П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 квітня 2014 року

Справа №607/3803/14-п Тернопільський
міськрайонний суд Тернопільської
області в складі:

головуючого –
судді                              В
ийванко О.М.

при секретарі
с/з                              ОСО
БА_1

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі в суду в місті
Тернополі матеріали, які надійшли від
ВДАІ Тернопільського МВ УМВС України в
Тернопільській області про
притягнення до адміністративної
відповідальності

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, українки,
громадянки України, уродженки
ІНФОРМАЦІЯ_2, мешканки ІНФОРМАЦІЯ_3,
неодруженої, раніше до
адміністративної відповідальності не
притягувалася,

за ч.1 ст.130 КУпАП, –

В С Т А Н О В И В :

ВДАІ Тернопільського МВ УМВС України в
Тернопільській області направлено в
Тернопільський міськрайонний суд
Тернопільської області матеріали про
притягнення до адміністративної
відповідальності ОСОБА_2 за ознаками ч.1
ст.130 КУпАП.

Як вбачається із протоколу про
адміністративне правопорушення серії
АА2 № 141586 від 26.02.2014 р., громадянка
ОСОБА_2 26.02.2014 р. о 00 год. 16 хв. в м.
Тернополі по вул. Петлюри, керуючи
транспортним засобом «Шкода Октавіа»,
державний номерний знак НОМЕР_1, з
явними ознаками алкогольного сп`яніння
(нечітка вимова слів, почервоніння
очей). На вимогу уповноваженої особи
Державтоінспекції МВС на місці зупинки
транспортного засобу від проходження
медичного огляду за допомогою
технічного засобу «Драгер», а також від
проходження медичного огляду в
медичному закладі для визначення стану
алкогольного сп`яніння категорично
відмовилася, чим порушила вимоги п.2.5
Правил дорожнього руху України.

У судовому засіданні ОСОБА_2 своєї вини
у вчиненні адміністративного
правопорушення не визнала та пояснила,
що вона була твереза та алкоголю не
вживала, а також, просила працівників
міліції поїхати разом у медичний
заклад для здачі крові на наявність в
неї алкоголю. У зв’язку із вказаним,
просила суд провадження по справі
закрити у зв’язку з відсутністю в її
діях складу адміністративного
правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130
КУпАП.

Допитані у судовому засіданні свідки
ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 пояснили, що
ОСОБА_2 була твереза, і на час приїзду
працівників міліції не керувала
транспортним засобом, від проходження
медичного огляду за допомогою
технічного засобу «Драгер» –
відмовилася, однак бажала їхати у
медичний заклад для здачі крові на
наявність алкоголю, але працівники
міліції відмовилися з нею їхати.

Допитаний у судовому засіданні свідок
працівник міліції ОСОБА_6 суду пояснив,
що вони не бачили чи керувала ОСОБА_2
транспортним засобом. Даний факт їм
повідомили свідки, які перебували на
місці події. Візуально вона була
твереза, однак відмовилася від
проходження медичного огляду за
допомогою технічного засобу «Драгер».
На її пропозицію поїхати в медичний
заклад для здачі крові, працівники
міліції відмовилися.

Дослідивши матеріали справи,
заслухавши пояснення ОСОБА_2 та
свідків, суд приходить до висновку, що
провадження у справі слід закрити, у
зв’язку із відсутністю в діях ОСОБА_2
складу адміністративного
правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130
КУпАП, з наступних міркувань.

Відповідно до ч.2 ст.266 КУпАП, огляд
водія на стан алкогольного,
наркотичного чи іншого сп'яніння або
щодо перебування під впливом
лікарських препаратів, що знижують
його увагу та швидкість реакції,
проводиться з використанням
спеціальних технічних засобів
працівником міліції у присутності двох
свідків.

В ч.3 ст.266 КУпАП визначено, що в разі
незгоди водія на проведення огляду на
стан алкогольного, наркотичного чи
іншого сп’яніння або щодо перебування
під впливом лікарських препаратів, що
знижують його увагу та швидкість
реакції, працівником міліції з
використанням спеціальних технічних
засобів або в разі незгоди з його
результатами огляд проводиться в
закладах охорони здоров’я.

Аналогічні положення щодо огляду
громадян на стан сп’яніння містить
Інструкція про виявлення у водіїв
транспортних засобів ознак
алкогольного, наркотичного чи іншого
сп'яніння або перебування під впливом
лікарських препаратів, що знижують
увагу та швидкість реакції,
затверджена наказом Міністерства
внутрішніх справ України та
Міністерства охорони здоров’я України
від 09 вересня 2009 року № 400/666,
зареєстрована в Міністерстві юстиції
України 06 жовтня 2009 року № 931/16947,
зокрема, як вбачається із п.1.7 вказаної
Інструкції, у разі відмови водія
транспортного засобу від проходження
огляду на стан сп’яніння на місці
зупинки транспортного засобу або його
незгоди з результатами огляду,
проведеного уповноваженою особою
Державтоінспекції МВС, огляд на стан
сп’яніння проводиться в найближчому
закладі охорони здоров’я, якому надано
право на проведення такого огляду
відповідно до статті 266 КУпАП.

Таке ж положення міститься в п.6 Порядку
направлення водіїв транспортних
засобів для проведення огляду з метою
виявлення стану алкогольного,
наркотичного чи іншого сп’яніння або
перебування під впливом лікарських
препаратів, що знижують увагу та
швидкість реакції і проведення такого
огляду, згідно якого водій
транспортного засобу, що відмовився
від проведення огляду на місці зупинки
транспортного засобу або висловив
незгоду з його результатами,
направляється уповноваженою особою
Державтоінспекції для проведення
огляду до відповідного закладу охорони
здоров’я.

Окрім цього, згідно п.2.9 Інструкції про
виявлення у водіїв транспортних
засобів ознак алкогольного,
наркотичного чи іншого сп'яніння або
перебування під впливом лікарських
препаратів, що знижують увагу та
швидкість реакції та згідно протоколу
медичного огляду для визначення стану
сп’яніння, з метою забезпечення
достовірності результатів огляду
водіїв транспортних засобів, які мають
бути оглянуті в закладах охорони
здоров'я, уповноважена особа
Державтоінспекції МВС забезпечує
доставку цих осіб до найближчого
закладу охорони здоров'я не пізніше ніж
протягом двох годин з моменту
виявлення підстав для його проведення.

Як вбачається із матеріалів справи та
пояснень ОСОБА_2, наданих останньою у
судовому засіданні, за результатами
проведеного медичного огляду було
складено виписку № 60 із медичної карти
амбулаторного (стаціонарного) хворого
від 26.02.2014 р., згідно якої встановлено,
що ОСОБА_2 не перебуває в стані
алкогольного сп’яніння та є тверезою.

Також, згідно результатів
лабораторного дослідження крові на
наявність алкоголю, виданих 26.02.2014 р.
комунальною установою Тернопільської
обласної ради «Тернопільський
обласний наркологічний диспансер»
вбачається, що ОСОБА_2 станом на 26.02.2014 р.
о 02 год. 10 хв. при дослідженні взірця
крові газо-хроматографічним методом
етилового спирту не знайдено.

В даному випадку огляд на стан
сп’яніння в закладі охорони здоров’я
був проведений ОСОБА_2 з додержанням
вимог ч.5 ст.266 КУпАП та п.3.22 Інструкції
про виявлення у водіїв транспортних
засобів ознак алкогольного,
наркотичного чи іншого сп'яніння або
перебування під впливом лікарських
препаратів, що знижують увагу та
швидкість реакції та згідно виписки №
60 із медичної карти амбулаторного
(стаціонарного) хворого від 26.02.2014 р.,
для визначення стану сп’яніння ОСОБА_2
в стані алкогольного сп’яніння, як це
вказано в протоколі про
адміністративне правопорушення серії
АА2 № 141586 від 26.02.2014 р., не перебувала.

Щодо самого протоколу про
адміністративне правопорушення серії
АА2 № 141586 від 26.02.2014 р., то він також не
може бути врахований як доказ вини
ОСОБА_2 у вчиненні правопорушення,
передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, з огляду
на наступне.

Відповідно до ст.251 КУпАП, доказами в
справі про адміністративне
правопорушення, є будь-які фактичні
дані, на основі яких у визначеному
законом порядку орган (посадова особа)

встановлює наявність чи відсутність
адміністративного правопорушення,
винність даної особи в його вчиненні
та інші обставини, що мають значення
для правильного вирішення справи. Ці
дані встановлюються протоколом про
адміністративне правопорушення,
поясненнями особи, яка притягається до
адміністративної відповідальності,
потерпілих, свідків, висновком
експерта, речовими доказами,
показаннями технічних приладів та
технічних засобів, що мають функції
фото- і кінозйомки, відеозапису чи
засобів фото- і кінозйомки,
відеозапису, які використовуються при
нагляді за виконанням правил, норм і
стандартів, що стосуються забезпечення
безпеки дорожнього руху, протоколом
про вилучення речей і документів, а
також іншими документами.

Згідно протоколу про адміністративне
правопорушення серії АА2 № 141586 від
26.02.2014 р., громадянка ОСОБА_2 керувала
транспортним засобом з явними ознаками
алкогольного сп’яніння (нечітка
вимова слів, почервоніння очей). На
вимогу уповноваженої особи
Державтоінспекції МВС на місці зупинки
транспортного засобу від проходження
медичного огляду за допомогою
технічного засобу «Драгер», а також від
проходження медичного огляду в
медичному закладі для визначення стану
алкогольного сп`яніння категорично
відмовилася. Однак, як вбачається із
виписки № 60 із медичної карти
амбулаторного (стаціонарного) хворого
від 26.02.2014 р. та результатів
лабораторного дослідження крові на
наявність алкоголю, виданих 26.02.2014 р.
комунальною установою Тернопільської
обласної ради «Тернопільський
обласний наркологічний диспансер»,
ОСОБА_2 в цей час в стані алкогольного
сп’яніння не перебувала та була
тверезою. Отже, як вбачається із
матеріалів справи, відомості викладені
в протоколі про адміністративне
правопорушення свого підтвердження в
ході судового розгляду не знайшли та в
судовому засіданні не встановлено
доказів, які б доводили обставини,
викладені в ньому.

Відповідно до ст.245 КУпАП, завданнями
провадження в справах про
адміністративні правопорушення є:
своєчасне, всебічне, повне і
об'єктивне з'ясування обставин кожної
справи, вирішення її в точній
відповідності з законом, забезпечення
виконання винесеної постанови, а також
виявлення причин та умов, що сприяють
вчиненню адміністративних
правопорушень, запобігання
правопорушенням, виховання громадян у
дусі додержання законів, зміцнення
законності.

Відповідно до ст.252 КУпАП, орган
(посадова особа) оцінює докази за
своїм внутрішнім переконанням, що
грунтується на всебічному, повному і
об'єктивному дослідженні всіх
обставин справи в їх сукупності,
керуючись законом і правосвідомістю.

Враховуючи викладене, суд вважає, що в
матеріалах справи відсутні, і судом не
здобуті належні докази, що
підтверджують факт вчинення ОСОБА_2
адміністративного правопорушення,
передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та в діях
ОСОБА_2 відсутній склад
адміністративного правопорушення,
передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, тобто –
керування транспортними засобами
особами в стані алкогольного
сп’яніння, а тому провадження по
справі про притягнення її до
адміністративної відповідальності
слід закрити в зв'язку із відсутністю
складу адміністративного
правопорушення, згідно із п.1 ст.247
КУпАП.

На підставі наведеного, керуючись
ст.ст. 130, 245, п.1 ст.247, 251, 252, 266, 283, 284 КУпАП,
–

П О С Т А Н О В И В :

Провадження в адміністративній справі
відносно ОСОБА_2 за ч.1 ст.130 КУпАП –
закрити, у зв’язку із відсутністю в її
діях складу адміністративного
правопорушення.

Постанова судді у справах про
адміністративне правопорушення
набирає законної сили після закінчення
строку подання апеляційної скарги чи
подання прокурора, за винятком
постанов про застосування стягнення,
передбаченого статтею 32 цього Кодексу,
а також, постанов, прийнятих за
результатами розгляду справ про
адміністративні правопорушення,
передбачені статтею 185-3 цього Кодексу.

Постанова судді у справі про
адміністративне правопорушення може
бути оскаржена особою, яку притягнуто
до адміністративної відповідальності,
її законним представником, захисником,
потерпілим, його представником або на
неї може бути внесено подання
прокурора протягом десяти днів з дня
винесення постанови. Апеляційна
скарга, подання прокурора, подані після
закінчення цього строку, повертаються
апеляційним судом особі, яка її подала,
якщо вона не заявляє клопотання про
поновлення цього строку, а також, якщо у
поновленні строку відмовлено.

Апеляційна скарга, подання прокурора
подаються до апеляційного суду
Тернопільської області через
Тернопільський міськрайонний суд
Тернопільської області.

Суддя ОСОБА_7