Апеляційний суд Житомирської області
Головуючий у 1-й інст.
Категорія ст. 172-5 ч. 2 КУпАП та п. 1 ч. 1 ст.
Закону України «Про засади запобігання
і протидії корупції».
Доповідач Ткач С. О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 листопада 2014 року

м.Житомир.

Суддя апеляційного суду Житомирської
області Ткач С.О., при секретарі
П'ятницькому А.Г., з участю прокурора
Ящука К.В., захисника ОСОБА_1,
обвинуваченого ОСОБА_2 розглянув
апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 в
інтересах ОСОБА_2 на постанову
Богунського районного суду міста
Житомира від 30 жовтня 2014 року щодо

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця і
мешканця АДРЕСА_1, не працюючого,

обвинуваченого за ст. 172-5 ч. 2 КУпАП та п.
1 ч. 1 ст. 8 Закону України «Про засади
запобігання і протидії корупції»,

встановив:

Суд першої інстанції визнав ОСОБА_2
винним у тому, що він працюючи на посаді
помічника з кадрового забезпечення
начальника Брусилівського РВ УМВС
України в Житомирській області
відповідно до наказу начальника УМВС
України в Житомирській області № 354 о/с
від 16.11.2012 року, будучи посадовою особою
органів внутрішніх справ і суб'єктом
відповідальності за корупційні
правопорушення, порушив встановлені
законом обмеження щодо одержання
дарунка, отримав від громадянина
ОСОБА_3 незаконний дарунок в сумі 1500
гривень.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_1
просить постанову Богунського
районного суду скасувати, постановити
нове рішення, яким закрити провадження
відносно ОСОБА_2, за відсутністю в його
діях складу правопорушення.

Мотивує тим, що ОСОБА_3 у своїх
поясненнях стверджував, що ОСОБА_2
нібито вимагав у нього 1000 гривень за
повернення документів, у той же час від
працівників СБУ отримав помічених 2500
гривень і раніше сам пропонував
працівникам ДАІ вказану суму та мав
намір їм її передати.

Вказує, що ОСОБА_2 дійсно отримав від
ОСОБА_3 1500 гривень, які попросив у виді
позики, а документи допомагав
повернути безкорисливо.

Суд не врахував заяву ОСОБА_3 про те, що
передачу коштів і їх розмова
фіксувалася працівниками СБУ
аудіо-відео технікою, записи якої суду
не були надані.

На думку захисника кримінальне
провадження № 0000080 від 20.04.2014 року,
за ч. 1 ст. 368 КК України щодо ОСОБА_2
закрите, за відсутністю в його діях
складу кримінального правопорушення і
свідчить про те, що він не
використовував службове становище з
метою отримання неправомірної вигоди
та не мав будь якого впливу на
діяльність підрозділу ДПС ДАІ, а
використовував лише дружні особисті
стосунки із службовими особами ДАІ в
Житомирській області, що вказує на
відсутність об'єктивної сторони складу
кримінального правопорушення.

Крім того адвокат вважає, що постанова
суду не містить інформації про те, які
пункти та якої посадової інструкції
порушив ОСОБА_2 всупереч інтересам
служби і свідчить про відсутність в
його діях об'єктивної сторони складу
адміністративного правопорушення.

Заслухавши пояснення захисника ОСОБА_1
та обвинуваченого ОСОБА_2, які
підтримали вимоги апеляційної скарги і
вважають постанову суду не законною,
заперечення прокурора Ящука К.В. про те,
що ОСОБА_2 скористався службовим
становищем і незаконно отримав кошти
за вчинені ним дії, перевіривши
матеріали адміністративної справи
прихожу до висновку, що апеляційна
скарга захисника задоволенню не
підлягає з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП,
завданнями провадження в справах про
адміністративні правопорушення є:
всебічне, повне і об'єктивне з'ясування
обставин кожної справи, вирішення її в
точній відповідності з законом.

Даних вимог закону суд першої
інстанції дотримався.

Згідно підпункту «д» ч. 1 ст. 4 Закону
України «Про засади запобігання і
протидії корупції», суб'єктом
відповідальності за корупційні
правопорушення, є особи рядового і
начальницького складу органів
внутрішніх справ.

З матеріалів справи встановлено, що
наказом начальника УМВС України в
Житомирській області № 354 о/с від 16.11.2012
року підполковник міліції ОСОБА_2
призначений на посаду помічника з
кадрового забезпечення начальника
Брусилівського РВ УМВС України в
Житомирській області, тому є суб'єктом
відповідальності за корупційні
правопорушення.

Статтею 8 зазначеного Закону
встановлені обмеження щодо одержання
дарунків (пожертв). Відповідно до п. 1 та
підпункту «а», «б» пункту 2 частини 1
статті 4 цього Закону, особам
визначеним Законом забороняється
безпосередньо або через інших осіб
одержувати дарунки (пожертви).

Як видно з матеріалів справи ОСОБА_2 не
дотримався зазначених вимог та 21
квітня 2014 року взяв від ОСОБА_3 кошти в
сумі 1500 гривень, як подяку за
повернення вилучених працівниками ДПС
ДАІ документів.

Помічені кошти ОСОБА_3 отримав від
співробітників СБУ України в
Житомирській області, після написання
ним до СБУ заяви 20.04.2014 року, про
вимагання грошей працівниками міліції
за не притягнення до адміністративної
відповідальності та повернення
вилучених документів.

Суд першої інстанції дослідив
матеріали надані СБУ України в
Житомирській області щодо обставин
вилучення працівниками ДПС ДАІ в
Житомирській області документів у
водія ОСОБА_3, які були повернуті
обвинуваченому працівником МВС
України ОСОБА_2, внаслідок використання
службового становища та з отриманням
грошової винагороди.

Зазначене свідчить про те, що є
обгрунтований і правильний висновок
суду про наявність в діях ОСОБА_2 складу
адміністративного правопорушення.

За наведених обставин доводи захисника
ОСОБА_1 спростовуються матеріалами
справи і не можуть бути підставою для
скасування постанови суду.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про
адміністративні правопорушення -

постановив:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 в
інтересах ОСОБА_2 залишити без
задоволення, а постанову Богунського
районного суду міста Житомира від 30
жовтня 2014 року щодо ОСОБА_2 - без зміни.

Постанова апеляційного суду набирає
законної сили негайно після її
винесення, є остаточною й оскарженню не
підлягає.

Суддя апеляційного суду

Житомирської області
С.О. Ткач