Сколівський районний суд
Справа № 453/1246/14-п
№ провадження
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.09.2014 року суддя Сколівського
районного суду Львівської області
Микитин В.Я., розглянувши матеріали, які
надійшли від Територіальної державної
інспекції з питань праці у Львівській
області про притягнення до
адміністративної відповідальності
ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, українця,
громадянина України, проживаючого у
ІНФОРМАЦІЯ_2, перебуваю чого на посаді
Сколівського міського голови

за ч. 2 ст. 188-1 КпАП України, -

ВСТАНОВИВ:

З протоколу про адміністративне
правопорушення, складеного головним
державним інспектором праці ТДІП у
Львівській області ОСОБА_2 вбачається,
що ОСОБА_1, будучи Сколівським міським
головою, порушив вимоги законодавства
про працю у частині недотримання
нормативу робочих місць, призначених
для працевлаштування інвалідів, а саме
станом на 2013 рік середньооблікова
кількість штатних працівників – 102
особи, а кількість інвалідів, які
повинні працювати на робочих місцях,
створених при кількості 102 особи,
складає 4 особи, однак працевлаштовано
одного працівника, чим порушив вимоги
ст. 19 Закону України «Про основи
соціальної захищеності інвалідів в
Україні».

ОСОБА_1 свою вину у порушенні вимог
законодавства про працю у частині
недотримання нормативу робочих місць,
призначених для працевлаштування
інвалідів заперечив, зазначивши, що у
відповідності до ч. 1 ст. 15 ЗУ «Про
державну службу» прийняття на державну
службу здійснюється на конкурсній
основі, однак за 2013 рік заяв для участі
у конкурсі на заміщення вакантних
посад у міську раду та комунальні
установи інвалідами не подавались,
відмови у прийнятті на роботу як
інваліда ані міською радою, ані
комунальними підприємствами нікому не
оголошувалось, відтак вважає, що у його
діях відсутній склад
адміністративного правопорушення.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1, вивчивши
матеріали справи про адміністративне
правопорушення, вважаю, що провадження
по справі слід закрити у зв’язку з
відсутністю у діях ОСОБА_1 складу
адміністративного правопорушення з
наступних підстав.

Відповідно до ч. 2 ст. 188-1 КпАП України
передбачена адміністративна
відповідальність за невиконання
посадовою особою, яка користується
правом приймати на роботу і звільняти з
роботи, фізичною особою, яка
використовує найману працю, нормативу
робочих місць для працевлаштування
інвалідів, неподання Фонду соціального
захисту інвалідів звіту про зайнятість
та працевлаштування інвалідів.

При розгляді справи встановлено, що
станом на 2013 рік у Сколівській міській
раді Львівської області та її
комунальних закладах середньооблікова
кількість штатних місць – 102 особи, а
кількість інвалідів, які повинні
працювати на робочих місцях, створених
при кількості 102 особи, складає 4 особи,
однак працевлаштовано одного
працівника.

Відповідно до ст. 18 ЗУ «Про основи
соціальної захищеності інвалідів в
Україні» забезпечення прав інвалідів
на працевлаштування та оплачувану
роботу здійснюється шляхом їх
безпосереднього звернення до
підприємств, установ, організацій чи до
державної служби зайнятості. Крім того,
ч. 3 ст. 18-1 цього Закону передбачено, що
державна служба зайнятості здійснює
пошук підходящої роботи відповідно до
рекомендацій МСЕК, наявних у інваліда
кваліфікації та знань, та з урахуванням
його побажань. У відповідності з
вимогами ч. 1 ст. 17 Закону з метою
реалізації творчих і виробничих
здібностей інвалідів та з урахуванням
програми реабілітації їм
забезпечується право працювати на
підприємствах, установах,
організаціях, а також займатись
підприємницькою та іншою трудовою
діяльністю, яка не заборонена законом.

Порядок прийняття на роботу
працівників у даному випадку
регулюється положеннями Законів
України «Про державну службу» та «Про
службу у в органах місцевого
самоврядування».

Згідно ч. 1 ст. 15 Закону України «Про
державну службу» та п. 5 ч. 1 ст. 10 Закону
України «Про службу в органах
місцевого самоврядування» прийняття
на державну службу здійснюється на
конкурсній основі. Порядок проведення
конкурсу та прийняття на державну
службу регулюється Порядком
проведення конкурсу на заміщення
вакантних посад державних службовців,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України від 15.02.2002 року № 169.
Особи, які не відповідають вимогам
Закону України «Про державну службу»
(освіта за фахом відповідного рівня,
стаж роботи, в тому числі та зокрема,
стаж роботи на державній службі, вільне
володіння державною мовою, практичні
навики роботи з комп’ютером тощо) на
роботу не приймаються. Окрім цього,
інвалідам робота на зазначених посадах
не повинна бути протипоказана за
станом здоров’я. Відтак, прийняття на
роботу поза конкурсом, навіть
категорії громадян, які потребують
соціального захисту і не здатні на
рівних умовах конкурувати на ринку
праці чи надання їм пільг або переваг
під час прийняття на посаду державного
службовця неможливе та заборонене
законом.

Як зазначив сам ОСОБА_1, вимоги до
кандидатів на заміщення вакантних
посад у 2013 році та оголошення про
проведення конкурсу розміщалися у
газеті «Бойківська думка», проте, заяви
для участі у конкурсі на заміщення
вакантних посад ані у Сколівську
міську раду, ані у її комунальні
заклади особами-інвалідами протягом 2013
року не подавались. Крім того, у
матеріалах справи про адміністративне
правопорушення відсутні будь-які
відомості про відмову його, як
Сколівського міського голови, у
прийнятті на роботу інвалідів.

Відповідно до ст. 9 КпАП України
адміністративним правопорушенням
(проступком) визнається протиправна,
винна (умисна або необережна) дія чи
бездіяльність, яка посягає на
громадський порядок, власність, права і
свободи громадян, на встановлений
порядок управління і за яку законом
передбачено адміністративну
відповідальність.

Виходячи із змісту зазначеного
положення для визнання діяння
адміністративним правопорушенням є
наявність вини особи, тобто,
усвідомлення особою протиправності
вчинюваного нею діяння.

Однак, не забезпечивши нормативу
робочих місць призначених для
працевлаштування інвалідів, ОСОБА_1
діяв на підставі вимог Законів України
«Про державну службу» та «Про службу в
органах місцевого самоврядування», в
частині прийняття службу лише на
конкурсній основі, відтак, приймати на
роботу осіб поза конкурсом, навіть
зважаючи на їх інвалідність, останній
був не вправі з огляду на
обов’язковість положень Закону
України «Про державну службу» . Крім
того, він не допустив з цих чи інших
підстав жодної відмови у прийнятті на
роботу осіб-інвалідів, що свідчить про
відсутність його умислу чи
необережності на порушення
законодавства про працю, який є
обов’язковою ознакою такого елементу
складу правопорушення, як його
суб’єктивна сторона – вина.

Відтак, зважаючи на відсутність у діях
ОСОБА_1 однієї з обов’язкових ознак
суб’єктивної сторони правопорушення,
передбаченого ч. 2 ст. 188-1 КпАП України,
вважаю, що провадження у справі слід
закрити у зв’язку з відсутністю складу
адміністративного правопорушення.

На підставі п. 1 ст. 247 КпАП України та
керуючись ст. 284 КпАП України, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження по адміністративній
справі відносно ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 188-1
КпАП України закрити у зв’язку з
відсутністю в його діях складу
адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до
апеляційного суду Львівської області
протягом десяти днів з дня її
винесення.

Суддя
В.Я. Микитин