Справа № 163/2302/14-п Провадження №33/773/251/14
Суддя в 1 інстанції: Войтюк Л.М.
Категорія:ст.471 МК України Доповідач:
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"11" листопада 2014 р. місто Луцьк

Суддя судової палати з розгляду
кримінальних справ апеляційного суду
Волинської області Клок О.М., з участю
представника митного органу Пікалюка
М.С., розглянувши апеляційну скаргу
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина
України, жителя АДРЕСА_1, на постанову
Любомльського районного суду від 09
жовтня 2014 року про притягнення його до
адміністративної відповідальності за
ст.471 МК України,

В С Т А Н О В И В

Вказаною постановою судді Киричука Р.П.
визнано винним у вчиненні
адміністративного правопорушення,
передбаченого ст.471 МК України, та
накладено на нього адміністративне
стягнення у виді штрафу в розмірі 1700
гривень з конфіскацією в дохід держави
48 газових лічильників «Metrix UG-G4»
загальною вагою 96кг., вартістю 35312
гривень 64коп.

ОСОБА_3 притягнуто до адміністративної
відповідальності за те, що він 09 серпня
2014 року, близько 05.10год., рухаючись з
Республіки Польща в Україну через м/п
«Ягодин» Ягодинської митниці в якості
водія автомобіля «ВАЗ-2107», д.н.з. НОМЕР_1,
порушив порядок проходження митного
контролю в зоні спрощеного митного
контролю «зелений коридор», ввіз на
митну територію України, обмежений до
ввезення відповідно до Постанови КМУ
від 21.05.2012р. №436 «Про затвердження
переліків товарів, на які встановлено
обмеження щодо переміщення через
митний кордон України», товар 48 газових
лічильників «Metrix UG-G4» загальною вагою
96кг., вартістю 35312 гривень 64коп., які
знаходилися в салоні та багажному
відділенні автомобіля без ознак
приховування, чим порушив вимоги ст.ст.
366, 374 МК України.

Не погоджуючись з постановою суду
першої інстанції ОСОБА_3 в апеляційній
скарзі вказує на те, що під час розгляду
справи, суддя в порушення вимог ст.280
КУпАП не з'ясував всіх обставин справи,
які мають значення для правильного її
вирішення. Стверджує, що судом не взято
до уваги пом'якшуючі обставини, а також
те, що експертиза вартості товарів не є
об'єктивною. Просить скасувати
постанову суду першої інстанції як
незаконну та необґрунтовану, а справу
направити на новий судовий розгляд.

ОСОБА_3 в судове засідання не з'явився і
про причини неявки не повідомив.
Останній належним чином був
повідомлений про час та місце розгляду
справи, тому суддя вважає, що,
відповідно до ч.6 ст.294 КУпАП, справу
слід розглянути за його відсутністі.

Перевіривши доводи апеляційної скарги
та матеріали справи про
адміністративне правопорушення,
заслухавши представника митного
органу, який просив залишити постанову
суду першої інстанції без змін, суддя
приходить до висновку, що апеляційна
скарга до задоволення не підлягає з
наступних підстав.

Кваліфікація дій ОСОБА_3 за ст.471 МК
України є вірною та в апеляції фактично
не оспорюється.

Стаття 489 Митного кодексу України
передбачає, що посадова особа при
розгляді справи про порушення митних
правил зобов'язана з'ясувати: чи було
вчинено адміністративне
правопорушення, чи винна дана особа в
його вчиненні, чи підлягає вона
адміністративній відповідальності, чи
є обставини, що пом'якшують та/або
обтяжують відповідальність, чи є
підстави для звільнення особи, що
вчинила правопорушення, від
адміністративної відповідальності, а
також з'ясувати інші обставини, що
мають значення для правильного
вирішення справи.

Як вбачається з матеріалів справи, суд
першої інстанції при розгляді справи
про адміністративне правопорушення
щодо ОСОБА_3 за ст.471 МК України вказаних
вимог закону дотримався.

Висновок суду першої інстанції про
вчинення саме ОСОБА_3
адміністративного правопорушення
ґрунтується на перевірених і
досліджених в судовому засіданні
доказах, яким суд дав належну оцінку, а
саме - протоколом від 09.08.2014р. (а.с.1-4),
поясненнями порушника, який повністю
визнав свою винуватість, дав чіткі та
послідовні пояснення щодо обставин
вчиненого ним порушення митних правил
(а.с.5), контрольним талоном для
проходження по «зеленому коридору»
(а.с.9), фототаблицею (а.с.10).

Дана судом першої інстанції і належна
оцінка іншим доказам.

Розмір накладеного адміністративного
стягнення відповідає
безальтернативній санкції ст.471 МК
України та вірно встановлено судом
першої інстанції.

Доводи скаржника в апеляційній скарзі
про те, що експертиза не об'єктивна, не
заслуговують до уваги, оскільки
висновок експертизи є
науково-обгрунтованим та піддавати
його сумніву в судді підстав немає.

У відповідності до ст.294 ч.7 КУпАП,
апеляційний суд переглядає справу в
межах апеляційної скарги.

Враховуючи вищенаведені та зібрані по
справі докази, суддя вважає, що суд
першої інстанції обґрунтовано прийшов
до висновку про винуватість ОСОБА_3 у
вчиненні адміністративного
правопорушення, передбаченого ст.471 МК
України та призначив стягнення, яке
відповідає вимогам митного
законодавства, а тому підстав для
скасування постанови суду першої
інстанції із направленням справи на
новий розгляду, на що вказує останній в
своїй апеляції, немає.

Враховуючи вищевикладене, керуючись
ст.294 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишити без
задоволення, а постанову Любомльського
районного суду від 09 жовтня 2014 року,
якою ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні
правопорушення, передбаченого ст.471 МК
України, - без змін.

Постанова набирає законної сили
негайно після її винесення, є
остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя апеляційного суду

Волинської області
О.М.Клок