Апеляційний суд Кіровоградської
№ провадження 33/781/454/14
Головуючий у суді І-ї інстанції
Доповідач у суді ІІ-ї
інстанції Ремез П. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.11.2014 року. Суддя апеляційного суду
Кіровоградської області Ремез П.М., за
участю захисника ОСОБА_3, яка діє в
інтересах особи, що притягується до
адміністративної відповідальності
ОСОБА_4, розглянув у відкритому
судовому засіданні у м. Кіровограді
адміністративну справу за апеляційною
скаргою ОСОБА_4 на постанову судді
Новоукраїнського районного суду
Кіровоградської області від 31 жовтня
2014 року, стосовно

ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, з вищою освітою,
працюючої головним бухгалтером ТОВ
«Бантишівський щебінь», проживаючої за
адресою: АДРЕСА_1,

про притягнення її до адміністративної
відповідальності за ч.1 ст. 163-3 Кодексу
України про адміністративні
правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

Постановою судді
Новоукраїнського районного суду
Кіровоградської області від 31 жовтня
2014 року ОСОБА_4 визнано винною у скоєні
адміністративного правопорушення,
передбаченого ч. 1 ст. 163-3 КУпАП, та на
неї накладено адміністративне
стягнення у виді попередження.

ОСОБА_4 визнана винною у тому, що вона
працюючи на посаді головного
бухгалтера ТОВ «Бантишівський щебінь»,
відмовила посадовим особам
Новоукраїнської ОДПІ у допуску до
проведення позапланової
документальної перевірки (акт відмови
від допуску до проведення виїзної
планової перевірки № 4/2200/35812447 від 15
вересня 2014 року), чим порушила вимоги
п.п. 20.1.4 п.20.1 ст. 20 Податкового кодексу
України від 02.12.2010 року і тим самим
вчинила адміністративне
правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 163-3
КУпАП.

У своїй апеляційній скарзі ОСОБА_4
просить скасувати постанову районного
суду та закрити провадження у справі за
відсутністю в її діях складу
адміністративного правопорушення.
Свої вимоги обґрунтовує тим, що
постанова суду винесена з порушенням
норм КУпАП, а саме ст.ст. 9,14,163-3ч.1,
245,247,248,251,252,256,268,278,279 і 280, та ст.ст. 58, 61
Конституції України, а також норм
податкового законодавства. При цьому
вказує на те, що диспозиція
правопорушення, передбаченого ст. 163-3
ч.1 КУпАП полягає у «невиконанні
керівниками та іншими посадовими
особами підприємств, установ,
організацій, включаючи установи
Національного банку України,
комерційні банки та інші
фінансово-кредитні установи, законних
вимог посадових осіб органів доходів
та зборів, перелічених у підпунктах
20.1.3, 20.1.24, 20.1.30, 20.1.31 пункту 20.1 ст. 20
Податкового кодексу України», тобто
законодавець відніс лише певну частину
прав - вимог податкового органу, за
невиконання яких настає
адміністративна відповідальність.
Згідно протоколу від 15.09.2014 року серії
АА № 466007 податковим органом
встановлено порушення нею п.п. 20.1.4 п. 20.1
ст. 20 Податкового кодексу України і тим
самим вчинення правопорушення,
передбаченого ст. 163-3 ч.1 КУпАП. Дійсно,
п.п. 20.1.4 п. 20.1 ст. 20 Податкового кодексу
України законодавцем визначено право
податкового органу проводити
відповідно до законодавства перевірки
і звірки платників податків, однак
законодавцем не визначено
адміністративну відповідальність за
порушення вказаної норми податкового
законодавства. Відповідно до ст. 9 КУпАП
адміністративним правопорушенням
(проступком) визнається протиправна,
винна (умисна або необережна) дія чи
бездіяльність, яка посягає на
громадський порядок, власність, права і
свободи громадян, на встановлений
порядок управління і за яку законом
передбачено адміністративну
відповідальність. Тому вважає, що
провадження по даній справі підлягає
закриттю на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП,
за відсутністю і її діях складу
адміністративного правопорушення.
Також вказує і на порушення податковим
інспектором Іщенко І.А. при складанні
адміністративного протоколу стосовно
неї вимог ст. 256 КУпАП, оскільки її не
повідомлено про час та місце його
складання, вона при цьому не була
присутня, чим позбавлена можливості
надати свої пояснення та заперечення
про інкриміноване їй правопорушення,
чим порушено її процесуальні права. При
розгляді даної справи районний суд у
порушення вимог ст.ст. 245, 247, 248, 251, 252, 278,
279 і 280 КУпАП, не звернув увагу на
вказані порушення, не врахував її
пояснення та заперечення з цього
приводу, а тому безпідставно визнав її
винною у вчиненні вказаного
адміністративного правопорушення.

Заслухавши пояснення захисника ОСОБА_3,
яка діє в інтересах особи, що
притягується до адміністративної
відповідальності ОСОБА_4, яка просила
скасувати постанову суду, а
провадження по справі закрити за
відсутністю в діях ОСОБА_4 складу
адміністративного правопорушення,
перевіривши матеріали справи, зваживши
доводи апеляції вважаю, що апеляція
підлягає задоволенню, з таких підстав.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП,
завданням судді при розгляді справ про
адміністративні правопорушення є
своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне
з'ясування обставин кожної справи,
вирішення її в точній відповідності з
законом.

Згідно з вимогами ст. 280 КУпАП орган
(посадова особа) при розгляді справи
про адміністративне правопорушення
зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено
адміністративне правопорушення, чи
винна дана особа в його вчиненні, чи
підлягає вона адміністративній
відповідальності, чи є обставини, що
пом'якшують і обтяжують
відповідальність, чи заподіяно майнову
шкоду, а також з'ясувати інші обставини,
що мають значення для правильного
вирішення справи.

Однак, вказані вимоги закону грубо
порушенні при розгляді даної справи
судом першої інстанції.

Положеннями ч. 1 ст. 163-3 КУпАП,
передбачено настання адміністративної
відповідальності за невиконання
керівниками та іншими посадовими
особами підприємств, установ,
організацій, включаючи установи
Національного банку України,
комерційні банки та інші
фінансово-кредитні установи, законних
вимог посадових осіб органів доходів
та зборів, перелічених у підпунктах
20.1.3, 20.1.24, 20.1.30, 20.1.31 пункту 20.1 ст. 20
Податкового кодексу України.

У відповідності до протоколу про
адміністративне правопорушення серії
АА № 466007 від 15.09.2014 року, який складено
відносно ОСОБА_4 встановлено, що
остання працюючи на посаді головного
бухгалтера ТОВ «Бантишівський щебінь»,
вчинила порушення встановленого
законом вимог посадових осіб органу
державної податкової служби, а саме в
частині не допуску до проведення
позапланової документальної перевірки
( акт щодо відмови від допуску до
проведення перевірки від 15 вересня 2014
року № 4/2200/35712447), чим порушила вимоги
п.п. 20.1.4 п.20.1 ст. 20 Податкового кодексу
України від 02.12.2010 року і тим самим
вчинила адміністративне
правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 163-3
КУпАП (а.с.1).

Також, з матеріалів справи вбачається,
що 15.09.2014 року головними державними
ревізорами - інспекторами Цой І.А. та
Іщенко І.А. складено акт за № 4/2200/35712447
про відмову платника податку від
допуску перевіряючих до проведення
документальної позапланової виїзної
перевірки, про що ТОВ «Бантишівський
щебінь» наданий лист вих. № 125 від 15.09.2014
року (а.с.2-3).

Проте, зібраними по справи доказами
вина ОСОБА_4 у вчиненні
адміністративного правопорушення,
передбаченого ч. 1 ст. 163-3 КУпАП не
доведена, оскільки вказаною нормою
закону не передбачена адміністративна
відповідальність за невиконання
посадовими особами підприємств,
установ, організацій, законних вимог
посадових осіб органів доходів та
зборів, зазначених у п.п. 20.1.4 п. 20.1 ст. 20
Податкового кодексу України, яким
надано право контролюючим органам
проводити відповідно до законодавства
перевірки і звірки платників податків
(крім Національного банку України), у
тому числі після проведення процедур
митного контролю та/або митного
оформлення, а тому скаржниця не може
нести відповідальність за вказане
правопорушення.

За таких обставин, районний суд
помилково дійшов висновку про те, що
ОСОБА_4 працюючи на посаді головного
бухгалтера ТОВ «Бантишівський щебінь»
вчинила адміністративне
правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 163-3
КУпАП, оскільки фактично в діях
скаржниці відсутній склад
адміністративного правопорушення,
передбаченого ч.1 ст.163-1 КУпАП.

У відповідності з п.1 ч.1 ст.247 КУпАП,
провадження у справі про
адміністративне правопорушення не
може бути розпочате, а розпочате
підлягає закриттю, за відсутністю
події і складу адміністративного
правопорушення.

На підставі викладеного, постанова
Новоукраїнського районного суду
Кіровоградської області від 31 жовтня
2014 року, якою ОСОБА_4 визнано винною у
вчиненні адміністративного
правопорушення передбаченого ч.1 ст.163-3
КУпАП, як незаконна підлягає
скасуванню, а провадження по справі -
закриттю.

Керуючись п.1 ч.1 ст. 247, п.2 ч.8 ст. 294
Кодексу України про адміністративні
правопорушення,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 задовольнити.

Постанову Новоукраїнського районного
суду Кіровоградської області від 31
жовтня 2014 року, якою ОСОБА_4 визнано
винною у вчиненні адміністративного
правопорушення передбаченого ч.1 ст.163-3
КУпАП та накладено на неї
адміністративне стягнення у виді
попередження - скасувати, а провадження
по даній справі закрити за відсутністю
в її діях складу адміністративного
правопорушення.

Постанова набирає законної сили
негайно є остаточною й оскарженню не
підлягає.

Суддя підпис

З оригіналом згідно:

Суддя апеляційного суду

Кіровоградської області
Ремез
П.М.