Номер провадження 3/359/3682/2014
Номер протоколу 0637/125120104/2014
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 грудня 2014 року Суддя
Бориспільського міськрайонного суду
Київської області Левченко А.В.,
розглянувши за участю представника
митниці ОСОБА_1, представника
правопорушника ОСОБА_2,
адміністративний матеріал, який
надійшов від Київської обласної
митниці, про порушення митних правил,
передбачених ст.471 МК України, щодо
громадянки України ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженки ІНФОРМАЦІЯ_2,
приватного підприємця, проживаючої за
адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3, паспорт
громадянина України №ЕР 190818, виданий
25.07.2012 року, орган, що видав: 2110,
ідентифікаційний номер НОМЕР_1,

встановив:

18.11.2014 р. о 12 год. 25 хв. під час
проходження митного контролю в зоні
митного контролю залу «Приліт»
терміналу «Д» ДП МА «Бориспіль»
громадянка України ОСОБА_3, яка
прилетіла до України з Росії м. Москва,
літаком а/к «Аерофлот», рейсом №1806,
своїми діями обрала канал, позначений
символами зеленого кольору - «зелений
коридор», тим самим, відповідно до ч. 5
ст. 366 МК України заявила про те, що
переміщувані нею через митний коридор
України товари не підлягають
письмовому декларуванню,
оподаткуванню митними платежами, не
підпадають під встановлені
законодавством заборони та обмеження
щодо ввезення на митну територію
України та засвідчила про факти, що
мають юридичне значення. Після
перетину пасажиркою «білої лінії», яка
позначає закінчення зони спрощеного
митного контролю «зелений коридор»,
пасажирці було задано питання щодо
наявності в неї готівки, на що вона
відповіла, що має при собі 10 000 євро.
Після цього пасажирку було запрошено
до службового приміщення митниці залу
«Приліт» терміналу «Д» ДП МА
«Бориспіль», де громадянка України
ОСОБА_3,видала 10155 євро, 1105 доларів США
та 3200 російських рублів, які
знаходились у гаманці пасажирки, що
лежав у відділенні дорожньої сумки
(ручна поклажа), яка була в неї в руках.

Зазначена готівка переміщувалась без
ознак приховування. Зі слів пасажирки
вся вищезазначена готівка належить їй
особисто. Пасажирка обрала проходження
митного контролю «зеленим коридором»,
де передбачено наявність у громадян
готівки у сумі, що не перевищує 10 000 євро
(чи еквівалент цієї суми в іншій
валюті).

З виявленої суми громадянці було
пропущено 10 000 євро, за протоколом про
порушення митних правил вилучено 155
євро, 1105 доларів США та 3200 російських
рублів.

На момент проходження митного контролю
належним чином оформленої митної
декларації пасажирка не надала, до
моменту перетину нею «білої лінії» до
інспекторів митниці з приводу
декларування готівки не зверталася.

Таким чином, своїми діями громадянка
України ОСОБА_3,під час проходження
митного контролю в залі «Приліт»
терміналу «Д» ДП МА «Бориспіль»
порушила встановлений ст. 366 МК України
порядок проходження митного контролю в
зонах (коридорах) спрощеного митного
контролю.

Зазначені дії, що полягають у
переміщенні через митний кордон
України громадянкою України ОСОБА_3,
яка формою проходження митного
контролю обрала проходження через
«зелений коридор», іноземної валюти в
обсязі, що підлягає обов’язковому
письмовому декларуванню відповідно до
Постанови Правління НБУ № 148 від 27.05.2008
р. та Постанови Правління НБУ № 312 від
25.07.2012 р., мають ознаки порушення митних
правил, передбаченого ст. 471 МК України.

Правопорушник в судове засідання не
з’явилася, надала письмові пояснення.

Представник правопорушника в судовому
засіданні просив повернути ОСОБА_3
вилучену валюту і обмежитись лише
штрафом.

Представник митниці просив суд
застосувати до порушника стягнення у
виді штрафу та конфіскації вилученої
валюти.

Заслухавши думку представника митниці,
представника правопорушника,
дослідивши матеріали справи, приходжу
до висновку, що в діях ОСОБА_3
вбачаються ознаки правопорушення,
передбаченого ст.471 Митного кодексу
України.

Так, дійсно ОСОБА_3 допустила порушення
вимог ст.366 МК України порядку
проходження митного контролю в зонах
(коридорах) спрощеного митного
контролю, а саме переміщення через
митний кордон України, яка формою
проходження митного контролю обрала
проходження через "зелений коридор",
кількість валюти, переміщення якої
через митний кордон України заборонено
або обмежено законодавством України
(постанова Кабінету Міністрів України
від 21.05.2012 №436, Перелік валютних
цінностей, на які встановлено
обмеження щодо переміщення через
митний кордон України).

Так, ввезення валюти через кордон
України здійснюється на підставі
генеральної ліцензії на здійснення
валютних операцій. При перетинанні
кордону України такої ліцензії ОСОБА_3
не мала.

З цього приводу у суду достатньо
підстав для визнання ОСОБА_3 винною у
скоєнні правопорушення, передбаченого
ст.471 МК України, оскільки протокол
складено 18.11.2014 року.

Вина правопорушника підтверджується
даними протоколу про порушення митних
правил, та даними службової записки, та
встановлена судом.

Суд також приймає до уваги, що у
відповідності з положеннями ст.8
Конституції України в Україні
визнається і діє принцип верховенства
права.

Згідно ст. 9 Конституції України, а
також ст.17 Закону України "Про
міжнародні договори" від 22.12.1993 року,
міжнародні договори, згода на
обов'язковість яких дана Верховною
ОСОБА_1 України, є часткою
національного законодавства України.
Також передбачається, що якщо
міжнародним договором встановлені
інші права, ніж ті. які передбачені
законодавством України, то
застосовуються правила міжнародного
договору України. Тобто в такому
випадку міжнародно-правові норми мають
пріоритетне значення.

17 липня 1997 року Україна ратифікувала
Європейську Конвенцію "З захисту прав і
основних свобод людини", а також
Протоколи 1, 2, 4, 7, 11, які є невід'ємною
частиною Конвенції, чим визнала її дію
в національній правовій системі, а
також обов'язковість рішень
Європейського Суду з прав людини по
всім питанням що стосуються тлумачення
і застосування Конвенції.

Європейський Суд зазначив, що держави
мають законний інтерес і в той же час
обов'язок вживати заходи в цілях
виявлення та контролю руху готівкових
коштів через кордони, оскільки значні
суми готівки можуть використовуватись
для легалізації незаконних доходів,
торгівлі наркотиками, фінансування
тероризму, вчинення тяжких фінансових
злочинів.

Загальна вимога про декларування, яка
розповсюджується на будь-яку особу, що
перетинає кордон держави, попереджує
прихований ввіз і вивіз грошових
коштів з країни і конфіскаційна міра,
яку тягне недекларування грошових
коштів митному органу, є частиною
загальної регулятивної системи,
передбаченої для боротьби з подібними
правопорушеннями.

Суд також вказав, що органи влади
повинні дотримувати розумний баланс
між заходами, вжитими для забезпечення
загальних інтересів суспільства та
потребою захищати право заявника на
мирне володіння своїм майном, тобто, чи
не стали вжиті заходи особистим та
надмірним тягарем для заявника. Крім
того, суд зауважив, що для того, щоб
втручання вважалося пропорційним, воно
має відповідати тяжкості
правопорушення, зокрема, недотриманню
вимоги щодо внесення відомостей до
митної декларації, а не тяжкості
будь-якого правопорушення, яке можна
припустити (наприклад, відмивання
грошей або ухилення від сплати
податків, але яке насправді не було
доведене).

Правопорушення, яке вчинила ОСОБА_3,
полягало у переміщенні через митний
кордон не задекларованих митному
органу коштів в сумі, що підлягає
обов'язковому декларуванню.

Слід зауважити, що діючим
законодавством України ввезення
готівкової іноземної валюти в Україну,
в принципі не обмежена, обмежена лише
сума (10000 євро), яка може бути ввезена
без письмового декларування.

Об'єктивна сторона правопорушення, яке
вичинила ОСОБА_3, полягає в
недекларуванні іноземної валюти при
проходженні митного контролю в
"зеленому коридорі", тобто в зоні
спрощеного митного контролю,
відповідальність за що передбачена ст.
471 МК України.

Згідно з ст.471 МК України, за таке
правопорушення передбачено накладення
адміністративного стягнення в виді
штрафу і конфіскації не задекларованої
валюти.

За матеріалами справи ОСОБА_3, не
судима, до кримінальної чи
адміністративної відповідальності
раніше не притягувалася. Жодних даних,
які б давали суду підстави вважати, що
шляхом застосування конфіскації буде
попереджена інша незаконна діяльність
- легалізація злочинних доходів,
торгівля наркотиками, фінансування
тероризму, ухилення від сплати
податків, тощо - відсутні.

В судовому засіданні представник
митниці також не висловлював припущень
щодо незаконності походження валютних
цінностей.

Таким чином, єдине протиправне діяння,
яке вчинила ОСОБА_3, полягає в ненаданні
митному органу відповідної декларації.

За вищевказане правопорушення, яке
полягає в недекларуванні іноземної
валюти, ОСОБА_3 підлягає
адміністративному стягненню у виді
штрафу. При цьому представник митниці у
судовому засіданні не довів і навіть не
ствердив, що одного такого
адміністративного стягнення не
достатньо для досягнення бажаного
стримуючого і карного впливу та
запобігання порушень вимог про
декларування, його пояснення щодо
застосування конфіскації
обґрунтовуються виключно тим, що таке
додаткове адміністративне стягнення
передбачене ст.471 МК України, є
обов'язкове.

Шкода, яку ОСОБА_3 потенційно могла
завдати державі, була незначною: вона
не ухилялася від сплати мита та інших
зборів і не завдала державі іншої
шкоди, якби вона ввезла гроші не
задекларувавши їх, органи влади лише не
отримали б інформацію про те, що ці
кошти опинилися на території держави.
Таким чином, метою конфіскації було б
не відшкодування майнової шкоди,
завданої державі, оскільки вона не
зазнала ніяких збитків внаслідок
невнесення заявником відомостей до
митної декларації.

На підставі статті ст. 33 КУпАП при
накладенні стягнення враховується
характер вчиненого правопорушення,
особа правопорушника, ступінь вини,
майновий стан, обставини, що
пом’якшують і обтяжують
відповідальність.

Обтяжуючих та пом’якшуючих
відповідальність особи обставин судом
не встановлено.

Відповідно до ст. 23 КУпАП
адміністративне стягнення є мірою
відповідальності і застосовується з
метою виховання особи, яка вчинила
правопорушення, в дусі додержання
законів України, поваги до правил
співжиття, а також запобігання
вчиненню нових правопорушень як самим
правопорушником, так і іншими особами.

Враховуючи характер скоєного, виходячи
із змісту ч. 3 ст. 462 МК України,
матеріали справи, встановлені судом
обставини, думку учасників судового
розгляду протоколу, зазначені норми
закону, суддя дійшов висновку, що на
правопорушника має бути накладено
стягнення у виді штрафу в розмірі 100
неоподатковуваних мінімумів доходів
громадян (1700 грн.). З цього приводу
підстав для застосування додаткового
покарання - конфіскації вилученої
валюти, яке вказане в санкції ст. 471 МК
України, в суду немає.

Саме таке стягнення суд вважає
достатнім для виправлення та належної
поведінки ОСОБА_3 в подальшому.

Відповідно до п.5 ч.2 ст.4 Закону України
"Про судовий збір" слід стягнути з
ОСОБА_3, на яку накладено
адміністративне стягнення судовий
збір в розмірі 36 грн. 54 коп.

Керуючись п.5 ч.2 ст.4 Закону України "Про
судовий збір", ст. ст. 3, 10, ст. 471 МК
України (в редакції 2012 р.), ст. 8, 23, 22, 33
КУпАП -

п о с т а н о в и в:

громадянку України ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1, проживаючу за адресою:
ІНФОРМАЦІЯ_3, паспорт громадянина
України №ЕР 190818, виданий 25.07.2012 року,
орган, що видав: 2110, ідентифікаційний
номер НОМЕР_1, визнати винною у скоєні
правопорушення, передбаченого ст.471 МК
України та накласти штраф у розмірі сто
неоподатковуваних мінімумів доходів
громадян, що становить 1700 (одну тисячу
сімсот) гривень 00 коп.

Сума штрафу підлягає сплаті на користь
держави України (одержувач: Державний
бюджет України; Код ; код
банку: 821018; банк отримувача: ГУ ДКСУ у
Київській області; рахунок: №5004,
код класифікації доходів бюджету: 21081100,
код виду надходжень бюджету: 050: ОСОБА_3,
№ 359/12384/14-п).

Вилучену згідно протоколу про
порушення митних правил № 0637/125120104/2014
від 18.11.2014 року валюту в розмірі 155 (сто
п’ятдесят п’ять) євро, 1105 (одна тисяча
сто п’ять) доларів США та 3200 (три тисячі
двісті) російських рублів- повернути
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживаючій за
адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3, паспорт
громадянина України №ЕР 190818, виданий
25.07.2012 року, орган, що видав: 2110,
ідентифікаційний номер НОМЕР_1.

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1,
проживаючої за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3,
паспорт громадянина України №ЕР 190818,
виданий 25.07.2012 року, орган, що видав: 2110,
ідентифікаційний номер НОМЕР_1, на
користь державного бюджету України (р/р
№0004, МФО: 821018, код за ,
банк: ГУДКСУ у Київській області,
отримувач коштів Бориспільське УДКСУ
(м. Бориспіль): 22030001) судовий збір в
розмірі 36 (тридцять шість) грн. 54 коп.

Постанова судді у справі про
адміністративне правопорушення може
бути оскаржена особою, яку притягнуто
до адміністративної відповідальності,
її законним представником, захисником,
потерпілим, його представником або на
неї може бути внесено протест
прокурора протягом десяти днів з дня
винесення постанови. Апеляційна
скарга, протест прокурора подаються до
відповідного апеляційного суду через
місцевий суд, який виніс постанову.
Постанова суду у справі про
адміністративне правопорушення
набирає законної сили після закінчення
строку оскарження (опротестування)
цієї постанови і може бути пред’явлена
до виконання протягом трьох місяців з
дня набрання нею законної сили.

Постанова суду набрала законної сили
___________________.

Суддя А.В.
Левченко