Апеляційний суд Кіровоградської
№ провадження 33/781/453/14
Головуючий у суді І-ї інстанції Льон С.
Доповідач у суді ІІ-ї інстанції Гончар
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.11.2014 року. Суддя апеляційного
суду Кіровоградської області Гончар
В.М., розглянув у порядку апеляційного
перегляду адміністративну справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_3 на
постанову Ленінського районного суду
м. Кіровограда від 22.10. 2014 року, якою:

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженець с.
Кам’яний Міст Новоукраїнського району
Кіровоградської області, українець,
громадянин України, не працює,
зареєстрований в АДРЕСА_1, тимчасово
проживає АДРЕСА_2, ідентифікаційний
номер у справі відсутній,

визнаний винним у вчиненні
адміністративного правопорушення,
передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП і на нього
накладено адміністративне стягнення у
виді позбавлення права керування
транспортними засобами строком на 1
рік, стягнено на користь держави
судовий збір у розмірі 36 грн. 54 коп.,

ВСТАНОВИВ:

Згідно постанови суду ОСОБА_3 04.10.2014
року о 00.37 год., керував транспортним
засобом марки «Сузукі», державний
номер НОМЕР_1, по вул. Преображенській в
м. Кіровограді з явними ознаками
алкогольного сп'яніння, що
підтверджується тестом спец-засобу
«Драгер» від 04.10.2014 року, чим порушив п.
2.9 ПДР, тобто вчинив правопорушення,
передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП.

У апеляційній скарзі ОСОБА_3 просить
скасувати постанову районного суду, а
провадження в справі закрити у зв'язку
з відсутністю в його діях складу
адміністративного правопорушення.

В обґрунтування своїх вимог зазначив,
що суд, в порушення вимог ст.268 ч.1 КУпАП,
розглянув 22.10.2014 року справу без його
участі так як судову повістку отримав
лише 23.10.2014 року. Зазначає, що
інспектором ДПС в порушення ряду вимог
КУпАП протокол складено не відносно
нього чому суд належної оцінки не дав,
чим допустив однобічність та неповноту
судового розгляду справи. Також суд,
при винесені постанови не врахував
вимог ч. 2 ст. 38 КУпАП, а саме, що від
правопорушення не настало жодних
негативних наслідків, у нього на
утримані перебуває малолітня дитина,
за місцем проживання характеризується
позитивно, працює фермером і його
робота пов'язана з транспортними
перевезеннями, автомобіль є єдиним
джерелом доходу його сім'ї, що він
раніше до адміністративної
відповідальності не притягувався.

Відповідно ч.4 ст. 294 КУпАП апеляційний
перегляд здійснюється суддею
апеляційного суду протягом двадцяти
днів з дня надходження справи до суду.

Матеріали справи щодо ОСОБА_3 надійшли
в апеляційний суд для розгляду 13
листопада 2014 року.

ОСОБА_3 про день і час розгляду справи
на 01.12.2014 року повідомлявся за місцем
проживання, вказаним ним в апеляційній
скарзі ( АДРЕСА_1) належним чином. 01.12.2014
року ОСОБА_3 в судове засідання
апеляційного суду не з'явився. Однак
01.12.2014 року в канцелярію суду надав
довідку про те, що він знаходиться на
стаціонарному лікуванні. Із вказаної
копії довідки вбачається, що її текст
виконано на половинці простого аркушу
про те, що у зв'язку з загостренням
процесу лікування ОСОБА_3
рекомендовано помістити на
стаціонарне лікування. Довідка
завірена відтиском печатки «Лікар
ОСОБА_4», а прізвище в довідці зазначено
ОСОБА_5

Про чергове слухання справи
заплановане на 11.12.2014 року ОСОБА_3 за
місцем проживання ( АДРЕСА_1), був
повідомлений належним чином, в тому
числі і телефонограмою, однак в судове
засідання апеляційного суду не
з'явився, поважні причини неявки суд не
повідомив.

Про чергове слухання справи
заплановане на 25.12.2014 року ОСОБА_3 за
місцем проживання (АДРЕСА_1), був
повідомлений належним чином, в тому
числі і телефонограмою, однак в судове
засідання апеляційного суду не
з'явився. 24.12.2014 року до канцелярії суду
надав заяву про те, що він змінив місце
проживання і тимчасово проживає по
АДРЕСА_2 і не отримував судових
повісток на судове засідання по даній
справі. Також надав довідку про те, що
він 23.12.2014 року навіщав дільничного
лікаря.

За вказаних обставин апеляційний суд
вважає неявки ОСОБА_3 в судові
засідання не поважними, такими, що
умисно затягують розгляд справи по
суті у строки, визначені вимоги ч.4 ст. 294
КУпАП, а тому приходить до висновку про
розгляд апеляції без участі ОСОБА_3

Вивчивши матеріали справи, оцінивши
наявні докази, перевіривши апеляційні
доводи вважаю, що апеляційна скарга
задоволенню не підлягає, за таких
обставин.

При розгляді справи судом першої
інстанції правильно встановлено
фактичні обставини справи про вчинення
ОСОБА_3 адміністративного
правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130
КУпАП.

Даний висновок суду об'єктивно
підтверджується матеріалами справи,
зокрема: - протоколом про
адміністративне правопорушення серія
АВ2 № 161380 від 04.10.2014 року; - письмовими
поясненнями свідків ОСОБА_6, ОСОБА_7 про
перевірку інспектором ДПС в їх
присутності водія ОСОБА_3 на стан
алкогольного сп'яніння за допомогою
спец-засобу «Драгер» , яки показав
результат - 2,21%; - покажчиком тесту
спец-засобу «Драгер» - 2,21% від 04.10.2014
року ( а.с.1,4-6).

Згідно диспозиції статті 130 КУпАП
передбачена відповідальність як за
керування транспортними засобами
особами в стані алкогольного,
наркотичного чи іншого сп'яніння або
під впливом лікарських препаратів, що
знижують їх увагу та швидкість реакції,
а також і за відмову особи, яка керує
транспортним засобом, від проходження
відповідно до встановленого порядку
огляду на стан алкогольного,
наркотичного чи іншого сп'яніння або
щодо вживання лікарських препаратів,
що знижують увагу та швидкість реакції.

Перевіривши матеріали
адміністративної справи апеляційний
суд дійшов висновку, що протокол про
адміністративне правопорушення
відносно ОСОБА_3 складений відповідно
до ст. 256 КУпАП, в ході провадження по
справі дотримано вимог ст. 245 КУпАП, а
судовий розгляд справи проведено у
відповідності до ст. 280 КУпАП.

Суд, враховуючи особу правопорушника,
характер та обставини вчиненого,
застосував до ОСОБА_3 адміністративне
стягнення в межах санкції ч.1 ст. 130
КУпАП, яке, як вважає апеляційний суд,
за своїм видом і мірою є справедливим,
необхідним і достатнім для його
виховання в дусі додержання законів
України, поваги до правил співжиття, а
також запобіганню вчиненню нових
правопорушень.

Враховуючи зазначене доводи ОСОБА_3
щодо скасування постанови суду та
закриття провадження в справі за
обставин, викладених в апеляційній
скарзі, є не обґрунтованими. Навпаки
доводи ОСОБА_3 про те, що протокол про
адміністративне правопорушення
інспектором ДПС складено не відносно
нього, чому суд належної оцінки не дав,
повністю спростовуються матеріалами
справи.

Зокрема письмовим поясненням самого
ОСОБА_3 в якому він зазначає своє місце
народження - м. Кіровоград, а не як
вказано в паспорті - с. Кам'яний Міст
Новоукраїнського району
Кіровоградської області, вказує адресу
проживання - АДРЕСА_2, а не як вказано в
його паспорті - АДРЕСА_1. На вказану
ОСОБА_3 в поясненні адресу судом першої
інстанції направлялось повідомлення
про розгляд справи. Адресу місця
проживання - АДРЕСА_2 також зазначав
ОСОБА_3 як адресу тимчасового місця
проживання і під час апеляційного
перегляду справи.

Враховуючи вищезазначене вказані
розбіжності щодо місця народження та
місця проживання ОСОБА_3, як вважає
апеляційний суд, допустив свідомо як
під час розгляду справи в суді першої
інстанції так і в апеляційній
інстанції і не спростовують факт
перебування ОСОБА_3 під час керування
автомобілем в стані алкогольного
сп'яніння, що підтверджено спец-засобом
«Драгер», поясненнями свідків та
протоколом про адміністративне
правопорушення.

Посилання ОСОБА_3 на те, що суд, при
винесені постанови не врахував вимог ч.
2 ст. 38 КУпАП, а саме, що від
правопорушення не настало жодних
негативних наслідків, у нього на
утримані перебуває малолітня дитина,
за місцем проживання характеризується
позитивно, працює фермером і його
робота пов'язана з транспортними
перевезеннями, автомобіль є єдиним
джерелом доходу його сім'ї, будь-якими
доказами не підтверджені і самі по собі
не можуть враховуватись апеляційним
судом як підстава для скасування
постанови районного суду.

Враховуючи зазначене апеляційна
скарга ОСОБА_3 задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. 294 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишити без
задоволення, а постанову Ленінського
районного суду м.Кіровограда від 22
жовтня 2014 року щодо нього, - без змін.

Постанова набирає законної сили
негайно після її винесення, є
остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя - підпис

Згідно з оригіналом

Суддя апеляційного суду

Кіровоградської області
Гончар В.М.