Справа № 457/1850/13-п
інстанції: Марчук В.І..
Провадження № 33/783/238/14
Доповідач: Головатий В. Я.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 травня 2014 року суддя Судової палати у
кримінальних справах апеляційного
суду Львівської області Головатий В. Я.,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Львові справу про
адміністративне правопорушення за
апеляційною скаргою ОСОБА_1 на
постанову судді Трускавецького
міського суду від 12 грудня 2013 року про
притягнення останнього до
адміністративної відповідальності за
ч. 1 ст. 163-1 КпАП України,

встановив:

Цією постановою ОСОБА_1 визнано винною
у вчиненні адміністративного
правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.
163-1 КпАП України та накладено стягнення
у вигляді штрафу у розмірі 85 грн.

Згідно з постановою суду, в ході
проведеної перевірки ЗАТ ЛОЗ
«Трускавецькурорт», Дрогобицькою ОДПІ
18.09.2013 року виявлено порушення ведення
податкового обліку, що призвело до
заниження податку на додану вартість в
сумі 3336765 грн., в т.ч. за червень 2010 року -
961680 грн., липень 2010 року - 1003436 грн.,
вересень 2010 року - 1371649 грн., в
результаті завищення податкового
кредиту, чим порушено ст. 7 Закону
України «Про податок на додану
вартість».

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить
постанову суду першої інстанції
скасувати та закрити провадження по
справі у зв'язку з відсутністю події та
складу адміністративного
правопорушення, мотивуючи це тим, що на
день винесення постанови грошові
зобов'язання ЗАТ ЛОЗ
«Трускавецькурорт» не були
узгодженими, оскільки тривала
процедура адміністративного
оскарження податкового
повідомлення-рішення Дрогобицької
ОДПІ ГУ Міндоходів у Львівській
області № від 08.10.2013 року. Вказує
також на те, що постановою Львівського
окружного адміністративного суду від
20.11.2013 року було задоволено частково
позов ЗАТ ЛОЗ «Трускавецькурорт» до
Дрогобицької ОДПІ про визнання
протиправною бездіяльність та визнано
протиправними дії Дрогобицької ОДПІ
щодо проведення позапланової
невиїзної перевірки ЗАТ
«Трускавецькурорт» з питань
дотриманні вимог податкового
законодавства щодо правильності
нарахування та сплати податку на
додану вартість при здійсненні
фінансово-господарських
взаємовідносин з ТОВ «Леміш Груп» за
період з 01.06.2010 року по 31.12.2012 р., за
наслідками якої складено акт перевірки
№95/22-1/30322940 від 18.09.2013 року. Разом з цим,
скаржник покликається на те, що пройшли
строки накладення адміністративного
стягнення, передбачені ст. 38 КпАП
України. Крім того, скаржник просить
поновити строк на апеляційне
оскарження, оскільки такий був
пропущений із поважних причин.

Розглянувши матеріали
адміністративної справи приходжу до
переконання, що апеляція підлягає до
задоволення.

Відповідно до ч. 1 ст. 268 КпАП України,
справа про адміністративне
правопорушення розглядається в
присутності особи, яка притягається до
адміністративної відповідальності.
Під час відсутності цієї особи справу
може бути розглянуто лише у випадках,
коли є дані про своєчасне її сповіщення
про місце і час розгляду справи і якщо
від неї не надійшло клопотання про
відкладення розгляду справи.

Як вбачається у матеріалах справи, у
них відсутні будь-які підтверджуючі
документи надсилання та отримання
ОСОБА_1 судової повістки.

Крім того, у матеріалах справи наявна
розписка ОСОБА_1 про отримання копії
оскаржуваної постанови 24.03.2013 року.

З огляду на наведене, вважаю, що ОСОБА_1
була неналежним чином повідомлена про
час і місце розгляду справи та отримала
копію постанови після закінчення
строку на апеляційне оскарження, а тому
такий строк слід поновити.

Разом з цим, вважаю, що оскаржувану
постанову слід скасувати, виходячи з
наступного.

Із змісту протоколу про
адміністративне правопорушення
неможливо встановити, чи дійсно на
момент правопорушення у 2010 році ОСОБА_1
працювала на посаді головного
бухгалтера ЗАТ ЛОЗ «Трускавецькурорт»,
а тому вважаю, що суд першої інстанції
не вправі був притягати ОСОБА_1 до
адміністративної відповідальності.

Матеріалами справи встановлено, що
станом на теперішній час, порядок
адміністративного оскарження
податкових повідомлень-рішень не
завершений, триває процедура його
оскарження до апеляційного
адміністративного суду Львівської
області, а тому він є неузгодженим і до
остаточного вирішення цього спору факт
вчинення адміністративного
правопорушення не є встановленим.

Крім того, протокол про
адміністративне правопорушення не
містить пояснень ОСОБА_1 по суті
правопорушення.

Відповідно до ст. 38 КпАП України по
справах про адміністративні
правопорушення, які підвідомчі суду,
стягнення може бути накладено не
пізніше як через три місяці з дня
вчинення правопорушення.

Як вбачається з протоколу про
адміністративне правопорушення та
постанови суду, адміністративне
правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 163-1
КпАП України було вчинене ОСОБА_1 у 2010
році.

Оскаржувана постанова винесена 12
грудня 2013 року, тому вважаю, що строк
притягнення ОСОБА_1 до
адміністративної відповідальності
закінчився.

Враховуючи вищенаведене, вважаю, що
постанову Трускавецького міського
суду від 12 грудня 2013 року слід
скасувати, а провадження по справі
закрити.

Керуючись ст.ст. 38, 294 КУпАП, -

постановив:

Постанову Трускавецького міського
суду від 12 грудня 2013 року про
притягнення ОСОБА_1 до
адміністративної відповідальності за
вчинення адміністративного
правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.
163-1 КпАП України скасувати, а
провадження по справі закрити у зв'язку
із закінченням строку притягнення до
адміністративної відповідальності.

Постанова остаточна і оскарженню не
підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Львівської області

Головатий В. Я.