Дата документу 25.04.2014 Справа № 554/4956/14-п
П О С Т А Н О В А

Іменем України

25 квітня 2014 року суддя
Октябрського районного суду м. Полтави
Савченко А.Г., розглянувши у відкритому
судовому засіданні у м. Полтаві у залі
суду протокол про вчинення
адміністративного правопорушення,
передбаченого ч. 2 ст. 188-1 Кодексу
України про адміністративні
правопорушення (далі – КУпАП) і
матеріали справи додані до нього щодо

ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженки ІНФОРМАЦІЯ_2,
мешканки ІНФОРМАЦІЯ_3, к. 2, кв. 38,
українця, громадянина України, п/п,
реєстраційний номер платника податків
НОМЕР_1, до адміністративної
відповідальності не притягувалася,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 будучи фізичною особою
підприємцем, вчинив правопорушення
передбачене ст. 19 Закону України «Про
основи соціальної захищеності
інвалідів в Україні», а саме не
виконання норматив робочих місць,
призначених для працевлаштування
інвалідів, що на думку ініціатора
складення протоколу є вчиненням
адміністративного правопорушення,
передбаченого ч. 2 ст. 188-1 КУпАП.

Після роз’яснення відповідно до ст. 268
КУпАП прав особі, що притягується до
адміністративної відповідальності, в
тому числі права на захист, тобто
користуватися юридичною допомогою
адвоката, іншого фахівця у галузі
права, який за законом має право на
надання правової допомоги особисто чи
за дорученням юридичної особи, в
судовому засіданні ОСОБА_1 вину у
вчиненні інкримінованого йому
правопорушення визнав повністю,
підтвердивши факт його скоєння за
обставин, викладених вище та прохав
суворо його не карати.

Під час складання протоку ОСОБА_1 не
заперечував своєї вини у вчиненні
інкримінованого йому правопорушення
за викладених в протоколі про вчинення
адміністративного правопорушення
обставин.

Вирішуючи питання про доведеність
вини ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого
їй правопорушення, суд враховує ОСОБА_2
перевірки додержання суб’єктами
господарювання законодавства про
працю та загальнообов’язкове державне
соціальне страхування № 16-01-44/80 від 3
квітня 2014 року (а. с. 3-4) та сам протокол
про адміністративне правопорушення №
16-01-44/75 від 3 квітня 2014 року, які були
досліджені в суді.

Проаналізувавши наведені докази,
суд вважає, що ОСОБА_1, порушивши норми
робочих місць, призначених для
працевлаштування інвалідів,
сковадміністративне правопорушення,
передбачене ч. 2 ст. 188-1 КУпАП.

Вирішуючи питання про накладення на
порушника адміністративного
стягнення, суд враховує характеристику
його особи, відсутність тяжких
наслідків від вчиненого, характер
вчиненого ним правопорушення і
приходить до висновку про необхідність
накладення на нього стягнення у виді
штрафу.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону
України «Про судовий збір» у разі
ухвалення судом постанови про
накладення адміністративного
стягнення, стягується судовий збір з
особи, на яку накладено
адміністративне стягнення, у розмірі
0,03 розміру мінімальної заробітної
плати.

Керуючись статтями 40-1, 283 та 284
КУпАП,

п о с т а н о в и в :

Визнати винним ОСОБА_1 у вчиненні
адміністративного правопорушення,
передбаченого ч. 2 ст. 188-1 КУпАП і
піддати його адміністративному
стягненню у виді штрафу десять
неоподатковуваних мінімуми доходів
громадян, що становить 170 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір 36,54
грн. на користь держави (УДКСУ у м.
Полтава, , ГУДКСУ в
Полтавській області, МФО 831019,
розрахунковий рахунок 0005, код
класифікації 22030001, код ЄДРПОУ суду
02886195).

Постанова судді у справі про
адміністративне правопорушення може
бути оскаржена особою, яку притягнуто
до адміністративної відповідальності,
її законним представником, захисником,
потерпілим, його представником або на
неї може бути внесено протест
прокурора протягом десяти днів з дня її
винесення.

Строк пред’явлення постанови про
накладення адміністративного
стягнення до виконання протягом трьох
місяців з дня винесення.

СуддяОСОБА_2