Справа № 359/9762/14-п Головуючий у І
інстанції Туманова К.Л.Провадження №
33/780/839/14 Доповідач у 2 інстанції
ДимарецькийКатегорія 429
ПОСТАНОВА

Іменем України

27 жовтня 2014 року
м.
Київ

Суддя Апеляційного суду Київської
області Димарецький В.М., за участю:
прокурора Новікова І.О., представника
Київської митниці Міндоходів Павленка
С.А., захисника особи, яку притягнуто до
відповідальності - адвоката ОСОБА_3,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні суду апеляційну
скаргу представника Київської митниці
Міндоходів Захарова А.О. на постанову
судді Бориспільського міськрайонного
суду Київської області від 26 вересня 2014
року, якою

ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1,

громадянина Ірландії, проживає за
адресою:

АДРЕСА_1

притягнуто до адміністративної
відповідальності за ст. 471 МК України та
накладено на нього стягнення у вигляді
штрафу у розмірі ста неоподатковуваних
мінімумів доходів громадян, що
становить 1700 грн., стягнуто 36 (тридцять
шість) грн. 54 коп. судового збору на
користь державного бюджету України та
на користь Київської митниці Мін
доходів понесені витрати на
транспортування предметів
правопорушення в справі у розмірі 22
грн. 50 коп., -

В С Т А Н О В И В :

Як зазначено в постанові судді вказане
вище правопорушення ОСОБА_5 вчинив за
наступних обставин.

1 вересня 2014 року о 15 год. 20 хв. на митний
контроль поступив громадянин Ірландії
ОСОБА_5, який прилитів з Німеччини, м.
Мюнхен, літаком авіакомпанії
,,Люфтганза", рейсом №2544 та своїми діями
обрав канал позначений символами
зеленого кольору - ,,зелений коридор",
тим самим відповідно до ч. 5 ст. 366 МК
України заявив про те, що переміщувані
ним через митний коридор України
товари не підлягають письмовому
декларуванню, оподаткуванню
платежами, не підпадають під
встановлені законодавством заборони
та обмеження щодо ввезення на митну
територію України та засвідчив про
факти, що мають юридичне значення.
Після перетину ним білої лінії, яка
позначає закінчення зони спрощеного
митного контролю, пасажиру було задано
запитання щодо наявності в нього
готівки, на що він відповів, що має при
собі 19 000 євро. Після цього пасажира
було запрошено до службового
приміщення митниці залу ,,Приліт"
терміналу ,,Д" ДП ,,Бориспіль", де ОСОБА_5
видав 19 000 євро. На момент проходження
митного контролю належним чином
оформленої митної декларації пасажир
не надав, до моменту перетину ним
,,білої лінії" до інспекторів митниці з
приводу декларування готівки не
звертався. З виявленої суми
громадянину Ірландії ОСОБА_5 було
пропущено 10 000 євро. Своїми діями
ОСОБА_5 порушив встановлений ст. 366 МК
України порядок проходження митного
контролю в зонах (коридорах) спрощеного
митного контролю, у зв'язку з чим
працівниками митниці було складено
протокол про порушення митних правил
та на підставі ст. 511 МК України за цим
протоколом тимчасово вилучено 9 000
євро.

Представник Київської митниці
Міндоходів в апеляційній скарзі
просить постанову суду першої
інстанції щодо ОСОБА_5 скасувати і
постановити нову постанову, якою
визнати його винним у вчиненні
порушення митних правил за ст. 471 МК
України, застосувати до нього
стягнення у вигляді штрафу в розмірі 1700
грн. та конфіскації затриманої по
справі валюти у сумі 9 000 євро, оскільки
вважає постанову суду незаконною.
Апелянт вважає хибним висновок суду
про ,,індивідуальний надмірний тягар",
покладений на ОСОБА_5 шляхом
конфіскації предмету порушення,
оскільки жоден факт чи обставина
справи не вказує на те, що він вважав
переміщені ним кошти великою цінністю
для нього та його родини. Окрім того,
суд не звернув увагу на те, що ОСОБА_5
має постійне місце роботи в Ірландії та
не буде позбавлений засобів існування
в разі конфіскації його заощаджень, а
також на те, що ОСОБА_5 було пропущено
через митний кордон України 10 000 євро з
усієї виявленої суми. Зазначене
спростовує висновок суду щодо
,,надмірного тягара", який випливає з
санкції за вчинене ОСОБА_5 порушення.
Обираючи вид та розмір стягнення,
накладеного на ОСОБА_5, суд першої
інстанції послався на ч. 3 ст. 462 МК
України, проігнорувавши при цьому самі
прописані законодавцем норми цієї
статті відповідно до яких, у разі, коли
статтею МК України передбачається
накладання основного та додаткового
адміністративного стягнення -
застосування лише додаткового
стягнення без основного не
допускається, за виключенням випадків
закриття кримінальних проваджень по
таких справах (ч. 3 ст. 467 МК України).
Також суд проігнорував імперативні
приписи ст. 471 МК України, відповідно до
яких санкція цієї статті є
безальтернативною. Крім того, апелянт
вважає, що постанова суду не відповідає
меті адміністративного стягнення та не
сприяє вихованню порушника в дусі
додержання чинного законодавства
України.

Заслухавши пояснення: представника
Київської митниці Міндоходів та
прокурора, які підтримали апеляційну
скаргу; захисника, яка заперечувала
проти апеляційної скарги, дослідивши
матеріали справи та перевіривши доводи
апеляційної скарги, апеляційний суд
приходить до наступного.

Винуватість ОСОБА_5 у вчиненні
правопорушення, передбаченого ст. 471 МК
України встановлена судом першої
інстанції на підставі зібраних по
справі та наведених у постанові
доказах.

Що ж до призначеного судом стягнення
ОСОБА_5 та не застосування до нього
конфіскації товару - валюти, яка
тимчасово була вилучена у вказаного
громадянина, то апеляційний суд вважає
за можливе погодитись з рішенням суду
першої інстанції в цій частині з
обгрунтувань, зазначених в постанові
судді і які свідчать про виключність
обставин, що стали підставою для
застосування при вирішенні даного
питання положень ст. 1 Протоколу №1 до
Європейської Конвенції ,,З захисту прав
і основних свобод людини".

Доводи, які зазначені в апеляційній
скарзі, апеляційний суд вважає такими,
що не впливають на правильність
висновків суду першої інстанції та
законність прийнятого ним рішення.

На підставі викладеного та керуючись
ст. 294 КУпАП ,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу представника
Київської митниці Міндоходів залишити
без задоволення, а постанову судді
Бориспільського міськрайонного суду
Київської області від 26 вересня 2014
року щодо ОСОБА_5 - без змін.

Постанова є остаточною і оскарженню не
підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Київської області
підпис В. Димарецький