АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД М.КИЄВА
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 листопада 2014 року суддя Апеляційного
суду м. Києва Мосьондз І.А., розглянувши
апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову
Оболонського районного суду м. Києва
від 28 жовтня 2014 року про притягнення
ОСОБА_3 до адміністративної
відповідальності за ст.124 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

Постановою судді Оболонського
районного суду м. Києва від 28 жовтня 2014
року ОСОБА_3 звільнено від
адміністративної відповідальності,
передбаченої ст.124 КУпАП, обмежившись
усним зауваженням, на підставі ст. 22
КУпАП.

Не погоджуючись із прийнятим рішенням,
потерпіла ОСОБА_213.11.2014 року подала
апеляційну скаргу разом із клопотанням
про поновлення строку на апеляційне
оскарження. Просить поновити їй строк
на апеляційне оскарження, оскільки,
копію прийнятого рішення вона отримала
лише 10.11.2014 року. В апеляційній скарзі
ОСОБА_2 просить постанову судді
скасувати, та прийняти нову постанову,
якою визнати винним ОСОБА_3 за ст. 124
КУпАП та накласти на нього
адміністративне стягнення у виді
позбавлення права керування
транспортними засобами строком на 1
рік, у зв'язку із невідповідністю
висновків суду фактичним обставинам
справи.

В обґрунтування апеляційних вимог
посилається на те, що постанова судді є
незаконною, суперечить фактичним
обставинам справи, винесена з
порушенням норм матеріального та
процесуального права. Зазначає, що
висновки суду про малозначність
вчиненого ОСОБА_3 правопорушення не
відповідають обставинам справи,
оскільки внаслідок вчинення останнім
адміністративного правопорушення вона
понесла великі матеріальні збитки, а
пасажирам, які знаходилися в її
автомобілі завдано тілесних ушкоджень.

Клопотання ОСОБА_2 про поновлення
строку на апеляційне оскарження
постанови Оболонського районного суду
м. Києва від 28 жовтня 2014 року суд вважає
законним та обґрунтованим, а тому його
задовольняє і поновляє строк на
апеляційне оскарження постанови суду.

На розгляд апеляційної скарги ОСОБА_2
не з'явилася, хоча була повідомлена про
місце та час розгляду справи належним
чином, клопотань про перенесення
розгляду справи на адресу Апеляційного
суду міста Києва не надіслала, що у
відповідності до вимог ст. 268 КУпАП, не є
перешкодою для розгляду справи за її
відсутності.

Перевіривши матеріали
адміністративної справи,
проаналізувавши доводи апеляційної
скарги та вислухавши ОСОБА_3 в судовому
засіданні, який не заперечував, що
вчинив правопорушення передбачене ст.
124 КУпАП та вважав, що суд обґрунтовано
звільнив його від адміністративної
відповідальності, суд приходить до
висновку, що апеляційна скарга
підлягає частковому задоволенню, з
наступних підстав.

Із оскаржуваної постанови судді
вбачається, що ОСОБА_3 04.10.2014 року о 13.00
год., керуючи автомобілем НОМЕР_1, на
перехресті вулиць Богатирської та
Куреньовскої у м. Києві, не дотримався
безпечної дистанції та здійснив
зіткнення з автомобілем НОМЕР_2, що
призвело до пошкодження обох
транспортних засобів, чим порушив п. 13.1
ПДР України та вчинив правопорушення,
що передбачене ст. 124 КУпАП.

При вирішенні питання про накладання
стягнення за вказане адміністративне
правопорушення, суд першої інстанції
прийшов до висновку, що ОСОБА_3 можливо
звільнити від адміністративної
відповідальності та обмежитися усним
зауваженням, на підставі ст. 22 КУпАП, у
зв'язку із малозначністю вчиненого ним
правопорушення.

Приймаючи таке рішення, суд першої
інстанції послався на те, що ОСОБА_3
визнав себе винним, щиро розкаявся, а
вчинене ним правопорушення не
спричинило значної шкоди суспільним чи
державним інтересам.

Вивченням матеріалів справи
встановлено, що суддя, діючи всупереч
вимогам ст.ст. 245, 252, 280 КУпАП, не
забезпечив всебічного, повного та
об'єктивного дослідження всіх обставин
вчинення адміністративного
правопорушення, не з'ясував чи
заподіяна шкода майну, а тому
необґрунтовано прийшов до висновку, що
ОСОБА_3 можливо звільнити від
адміністративної відповідальності та
обмежитися усним зауваженням, у зв'язку
із малозначністю вчиненого.

Зокрема, судом взагалі не встановлено,
чи завдано правопорушенням майнової
шкоди потерпілому, при цьому суд не
звернув увагу на схему місця ДТП,
відповідно до якого, після удару
автомобіль «Мазада», під керуванням
потерпілої ОСОБА_2 відкинуло на 20,7
метрів, з чого можна зробити висновок
про силу зіткнення, яке вчинив ОСОБА_3

Крім того, не ґрунтуються на матеріалах
справи і висновки суду першої
інстанції про те, що ОСОБА_3 визнав свою
вину та щиро розкаявся, адже ані в
протоколі про адміністративне
правопорушення, ані в поясненнях
останнього такі відомості не
зазначені.

З наведених підстав, апеляційна скарга
потерпілої ОСОБА_2 підлягає частковому
задоволенню, а постанова судді першої
інстанції скасуванню з прийняттям
нової постанови.

Разом з тим, суд бере до уваги, що
відповідно до положень ст. 30 КУпАП
позбавлення наданого громадянинові
права керування транспортними
засобами застосовується на строк до
трьох років за грубе або повторне
порушення порядку користування цим
правом, а тому, при накладенні
стягнення на ОСОБА_3 за вказане
правопорушення, враховуючи характер
вчиненого правопорушення, особу
порушника, який згідно з матеріалами
справи раніше до адміністративної
відповідальності не притягувавсь,
майновий стан правопорушника,
відсутність обставин, що обтяжують
відповідальність, суд вважає за
необхідне накласти на ОСОБА_3 стягнення
у виді штрафу в межах, передбачених
санкцією ст. 124 КУпАП.

Зважаючи на викладене, в частині
накладення адміністративного
стягнення, апеляційна скарга
потерпілої задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.294 КУпАП , -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити
частково.

Постанову Оболонського районного суду
м. Києва від 28 жовтня 2014 року відносно
ОСОБА_3, - скасувати.

Визнати винним ОСОБА_3 у вчиненні
адміністративного правопорушення,
передбаченого ст. 124 КУпАП та накласти
на нього адміністративне стягнення у
виді штрафу у розмірі 25 (двадцяти п'яти)
неоподатковуваних мінімумів доходів
громадян, що становить 425 (чотириста
двадцять п'ять) гривень в дохід держави.

Стрягнути з ОСОБА_3 в дохід держави
судовий збір у розмірі 0,03 розміру
мінімальної заробітної плати, що
становить 36 (тридцять шість) грн. 54 коп.

Постанова суду є остаточною і
оскарженню не підлягає.

Суддя
І.А. Мосьондз