АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД М. КИЄВА
№ 33/796/1559/2014
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Суддя Апеляційного суду м. Києва
Стрижко С.І., розглянувши апеляційну
скаргу ОСОБА_2 на постанову судді
Оболонського районного суду м. Києва
від 26 листопада 2014 року відносно:

- ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця
Донецької області, який проживає за
адресою: АДРЕСА_1

- за ст. 124 КпАП України,

В С Т А Н О В И В:

Згідно із протоколом про
адміністративне правопорушення,
ОСОБА_2 24.09.2014 року, о 10 год. 30 хв., керуючи
автомобілем «Рено », д. н. з. НОМЕР_1,
рухаючись по гостьовій парковці на вул.
Полярна, 17-А в м. Києві, не надав дорогу
автомобілю «Сітроен», д. н. з. НОМЕР_2,
під керуванням ОСОБА_3, який наближався
з правого боку, внаслідок чого сталося
зіткнення, що спричинило механічні
пошкодження обох транспортних засобів.
Своїми діями водій ОСОБА_2 порушив
вимоги п. 10.11 ПДР України, тобто вчинив
адміністративне правопорушення,
передбачене ст. 124 КУпАП.

Постановою судді Оболонського суду м.
Києва від 26.11.2014 року ОСОБА_2 притягнуто
до адміністративної відповідальності
за вчинене правопорушення, передбачене
ст. 124 КУпАП, та на нього накладено
адміністративне стягнення у виді
штрафу в доход держави в розмірі 20
неоподаткованих мінімумів доходів
громадян, що становить 340 гривень. Також
із ОСОБА_2 стягнуто в дохід держави
судовий збір в розмірі 36, 54 гривень.

Не погоджуючись із вказаним судовим
рішенням, ОСОБА_2 подав до Апеляційного
суду м. Києва апеляційну скаргу, в якій,
посилаючись на те, що постанова суду
першої інстанції є необґрунтованою,
оскільки вважає винним у ДТП другого
учасника пригоди, який при русі
перевищив швидкість та не врахував
дорожню обстановку (обмежену
оглядовість), а відтак не вжив заходів
для уникнення зіткнення. Як зазначено в
апеляції, суддя цих обставин не оцінив
належним чином, а також не допитав
свідка ДТП ОСОБА_4

На підставі викладеного апелянт
просить постанову судді скасувати та
закрити провадження у справі.

ОСОБА_2 в судове засідання не з'явився,
про час та місце розгляду справи
повідомлявся у встановленому законом
порядку, про причини неявки не
повідомив, а тому суд вважає за можливе
розглядати справу у його відсутності.

За таких обставин, заслухавши доповідь
судді, вивчивши матеріали справи та
дослідивши доводи апеляційної скарги,
суд апеляційної інстанції вважає її
такою, що не підлягає задоволенню з
таких підстав.

Висновок судді районного суду про
доведеність винуватості ОСОБА_2 у
порушенні п. 10.11 ПДР є законним та
обґрунтованим. Винуватість ОСОБА_2 у
скоєнні адміністративного
правопорушення, передбаченого ст. 124
КУпАП, відповідає фактичним обставинам
подій та підтверджена матеріалами
адміністративної справи, у тому числі
поясненнями іншого водія-учасника ДТП -
ОСОБА_3, даними, що містяться у
протоколі про адміністративне
правопорушення, схемі ДТП, які були
підписані відповідною посадовою
особою та водіями - учасниками пригоди
без будь-яких заперечень.

При цьому, пояснення, які були надані
ОСОБА_3 під час оформлення матеріалів
ДТП щодо механізму ДТП повністю
співпадають та узгоджуються з іншими
об'єктивними даними, які наявні у
справі, що і було перевірено в суді
першої інстанції.

Як вбачається із матеріалів справи та
встановлено судом, сам факт ДТП, яка
сталася, ОСОБА_2 не заперечується,
проте він не визнає свою винуватість в
цьому, а вважає, що пригода мала місце
саме з вини водія «Сітроен», який не
вибрав безпечної швидкості руху та не
переконався, у тому числі і у
відсутності перешкоди з лівої сторони,
дивлячись при цьому лише в праву
сторону. Разом з тим, такі доводи
апелянта є безпідставними, оскільки не
ґрунтуються на матеріалах справи,
перевірялись суддею районного суду та
були обґрунтовано відхилені, оскільки
повністю спростовувались наявними у
справі доказами.

Так, відповідно до п. 10.11. ПДР України, у
разі, коли траєкторія руху
транспортних засобів перетинаються, а
черговість проїзду не обумовлена цими
Правилами, дати дорогу повинен водій,
до якого транспортний засіб
наближається з правого боку.

З огляду на дані схеми ДТП, зокрема щодо
місць розташування транспортних
засобів, місця зіткнення автомобілів,
локалізації їх механічних пошкоджень
(а саме праве переднє крило, праві
передні двері автомобіля під
керуванням особи, яка була притягнута
до адмінвідповідальності) суд
апеляційної інстанції приходить до
висновку, що саме ОСОБА_2, в порушення п.
10.11. ПДР України, не пропустив
транспортного засобу, який наближався
до нього із правої сторони та не був
позбавлений можливості його бачити,
про що зазначає сам ОСОБА_2 в своїх
поясненнях.

Твердження апелянта про те, що ДТП
сталося внаслідок того, що під час руху
інший учасник ДТП - ОСОБА_3 перевищив
швидкість руху та не врахував дорожню
обстановку, яка склалася, є
безпідставними, оскільки вирішення
питання про можливе порушення ОСОБА_3
правил дорожнього руху та його можливу
винуватість у ДТП, як про це фактично
ставиться питання в апеляції, належить
до компетенції органів державної
автомобільної інспекції, які за
результатами перевірки обставин ДТП
адміністративний протокол відносно
ОСОБА_3 не складали та на розгляд до
суду не направляли. А тому ці обставини
не можуть бути предметом судового
розгляду.

За таких обставин, апеляційна скарга
ОСОБА_2 є безпідставною та не підлягає
задоволенню, оскільки постанова судді,
яка ухвалена на підставі повного та
всебічного дослідження матеріалів
справи та фактичних обставин ДТП, є
законною та обґрунтованою, а тому
скасуванню не підлягає.

Будь-яких інших доводів, які б
підтверджували порушення вимог
чинного законодавства при розгляді
суддею районного суду справи про
адміністративне правопорушення
відносно ОСОБА_2 у скарзі не наведено
та додаткових доказів на спростування
висновків судді районного суду
Апеляційному суду м. Києва не надано.

З огляду на наведене, керуючись ст. 294
КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без
задоволення, а постанову судді
Оболонського районного суду м. Києва
від 26 листопада 2014 року про
притягнення ОСОБА_2 до
адмінвідповідальності за ст. 124 КУпАП -
без змін.

Суддя Апеляційного

суду м. Києва
С.І. Стрижко