Номер провадження: 33/785/723/14
Номер справи місцевого суду: 511/2552/14
Головуючий у першій інстанції
Доповідач Балабан В. Ф.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.11.2014 року
м. Одеса

Апеляційний суд Одеської області у
складі судді Балабана В.Ф., розглянувши
апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову
судді Роздільнянського районного суду
Одеської області від 05.09.2014 року,

встановив:

зазначеною постановою

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, що проживає за
адресою: АДРЕСА_1

був притягнутий до адміністративної
відповідальності за вчинення
правопорушення, передбаченого ст. 124
Кодексу України про адміністративні
правопорушення та на нього було
накладене стягнення у виді позбавлення
права керування транспортними
засобами строком на 6 місяців.

ОСОБА_1 був притягнутий до
адміністративної відповідальності за
те, що він 05 серпня 2014 року, приблизно о
09 годині, керуючи автомобілем НОМЕР_1, в
порушення вимог п. 16.6 Правил дорожнього
руху, здійснючи маневр повороту
ліворуч на перехресті вул. Варненська з
вул. Терешкової у м. Одесі не
переконався у безпечності маневру та
не надав перевагу у русі автомобілю
НОМЕР_2, що рухався у зустрічному
напрямку під керуванням водія ОСОБА_2, в
наслідок чого допустив зіткнення з цим
автомобілем, що призвело до отримання
транспортними засобами механічних
пошкоджень.

Таким чином, ОСОБА_1 вчинив
правопорушення, передбачене ст. 124
КУпАП.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить
поновити йому строк на оскарження
постанови, оскільки він не був
присутній при розгляді справи, тому що
не був повідомлений про час та місце її
розгляду, а копію постанови отримав
після закінчення строку на оскарження.

Також в апеляційній скарзі ОСОБА_1, не
заперечуючи доведеності своєї провини
та правильності кваліфікування дій,
стверджує, що при розгляді справи суд
припустився порушень вимог
адміністративно-процесуального закону
та призначив йому надмірно суворе
стягнення.

Враховуючи викладене ОСОБА_1 просить
змінити постанову суду і призначити
йому менш суворе стягнення.

Вивчивши доводи апеляційної скарги
та матеріали справи, заслухавши
апелянта вважаю, що апеляційна скарга
підлягає задоволенню, а постанова суду
зміненню з таких підстав.

У відповідності зі ст. 268 КУпАП,
справа про адміністративне
правопорушення розглядається в
присутності особи, яка притягується до
адміністративної відповідальності.

За відсутності цієї особи справу
може бути розглянуто лише у випадках,
коли є дані про своєчасне її сповіщення
про місце і час розгляду справи і якщо
від неї не надійшло клопотання про
відкладення розгляду справи.

З матеріалів справи вбачається, що
вони не містять у собі відомостей про
те, що ОСОБА_1 звертався до суду з
клопотанням про розгляд справи за його
відсутності.

Також з матеріалів справи
вбачається, що адміністративна справа
була розглянута судом за відсутністю
ОСОБА_1, при цьому в них також відсутні
відомості про те, що він був належним
чином повідомлений про час та місце
розгляду справи.

Згідно з вимогами ст. 277-2 КУпАП,
належним повідомленням особи про час
та місце розгляду справи є судова
повістка, яка вручається особі не
пізніш як за три доби до дня розгляду
справи в суді.

Проте, з матеріалів справи
вбачається, що судова повістка ОСОБА_1
взагалі не була направлена на його
адресу, в зв'язку з чим твердження суду
у постанові про те, що ОСОБА_1 був
належним чином повідомлений про час та
місце розгляду справи тому, що вказані
відомості містяться у протоколі про
адміністративне правопорушення, є
безпідставним.

Крім того, з матеріалів справи
вбачається, що копія постанови була
направлена на адресу ОСОБА_1 25.09.2014 року,
тобто після закінчення строку на її
оскарження (а.с.9).

За таких обставин вважаю, що ОСОБА_1
був позбавлений можливості надати суду
пояснення, які б мали суттєве значення
для всеобічного та об`єктивного
розгляду справи щодо нього, що свідчить
про порушення судом вимог
адміністративно-процесуального
законодавства щодо забезпечення особи
права на захист, а також позбавлений
можливості оскаржити рішення суду щодо
нього у передбачений законом строк, в
зв'язку з чим строк на оскарження
постанови суду може бути поновленим.

Між тим, з матеріалів справи
вбачається, що висновок суду про
винність ОСОБА_1 у порушенні Правил
дорожнього руху є правильним.

Так, з матеріалів справи вбачається,
що 05.08.2014 року стосовно ОСОБА_1
працівниками ДАІ був складений
протокол про адміністративне
правопорушення у зв'язку з тим, що
ОСОБА_1 в порушив вимоги п. 16.6 Правил
дорожнього руху при здійсненні маневру
повороту ліворуч на перехресті вул.
Варненська з вул. Терешковою у м. Одесі,
в наслідок чого допустив зіткнення з
автомобілем НОМЕР_3 (а.с.2).

Водій автомобілю марки «Шевролет»
ОСОБА_2, що був опитаний на місці події,
у своїх поясненнях зазначив про те, що
він здійснював проїзд перехрестя на
зелений сигнал світлофору у прямому
напрямку, коли водій автомобілю марки
«JAC» ОСОБА_1 раптово виїхав на
перехрестя, здійснюючи поворот
ліворуч. Намагаючись уникнути
зіткнення ОСОБА_2 застосував різке
гальмування, але зіткнення все ж
сталося (а.с.5).

Водій ОСОБА_1, що також був опитаний на
місці події, по суті підтвердив
пояснення водія ОСОБА_2 та додав, що не
помітив його автомобілю (а.с.6).

Наведені пояснення водіїв ОСОБА_2 та
ОСОБА_1 повністю узгоджуються зі схемою
ДТП, правильність складання якої ними
не була оскаржена (а.с.4).

За таких обставин вважаю, що суд
першої інстанції дійшов до
обгрунтованого висновку про винність
ОСОБА_1 у вчиненому правопорушенні та
правильно кваліфікував його дії за ст.
124 КУпАП.

Згідно з вимогами ст. 33 КУпАП, при
накладенні адміністративного
стягнення повинні враховуваться
характер вчиненого правопорушення,
особа порушника, ступінь його вини,
майновий стан, обставини, що
пом`якшують та обтяжують
відповідальність.

Між тим, з постанови суду вбачається,
що суд при визначенні ОСОБА_1 стягнення
взагалі не керувався вимогами ст. 33
КУпАП.

Санкцією ст. 124 КУпАП передбачена
відповідальність у вигляді накладення
стягнення у виді у виді позбавлення
права керування всіма видами
транспортних засобів на певний строк
та інші альтернативні види стягнення.

Проте, при обранні ОСОБА_1 найбільш
суворого виду стягнення у виді
позбавлення права керування всіма
видами транспортних засобів, суд
взагалі не мотивував необхідності
обрання йому саме такого
адміністративного стягнення.

Між тим, з матеріалів справи
вбачається, що ОСОБА_1 раніше до
адміністративної відповідальності не
притягувався, вказане правопорушення
вчинив вперше та щиро розкаявся у
вчиненому правопорушенні.

Також з матеріалів справи
вбачається, що ОСОБА_1 не має постійного
заробітку і використання автомобілю є
його єдиною можливістю отримувати
матеріальний дохід, тому позбавлення
права керування транспортним засобом
поставить ОСОБА_1 у скрутне матеріальне
становище.

Враховуючи наведені обставини,
вважаю, що постанова судді підлягає
зміненню у частині призначення
адміністративного стягнення.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст.293, 294 Кодексу України про
адміністративні правопорушення, суддя
апеляційного суду Одеської області

П О С Т А Н О В И В :

Поновити ОСОБА_1 строк на
оскарження постанови суду.

Постанову судді Роздільнянського
районного суду Одеської області від
05.09.2014 року про притягнення до
адміністративної відповідальності
ОСОБА_1 за вчинення правопорушення,
передбаченого ст. 124 Кодексу України
про адміністративні правопорушення -
змінити.

Призначити ОСОБА_1 адміністративне
стягнення за вчинення правопорушення,
передбаченого ст.124 КУпАП у виді штрафу
у сумі 340 грн.

В решті постанову
залишити без змін.

Постанова є остаточною
оскарженню не підлягає.

Суддя апеляційного суду

Одеської області
В.Ф.Балабан