Справа № 450/2136/14-п
Провадження № 3/450/812/14
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 серпня 2014 року Пустмитівський
районний суд Львівської області в
складі:

головуючого-судді Мельничук І.І.

при секретарі
Стельмащук Н.О.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу за
позовом ОСОБА_1 до Інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю у
Львівській області про скасування
постанови № 21/55-ф/пз від 28.03.2014 року,
якою ОСОБА_1 було притягнуто до
адміністративної відповідальності за
вчинення правопорушення,
передбаченого ч.1 ст.188-42 КУпАП з
накладенням стягнення у виді штрафу в
розмірі 5100,00 грн,

в с т а н о в и в :

Позивач звернувся до суду з позовом до
Інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю у
Львівській області про поновлення
строку для оскарження постанови
№21/55-ф/пз від 28.03.2014 року року по справі
про адміністративне правопорушення
ОСОБА_1 та скасування постанови
№21/55-ф/пз від 28.03.2014 року у справі про
адміністративне правопорушення, якою
ОСОБА_1 було притягнуто до
адміністративної відповідальності за
вчинення правопорушення,
передбаченого ч. 1 ст. 188-42 КУпАП у
вигляді штрафу в розмірі 5100,00 грн.

В обґрунтування позовних вимог
покликається на те, що 28 березня 2014 року
тимчасово виконуючим обов’язки
начальника Інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю у
Львівській області ОСОБА_2 було
винесено постанову №21/55-ф/пз по справі
про адміністративне правопорушення,
якою ОСОБА_1 притягнуто до
адміністративної відповідальності за
порушення абз. 3 п. 14 Постанови Кабінету
Міністрів України від 23.05.2011 року №553
«Про затвердження порядку здійснення
державного архітектурно-будівельного
контролю», за що відповідальність
передбачена ч.1 ст.188-42 КУпАП.

Як зазначено в постанові, підставою для
притягнення до адміністративної
відповідальності було те, що позивачем
не виконано припис від 21.10.2013 року №21/28
про усунення порушення вимог
законодавства у сфері містобудівної
діяльності, будівельних норм,
державних стандартів і правил щодо
знесення самовільно збудованої
прибудови до квартири №19
багатоквартирного житлового будинку
на вул. Меліоративній, 11 в с. Муроване.

Разом з тим, вказує, що 21 жовтня 2013 року
головним державним інспектором
Інспекції ДАБК у Львівській області
Возняк В.П. було проведено позапланову
перевірку дотримання вимог
законодавства у сфері містобудівної
діяльності, державних будівельних
норм, стандартів і правил під час
виконання будівельних робіт з добудови
до квартири №19 багатоквартирного
житлового будинку на вул.
Меліоративній, 11 в с. Муроване.

Перевіркою було встановлено, що гр.
ОСОБА_1 в 2008 році здійснив добудову до
своєї квартири в багатоквартирному
житлового будинку на вул.
Меліоративній, 11 в с. Муроване,
Пустомитівського району без дозволу на
виконання будівельних робіт, що є
порушенням 4.1,2,3,17 ст. 29 Закону України
«Про планування і забудову території».

Також 21 жовтня 2013 року головним
державним інспектором Інспекції ДАБК у
Львівській області Возняк В. за
результатами позапланової перевірки
було винесено припис №21/28, яким ОСОБА_1
зобов’язано знести самовільно
здійснену добудову до квартири №19
багатоквартирного житлового будинку
на вул. Меліоративній, 11 в с. Муроване.
Про виконання припису позивача
зобов’язано повідомити Інспекцію ДАБК
у Львівській області 21.02.2014 року.

В судовому засіданні представник
позивача позовні вимоги підтримав, дав
пояснення аналогічні наведеним у
позовній заяві, яку просив суд
задоволити в повному обсязі.

Представник відповідача – Інспекції
державного архітектурно-будівельного
контролю у Львівській області, в
судове засідання не з’явився, належним
чином був повідомлений про час та місце
розгляду справи.

Заслухавши пояснення представника
відповідача, дослідивши матеріали
справи, оцінивши докази в їх
сукупності, суд вважає, що позов слід
задоволити з наступних підстав.

Відповідно до ст. 287 Кодексу України про
адміністративні правопорушення
постанову по справі про
адміністративне правопорушення може
бути оскаржено особою щодо якої її
винесено, а також потерпілим.

Пункт 3 ч. 1 ст. 288 Кодексу України про
адміністративні правопорушення
вказує, ще постанову іншого органу
(посадової особи) про накладення
адміністративного стягнення -
вищестоящий орган (вищестоящій
посадовій особі) або в районний,
районний у місті міський чи
міськрайонний суд, у порядку,
визначеному Кодексом
адміністративного судочинства
України, з особливостями,
встановленими цим Кодексом.

Відповідно до ст. 11 КАС України розгляд
і вирішення справ в адміністративних
судах здійснюються на засадах
змагальності сторін та свободи в
наданні ними суду своїх доказів і у
доведенні перед судом їх
переконливості. Суд розглядає
адміністративні справи не інакше як за
позовною заявою, поданою відповідно до
цього Кодексу, і не може виходити за
межі позовних вимог. Суд може вийти за
межі позовних вимог тільки в разі, якщо
це необхідно для повного захисту прав,
свобод та інтересів сторін чи третіх
осіб, про захист яких вони просять.
Кожна особа, яка звернулася за судовим
захистом, розпоряджається своїми
вимогами на свій розсуд, крім випадків,
встановлених цим Кодексом. Таким
правом користуються й особи, в
інтересах яких подано
адміністративний позов, за винятком
тих, які не мають адміністративної
процесуальної дієздатності. Суд вживає
передбачені законом заходи, необхідні
для з'ясування всіх обставин у справі, у
тому числі щодо виявлення та
витребування доказів з власної
ініціативи. Суд повинен запропонувати
особам, які беруть участь у справі,
подати докази або з власної ініціативи
витребувати докази, яких, на думку суду,
не вистачає.

Відповідно до ч.1 ст. 71 КАС України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на яких ґрунтуються її вимоги та
заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 КАС України в
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Суб’єкти оскарження як при складанні
постанови, так і при розгляді справи в
суді не надали доказів на спростування
тверджень позивача: не вказали, якими
додатковими доказами підтверджується
факт вчинення позивачем
адміністративного правопорушення.
Судом встановлено, що позивач
покликається, що у поясненнях наданих
на вимогу головного державного
інспектора інспекції ДАБК у
Львівській області ОСОБА_3 останній
зазначив, що будівництво здійснювалось
в 2008 році та погоджено із
співвласниками багатоквартирного
будинку на вул. Меліоративній, 11 в с.
Муроване.

Таким чином судом встановлено, що
представник органу постанова, якого
оскаржується в судове засідання не
з’явився, не надав суду додаткових
доказів на підтвердження факту
вчинення правопорушення, суд приходить
до висновку, що позов підлягає до
задоволення, а постанова – скасуванню.

Згідно ст.71 КАС України кожна сторона
повинна довести ті обставини, на яких
ґрунтуються її вимоги та заперечення,
крім випадків, встановлених статтею 72
цього Кодексу. В адміністративних
справах про протиправність рішень, дій
чи бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо
доказування правомірності свого
рішення, дії чи бездіяльності
покладається на відповідача, якщо він
заперечує проти адміністративного
позову. Суб'єкт владних повноважень
повинен подати суду всі наявні у нього
документи та матеріали, які можуть
бути використані як докази у справі. У
разі невиконання цього обов'язку суд
витребовує названі документи та
матеріали. Якщо особа, яка бере участь
у справі, без поважних причин не
надасть докази на пропозицію суду для
підтвердження обставин, на які вона
посилається, суд вирішує справу на
основі наявних доказів.

Відповідно до ч.1 ст. 99 КАС України
адміністративний позов може бути
подано і межах строку звернення до
адміністративного суду, встановлених
цим Кодексом або іншимг законами.

Відповідно до ст. 100 КАС України
адміністративний позов, поданий після
закінчення строків, установлених
законом, залишається без розгляду, якщо
суд за заявою особи, яка його подала, не
знайде підстав для поновлення строку,
про ще постановляється ухвала.

Згідно статті 289 Кодексу України про
адміністративні правопорушення скаргу
на постанову по справі про
адміністративне правопорушення може
бути подано протягом десяти днів з дня
винесення постанови. В разі пропуску
зазначеного строку з поважиш причин
цей строк за заявою особи, щодо якої
винесено постанову, може бути
поновлене органом (посадовою особою),
правомочним розглядати скаргу.

Аналізуючи матеріали справи суд
прийшов до висновку, що причини
пропуску строку звернення з
адміністративним позовом, позивач
пропустив з поважних причин, а відтак
такий підлягає поновленню.

Враховуючи вказане, оскаржувана
постанова підлягає скасуванню, а
адміністративна справа - закриттю за
відсутністю події та складу
адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.ст. 11, 17, 18, 71, 104, 159, 160, 161-163,
167 КАС України, ст.287, 288, 289, 293 КУпАП,

п о с т а н о в и в :

поновити строк для оскарження
постанови № 21/55-ф/пз від 28.03.2014, якою
притягнуто ОСОБА_1 до адміністративної
відповідальності за ч.1 ст.188-42 КУпАП.

Скасувати постанову № 21/55-ф/пз від
28.03.2014, якою притягнуто ОСОБА_1 до
адміністративної відповідальності за
ч.1 ст.188-42 КУпАП з призначенням
адміністративного стягнення у виді
5100,00 грн, а провадження по справі
закрити.

Апеляційна скарга на постанову суду
подається до адміністративного суду
апеляційної інстанції через суд першої
інстанції, протягом десяти днів з дня
її проголошення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні
у судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

СуддяОСОБА_4