Справа 688/3199/14-п
№ 3/688/815/14
Постанова

Іменем України

10 липня 2014 року

м.
Шепетівка

Суддя Шепетівського міськрайонного
суду Хмельницької області Мазур Н.В.,
при секретарі Ярощук Я.В., розглянувши
матеріали, які надійшли від начальника
ВДАІ з обслуговування м.Шепетівки та
Шепетівського району УДАІ УМВС України
в Хмельницькій області про
притягнення до адміністративної
відповідальності ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1,
мешканця ІНФОРМАЦІЯ_2, неодруженого,
непрацюючого

за ч.1 ст. 130 Кодексу України про
адміністративні правопорушення,

встановив:

Відповідно до протоколу про
адміністративне правопорушення серії
АВ2 № 303417, ОСОБА_1 17.06.2014 року о 8 годині
на а/д Михайлючка-Городнявка
Шепетівського району Хмельницької
області керував автомобілем марки
“ВАЗ-2107”, д.н.з.26791ВВ, з явними ознаками
алкогольного сп’яніння, а саме: різкий
запах алкоголю з порожнини рота. Від
проходження огляду на встановлення
стану алкогольного сп’яніння на місці
зупинки або в медичному закладі
відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР
України та вчинив адміністративне
правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130
КУпАП.

Однак, з таким висновком погодитися не
можна, оскільки він є помилковим та не
відповідає фактичним обставинам
справи.

Так, свою вину у вчиненні
адміністративного правопорушення
ОСОБА_1 не визнав та показав, що 17.06.2014
року, рухаючись в с.Михайлючка
Шепетівського району Хмельницької
області автомобілем марки “ВАЗ-2107”,
був зупинений працівниками ДАІ.
Категорично заперечив про будь-які
пропозиції працівників ДАІ з приводу
продування трубки “КТ” чи "Драгер"
тверезості або проходження медичного
огляду на стан сп’яніння в медичному
закладі. Вказує на те, що 16.06.2014 року він
вживав пиво, однак в той період часу -
17.06.2014 року, коли його зупинили
працівники ДАІ ознак сп`яніння у нього
не було.

Відповідно до ст. 19 Конституції України
правовий порядок в Україні ґрунтується
на засадах, відповідно до яких ніхто не
може бути примушений робити те, що не
передбачено законодавством. Органи
державної влади, їх посадові особи
зобов’язані діяти лише на підставі, в
межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією України та
законами України.

Однією з підстав притягнення особи до
адміністративної відповідальності за
ч.1 ст. 130 КУпАП є відмова особи, яка
керує транспортним засобом, від
проходження відповідно до
встановленого порядку огляду на стан
алкогольного сп’яніння або лікарських
препаратів, що знижують увагу та
швидкість реакції.

За змістом цього закону до
адміністративної відповідальності
може бути притягнуто особу тільки тоді,
коли вона відмовилася від проходження
медичного огляду лише у встановленому
чинним законодавством порядку.

Такий порядок визначений ст. 266 КУпАП та
постановою Кабінету Міністрів України
від 17 грудня 2008 року № 1103. Відповідно до
названих нормативних актів оглядові
підлягають лише водії транспортних
засобів щодо яких в уповноваженої
особи Державтоінспекції є підстави
вважати, що вони перебувають у стані
алкогольного чи іншого сп’яніння,
згідно з ознаками такого стану,
установленими МОЗ та МВС (тобто ознаки,
які не установлені МОЗ і МВС, не можуть
бути підставами вважати, що особа
перебуває в стані алкогольного
сп’яніння). Сам огляд водія
проводиться безпосередньо
працівниками міліції на місці зупинки
транспортного засобу у присутності
двох свідків з використанням технічних
засобів. Результати огляду,
проведеного уповноваженою особою
Державтоінспекції,зазначаються в
протоколі про адміністративне
правопорушення (ч.ч. 1, 2 ст. 266 КУпАП,
пункти 2-5 Постанови КМУ).

І лише у разі незгоди водія на
проведення такого огляду працівниками
міліції з використанням спеціальних
технічних засобів або в разі незгоди з
його результатами огляд проводиться в
закладах охорони здоров’я, але не
пізніше ніж протягом двох годин з
моменту виявлення відповідних підстав.
Перелік закладів охорони здоров’я,
яким надається право проведення огляду
особи на стан сп’яніння,
затверджується управлінням охорони
здоров’я місцевих державних
адміністрацій. Проведення огляду осіб
на стан сп’яніння в інших випадках
забороняється (ч.3 ст. 266 КУпАП, пункти 6-7
Постанови КМУ).

Огляд же особи на стан алкогольного
сп’яніння, проведений з порушенням
вимог ст. 266 КУпАП, вважається недійсним
(ч.5 цієї статті).

Проте, як видно з матеріалів справи,
всупереч вказаних вимог закону,
працівники ДАІ на місці зупинки ОСОБА_1
не пропонували йому пройти огляд на
встановлення стану сп’яніння за
допомогою спеціальних технічних
засобів у присутності двох свідків. На
це, зокрема, вказав сам ОСОБА_1

До того ж, у протоколі не зазначено у
якому конкретно медичному закладі
ОСОБА_1 відмовився пройти огляд на стан
сп’яніння і чи уповноважений цей
заклад на його проведення.

Свідки, вказані в протоколі про
адміністративне правопорушення на
виклик суду не з’явилися.

Натомість ОСОБА_1 в процесі розгляду
справи дав послідовні покази, що
будь-яких пропозицій продути трубку
“КТ” чи прилад “Драгер” від
працівників ДАІ не отримував.

Допитана в судовому засіданні свідок
ОСОБА_2 суду показала, що під час
зупинки працівниками ДАІ, вона
перебувала в автомобілі, яким керував
ОСОБА_1, стверджує, що у останнього
будь-які ознаки, які б давали підстави
вважати, що він перебував в стані
алкогольного сп'яніння були відсутні.
Особисто не бачила, як на місці зупинки
працівники ДАІ давали ОСОБА_1 продувати
в трубку чи пропонували проїхати в
дікарню.

Наведене свідчить, що працівники ДАІ
при порушенні щодо ОСОБА_1 провадження
в справі про адміністративне
правопорушення діяли не у
відповідності до своїх повноважень та
способу, що передбаченні чинним
законодавством.

Відповідно до ст.62 Конституції України,
обвинувачення не може ґрунтуватися на
доказах одержаних незаконним шляхом, а
також на припущеннях. Усі сумніви щодо
доведеності вини особи, тлумачаться на
її користь.

За таких обставин, враховуючи даний
конституційний принцип, вважаю, що
відомості у протоколі про
адміністративне правопорушення, про
те, що ОСОБА_1 керував автомобілем марки
“ВАЗ-2107”, д.н.з.26791ВВ з явними ознаками
алкогольного сп’яніння та пройти
медичний огляд на стан сп’яніння
відмовився саме до встановленого
законом порядку, не можуть бути
визнаними ні достовірними, ні
допустимими доказами, оскільки
фактично ґрунтуються виключно на
твердженнях інспектора ДАІ, який є
прямо зацікавленою особою.

В справі не встановлено жодного
належного, об’єктивного та
обґрунтованого доказу, які б вказували
на наявність у діях ОСОБА_1 складу
адміністративного правопорушення,
передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, не
встановлено таких і в процесі розгляду
справи. Сама ж по собі принципова
позиція особи та її відмова від
проходження огляду, без дотримання
вимог закону – ст. 266 КУпАП, вказаного
складу правопорушення не утворює.

За таких обставин, з урахуванням вимог
ч. 1 ст. 247 КУпАП, суд дійшов висновку, що
порушене відносно ОСОБА_1 провадження у
справі про адміністративне
правопорушення підлягає закриттю у
зв’язку із відсутністю в його діях
складу адміністративного
правопорушення.

Керуючись ч. 1 ст. 247, ст.ст. 284, 285, 294 КУпАП,
суддя

постановив:

Провадження в справі про
адміністративне правопорушення
відносно ОСОБА_1 закрити, у зв’язку з
відсутністю в його діях складу
адміністративного правопорушення,
передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена протягом
10 днів з дня винесення постанови до
апеляційного суду Хмельницької
області через Шепетівський
міськрайсуд.

Суддя

Н.В.
Мазур