Провадження № 33/792/151/14
Справа № 686/8790/14-п
Головуюча в 1-й інстанції
Категорія: ч.3 ст.130 КУпАП
Доповідач Вітюк В. Ж.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 вересня 2014 року
м. Хмельницький

Суддя апеляційного суду Хмельницької
області Вітюк В.Ж., з участю секретарів
судового засідання Нікітіної О.А.,
Слюсар О.А., особи, яка притягується до
адмінвідповідальності ОСОБА_1,
захисника ОСОБА_1 - адвоката ОСОБА_2,
розглянувши матеріали справи про
адміністративне правопорушення за
апеляційною скаргою захисника ОСОБА_1 -
адвоката ОСОБА_2 на постанову
Хмельницького міськрайонного суду від
18 липня 2014 року, -

в с т а н о в и в :

Цією постановою

ОСОБА_1,

ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України,
українця, мешканця АДРЕСА_1,
непрацюючого, -

визнано винним у вчиненні
адміністративного правопорушення,
передбаченого ч.3 ст.130 КУпАП і
накладено адмінстягнення у виді
позбавлення права керування
транспортними засобами строком на 3
роки з оплатним вилученням
транспортного засобу „ВАЗ 2103",
держномер НОМЕР_1.

Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави
судовий збір в сумі 36 грн. 54 коп.

За постановою суду, ОСОБА_1, будучи
25.06.2013 р. та 12.11.2013 pоку підданим
адміністративному стягненню за,
відповідно, ч.1 та ч.2 ст.130 КУпАП, 19.04.2014
pоку о 17 год., в м.Хмельницькому по
вул.Майборського, керував автомобілем
„ВАЗ 2103", держномер НОМЕР_1, з явними
ознаками алкогольного сп'яніння, однак
від проходження огляду на такий стан, в
порушення п.2.5 Правил дорожнього руху,
на місці зупинки та в медичному закладі
відмовився в присутності двох свідків.

В поданій апеляційній скарзі, як
вбачається з її змісту, представник
ОСОБА_1 - ОСОБА_2 просить постанову
місцевого суду скасувати та закрити
провадження в справі, у зв'язку із
відсутністю в діях ОСОБА_1 складу
адмінправопорушення, передбаченого ч.3
ст.130 КУпАП.

Вважає, що місцевим судом було порушено
норми матеріального та процесуального
права, які призвели до неправильного
вирішення справи.

Апелянт зазначає, що його довірителя
було притягнуто до
адмінвідповідальності безпідставно,
без встановлення усіх обставин справи
та без доведеності порушення.

Вказує, що судом першої інстанції не
взято до уваги той факт, що після
сімейної сварки, яка відбулась 19.04.2014
pоку, ОСОБА_1 пішов пересидіти деякий
час в автомобілі, нікуди їхати він не
збирався, оскільки при собі не мав ні
ключів від автомобіля, ні документів.
Цей факт підтвердили і працівники ДАІ.

Також апелянт звертає увагу, що
місцевим судом при накладенні
адміністративного стягнення не
враховано те, що на утриманні у ОСОБА_1
перебуває 3 дітей, 2 з яких є
неповнолітніми, по місцю проживання
він характеризується позитивно, що
підтверджується
довідкою-характеристикою, виданою
селищним головою Віньковецької
селищної ради.

Стверджує, що судом першої інстанції
неправильно зазначено у постанові суду
про факт повторного вчинення ОСОБА_1
адмінправопорушення протягом року.
25.06.2013 року він піддався
адмінстягненню, однак оскаржувана
постанова суду винесена більше як
через 1 рік з моменту притягнення
ОСОБА_1 до відповідальності 25 червня 2013
року.

Крім цього, застосовуючи до ОСОБА_1
додаткове стягнення у виді оплатного
вилучення транспортного засобу,
місцевий суд не врахував те, що
власником транспортного засобу є
ОСОБА_3, мешканка АДРЕСА_2 а ОСОБА_1 лише
користувався автомобілем на підставі
довіреності. Тому апелянт вважає, що
суд першої інстанції безпідставно
наклав зазначене додаткове стягнення.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 та його
захисника ОСОБА_2 на підтримку доводів
апеляції, вивчивши матеріали справи,
перевіривши доводи апеляції, вважаю, що
вона підлягає до часткового
задоволення в силу наступних підстав.

У відповідності до ст.280 КУпАП орган
(посадова особа) при розгляді справи
про адміністративне правопорушення
зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено
адміністративне правопорушення, чи
винна дана особа в його вчиненні, чи
підлягає вона адміністративній
відповідальності, чи є обставини, що
пом'якшують і обтяжують
відповідальність, чи заподіяно майнову
шкоду, чи є підстави для передачі
матеріалів про адміністративне
правопорушення на розгляд громадської
організації, трудового колективу, а
також з'ясувати інші обставини, що
мають значення для правильного
вирішення справи.

Висновок суду про доведеність вини
ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного
правопорушення, передбаченого ч.3 ст.130
КУпАП, за вказаних в постанові
обставин, відповідає матеріалам
справи, ґрунтується на наявних у ній
доказах.

В суді першої інстанції та в ході
апеляційного розгляду встановлено, що
ОСОБА_1 19.04.2014 pоку о 17 год., в
м.Хмельницькому по вул.Майборського,
керував автомобілем „ВАЗ 2103",
держномер НОМЕР_1, з явними ознаками
алкогольного сп'яніння, однак від
проходження огляду на такий стан, в
порушення п.2.5 Правил дорожнього руху,
на місці зупинки та в медичному закладі
відмовився в присутності двох свідків.

В ході судового розгляду в суді першої
інстанції ОСОБА_1 зазначив, що 19.04.2014
pоку алкогольних напоїв він не вживав
та автомобілем „ВАЗ 2103", держномер
НОМЕР_1 не керував, в зв'язку із чим не
було підстав для проходження огляду на
стан алкогольного сп'яніння.

Обставини відмови ОСОБА_1 від огляду на
стан сп'яніння в суді першої інстанції
підтвердили свідки ОСОБА_4 та ОСОБА_5,
крім того, свідок ОСОБА_4 повідомив, що
ОСОБА_1 йому признався, що дійсно в той
день вживав алкогольні напої.

Згідно з даними відеореєстратора, який
було оглянуто як в суді першої
інстанції, так і в ході апеляційного
розгляду вбачається, що ОСОБА_1
здійснював саме рух на автомобілі „ВАЗ
2103", держномер НОМЕР_1.

Всім цим доказам, місцевий суд дав
належну оцінку, а тому доводи апелянта
про те, що ОСОБА_1 не вчиняв даного
правопорушення є такими, що не
відповідають фактичним обставинам
справи.

Щодо кваліфікації дій, то місцевий суд
правильно визнав ОСОБА_1 винним у
вчиненні адміністративного
правопорушення, передбаченого ч.3 ст.130
КУпАП, так як попередні стягнення були
накладені на нього за вчинення
правопорушень, передбачених ч.ч.1, 2 ст.130
КУпАП 25.06.2013 року та 12.11.2013 року, а
чергове правопорушення за вказаною
статтею ОСОБА_1 вчинив 19.04.2014 року, тобто
в межах одного року.

Відповідно до роз'яснень, що містяться
у ч.4 п.28 Постанови Пленуму Верховного
Суду України №14 від 23.12.2005 року „Про
практику застосування судами України
законодавства у справах про деякі
злочини проти безпеки дорожнього руху
та експлуатації транспорту, а також про
адміністративні правопорушення на
транспорті" з відповідними змінами
зазначено, що оплатне вилучення
транспортного засобу є допустимим
тільки як додаткове адміністративне
стягнення за вчинення правопорушень,
за які встановлено відповідальність ч.6
ст.121, ч.2 та ч.3 ст.130 КУпАП. Застосування
його як основного стягнення законом не
передбачено. Не можна накладати це
стягнення й на особу, яка вчинила
відповідне правопорушення, керуючи
транспортним засобом, що належить
іншій особі.

З огляду на викладене, додаткове
стягнення у виді оплатного вилучення у
ОСОБА_1 транспортного засобу, що
належить ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, яка
проживає в АДРЕСА_2 згідно з свідоцтвом
про реєстрацію НОМЕР_2 від 24.05.2000 року не
відповідає вимогам закону, тому
постанова місцевого суду у цій частині
підлягає скасуванню.

Крім цього, враховуючи особу порушника,
що характеризується позитивно, на
утриманні має трьох дітей, двоє з яких є
неповнолітніми, а також, приймаючи до
уваги обставини припинення
протиправних дій працівниками ДАІ, які
зупинили автомобіль під керуванням
ОСОБА_1 у дворі будинку, а не на проїзній
частині, строк позбавлення права
керування транспортними засобами
правопорушнику слід зменшити до 2
років.

Керуючись ст.294 КУпАП, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу захисника
ОСОБА_1 - адвоката ОСОБА_2 задовольнити
частково.

Постанову Хмельницького
міськрайонного суду від 18 липня 2014 року
щодо ОСОБА_1 змінити, зменшивши строк
позбавлення права керування
транспортними засобами за ч.3 ст.130
КУпАП до 2 років.

В частині застосування до ОСОБА_1
додаткового стягнення у виді оплатного
вилучення транспортного засобу „ВАЗ
2103", держномер НОМЕР_1 вказану
постанову скасувати.

В решті постанову Хмельницького
міськрайонного суду від 18 липня 2014 року
залишити без зміни.

Постанова є остаточною й оскарженню не
підлягає.

Суддя /підпис/

Згідно з оригіналом:

суддя апеляційного суду

Хмельницької області
В.Ж. Вітюк