Апеляційний суд Кіровоградської
Провадження № 33/781/387/14
Головуючий у суді І-ї інстанції
Категорія - ч. 1 ст. 41 КУпАП
Доповідач у суді ІІ-ї
інстанції Онуфрієв В.М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.10.2014 року, суддя апеляційного суду
Кіровоградської області Онуфрієв В.М.,
за участю секретаря Черненко Х.В.,
представника особи, притягнутої до
адміністративної відповідальності
ОСОБА_3- ОСОБА_4 розглянув у відкритому
судовому засіданні апеляційну скаргу
ОСОБА_3 на постанову Світловодського
міськрайонного суду Кіровоградської
області від 11 квітня 2014 року, якою

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, українця,
громадянина України, уродженця м.
Золотоноша Черкаської області,
працюючого директором малого
приватного підприємства "Лад",
проживаючого АДРЕСА_2

визнано винним у вчиненні
адміністративного правопорушення
передбаченого ч. 1 ст.41КУпАП та
накладено адміністративне стягнення у
виді штрафу в розмірі сорока
неоподатковуваних мінімумів доходів
громадян, в сумі 680 грн.

ВСТАНОВИВ:

На підставі наказу Держпраці
України від 24.12.13 року № 222 у МПП «Лад»,
м. Світловодськ вул. Суворова 13, кв.8 з
04.02.2014 року по 07.02.2014 року, проведено
планову перевірку за період з 01.01.2012
року по 07.02.2014 року, під час якої
виявлені порушення законодавства про
працю, а саме: ст. 29, ч. 1 ст. 11, ст. 2, ч. 1 ст.
53, ч. 5 ст. 80, ст. 142 КЗпП України.

По даному факту 07 лютого 2014 року
державним інспектором праці Кривенко
І.В., стосовно директора МПП «Лад»
ОСОБА_3 складено протокол про вчинення
адміністративного правопорушення,
передбаченого ч.1 ст. 41 КУпАП.

Постановою судді Світловодського
міськрайонного суду Кіровоградської
області від 11 квітня 2014 року ОСОБА_3,
визнано винним у вчиненні
адміністративного правопорушення
передбаченого ч. 1 ст.41КУпАП та
накладено адміністративне стягнення у
виді штрафу в розмірі сорока
неоподатковуваних мінімумів доходів
громадян в сумі 680 грн.

В апеляції ОСОБА_3 просив скасувати
постанову суду першої інстанції, а
провадження по справі закрити, за
відсутністю у його діях складу
адміністративного правопорушення.

Крім того, ним заявлено клопотання про
поновлення пропущеного строку на
апеляційне оскарження рішення суду.

В обґрунтування вимог зазначив, що
його визнано винним у вчиненні
адміністративного правопорушення
передбаченого ч.1 ст. 41 КУпАП, він
дізнався випадково на стадії виконання
рішення.

Районним судом було направлено
повістки про виклик до суду від 19.03.2014
та 31.03.2014, за адресою вул. Набережна 15, м.
Світловодськ, Кіровоградської області,
однак на той момент він не проживав за
вказаною адресою, і не мав змоги
отримати дані повістки, а тому вважає,
що його не належним чином повідомлено
про час та місце слухання справи.

Вказав, що він не погоджується із
доводами державної інспекції з питань
праці, викладеними в протоколі про
адміністративне правопорушення і
вважає, що його вина не доведена,
оскільки ті обставини, якими керувався
інспектор при складанні протоколу, не
відповідають дійсності.

Заслухавши представника ОСОБА_3 -
ОСОБА_4, який просив поновити строк на
апеляційне оскарження та задовольнити
апеляцію, перевіривши матеріали
справи, дослідивши обґрунтування
апеляції, суд доходить висновку, що
заяву про поновлення строку на
апеляційне оскарження слід
задовольнити, а апеляційна скарга не
підлягає задоволенню, з таких підстав.

Згідно ч. 2 ст. 294 КУпАП, постанова судді
у справі про адміністративне
правопорушення може бути оскаржена
особою, яку притягнуто до
адміністративної відповідальності, її
законним представником, захисником,
потерпілим, його представником або
прокурором протягом десяти днів з дня
винесення постанови. Апеляційна скарга
подана після закінчення цього строку,
повертається апеляційним судом особі,
яка її подала, якщо вона не заявляє
клопотання про поновлення цього
строку, а також якщо у поновленні
строку відмовлено.

Оскільки, ОСОБА_3 не брав участі в
розгляді справи, а постанову суду
отримав на стадії виконання, тому в
якості забезпечення конституційних
прав останнього на оскарження рішення
суду пропущений ним з поважних причин
строк на апеляційне оскарження слід
поновити.

Згідно диспозиції ч. 1 ст. 41 КУпАП
відповідальність за вказане
правопорушення настає у разі порушення
строків виплати пенсій, стипендії,
заробітної плати, виплати її не в
повному обсязі, а також інші порушення
законодавства про працю.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП
адміністративним правопорушенням
(проступком) визнається протиправна,
винна (умисна або необережна) дія чи
бездіяльність, яка посягає на
громадський порядок, власність, права і
свободи громадян, на встановлений
порядок управління і за яку законом
передбачено адміністративну
відповідальність.

За змістом ст. 245 КУпАП, завданнями
провадження у справах про
адміністративні правопорушення є:
своєчасне, повне і об'єктивне
з'ясування обставин кожної справи,
вирішення її в точній відповідності з
законом, забезпечення виконання
винесеної постанови, а також виявлення
причин та умов, що сприяють вчиненню
адміністративних правопорушень,
запобігання правопорушенням,
виховання громадян у дусі додержання
законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в
справі про адміністративне
правопорушення є будь-які фактичні
дані, на основі яких у визначеному
законом порядку орган (посадова особа)
встановлює наявність чи відсутність
адміністративного правопорушення,
винність даної особи в його вчиненні та
інші обставини, що мають значення для
правильного вирішення справи.

Згідно ст. 280 КУпАП орган ( посадова
особа ) при розгляді справи про
адміністративне правопорушення
зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено
адміністративне правопорушення, чи
винна дана особа в його вчиненні, чи
підлягає вона адміністративній
відповідальності, чи є обставини, що
пом'якшують і обтяжують
відповідальність, чи заподіяно майнову
шкоду, а також з'ясувати інші обставини,
що мають значення для правильного
вирішення справи.

Фактичні обставини справи
свідчать про те, що перевіркою,
проведеною з 04.02.2014 року по 07.02.2014 року,
на підставі наказу Держпраці України
від 24.12.13 року № 222 у МПП «Лад»,
м. Світловодськ вул. Суворова
13, кв. 8, державним інспектором праці
Кривенко І.В., було встановлено, що до
початку роботи за укладеними трудовими
договорами директор підприємства не
ознайомлював всіх працівників з
правилами внутрішнього трудового
розпорядку та з посадовими
інструкціями із-за їх відсутності, що
призвело до порушення вимог статті 29
КЗпПУ.

Також встановлено, що тривалість
роботи напередодні святкових і
неробочих днів у всіх працівників
підприємства не скорочується на 1
годину, чим порушено вимоги ч. 1 ст.53
КЗпПУ, а саме: всім працівникам згідно
табеля обліку робочого часу в серпні 2013
року не було скорочено робочий час
23.08.2013 року напередодні святкового дня
24.08.2013 року на 30 хвилин (працівники
працюють неповний робочий день - 4
години) згідно табеля обліку робочого
часу в грудні 2013 року також всім
працівникам підприємства не було
скорочено робочий час 31.12.2013 року
напередодні святкового дня 01.01.2014 року
на 30 хвилин.

Крім того, в ході перевірки
встановлений випадок ненадання
щорічних відпусток повної тривалості
протягом двох років підряд, а також
ненадання їх протягом робочого року
особам віком до вісімнадцяти років та
працівникам, які мають право на щорічні
додаткові відпустки за роботу із
шкідливими і важкими умовами чи з
особливим характером праці, а саме:
головному бухгалтеру ОСОБА_6 надана
щорічна основна відпустка тривалістю 24
календарних дня з 30.11.2012 року по 23.12.2012
року та додаткова відпустка за
особливий характер праці (за
ненормований робочий день) тривалістю 7
календарних днів з 24.12.2012року по 30.12.2012
року за період роботи з 17.04.2007 року по
17.04.2008 року згідно наказу від 20.11.2012 року
№ 11, що свідчить про те, що працівнику
протягом чотирьох років підряд не
надавалася щорічна відпустка повної
тривалості та додаткова відпустка за
особливий характер праці, що призвело
до порушення вимог ч. 5 ст.80 КЗпПУ та ч.5
ст.11 ЗУ «Про відпустки».

Також, в ході перевірки
встановлено, що на підприємстві
трудовий розпорядок не визначений
правилами внутрішнього трудового
розпорядку, що призвело до порушення
вимог статті 142 КЗпПУ. Директор, згідно
статуту МПП «Лад», керує повсякденною
діяльністю підприємства, самостійно
вирішує усі питання діяльності
підприємства, затверджує правила
внутрішнього трудового розпорядку,
приймає та звільняє працівників (витяг
статуту додається).

Перевіривши матеріали справи,
дослідивши обґрунтування апеляції,
оцінивши всі зібрані докази у їх
сукупності, суд апеляційної інстанції
приходить до висновку, що суд першої
інстанції, відповідно до вимог ст.ст. 245,
251 КУпАП, об'єктивно з'ясував обставини
даної справи і з урахуванням наявних та
досліджених в судовому засіданні
доказів, дійшов до правильного
висновку про наявність в діях ОСОБА_3
складу адміністративного
правопорушення, передбаченого ч.1 ст.41
КУпАП.

При призначенні ОСОБА_3 виду
адміністративного стягнення, суддя
також в повній мірі врахував суспільно
небезпечний характер вчиненого ним
правопорушення, його особу, ступінь
вини, обставини які пом'якшують та
обтяжують його відповідальність,
призначив справедливе покарання, яке є
достатнім для виправлення ОСОБА_3, а
також запобіганню вчинення ним,
аналогічних правопорушень.

Доводи ОСОБА_3 про те, що він не
повідомлений належним чином про час та
місце розгляду даної справи є
необґрунтованими і такими, що
спростовуються матеріалами справи,
згідно яких останній двічі
повідомлявся про час та місце розгляду
справи, однак не з'являвся на пошту для
отримання судових повісток, які
направлялися йому рекомендованим
листом, через що останні за закінченням
терміну зберігання повернулися без
вручення.

Будь - яких процесуальних порушень під
час розгляду справи апеляційним судом
не встановлено, а тому законних підстав
для скасування постанови
Світловодського міськрайонного суду
Кіровоградської області про
притягнення ОСОБА_3 до
адміністративної відповідальності не
вбачається.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про
адміністративні правопорушення,-

ПОСТАНОВИВ:

Поновити ОСОБА_3 строк на
апеляційне оскарження постанови
Світловодського міськрайонного суду
Кіровоградської області від 11 квітня
2014 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 - залишити без
задоволення.

Постанову Світловодського
міськрайонного суду Кіровоградської
області від 11 квітня 2014 року про
притягнення ОСОБА_3 до
адміністративної відповідальності за
ч.1 ст. 41 КУпАП з накладенням
адміністративного стягнення у виді
штрафу в розмірі сорока
неоподатковуваних мінімумів доходів
громадян, тобто 680 грн. залишити - без
зміни.

Постанова набирає законної сили
негайно є остаточною й оскарженню не
підлягає.

Суддя апеляційного суду

Кіровоградської області
В.М. Онуфрієв