АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД м. КИЄВА
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Суддя судової палати з розгляду
кримінальних справ Апеляційного суду

міста Києва Жук О.В.,

розглянувши 25 листопада 2014 року
апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову
судді Шевченківського районного суду
м. Києва від 13 серпня 2014 року про
притягнення до адміністративної
відповідальності

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця м.
Постдам ФР Німеччина, працюючого
начальником служби захисту інформації
та криптології - заступником
начальника штабу Командування
Сухопутних військ Збройних сил
України, що проживає за адресою:
АДРЕСА_1,

у вчиненні адміністративного
правопорушення, передбаченого п.6 ч.1 ст.
212-2 Кодексу України про
адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

13 серпня 2014 року постановою судді
Шевченківського районного суду м.
Києва Дудко С.П. визнано винуватим у
вчиненні адміністративного
правопорушення, передбаченого п.6 ч.1 ст.
212-2 КУпАП та накладено на нього
стягнення у вигляді штрафу на користь
держави в розмірі 10 неоподаткованих
мінімумів доходів громадян, що
становить 170 гривень.

Згідно постанови ОСОБА_2 визнано винним
у невжитті заходів щодо забезпечення
охорони державної таємниці та
незабезпеченні контролю за охороною
державної таємниці за наступних
обставин.

Так, 27.06.2014 комісією СБ України в ході
проведення комплексної перевірки
стану охорони державної таємниці в
Командуванні Сухопутних військ (КСВ)
Збройних Сил (ЗС) України (м. Київ, вул.
Дегтярівська, 19) встановлені та
задокументовані факти порушень
законодавства про державну таємницю
начальником служби захисту інформації
та криптології (далі - PCО) - заступником
начальника штабу КСВ ЗС України
полковником ОСОБА_2

Зокрема, полковник ОСОБА_2, як начальник
РСО, на якого статтею 21 Закону України
«Про державну таємницю» та пунктами 41,
42 Порядку організації та забезпечення
режиму секретності в державних
органах, органах місцевого
самоврядування, на підприємствах, в
установах і організаціях,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України від 18.12.2013 № 939 (далі -
Порядок-939) покладено обов'язки щодо
забезпечення дотримання вимог
законодавства у сфері охорони
державної таємниці під час проведення
всіх видів секретних робіт, не вжив
заходів щодо:

- виконання Планів заходів щодо охорони
державної таємниці в КСВ ЗС України та
у безпосередньо підпорядкованих
з'єднаннях, військових частинах,
військових навчальних закладах та
установах на 2013 (інв. № 11955) та 2014 роки
(інв. № 12401) в частині здійснення
контролю за забезпеченням режиму
секретності під час проведення
науково-дослідних та
дослідно-конструкторських робіт,
замовником яких є в/ч А0105 (порушення
вимог пункту 23 Порядку здійснення
заходів з охорони державної таємниці
під час проведення секретних
науково-дослідних та
дослідно-конструкторських робіт,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України від 17.07.2003 № 1082;

- контролю за направленням акту
ліквідації (копії) та спеціального
дозволу на провадження діяльності,
пов'язаної з державною таємницею
управління особового складу штабу КСВ
ЗС України, до органу СБ України
(порушення вимог пункту 771 Порядку-939);

- недопущення відпрацювання
військовослужбовцями управління
військ зв'язку та Інформаційних систем
штабу в/ч А0105 секретних документів в
нережимному приміщені (№ 31, будівлі
№ 7) за допомогою персональної
електронно-обчислювальної машини, на
якій не створено комплексної системи
захисту інформації з підтвердженою
державною експертизою відповідністю
(порушення статті 8 Закону України «Про
захист інформації в
інформаційно-телекомунікаційних
системах», пунктів 206, 210 і 442 Порядку-939
та пункту 27 Положення про забезпечення
режиму секретності під час обробки
інформації, що становить державну
таємницю, в інформаційних,
телекомунікаційних та
інформаційно-телекомунікаційних
системах, затвердженого постановою KM
України від 16.02.1998 № 180.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить
скасувати постанову судді
Шевченківського районного суду м.
Києва від 13 серпня 2014 року, прийняти
нову постанову, якою визнати його
невинуватим у вчиненні
адміністративного правопорушення,
передбаченого ст.212-2 КУпАП.

Свої вимоги він обґрунтовує тим, що
його вина у вчиненні адміністративного
правопорушення за обставин, викладених
в протоколі про адміністративне
правопорушення та в постанові суду, не
доведена наявними в справі доказами.
Висновки суді не відповідають
фактичним обставинам справи.

Переглянувши справу за апеляційною
скаргою, заслухавши пояснення ОСОБА_2,
який підтримав апеляційну скаргу,
пояснення ОСОБА_4, який складав
протокол про адміністративне
правопорушення, а також приймав участь
в перевірці, що проводилася СБ України,
дослідивши додаткові докази,
перевіривши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги, вважаю її такою, що
підлягає задоволенню частково в
зв'язку з наступним.

Відповідно до ст. ст. 245, 280 КУпАП в
справі про адміністративне
правопорушення обставини
правопорушення повинні бути з'ясовані
всебічно, повно й об'єктивно в їх
сукупності.

Як вбачається з матеріалів справи
зазначені вимоги закону судом першої
інстанції не дотримані.

Так, поза увагою суду залишилося те, що
матеріали справи не містять акту
комплексної перевірки стану охорони
державної таємниці в Командуванні
Сухопутних військ Збройних сил України
від 27.06.2014, на який міститься посилання
в протоколі про адміністративне
правопорушення.

Замість того справи містить витяг з
вказаного акту, складений тим же
співробітником СБ України, який і склав
протокол.

Під час розгляду справи судом
апеляційної інстанції було
витребувано копію вказаного акту та
заслухано пояснення спеціаліста І
категорії 3 відділу 1 управління
Департаменту охорони державної
таємниці та ліцензування СБ України
ОСОБА_4, що склав протокол про
адміністративне правопорушення
відносно ОСОБА_2

З п. 1 акту вбачається, що виконання
завдань щодо забезпечення режиму
секретності здійснюється у
відповідності до Плану заходів щодо
охорони державної таємниці в КСВ ЗС
України та у безпосередньо
підпорядкованих з'єднаннях, військових
частинах, військових навчальних
закладах та установах на 2014 рік (інв. №
12401), який 20.12.2013 затверджено
командуючим СВ ЗС України. Заходи,
передбачені Планом заходів щодо
охорони державної таємниці в КСВ ЗС
України та у безпосередньо
підпорядкованих з'єднаннях, військових
частинах, військових навчальних
закладах та установах на 2013 рік,
затвердженого 20.12.2012 командувачем СВ ЗС
України (інв. № 11955), в цілому виконано.

Пунктами 13 та 14 вищезазначених планів у
КСВ ЗС України передбачено здійснення
контролю за забезпеченням режиму
секретності під час проведення
науково-дослідних робіт (далі - НДР),
відповідальність за виконання якого
покладена на начальника
військово-наукового відділу -
заступника начальника штабу
Командування полковника ОСОБА_5

КСВ ЗС України, як замовником, не
здійснюється контроль заходів з
охорони державної таємниці під час
проведення НДР шифр ,,Буг-ТТЗ" та
,,Комплекс-С" (порушення вимог пункту 23
Порядку здійснення заходів з охорони
державної таємниці під час проведення
секретних науково-дослідних та
дослідно-конструкторських робіт,
затвердженого постановою KM України від
17.07.2003 № 1082).

Таким чином згідно акту перевірки
відповідальним за виконання Планів
заходів щодо охорони державної
таємниці в КСВ ЗС України та у
безпосередньо підпорядкованих
з'єднаннях, військових частинах,
військових навчальних закладах та
установах на 2013 (інв. № 11955) та 2014 роки
(інв. № 12401) в частині здійснення
контролю за забезпеченням режиму
секретності під час проведення
науково-дослідних та
дослідно-конструкторських робіт є не
ОСОБА_2

Згідно того ж пункту акта перевірки у
2011 році СБ України погоджено
ліквідацію РСО управління особового
складу штабу КСВ ЗС України (лист №
26/1/1-14278 від 22.07.2011).

Копію акту ліквідації та спеціальний
дозвіл на провадження діяльності,
пов'язаної з державною таємницею,
управлінням особового складу КСВ ЗС
України до органу СБ України не
надіслано, а заходи щодо ліквідації РСО
здійснювалися 4 місяці, що перевищує
дозволений строк ліквідації (порушення
вимог пункту 722 на той час діючого
Порядку організації та забезпечення
режиму секретності в державних
органах, органах місцевого
самоврядування, на підприємствах, в
установах і організаціях,
затвердженого постановою KM України від
02.10.2003 № 1561-12)

Як пояснив ОСОБА_2, відповідальність за
направлення акту ліквідації та
спеціального дозволу в 2011 році ніс
начальник РСО управління особового
складу штабу КСВ ЗС України, яким
ОСОБА_2 не був. Наскільки він пам'ятає
копія вказаного акту направлялась до
СБ України.

Даних про те, що в 2011 році копія
вказаного акту не направлялась до СБ
України матеріали справи не містять.

ОСОБА_4 пояснив, що в ході перевірки
вони не знайшли копію вказаного акту в
СБ України, та не знайшли супровідного
листа про направлення такого акту в КСВ
ЗС України. Тому стверджувати про те, що
такий акт не направлявся він не може.

Відповідно до пункту 4 акту перевірки
співробітники управління військ
зв'язку та інформаційних систем штабу
КСВ ЗС України проводять роботи,
пов'язані з державною таємницею, у
приміщеннях № 29, 31, 32, 33, 34, 35, 36 будівлі №
7, які не обстежено комісією
Командування на придатність для
проведення секретних робіт. Під час
проведення перевірки встановлено факт
відпрацювання секретного документа
полковником ОСОБА_6 в нережимному
приміщенні № 32 з подальшою його
доповіддю начальнику військ зв'язку та
інформаційних систем - заступнику
начальника штабу КСВ ЗС України
генерал-майору ОСОБА_7 в нережимному
приміщенні № 31.

Відповідно до п.7 акту в нережимному
приміщенні № 32 будівлі № 7,
закріпленому за начальником відділу
організації зв'язку - заступником
начальника військ зв'язку та
інформаційних систем, штабу
Командування полковником ОСОБА_6 на
ПЕОМ інв. № 907806303А497 (відповідальний -
полковник ОСОБА_6.), на якій не створено
комплексної системи захисту
інформації з підтвердженою державною
експертизою відповідністю, виявлено
зберігання електронного файлу з грифом
секретності «Таємно», а саме:
«Донесення зі зв'язку ОМУ «Полісся» №
61/зв ОКП -схід ОКЛюбимівка 4.00
23.05.2014року».

Як пояснив в судовому засіданні
апеляційної інстанції ОСОБА_6 за
вказані вище порушення, яке ним було
допущено з особистої вини, оскільки
йому було відомо про недопущення
відпрацювання секретних документів в
нережимних приміщеннях за допомогою
персональної
електронно-обчислювальної машини, на
якій не створено комплексної системи
захисту інформації з підтвердженою
державною експертизою, його було
притягнуто до адміністративної
відповідальності.

Таким чином вказаний акт перевірки не
містить даних про винність ОСОБА_2 у
вчиненні адміністративного
правопорушення за обставин, викладених
в протоколі.

Крім витягу з акту перевірки та
документів, щодо призначення ОСОБА_2 на
посаду начальника служби захисту
інформації та криптології - заступника
начальника штабу та його
функціональних обов'язків, справа не
містить жодних інших документів. Тому
висновки суду про винуватість ОСОБА_2
не відповідають фактичним обставинам
справи.

Враховуючи викладене, у зв'язку з
неправильним застосуванням судом
першої інстанції норм матеріального
права і порушенням норм процесуального
права постанова судді Шевченківського
районного суду м. Києва від 13 серпня 2014
року щодо ОСОБА_2 підлягає скасуванню,
як незаконна.

При цьому провадження в справі
підлягає закрити у зв'язку із
відсутністю в діях ОСОБА_2 складу
адміністративного правопорушення,
передбаченого п. 6 ч.1 ст. 212-2 КУпАП, на
підставі п.1 ст. 247 КУпАП.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про
адміністративні правопорушення,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2
задовольнити частково.

Постанову судді Шевченківського
районного суду м. Києва від 13 серпня 2014
року щодо ОСОБА_2 скасувати,
провадження в справі закрити у зв'язку
із відсутністю в його діях складу
адміністративного правопорушення,
передбаченого п. 6 ч.1 ст. 212-2 КУпАП, на
підставі п.1 ст. 247 КУпАП.

Постанова Апеляційного суду м. Києва є
остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя

Апеляційного суду м. Києва
О.В.Жук