АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ
інстанції Делікатна Л.В. Провадження №
33/789/154/14 Доповідач - Коструба
Г.І.Категорія - ст. 162 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 грудня 2014 р. Суддя апеляційного суду
Тернопільської області Коструба Г.І.
розглянувши адміністративну справу
відносно ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, жителя
АДРЕСА_1, працюючого на ТМК ЦПМСД
сімейним лікарем,

ВСТАНОВИв:

Постановою судді Тернопільського
міськрайонного суду від 29 жовтня 2014 р.
ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні
адміністративного правопорушення,
передбаченого ст.162 КУпАП і накладено
адміністративне стягнення у вигляді
штрафу в розмірі 510 гривень з
конфіскацією валютних цінностей.

Як вбачається із змісту даної
постанови, ОСОБА_1 3 серпня 2014 року о 10
год. 00 хв. знаходився на центральному
ринку м. Тернополя по вул. Живова, 9.
Всупереч вимогам Декрету Кабінету
Міністрів України "Про систему
валютного регулювання та контролю
валютних цінностей", не будучи
резидентом і не маючи дозволу
Національного банку України на
здійснення валютних операцій, продав 5
доларів США громадянину ОСОБА_2, чим
порушив вимоги ст.162 КУпАП.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить
скасувати зазначену постанову та
направити її на повторний розгляд в суд
першої інстанції.

Свої доводи мотивує тим, що постанова
суду була винесена з порушенням норм
процесуального та матеріального права,
а обставини, зазначені в ній, не
відповідають дійсності, оскільки
згідно його письмового пояснення він
придбав, а не купив у громадянина
ОСОБА_2 5 доларів США.

Розглянувши матеріали справи, доводи
апеляційної скарги, заслухавши думку
апелянта, який підтримав подану ним
апеляцію та просить скасувати
постанову Тернопільського
міськрайсуду від 29 жовтня 2014 року із
направленням її в суд першої інстанції
для повторно розгляду, приходжу до
висновку, що апеляційна скарга
підлягає до часткового задоволення.

Так, згідно ст. 294 КУпАП за наслідками
розгляду апеляційної скарги суд
апеляційної інстанції має право: 1)
залишити апеляційну скаргу без
задоволення, а постанову без змін; 2)
скасувати постанову та закрити
провадження у справі; 3) скасувати
постанову та прийняти нову постанову; 4)
змінити постанову.

Беручи до уваги вищенаведене, суд
апеляційної інстанції не в праві, як
про це просить апелянт, повернути
справу на повторний розгляд у суд
першої інстанції.

Висновки суду про доведеність вини
ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного
правопорушення, передбаченого ст. 162
КУпАП за обставин, викладених в
оскарженій постанові, підтверджуються
сукупністю доказів, перевірених у
судовому засіданні та належно оцінених
судом.

Так, з протоколу № 013014 від 03 серпня 2014 р.
вбачається, що ОСОБА_1 3 серпня 2014 р.о 10
год. 00 хв. знаходився на центральному
ринку м. Тернополя по вул. Живова, 9.
Всупереч вимогам Декрету Кабінету
Міністрів України "Про систему
валютного регулювання та контролю
валютних цінностей", не будучи
резидентом і не маючи дозволу
Національного банку України на
здійснення валютних операцій, продав 5
доларів США громадянину ОСОБА_2, чим
порушив вимоги ст.162 КУпАП.

Даний протокол був підписаний
правопорушником без будь-яких заяв та
клопотань.

Таким чином, приходжу до висновку, що
обставини вчиненого ОСОБА_1
правопорушення відповідають
зазначеним у протоколі при тому, що
відповідальність за ст. 162 КУпАП щодо
порушення правил про валютні операції
настає як за незаконне скуповування
валютних цінностей, так і за їх продаж.

При розгляді даної адміністративної
справи не встановлено будь-яких
порушень судом першої інстанції норм
матеріального і процесуального права,
які були б підставою для безумовного
скасування рішення суду.

Сам апелянт як у своїй апеляційній
скарзі, так і в судовому засіданні не
навів обґрунтованих доводів щодо
порушення судом першої інстанції норм
матеріального і процесуального права.

Разом з тим відповідно до ст. 23 КУпАП
щодо мети адміністративного стягнення
адміністративне стягнення є мірою
відповідальності і застосовується з
метою виховання особи, яка вчинила
адміністративне правопорушення, в дусі
додержання законів України, поваги до
правил співжиття, а також запобігання
вчиненню нових правопорушень як самим
правопорушником, так і іншими особами.

При накладенні стягнення враховуються,
відповідно до ст.33 КУпАП, характер
вчиненого правопорушення, особа
порушника, ступінь його вини, майновий
стан, обставини, що пом"якшують і
обтяжують відповідальність.

Як вбачається з постанови місцевого
суду, накладаючи адміністративне
стягнення на ОСОБА_1, суд не в повній
мірі врахував вищезазначені обставини,
в тому числі незначну кількість
проданих валютних цінностей, а саме 5
доларів США, тобто малозначність
проступку, вчинення правопорушення
вперше, того, що мінімальний розмір
штрафу, який стягнуто рішенням суду з
ОСОБА_1, не відповідає вчиненому діянню,
відсутність обтяжуючих обставин, в
зв"язку з чим постанова місцевого суду
підлягає зміні з призначенням більш
м"якого стягнення, а саме попередження.

Керуючись ст. 294 КУпАП, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити
частково.

Постанову Тернопільського
міськрайонного суду від 29 жовтня 2014
року про притягнення ОСОБА_1 до
адміністративної відповідальності за
ст.162 КУпАП - змінити.

Винести ОСОБА_1 за ст. 162 КУпАП
попередження з конфіскацією валютних
цінностей.

Постанова апеляційного суду
набирає законної сили негайно після її
винесення, є остаточною і оскарженню не
підлягає.

Суддя - підпис

З оригіналом згідно:

Суддя апеляційного суду
Тернопільської області Г.І. Коструба