Апеляційний суд Кіровоградської
№ провадження 33/781/421/14
Головуючий у суді І-ї інстанції
Доповідач у суді ІІ-ї
інстанції Ремез П. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.10.2014 року. Суддя апеляційного суду
Кіровоградської області Ремез П.М., за
участі особи, що притягується до
адміністративної відповідальності
ОСОБА_3, розглянувши у порядку
апеляційного перегляду
адміністративну справу за апеляційною
скаргою ОСОБА_3 на постанову
Ленінського районного суду м.
Кіровограда від 28 серпня 2014 року
стосовно

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, офіційно не
працюючого, проживаючого АДРЕСА_1,

про притягнення його до
адміністративної відповідальності за
ч. 4 ст. 122 Кодексу України про
адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

Постановою судді Ленінського
районного суду м. Кіровограда від 28
серпня 2014 року на ОСОБА_3 накладено
адміністративне стягнення за ч. 4 ст. 122
КпАП України у вигляді позбавлення
права керування всіма видами
транспорту строком на 6 (шість) місяців.

ОСОБА_3 визнаний винним у тому, що він 28
травня 2014 року близько 15 год. 41 хв.,
керуючи автомобілем марки Дачія Логан,
д/н НОМЕР_1 у м. Кіровограді по вул.
Декабристів, біля будинку № 15 не надав
дорогу пішоходу, який переходив
проїзну частину дороги по
нерегульованому пішохідному переходу,
змусивши останнього різко зменшити
швидкість та відступити, щоб уникнути
зіткнення, чим створив аварійну
ситуацію, порушивши вимоги п. 18.1 Правил
дорожнього руху, і тим самим вчинив
адміністративне правопорушення,
передбачене ч.4 ст. 122 КУпАП.

У своїй апеляційній скарзі
ОСОБА_3 просить скасувати дану
постанову суду від 28.08.2014 року, а справу
про адміністративне правопорушення
щодо нього закрити за відсутністю в
його діях складу зазначеного
порушення. Мотивує скаргу тим, що
матеріали справи не містять жодного
доказу того, що він своїми діями
спричинив створення аварійної
обстановки, а саме примусив інших
учасників дорожнього руху різко
змінити швидкість, напрямок руху або
вжити інших заходів щодо забезпечення
особистої безпеки або безпеки інших
громадян. У ході судового розгляду він
заявляв клопотання суду про перегляд
відеозапису з відео регістратора,
проте його клопотання залишено судом
без задоволення, оскільки на диску
відсутній відеозапис. Тому його вина
підтверджується лише складеним
стосовно нього адміністративним
протоколом та його поясненнями, які він
написав зі слів працівника ДАІ. При
цьому вказує на те, що судом під час
розгляду справи не дотримано вимог ст.
268 КУпАП, оскільки 28.08.2014 року він
прийшов до ДАІ для отримання
посвідчення водія, оскільки закінчився
3-х місячний строк тимчасового талону,
який йому виписав інспектор при
складанні протоколу. Однак, працівники
міліції відвезли його до суду
пояснивши, що відбудеться судове
засідання. Незважаючи на його
заперечення, розгляд справи відбувся.
Пізніше йому стало відомо по те, що цей
день був останній коли на нього могло
бути накладено адміністративне
стягнення. При цьому судом порушено
його право на захист, оскільки він був
позбавлений можливості підготуватися
до захисту своїх прав, ознайомитися з
матеріалами справи та скористатися
послугами кваліфікованого юриста.
Також, вказує і на те, що судом порушено
вимоги ст. 278 КУпАП, оскільки його не
сповіщено про час і місце розгляду
справи, зокрема повістка про виклик
його до суду, чи будь-які інші докази
про своєчасне повідомлення судом про
розгляд справи, тому вважає що вказана
постанову суду є незаконною.

Вказує і на те, що судом
справа хоч і розглянута за його участі,
однак він не отримав вчасно копію
постанови суду, а відповідно до його
заяви поданої ним до суду ще 29.08.2014 року
і долученої до справи, йому пояснили, що
копію постанови він отримає поштою за
місцем проживання. Проте, не
дочекавшись направлення йому поштою
вказаної постанови, він повторно
звернувся до суду 23.09.2014 року і лише в
цей день отримав її, а тому вважає що
пропустив строк на апеляційне
оскарження вказаної постанови суду з
поважних причин і просить його
поновити.

Перевіривши матеріали справи та доводи
апеляції, заслухавши в апеляційному
суді пояснення скаржника ОСОБА_3, який
підтримав свою апеляцію і просив
поновити йому строк апеляційного
оскарження та скасувати постанову
районного суду, а справу провадженням
закрити, вважаю, що строк на апеляційне
оскарження підлягає поновленню, а
апеляційна скарга задоволенню, з таких
підстав.

Незважаючи на те, що розгляд справи в
суді першої інстанції хоч і відбувався
за участі скаржника ОСОБА_3, однак у
порушення вимог ст. 285 ч.1 КУпАП копія
постанови суду йому своєчасно не
направлена. Проте, як видно з поданої
ним 29.08.2014 року заяви до суду, тобто
поданої ним фактично наступного дня
після винесення оскаржуваної
постанови суду, та відповідно до його
розписки в ній, вказана постанова суду
від 28.08.2014 року, отримана ним лише 23.09.2013
року (а.с.17), а тому апеляційний суд
вважає за можливе поновити йому строк
на апеляційне оскарження даної
постанови суду, як пропущений
скаржником з поважних причин.

Згідно ст. 245 КУпАП,
завданнями провадження у справах про
адміністративні правопорушення є:
своєчасне, повне і об'єктивне
з'ясування обставин кожної справи,
вирішення її в точній відповідності з
законом.

Відповідно до вимог ст. 278
КУпАП, орган (посадова особа) при
підготовці справи до розгляду
перевіряє такі питання: чи належить до
його компетенції розгляд даної справи,
чи правильно складено протокол та інші
матеріали про адміністративне
правопорушення, чи сповіщено осіб, які
беруть участь у розгляді справи, про
час і місце її розгляду, чи витребувано
необхідні додаткові матеріали та чи
підлягають задоволенню клопотання
особи, яка притягається до
адміністративної відповідальності,
потерпілого, їх законних представників
і адвоката.

Як вбачається з матеріалів
справи районний суд не виконав
вищезазначені вимоги закону, оскільки
належним чином не повідомив скаржника
про розгляд справи 28.08.2014 року, так як до
справи не долучено доказів про
направлення йому повістки, чи
будь-якого іншого повідомлення про
місце та час розгляду справи, не
перевірено доводи скаржника про
відсутність доказів його вини, а саме
доказів того, що він своїми діями
спричинив створення аварійної
обстановки та примусив інших учасників
дорожнього руху різко змінити
швидкість і напрямок руху, не надав
оцінку тому, що на долученому до справи
диску фактично відсутній відеозапис
обставин вчинення правопорушення
поставленого у провину скаржнику.

Як видно з протоколу про
адміністративне правопорушення від
28.05.2014 року ОСОБА_3 поставлено у провину
те, що він 28 травня 2014 року о 15 год. 41 хв.,
керуючи автомобілем марки Дачія Логан,
д/н НОМЕР_1 у м. Кіровограді по вул.
Декабристів, біля будинку № 15 не надав
дорогу пішоходу, який переходив
проїзну частину дороги по
нерегульованому пішохідному переходу,
змусивши останнього різко зменшити
швидкість та відступити, щоб уникнути
зіткнення, чим створив аварійну
ситуацію, порушивши вимоги п. 18.1 Правил
дорожнього руху, і тим самим вчинив
адміністративне правопорушення,
передбачене ч.4 ст. 122 КУпАП. У протоколі
не вказано жодного свідка на
підтвердження вини правопорушника, а
також не встановлено пішохода, якому
скаржник не надав дорогу та примусив
його різко змінити швидкість і
напрямок руху.

До апеляційного суду на
розгляд даної справи, викликався
працівник ДАІ, який склав протокол
стосовно скаржника, однак останній,
будучи належним чином повідомленим про
місце і час розгляду справи, не з'явився
до апеляційного суду і не повідомив суд
про поважні причини його неявки в
судове засідання, а відповідно і не
побажав надати суду свої пояснення по
суті даної справи. Така поведінка
інспектора ДАІ викликає у суду
обґрунтовані сумніви, щодо його
неупередженості в результатах
розгляду справи.

ОСОБА_3 в апеляційному суді
повністю підтвердив свої пояснення,
викладені ним у своїй апеляційній
скарзі про обставини справи та
категорично заперечував порушення ним
28.05.2014 року будь-яких вимог Правил
дорожнього руху. Такі доводи скаржника
належними доказами по справі не
спростовуються.

При розгляді справи районний суд також
безпідставно врахував, як правдиві,
письмові пояснення самого
правопорушника, зазначені в
адміністративному протоколі по факту
вказаного правопорушення, оскільки
вони будь-якими іншими доказами по
справі не підтверджуються, а навпаки
повністю спростовуються поясненнями
самого скаржника наданими ним в
судовому засіданні.

Під час розгляду даної справи районний
суд також належним чином не дослідив
всі докази по справі, як передбачено
вимогами ст. 251 КУпАП, а тому передчасно
дійшов висновку про те, що в діях ОСОБА_3
наявний склад адміністративного
правопорушення, передбаченого ст. 122 ч.4
КУпАП, оскільки він порушив вимоги п. 18.1
Правил дорожнього руху України.

За таких обставин справи,
районний суд у порушення вимог ст.ст. 245,
278, 279, 280 КУпАП, належним чином не
дослідив всі докази по справі, не
врахував доводи скаржника з приводу
того, що пішохід раптово вискочив на
дорогу, а тому він не мав технічної
можливості своєчасно загальмувати, у
зв'язку з чим проїхав не зупинившись, а
також не врахував і того, що на
долученому до справи диску (а.с.3),
фактично відсутній відеозапис
вказаного у протоколі правопорушення,
що знайшло своє підтвердження і в суді
апеляційної інстанції, а також і те, що
окрім складеного адміністративного
протоколу у справі відсутні будь-які
інші достовірні докази на
підтвердження вини скаржника.

Більше того, за вказаних вище
обставин судом першої інстанції дана
справа розглянута з порушенням вимог
ст. 268 КУпАП, оскільки скаржника
відповідно до вимог ст. 278 КУпАП
належним чином не сповіщено про
розгляд справи, не надано можливості
ознайомитися з матеріалами справи та
скористатися юридичною допомогою
адвоката під час розгляду справи.

Оскільки районний суд не
врахував вказаних вище обставин справи
та належним чином не перевірив
наявність в діях правопорушника складу
правопорушення поставленого йому у
провину, а тому безпідставно дійшов
висновку про повне підтвердження
матеріалами справи вини ОСОБА_3 у
вчиненні правопорушення,
передбаченого ч.4 ст. 122 КУпАП.

За наведених обставин, слід
керуватися вимогами ст. 247 ч.1 п.1 КУпАП
та закрити провадження по даній справі,
у зв'язку з відсутністю в діях ОСОБА_3
складу адміністративного
правопорушення.

Керуючись ст. 294 ч.2 і ч.8 п.2
Кодексу України про адміністративні
правопорушення,

ПОСТАНОВИВ:

Поновити ОСОБА_3 строк на
апеляційне оскарження постанови
Ленінського районного суду м.
Кіровограда від 28 серпня 2014 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_3
задовольнити, а постанову судді
Ленінського районного суду м.
Кіровограда від 28 серпня 2014 року
відносно нього - скасувати.

На підставі ст. 247 ч.1 п.1 КУпАП
провадження по даній справі закрити у
зв'язку з відсутністю в діях ОСОБА_3
складу адміністративного
правопорушення.

Постанова апеляційного суду
набирає законної сили негайно після її
винесення, є остаточною й оскарженню не
підлягає.

Суддя
підпис

З оригіналом згідно:

Суддя апеляційного суду

Кіровоградської області

Ремез П.М.