Апеляційний суд Кіровоградської
№ провадження 33/781/426/14 Головуючий у
суді І-ї інстанції Поступайло В. В.
Категорія - 130 Доповідач
у суді ІІ-ї інстанції Іванов Д. Л.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.10.2014 року
м. Кіровоград

Суддя апеляційного суду
Кіровоградської області Іванов Д.Л., за
участю особи притягнутої до
адміністративної відповідальності -
ОСОБА_3, розглянувши у відкритому
судовому засіданні в залі суду в м.
Кіровограді в порядку апеляційного
перегляду адміністративну справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_3 на
постанову Кіровського районного суду
м. Кіровоградавід 03 жовтня2014 року в
справі про притягнення:

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця м.
Кіровограда, громадянина України, з
середньою спеціальною освітою,
неодруженого, що не працює,
проживаючого за адресою: АДРЕСА_1,

до адміністративної відповідальності
за ч. 1 ст. 130 Кодексу України, -

ВСТАНОВИВ:

З представлених матеріалів
адміністративної справи вбачається, що
постановою судді Кіровського
районного суду м. Кіровоградавід 03
жовтня 2014 року - ОСОБА_3 визнано винним у
тому, що він 13 вересня 2014 року о 18.00 год.
керував автомобілем «ВАЗ-6905»,
реєстраційний номер НОМЕР_1 по вул.
Московській, що в м.Кіровограді з
явними ознаками алкогольного сп'яніння
і, в порушення п. 2.5 Правил дорожнього
руху відмовився від проходження огляду
на стан алкогольного сп'яніння у
встановленому законом порядку в
присутності свідків.

На користь держави з ОСОБА_3 стягнуто
судовий збір в розмірі 36,54 грн..

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 просить
змінити постанову судді районного суду
і призначити йому адміністративне
стягнення не пов'язане з позбавленням
права керування транспортними
засобами, а саме у виді громадських
робіт або адміністративного арешту.

В обґрунтування поданої апеляційної
скарги, вказує про те, що суд при
призначенні адміністративного
стягнення, в порушення вимог ст. 33 КУпАП
не врахував, те, що він до
адміністративної відповідальності
притягується вперше, свою вину визнав
та розкаявся, за місцем проживання
характеризується позитивно, тимчасово
не працює, стверджує, що автомобіль
являється єдиним джерелом його доходу.

Наведені обставини, на думку ОСОБА_3 не
знайшли об'єктивної оцінки під час
розгляду справи судом першої
інстанції, що вплинуло на законність та
обґрунтованість оскаржуваного ним
рішення.

В судовому засідання ОСОБА_3 факт
вживання алкогольних напоїв перед
виїздом 13 вересня 2014 року не оспорював,
крім того пояснив, що в даний час не
працює і не має можливості сплатити
штраф, а тому просив суд призначити
йому адміністративний арешт.

Після роз'яснення ОСОБА_3 змісту
положень ст. 24, 287, 293, 294 КУпАП та
неможливість призначення апеляційним
судом більш суворого виду
адміністративного стягнення,
передбаченого санкцією ч.1 ст. 130 КУпАП -
ОСОБА_3 на задоволенні апеляційної
скарги не наполягав і просив залишити
рішення районного суду в силі.

З'ясувавши обставини справи,
заслухавши пояснення ОСОБА_3, зваживши
доводи його апеляційної скарги, а також
дослідивши матеріали адміністративної
справи, вважаю, що в задоволенні
апеляційної скарги ОСОБА_3 слід
відмовити, а постанову судді
Кіровського районного суду м.
Кіровограда залишити без змін за таких
підстав.

Відповідно до ст. 9 КУпАП
адміністративним правопорушенням
(проступком) визнається протиправна,
винна (умисна або необережна) дія чи
бездіяльність, яка посягає на
громадський порядок, власність, права і
свободи громадян, на встановлений
порядок управління і за яку законом
передбачено адміністративну
відповідальність.

Згідно диспозиції ч.1 ст.130 КУпАП
відповідальність за вказане
адміністративне правопорушення
настає у разі керування транспортними
засобами особами в стані алкогольного,
наркотичного чи іншого сп'яніння або
під впливом лікарських препаратів, що
знижують їх увагу та швидкість реакції,
а так само у разі відмови особи, яка
керує транспортним засобом, від
проходження відповідно до
встановленого порядку огляду на стан
алкогольного, наркотичного чи іншого
сп'яніння або щодо вживання лікарських
препаратів, що знижують увагу та
швидкість реакції.

Пунктом 2.5 Правил дорожнього
рухуУкраїни передбачений обов'язок
водія на вимогу працівника міліції
пройти в установленому порядку
медичний огляд для визначення стану
алкогольного сп'яніння, впливу
наркотичних чи токсичних речовин.

Відповідно до «Порядку направлення
водіїв транспортних засобів для
проведення огляду з метою виявлення
стану алкогольного, наркотичного чи
іншого сп'яніння або перебування під
впливом лікарських препаратів, що
знижують увагу та швидкість реакції, і
проведення такого огляду»,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України від 17 грудня 2008 р. №
1103 та Інструкції «Про виявлення у
водіїв транспортних засобів ознак
алкогольного, наркотичного чи іншого
сп'яніння або перебування під впливом
лікарських препаратів, що знижують
увагу та швидкість реакції»,
затвердженої наказом Міністерства
внутрішніх справ України, Міністерства
охорони здоров'я України від 9 вересня
2009 р. № 400/666, встановлення у
правопорушника стану алкогольного чи
іншого сп'яніння здійснюється на
підставі його огляду, який проводиться
уповноваженою особою
Державтоінспекції на місці зупинки
транспортного засобу з використанням
спеціальних технічних засобів,
дозволених до застосування МОЗ і
Держспоживстандартом або у разі
відмови водія транспортного засобу від
проходження огляду на стан сп'яніння на
місці зупинки транспортного засобу та
його незгоди з результатами огляду, в
найближчому закладі охорони здоров'я,
якому надано право на проведення
такого огляду відповідно до статті 266
Кодексу України про адміністративні
правопорушення.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в
справі про адміністративне
правопорушення є будь-які фактичні
дані, на основі яких у визначеному
законом порядку орган (посадова особа)
встановлює наявність чи відсутність
адміністративного правопорушення,
винність даної особи в його вчиненні та
інші обставини, що мають значення для
правильного вирішення справи.

Як вбачається з протоколу про
адміністративне правопорушення
ОСОБА_313 вересня 2014 року близько 18.00 год.
керував автомобілем «ВАЗ-21013»,
реєстраційний номер НОМЕР_1 по вул.
Московській, що в м. Кіровограді з
явними ознаками алкогольного сп'яніння
і, в порушення п. 2.5 Правил дорожнього
руху відмовився від проходження огляду
на стан алкогольного сп'яніння на місці
зупинки із застосуванням спеціального
технічного засобу «Drager», а також у
медичному закладі,в присутності
свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5, пояснення
яких долучені до матеріалів
адміністративної справи (а.с. 4,5).

В даному випадку, суддя районного суду,
відповідно до вимог ст.ст. 245, 251 КУпАП,
об'єктивно з'ясував обставини даної
справи і з урахуванням наявних та
досліджених в судовому засіданні
доказів, дійшов до правильного
висновку про наявність в діях ОСОБА_3
складу адміністративного
правопорушення, передбаченого ст.130 ч.1
КУпАП.

Також слід зазначити, що відповідно до
положень ст. 33 КУпАП стягнення за
адміністративне правопорушення
накладається у межах, установлених цим
Кодексом та іншими законами України.
При накладенні адміністративного
стягнення враховується характер
вчиненого правопорушення, особа
порушника, ступінь його вини, майновий
стан, обставини, що пом'якшують і
обтяжують відповідальність.

Стаття 24 КУпАП закріплює систему
адміністративних стягнень,
перерахованих, з врахуванням зростання
суворості покарання, тобто, відображає
зростання від незначних (попередження)
до більш значних (конфіскація) та до
суворих стягнень, громадських,
виправних робіт та адміністративного
арешту.

Слід зазначити, що застосоване суддею
районного суду до ОСОБА_3
адміністративне стягнення у виді
позбавлення права керування
транспортними засобами, передбачений
санкцією ч.1 ст. 130 КУпАП є менш
суворішим стягненням, ніж громадські
роботи чи адміністративний арешт.

Згідно п. 4 ч. 8 ст. 294 КУпАП за наслідками
розгляду апеляційної скарги суд
апеляційної інстанції має право, в тому
числі скасувати постанову та прийняти
нову постанову, змінити постанову. При
цьому, у разі зміни постанови в частині
накладення стягнення в межах,
передбачених санкцією статті КУпАП,
воно не може бути посилено (ч. 9 ст. 294
КУпАП).

З урахуванням вищевикладеного, вважаю,
що суддею районного суду всебічно,
повно та об'єктивно досліджено всі
обставини справи в межах пред'явленого
ОСОБА_3 обвинувачення та на підставі
наявних у матеріалах справи доказів,
у відповідності до вимог ст. ст.
33-35КУпАП, призначено справедливе
покарання, яке відповідає тяжкості
вчиненого ОСОБА_3 правопорушення, його
характеру, з врахуванням його особи,
ступеню його вини, обставин, що
пом'якшують відповідальність, а тому
підстав для зміни постанови судді
районного суду не вбачається.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_3 щодо
недотримання судом першої інстанції
вимог ст. 33 КУпАП при призначенні
адміністративного стягнення, суд
вважає безпідставними та
констатуються порушником з формальних
підстав.

З огляду на викладене, висновки
районного суду про наявність в діях
ОСОБА_3 складу адміністративного
правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130
КупАП та доведеність його вини
являються правильними і такими, що
підтверджуються достовірними
доказами, а тому підстав для зміни
постанови судді Кіровського районного
суду м. Кіровоградавід 03 жовтня 2014 року
стосовно ОСОБА_3, апеляційний суд не
вбачає.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про
адміністративні правопорушення,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 - залишити без
задоволення, а постанову Кіровського
районного суду м. Кіровограда від 03
жовтня 2014 року про притягнення ОСОБА_3
до адміністративної відповідальності
за ч.1 ст. 130 Кодексу України про
адміністративні правопорушення з
накладенням адміністративного
стягнення у виді позбавлення права
керування транспортними засобами на 1
рік - без змін.

Постанова набирає законної сили
негайно після її винесення, є
остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя апеляційного суду

Кіровоградської області
Д.Л. Іванов