Справа № 544/676/14-п
№ пров. 3/544/279/2014
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 травня 2014 року
м. Пирятин

Суддя Пирятинського районного суду
Полтавської області Ощинська Ю.О.
розглянувши матеріали, які надійшли
від Територіальної державної
інспекції з питань праці у Полтавській
області, про притягнення до
адміністративної ОСОБА_1, народження
ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрованого та
мешканця АДРЕСА_1,
громадянина України, паспорт серія
НОМЕР_2 виданий Пирятинським РВ УМВС
України в Полтавській області 14.12.1995,
ідентифікаційний номер НОМЕР_1,
зареєстрованого як Фізична особа
підприємець з 28.09.2007 року (далі - ФОП)
(Свідоцтво про державну реєстрацію
фізичної особи-підприємця серія НОМЕР_3
від 28.09.2007 року),

за ч.1 ст. 41 Кодексу України про
адміністративне правопорушення (далі -
КУпАП),

у с т а н о в и л а :

Згідно протоколу про адміністративне
правопорушення складеного
Територіальною державною інспекцією з
питань праці у Полтавській області,
ОСОБА_1 будучи фізичною
особою-підприємцем не виконав вимоги
законодавства про працю, а саме: у
десяти трудових договорах відсутня
дата початку та закінчення відпустки.
Так, згідно трудового договору № 200 від
01.08.2011 укладеного між ФОП ОСОБА_1 та
найманим працівником ОСОБА_2, який
зареєстровано у Пирятинському
районному центрі зайнятості (далі -
Пирятинському РЦЗ), у графі 6 тривалість
основної відпустки та час її надання
прописано « 24 календарні дні, згідно
графіку», проте інформація про дату
початку та закінчення щорічної
відпустки відсутня; трудовий договір №
18 від 01.02.2014 заключний між ФОП ОСОБА_1 та
найманим працівником ОСОБА_3, який
зареєстровано Пирятинським РЦЗ від
04.02.2014, у графі 6 тривалість основної
відпустки та час її надання прописано «
24 календарні дні, згідно графіку»,
інформація про дату початку та
закінчення щорічної відпустки також
відсутня; трудовий договір № 19 від
01.02.2014 заключний між ФОП ОСОБА_1 та
найманим працівником ОСОБА_4, який
зареєстровано Пирятинським РЦЗ від
04.02.2014, у графі 6 тривалість основної
відпустки та час її надання прописано
«24 календарні дні, згідно графіку»,
інформація про дату початку та
закінчення щорічної відпустки також
відсутня; трудовий договір № 20 від
01.02.2014 заключний між ФОП ОСОБА_1 та
найманим працівником ОСОБА_5, який
зареєстровано Пирятинським РЦЗ від
04.02.2014, у графі 6 тривалість основної
відпустки та час її надання прописано «
24 календарні дні, згідно графіку»,
інформація про дату початку та
закінчення щорічної відпустки також
відсутня, що не відповідає вимогам
наказу 260 Міністерства праці та
соціальної політики України щодо
«Форми трудового договору між
працівником і фізичною особою, яка
використовує найману працю» в частині
встановлення діти початку та
закінчення відпустки.

Своїми діями ОСОБА_1 порушив
законодавство про працю, а саме наказ
№ 260 Міністерства праці та
соціальної політики України щодо
«Форми трудового договору між
працівником і фізичною особою, яка
використовує найману працю» в частині
встановлення дати початку та
закінчення відпустки і повинен нести
адміністративну відповідальність за ч.
1 ст. 41 КУпАП.

ОСОБА_1 у судове засідання не з'явився,
про час та місце розгляду справи
повідомлений належним чином, про що
свідчить повідомлення про вручення
поштового авідправлення. На адресу
суду надав копії трудових договорів
укладених між ним та ОСОБА_4, ОСОБА_5,
ОСОБА_3, ОСОБА_2

Вина ОСОБА_1 підтверджується
протоколом про вчинення
правопорушення № 16-09-22/18 від 27.02.2014 та
актом перевірки.

Відпустка - це час відпочинку, який
обчислюється в календарних днях і
надається працівникам із збереженням
місця роботи і заробітної плати.

Право на відпустки мають всі громадяни
України, які перебувають у трудових
відносинах з підприємствами,
установами, організаціями незалежно
від форм власності, виду діяльності та
галузевої приналежності, а також
працюють за трудовим договором у
фізичної особи.

Право на відпустку мають працівники,
які уклали безстрокові трудові
договори, трудові договори на
визначений строк, на час виконання
певної роботи, сезонні, тимчасові
працівники і сумісники, працівники, які
працюють на умовах неповного робочого
часу.

Щорічна основна відпустка надається
працівникам тривалістю не менш як 24
календарних дні за відпрацьований
робочий рік, який відлічується з дня
укладення трудового договору.

Слід зазначити, що щорічна основна
відпустка надається працівникові з
таким розрахунком, щоб вона була
використана, як правило, до закінчення
робочого року.

Право працівника на щорічну основну
відпустку повної тривалості у перший
рік роботи настає після закінчення
шести місяців безперервної роботи на
даному підприємстві.

Як було встановлено, у матеріалах
справи міститься копія безстрокового
трудового договору від 01.08.2011 № 200
укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 (що діє і
на сьогодні, відсутня відмітка про його
розірвання). У графі 6 Договору
«Тривалість щорічної оплачуваної
відпустки та час її надання» (з
приміткою указується тривалість,
початок та закінчення відпустки)
зазначено 24 календарні дні, інформація
про дату початку та закінчення
щорічної відпустки відсутня. Графік
відпусток на 2011 - 2014 роки відсутній.

Статтею 10 Закону України «Про
відпустки» зазначено, що черговість
надання відпусток визначається
графіками, які затверджуються
власником або уповноваженим ним
органом за погодженням з виборним
органом первинної профспілкової
організації (профспілковим
представником) чи іншим уповноваженим
на представництво трудовим колективом
органом, і доводиться до відома всіх
працівників. При складанні графіків
ураховуються інтереси виробництва,
особисті інтереси працівників та
можливості для їх відпочинку.

Конкретний період надання щорічних
відпусток у межах, установлених
графіком, узгоджується між працівником
і власником або уповноваженим ним
органом, який зобов'язаний письмово
повідомити працівника про дату початку
відпустки не пізніш як за два тижні до
встановленого графіком терміну.

Закону України «Про відпустки» не
встановлено строку затвердження
графіку надання відпусток, проте на
сьогодні діють Типові правила
внутрішнього трудового розпорядку для
працівників і службовців підприємств,
установ, організацій, затверджені
постановою Держкомпраці СРСР від 20.07.1984
№ 213 за погодженням з ВЦРПС, п. 20
яких передбачено, що графіки надання
відпусток складаються на кожний
робочий рік не пізніше 5 січня.

Сезонним і тимчасовим працівникам
відпустка надається пропорційно до
відпрацьованого ними часу.

Також, з матеріалів справи вбачається,
що ОСОБА_1 укладено ще три трудові
договори на визначений термін з 01.02.2014
по 31.05.2014 від 01.02.2014 з ОСОБА_4 (№ 19), ОСОБА_5
(№ 20) та ОСОБА_3 (№ 18). Де у графі 6
«Тривалість щорічної оплачуваної
відпустки та час її надання» (з
приміткою указується тривалості,
початок та закінчення відпустки)
зазначено 24 календарні дні згідно
графіку, інформація про дату початку та
закінчення щорічної відпустки
відсутня. Графік відпусток на 2014 рік, чи
зміни до нього - відсутні.

Беручи на роботу працівників, ОСОБА_1
знав термін дії договору, однак
свідомо, вимогами графи 6 Договору
знехтував, чим порушив Законодавство.

Враховуючи викладене, а також те, що
ОСОБА_1 ні інспектору Територіальної
державної інспекції з питань праці у
Полтавській області, ні Пирятинському
районному суду Полтавської області не
надано доказів наявності графіків
відпусток з вищезазначеними
працівниками, вина ОСОБА_1 є повністю
доведеною.

При визначенні міри адміністративного
стягнення ОСОБА_1 суд, відповідно до ст.
33 КУпАП враховує характер вчинених
правопорушень, особу правопорушника,
ступінь його вини, майновий стан,
обставини, що пом'якшують і обтяжують
відповідальність правопорушника.

Обставин, що обтяжують та пом'якшують
адміністративну відповідальність
правопорушника не встановлено.

Керуючись ч.1 ст. 41КУпАП,

п о с т а н о в и л а:

Визнати винним ОСОБА_1, народження
ІНФОРМАЦІЯ_1 року, у вчиненні
адміністративного правопорушення,
передбаченого ч. 1 ст. 41 Кодексу України
про адміністративне правопорушення та
накласти на нього адміністративне
стягнення у вигляді штрафу в дохід
держави в розмірі 30 (тридцяти)
неоподатковуваних мінімумів доходів
громадян, що станом на час розгляду
справи становить 510 (п'ятсот десять)
гривень.

Стягти з ОСОБА_1 в дохід держави судовий
збір в розмірі 36 (тридцять шість)
гривень 54 копійки.

Постанова може бути оскаржена особою
щодо якої її винесено, або на неї може
бути внесено подання прокурора
протягом десяти днів з дня винесення
постанови і набирає законної сили
після закінчення строку подання
апеляційної скарги чи внесення подання
прокурора.

Апеляційна скарга, подання прокурора
подаються до апеляційного суду
Полтавської області через
Пирятинський районний суд Полтавської
області.

Суддя:

Пред'явити до виконання протягом трьох
місяців з моменту винесення постанови.

Постанова набрала законної сили
« » ______________________ 2014 року