Справа № 375/1423/14-п Головуючий у І
інстанції Нечепоренко Л.М.Провадження
№ 33/780/888/14 Доповідач у 2 інстанції
ШрольКатегорія 192 29.12.2014
ПОСТАНОВА

Іменем України

29 грудня 2014 року
м. Київ

Суддя апеляційного суду Київської
області В.Р.Шроль, розглянувши у
відкритому судовому засіданні справу
за апеляційною скаргою особи, яка
притягнута до адміністративної
відповідальності, на постанову судді
Рокитнянського районного суду
Київської області від 26.09.2014 року, якою

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, працює на посаді
директора в ТОВ «Бушівський карєр»,
мешканець АДРЕСА_1,

притягнутий до адміністративної
відповідальності за ч.2 ст.163-1 Кодексу
України про адміністративні
правопорушення у виді штрафу в розмірі
170 грн.,

В С Т А Н О В И В :

За постановою ОСОБА_1 визнаний
винуватим у тому, що він працюючи
директором ТОВ «Бушівський кар'єр», яке
є платником податків, у порушення вимог
п.49.18 ст.49 та п. 201.15 ст.201 Податкового
Кодексу України не подав до податкових
органів реєстру виданих та отриманих
податкових накладних за червень 2014
року, допустивши порушення порядку
ведення податкового обліку.

В апеляційній скарзі особа, яка
притягується до адміністративної
відповідальності, просить скасувати
постанову та закрити провадження у
зв'язку із закінченням строків
притягнення до адміністративної
відповідальності. В обґрунтування
апеляційної скарги, вказує, суддя не
звернув уваги на ті обставини, що
складений протокол не відповідає
нормам чинного законодавства, оскільки
його підпис там відсутній і копія йому
не направлялась, перевірки дотримання
податкового законодавства на
підприємстві не провадилось, посадові
особи до податкових органів не
викликались, документи не
витребовувалися, працівники ОДПІ на
підприємство не приходили.

Також в апеляційній скарзі ОСОБА_1
звертається з клопотанням про
поновлення строку на апеляційне
оскарження постанови, зазначаючи про
те, що розгляд справи відбувся без його
виклику у судове засідання, а постанову
отримав лише 22.10.2014 року.

Як вбачається з матеріалів справи
постанова винесена 26.09.2014 року, а
апеляційна скарга направлена до суду
22.10.2014 року, тобто після закінчення
строків на апеляційне оскарження.

Вважаю, що строк на апеляційне
оскарження постанови підлягає
поновленню, оскільки правопорушник при
розгляді справи не був присутній,
постанову отримав лише 22.10.2014 року,
тобто строк пропущений з поважних
причин.

Заслухавши особу, яка притягується до
адміністративної відповідальності, що
підтримав апеляційну скаргу,
перевіривши матеріали справи та
обговоривши доводи апеляційної скарги,
вважаю її такою, що підлягає частковому
задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно із вимогами ст.ст. 245, 252, 280 КУпАП
під час провадження у справах про
адміністративні правопорушення
забезпечується всебічне, повне та
об"єктивне дослідження всіх обставин
справи.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган
(посадова особа) при розгляді справи
про адміністративне правопорушення
зобов"язаний з"ясувати : чи було вчинено
адміністративне правопорушення, чи
винна дана особа у його вчиненні, чи
підлягає вона адміністративній
відповідальності, тощо, а також
з"ясувати інші обставини, що мають
значення для правильного вирішення
справи.

Зазначених вимог Закону суддею при
розгляді справи про притягнення ОСОБА_1
до адміністративної відповідальності
за ч. 2 ст. 163-1 КУпАП не дотримано.

Як вбачається з матеріалів справи
висновок судді про наявність в діях
ОСОБА_1 складу адміністративного
правопорушення, передбаченого ч.2 ст.163-1
КУпАП, на належних і допустимих доказах
не ґрунтується, тому є помилковим.

Так, суддя на підставі досліджених
доказів по справі прийшов до вірного
висновку про порушення директором ТОВ
«Бушівський кар»єр» порядку ведення
податкового обліку, описавши конкретні
обставини правопорушення у
мотивувальній частині постанови.
Проте, притягнення ОСОБА_1 до
адміністративної відповідальності за
ч.2 ст.163-1 КУпАП за ознакою вчинення
правопорушення особою, яку протягом
року було піддано адміністративному
стягненню за теж порушення, є
помилковим, оскільки жодних доказів
наявності такої ознаки матеріали
справи не містять, а тому дії слід
перекваліфікувати на ч.1 ст.163-1 Кодексу
України про адміністративні
правопорушення.

Апеляційна скарга не містить доводів і
доказів того, що правопорушником не
було допущено порушень норм
Податкового Кодексу України, за які він
притягнутий до адміністративної
відповідальності.

Доводи апеляційної скарги про
процесуальні порушення при складання
протоколу про адміністративні
правопорушення та при розгляді справи
суддею правильності висновку судді про
наявність допущених порушень порядку
ведення податкового обліку не
спростовують і не можуть слугувати
підставами для закриття провадження у
справі у зв'язку із закінченням строків
накладення адміністративного
стягнення.

Як випливає з матеріалів справи
підставою для складання протоколу були
результати камеральної перевірки,
тобто перевірки, яка проводиться у
приміщенні органу державної
податкової служби виключно на підставі
даних, зазначених у податкових
деклараціях (розрахунках) платника
податків. Доказів відсутності такої
перевірки особою, яка подала
апеляційну скаргу, не надано.

Інших доводів, які б могли ставити під
сумнів правильність судового рішення,
апеляційна скарга не містить.

Оскільки накладене на ОСОБА_1
адміністративне стягнення не виходить
за межі санкції ч.1 ст.163-1 Кодексу
України про адміністративні
правопорушення, то постанова судді
підлягає зміні лише у частині
кваліфікації дій правопорушника.

Керуючись ст.294 Кодексу України про
адміністративні правопорушення,

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 поновити строк на апеляційне
оскарження постанови судді
Рокитнянського районного суду
Київської області від 26.09.2014 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити
частково.

Постанову судді Рокитнянського
районного суду Київської області від
26.09.2014 року щодо ОСОБА_1 у частині
кваліфікації його дій змінити.

Вважати ОСОБА_1 притягнутим до
адміністративної відповідальності за
ч.1 ст.163-1 Кодексу України про
адміністративні правопорушення.

У решті постанову залишити без зміни.

Суддя: