збіг особистих обставин та те що її
житло знаходиться в зоні проведення
АТО, вважаю, що прийняте судом першої
інстанції рішення щодо ОСОБА_2 в даному
випадку є законним та обґрунтованим.

Доводи апеляційної скарги про
необхідність застосування до ОСОБА_2
конфіскації вилучених грошових коштів,
вважаю такими, що не заслуговують на
увагу, з наведених вище підстав та
підстав, зазначених в постанові судді,
які свідчать про виключність обставин
та стали підставою для застосування
судом при вирішенні даного питання
положень ст. 1 Протоколу №1 до
Європейської Конвенції «З захисту прав
і основних свобод людини».

Доводи, які зазначені в апеляційній
скарзі, вважаю такими, що не впливають
на правильність висновків суду першої
інстанції та законність прийнятого
рішення.

На підставі наведеного, керуючись ст. 294
КУпАП,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу представника
Київської митниці Міндоходів залишити
без задоволення, а постанову
Бориспільського міськрайонного суду
Київської області від 31.10.2014 року щодо
ОСОБА_2 - без змін.

Постанова є остаточною і оскарженню не
підлягає.

СУДДЯ :