ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження №
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"08" грудня 2014 р. суддя Дарницького
районного суду м. Києва Шклянка М.П.,
розглянувши матеріали, які надійшли з
Дарницького РУ ГУ МВС України в м. Києві
про притягнення до адміністративної
відповідальності ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1,
уродженця м. Києва, українця, працює:
ТОВ «Техавтоленд» - директором,
проживає за адресою: АДРЕСА_1, за ч. 1 ст.
163-1 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

До Дарницького районного суду м. Києва
надійшов протокол про вчинення
адміністративного правопорушення
складений 31.10.2014 року відносно ОСОБА_2,
про те, що 31.10.2014 року о 15 год 00 хв по вул.
Здолбунівська, 6 у м. Києві, останній
порушив встановлений законом порядок
ведення податкового обліку, що було
виявлено відповідно до акту №
8078/2201/38526511 від 31.10.2014 р., а саме занижено
суму податку на додану вартість за
липень 2014 р. у розмірі 142344,0 грн, чим
порушив вимоги п. 185.1 ст. 185, п. 198.1, п. 198.3,
п. 198.6 ст. 198 Податкового кодексу України
та скоїв правопорушення, передбачене ч.
1 ст. 163-1 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_2 свою вину
не визнав, та пояснив, що підставою для
складання відносно останнього
протоколу став акт перевірки №
8078/2201/38526511 від 31.10.2014 р. «Про результати
документальної позапланової перевірки
ТОВ «Техавтоленд», проте як акт, так і
протокол складені в один день - 31.10.2014 р.,
що порушує вимоги п.п. 86.1, 86.7 ст. 86
Податкового кодексу України. Тобто
головний державний ревізор-інспектор
склав протокол навіть до початку
перебігу строку, протягом якого ТОВ
«Техавтоленд» мали можливість подати
заперечення до акту, що свідчить про
явно упереджене ставлення працівника
ДПІ.

Оцінюючи належність, допустимість
доказів окремо, а також достатність і
взаємний зв'язок доказів у їх
сукупності, суддя приходить до
наступного висновку.

Так, відповідно до ст. 163-1 КУпАП
відсутність податкового обліку,
порушення керівниками та іншими
посадовими особами підприємств,
установ, організацій встановленого
законом порядку ведення податкового
обліку, у тому числі неподання або
несвоєчасне подання аудиторських
висновків, подання яких передбачено
законами України, - тягне за собою
накладення штрафу у розмірі від п'яти
до десяти неоподатковуваних мінімумів
доходів громадян.

При цьому складовою суб'єктивної
сторони даного правопорушення є вина у
формі умислу чи необережності.

Зі змісту протоколу вбачається, що
підставою для складення відносно
ОСОБА_2 протоколу став акт перевірки №
8078/2201/38526511 від 31.10.2014 р.

Відповідно до п. 86.1. ст. 86 Податкового
кодексу України акт (довідка),
складений за результатами перевірки та
підписаний посадовими особами, які
проводили перевірку, у строки
визначені цим Кодексом, надається
платнику податків або його законному
представнику, який зобов'язаний його
підписати.

Відповідно до п. 86.7. ст. 86 Податкового
кодексу України у разі незгоди
платника податків або його законних
представників з висновками перевірки
чи фактами і даними, викладеними в акті
(довідці) перевірки, вони мають право
подати свої заперечення до
контролюючого органу за основним
місцем обліку такого платника податків
протягом п'яти робочих днів з дня
отримання акта (довідки

Крім того ОСОБА_2 зазначив, що на даний
час він подав до Головного управління
Міндоходів у м. Києві скаргу про
визнання неправомірним та скасування
повністю податкових
повідомлень-рішень (акту) від 31.10.2014р. №
8078/2201/3852651, прийнятих Державною
податковою інспекцію у Дарницькому
районі ГУ Мін доходів у м. Києві.

Відповідно до п. 56.15. ст. 56 Податкового
кодексу України скарга, подана із
дотриманням строків, визначених
пунктом 56.3 цієї статті, зупиняє
виконання платником податків грошових
зобов'язань, визначених у податковому
повідомленні-рішенні (рішенні), на
строк від дня подання такої скарги до
контролюючого органу до дня закінчення
процедури адміністративного
оскарження.

Протягом зазначеного строку податкові
вимоги з податку, що оскаржується, не
надсилаються, а сума грошового
зобов'язання, що оскаржується,
вважається неузгодженою.

Таким чином, висновки акту є
неузгодженими та не можуть бути
підставою для висновку про наявність в
діях посадової особи платника податку
вини в порушенні встановленого законом
порядку ведення податкового обліку у
формі умислу або необережності і,
відповідно, бути підставою для
притягнення до адміністративної
відповідальності.

Відповідно до ст. 19 Конституції України
органи державної влади та органи
місцевого самоврядування, їх посадові
особи зобов'язані діяти лише на
підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Відповідно до п. 21.1. ст. 21 Податкового
кодексу України, посадові особи
контролюючих органів зобов'язані
дотримуватися Конституції України та
діяти виключно у відповідності з цим
Кодексом та іншими законами України,
іншими нормативними актами; не
допускати порушень прав та
охоронюваних законом інтересів
громадян, підприємств, установ,
організацій; коректно та уважно
ставитися до платників податків, їх
представників та інших учасників
відносин, що виникають під час
реалізації норм цього Кодексу та інших
законів, не принижувати їх честі та
гідності.

За невиконання або неналежне виконання
своїх обов'язків посадові особи
контролюючих органів несуть
відповідальність згідно із законом.

Згідно статті 75 Податкового кодексу
України, контролюючі органи мають
право проводити камеральні,
документальні (планові або
позапланові; виїзні або невиїзні) та
фактичні перевірки.

Відповідно до пп. 75.1.2. ст. 75 Податкового
кодексу України, документальною
перевіркою вважається перевірка,
предметом якої є своєчасність,
достовірність, повнота нарахування та
сплати усіх передбачених цим Кодексом
податків та зборів, а також дотримання
валютного та іншого законодавства,
контроль за дотриманням якого
покладено на контролюючі органи,
дотримання роботодавцем законодавства
щодо укладення трудового договору,
оформлення трудових відносин з
працівниками (найманими особами) та яка
проводиться на підставі податкових
декларацій (розрахунків), фінансової,
статистичної та іншої звітності,
регістрів податкового та
бухгалтерського обліку, ведення яких
передбачено законом, первинних
документів, які використовуються в
бухгалтерському та податковому обліку
і пов'язані з нарахуванням і сплатою
податків та зборів, виконанням вимог
іншого законодавства, контроль за
дотриманням якого покладено на
контролюючі органи, а також отриманих в
установленому законодавством порядку
контролюючим органом документів та
податкової інформації, у тому числі за
результатами перевірок інших
платників податків.

Статтею 2 Закону України «Про
бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні» зазначено, що
сфера дії закону поширюється на всіх
юридичних осіб, створених відповідно
до законодавства України, незалежно
від їх організаційно-правових форм і
форм власності, а також на
представництва іноземних суб'єктів
господарської діяльності (далі -
підприємства), які зобов'язані вести
бухгалтерський облік та подавати
фінансову звітність згідно з
законодавством.

Виходячи із змісту ч. 2 ст. 3 Закону
України «Про бухгалтерський облік та
фінансову звітність в Україні»
бухгалтерський облік є обов'язковим
видом обліку, який ведеться
підприємством. Фінансова, податкова,
статистична та інші види звітності, що
використовують грошовий вимірник,
ґрунтуються на даних бухгалтерського
обліку.

Правила податкового обліку визначають
відповідними нормативними
документами, що регламентують порядок
оподаткування в Україні.

Статтею 9 Закону України «Про
бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні» встановлені
вимоги до первинних документів, які є
підставою для бухгалтерського та
податкового обліку. Згідно з даною
нормою підставою для бухгалтерського
обліку господарських операцій є
первинні документи, які фіксують факти
здійснення господарських операцій.
Первинні документи повинні бути
складені під час здійснення
господарської операції, а якщо це
неможливо - безпосередньо після її
закінчення. Для контролю та
впорядкування оброблення даних на
підставі первинних документів можуть
складатися зведені облікові документи.

Такі первинні документи повинні мати
обов'язкові реквізити: назву документа
(форми); дату і місце складання; назву
підприємства, від імені якого складено
документ; зміст та обсяг господарської
операції, одиницю виміру господарської
операції; посади осіб, відповідальних
за здійснення господарської операції і
правильність її оформлення; особистий
підпис або інші дані, що дають змогу
ідентифікувати особу, яка брала участь
у здійсненні господарської операції.

Необхідність підтвердження
господарських операцій первинними
документами визначена пп. 1.2. п. 1, пп. 2.1.
п. 2 Положення про документальне
забезпечення записів у
бухгалтерському обліку, затвердженого
Наказом Міністерства фінансів України
від 24.05.1995 року № 88, зареєстрованого в
Міністерстві юстиції України від 05.06.1995
року за № 168/704. Відповідно до ст. 1
Закону України «Про бухгалтерський
облік та фінансову звітність в
Україні» первинні документи це -
письмові свідоцтва, що фіксують та
підтверджують господарські операції,
включаючи розпорядження та дозволи
адміністрації на їх проведення.

Крім того, у відповідності до ст. 83
Податкового кодексу України для
посадових осіб контролюючих органів
під час проведення перевірок
підставами для висновків є: документи,
визначені цим Кодексом; податкова
інформація; експертні висновки; судові
рішення; інші матеріали, отримані в
порядку та у спосіб, передбачені цим
Кодексом або іншими законами, контроль
за дотриманням яких покладений на
контролюючі органи.

Відповідно до п. 5.2. розділу ІІ наказу
ДПА України від 22.12.2010 року № 984,
зареєстрованого в Міністерстві
юстиції України 12.01.2011 року за № 34/18772
«Про затвердження Порядку оформлення
результатів документальних перевірок
з питань дотримання податкового,
валютного та іншого законодавства», у
разі встановлення перевіркою порушень
податкового законодавства за кожним
відображеним в акті фактом порушення
необхідно: чітко викласти зміст
порушення з посиланням на конкретні
пункти і статті законодавчих актів, що
порушені платником податків, зазначити
період (місяць, квартал, рік)
фінансово-господарської діяльності
платника податків та господарську
операцію, в результаті якої здійснено
це порушення, при цьому додати до акта
письмові пояснення посадових осіб
платника податків або його законних
представників щодо встановлених
порушень; зазначити первинні
документи, на підставі яких вчинено
записи у податковому та
бухгалтерському обліку, навести
регістри бухгалтерського обліку,
кореспонденцію рахунків операцій та
інші документи, пов'язані з обчисленням
і сплатою податків і зборів, та докази,
що підтверджують наявність факту
порушення; у разі відсутності
первинних документів або ненадання для
перевірки первинних та інших
документів, що підтверджують факт
порушення, зазначити перелік цих
документів; у разі відмови посадових
осіб платника податків або його
законних представників надати копії
документів посадовій (службовій) особі
органу державної податкової служби
така особа складає акт у довільній
формі, що засвідчує факт відмови, із
зазначенням посади, прізвища, імені, по
батькові платника податків (його
законного представника) та переліку
документів, які йому запропоновано
подати, факт про складання такого акта
відображається в акті документальної
перевірки.

Відповідно до пп. 20.1.1., 20.1.4., 20.1.6., п. 20.1.
ст. 20 Податкового кодексу України,
контролюючі органи мають право:
запрошувати платників податків,
зборів, платежів або їх представників
для перевірки правильності
нарахування та своєчасності сплати
податків, зборів, платежів, дотримання
вимог іншого законодавства, у тому
числі законодавства у сфері
запобігання та протидії легалізації
(відмиванню) доходів, одержаних
злочинним шляхом, або фінансуванню
тероризму, контроль за додержанням
якого покладено на контролюючі органи.
Письмові повідомлення про такі
запрошення надсилаються в порядку,
встановленому статтею 42 цього Кодексу,
не пізніше ніж за 10 календарних днів до
дня запрошення рекомендованими
листами, в яких зазначаються підстави
запрошення, дата і час, на які
запрошується платник податків
(представник платника податків);
проводити відповідно до законодавства
перевірки і звірки платників податків
(крім Національного банку України), у
тому числі після проведення процедур
митного контролю та/або митного
оформлення; запитувати та вивчати під
час проведення перевірок первинні
документи, що використовуються в
бухгалтерському обліку, регістри,
фінансову, статистичну та іншу
звітність, пов'язану з обчисленням і
сплатою податків, зборів, платежів,
виконанням вимог законодавства,
контроль за додержанням якого
покладено на контролюючі органи.

З системного аналізу зазначених норм
вбачається, що документальна перевірка
проводиться на підставі податкових
декларацій (розрахунків), фінансової,
статистичної та іншої звітності,
регістрів податкового та
бухгалтерського обліку, ведення яких
передбачено законом, первинних
документів, які використовуються в
бухгалтерському та податковому обліку
і пов'язані з нарахуванням і сплатою
податків та зборів, отриманих в
установленому законодавством порядку
контролюючим органом документів, які
зазначаються в акті перевірки, а у разі
відмови посадових осіб платника
податків надати копії таких
документів, складається акт у
довільній формі, та такий факт про
складання акту відмови відображається
в акті документальної перевірки.

Як вбачається зі змісту акту, головним
державним ревізором-інспектором
первинні, фінансово-господарські,
бухгалтерські та інші документи,
фактично не досліджувались, а усе
обґрунтування акту будується виключно
на акті 31.10.2014р. № 8078/2201/38526511.

Згідно п. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в
справі про адміністративне
правопорушення не може бути розпочато,
а розпочате підлягає закриттю якщо у
діях особи, яка притягується до
адміністративної відповідальності
відсутні події і склад
адміністративного правопорушення.

Вислухавши пояснення ОСОБА_2,
дослідивши матеріали справи про
адміністративне правопорушення,
вважаю, що матеріали адміністративної
справи не підтверджують вину ОСОБА_2 та
не спростовують пояснення останнього з
яким суддя погоджується у повному
обсязі.

На підставі наведеного та керуючись ст.
38, п. 1 ст. 247, 284-285 КУпАП, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у адміністративній справі
про притягнення ОСОБА_2 до
адміністративної відповідальності за
ч. 1 ст. 163-1 КУпАП - закрити на підставі п.
1 ст. 247 КУпАП, у зв'язку з відсутністю
складу адміністративного
правопорушення.

Постанова може бути оскаржена, на неї
може бути внесено подання прокурора
протягом десяти днів з часу її
проголошення до Апеляційного суду м.
Києва через Дарницький районний суд м.
Києва.

Суддя: