ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження №
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"24" жовтня 2014 р. суддя Дарницького
районного суду м. Києва Кириченко Н.О.,
розглянувши матеріали, які надійшли з
Державної податкової інспекції у
Дарницькому районі м. Києва про
притягнення до адміністративної
відповідальності ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1,
уродженку м. Києва, українку,
громадянку України, керівник ТОВ
«Систем Груп», проживає за адресою:
АДРЕСА_1, за ч. 1 ст. 163-1 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

До Дарницького районного суду м. Києва
надійшов протокол про вчинення
адміністративного правопорушення
складений 20.08.2014 року відносно ОСОБА_2,
про те, що вона порушила встановлений
законом порядок ведення податкового
обліку, що було виявлено відповідно до
акту № 6361/265122/34574692 від 20.08.2014р., а саме
занижено суму податку на додану
вартість у розмірі 169 721,79грн., чим
порушила вимоги п.п 138.1.1 п. 138.1, п. 138.2, п.п.
138.8.1 п. 138.8, ст. 138, п.п. 139.1.9 п. 139.1 ст 139, п.
198.3, 198.6 ст. 198, п. 201.4.ю 201.6, 201.10 ст. 201
Податкового кодексу України та скоїла
правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 163-1
КУпАП.

В судове засідання ОСОБА_2 не прибула,
направила заперечення та пояснила, що
підставою для складання протоколу став
акт перевірки № 6361/265122/34574692 від 20.08.2014р.
«Про результати невиїздної
документальної позапланової перевірки
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Систем Груп» () з питань фінансово-господарських
взаємовідносин з ТОВ
«Спецекспертгруп» () за
період з 01.11.2012 р. по 28.02.2013 р.»

Також повідомляю, що 12 вересня 2014 року
ТОВ «Систем Груп» у відповідності до п.
56.2. та п. 56.3. ст. 56 Податкового кодексу
України подало до Головного управління
Міндоходів у м. Києві скаргу про
визнання неправомірним та скасування
повністю податкових
повідомлень-рішень від 04.09.2014 року №
та від 04.09.2014 року № ,
прийнятих Державною податковою
інспекцію у Дарницькому районі ГУ Мін
доходів у м. Києві.

Відповідно до п. 56.15. ст. 56 Податкового
кодексу України скарга, подана із
дотриманням строків, визначених
пунктом 56.3 цієї статті, зупиняє
виконання платником податків грошових
зобов'язань, визначених у податковому
повідомленні-рішенні (рішенні), на
строк від дня подання такої скарги до
контролюючого органу до дня закінчення
процедури адміністративного
оскарження.

Протягом зазначеного строку податкові
вимоги з податку, що оскаржується, не
надсилаються, а сума грошового
зобов'язання, що оскаржується,
вважається неузгодженою.

Таким чином, висновки акту є
неузгодженими та не можуть бути
підставою для висновку про наявність в
діях посадової особи платника податку
вини в порушенні встановленого законом
порядку ведення податкового обліку у
формі умислу або необережності і,
відповідно, бути підставою для
притягнення до адміністративної
відповідальності.

Також, зазначеним актом встановлено
лише нібито заниження податку на
додану вартість та податку на прибуток.
Сам по собі акт не свідчить про
порушення керівником ТОВ "Систем Груп"
ОСОБА_2 порядку ведення податкового
обліку, зазначений акт взагалі не
містить посилань на будь-які конкретні
порушення порядку ведення податкового
обліку.

Крім того, висновки акту є
безпідставними, необґрунтованими,
викладене в акті не відповідає
дійсності та вимогам чинного
законодавства України з підстав, що
викладені нижче.

Як вбачається зі змісту акту, головним
державним ревізором-інспектором
первинні, фінансово-господарські,
бухгалтерські та інші документи, хоча
вони і були надані до перевірки,
фактично не досліджувались, а усе
обґрунтування акту будується виключно
на неможливості проведення зустрічної
звірки ТОВ «Спецекспертгруп».

При дослідженні оскаржуваного акту
вбачається, що жодного посилання на
первинні документи, або на відмову з
боку ТОВ «Систем Груп» в наданні таких
документів немає, а є лише перелік цих
документів, які ревізор-інспектор
просто проігнорував. Під час
проведення перевірки всі документи та
пояснення щодо предмету перевірки були
надані керівництвом ТОВ «Систем Груп».

Таке ставлення до проведення перевірки
свідчить про упередженість
перевіряючого, що, у свою чергу,
призвело до необґрунтованих та
безпідставних висновків в акті.

Доводи ревізора-інспектора при
складанні оскаржуваного акту
ґрунтуються виключно на актах №
69/22.9-11/37415659 від 14.06.2013 року, №
289/26-58-22-08-11/37849140 від 14.03.2014 року, №
247/26-58-22-05-11/37415659 від 19.07.2013 року про
неможливість проведення звірок з ТОВ
"Спецекспертгруп" та зроблено висновки
про нікчемність правочинів між ТОВ
«Систем Груп» та ТОВ «Спецекспертгруп»
та, як наслідок, встановлено начебто
заниження ТОВ «Систем Груп» податкових
зобов'язань по цих правочинах.

Що стосується використання інформації
яка міститься в зазначених вище актах,
та яка використана ДПІ у Дарницькому
районі ГУ Міндоходів у м. Києві при
складані оскаржуваного акту, слід
зазначити наступне.

Відповідно до п. 73.5. ст. 73 Податкового
кодексу України з метою отримання
податкової інформації органи
державної податкової служби мають
право проводити зустрічні звірки даних
суб'єктів господарювання щодо платника
податків.

Зустрічною звіркою вважається
співставлення даних первинних
бухгалтерських та інших документів
суб'єкта господарювання, що
здійснюється органами державної
податкової служби з метою
документального підтвердження
господарських відносин з платником
податків та зборів, а також
підтвердження відносин, виду, обсягу і
якості операцій та розрахунків, що
здійснювалися між ними, для з'ясування
їх реальності та повноти відображення
в обліку платника податків.

Зустрічні звірки не є перевірками і
проводяться в порядку, визначеному
Кабінетом Міністрів України.

За результатами зустрічних звірок
складається довідка, яка надається
суб'єкту господарювання у десятиденний
термін.

Враховуючи наведене, результати
зустрічних звірок не можуть містити у
собі висновки посадових осіб про
порушення суб'єктом господарювання
вимог чинного законодавства, у тому
числі, і про реальність, повноту,
достовірність господарських операцій
такої особи. Такі висновки можуть бути
зроблені виключно при проведенні
перевірок.

За таких обставин акти, які було
використано ДПІ у Дарницькому районі
ГУ Міндоходів у м. Києві при проведені
перевірки та складанні оскаржуваного
акту, в силу приписів чинного
законодавства не є носієм доказової
бази, а тому не можуть бути
використаниі ревізором-інспектором, як
єдиний та безперечний доказ для
встановлення порушень суб'єкта
господарювання.

А тому висновки ревізора-інспектора є
хибними та необґрунтованими.

Оцінюючи належність, допустимість
доказів окремо, а також достатність і
взаємний зв'язок доказів у їх
сукупності, суддя приходить до
наступного висновку.

Так, відповідно до ст. 163-1 КУпАП
відсутність податкового обліку,
порушення керівниками та іншими
посадовими особами підприємств,
установ, організацій встановленого
законом порядку ведення податкового
обліку, у тому числі неподання або
несвоєчасне подання аудиторських
висновків, подання яких передбачено
законами України, - тягне за собою
накладення штрафу у розмірі від п'яти
до десяти неоподатковуваних мінімумів
доходів громадян.

При цьому складовою суб'єктивної
сторони даного правопорушення є вина у
формі умислу чи необережності.

Зі змісту протоколу вбачається, що
підставою для складення відносно
ОСОБА_2 протоколу став акт перевірки №
6361/265122/34574692 від 20.08.2014р. «Про результати
невиїздної документальної
позапланової перевірки Товариства з
обмеженою відповідальністю «Систем
Груп» () з питань
фінансово-господарських
взаємовідносин з ТОВ
«Спецекспертгруп» () за
період з 01.11.2012 р. по 28.02.2013 р.».

Відповідно до п. 86.1. ст. 86 Податкового
кодексу України акт (довідка),
складений за результатами перевірки та
підписаний посадовими особами, які
проводили перевірку, у строки
визначені цим Кодексом, надається
платнику податків або його законному
представнику, який зобов'язаний його
підписати.

Відповідно до п. 86.7. ст. 86 Податкового
кодексу України у разі незгоди
платника податків або його законних
представників з висновками перевірки
чи фактами і даними, викладеними в акті
(довідці) перевірки, вони мають право
подати свої заперечення до
контролюючого органу за основним
місцем обліку такого платника податків
протягом п'яти робочих днів з дня
отримання акта (довідки). Платник
податку (його уповноважена особа та/або
представник) має право брати участь у
розгляді заперечень, про що такий
платник податку зазначає у
запереченнях.

Тобто, головний державний
ревізор-інспектор склав протокол
навіть до початку перебігу строку,
протягом якого ТОВ «Систем Груп» мало
можливість подати заперечення до акту.

Крім того як вбачається з поданих
ОСОБА_2 документів, 12 вересня 2014 року
ТОВ «Систем Груп» у відповідності до п.
56.2. та п. 56.3. ст. 56 Податкового кодексу
України подало до Головного управління
Міндоходів у м. Києві скаргу про
визнання неправомірним та скасування
повністю податкових
повідомлень-рішень від 04.09.2014 року №
та від 04.09.2014 року № ,
прийнятих Державною податковою
інспекцію у Дарницькому районі ГУ Мін
доходів у м. Києві.

Відповідно до п. 56.15. ст. 56 Податкового
кодексу України скарга, подана із
дотриманням строків, визначених
пунктом 56.3 цієї статті, зупиняє
виконання платником податків грошових
зобов'язань, визначених у податковому
повідомленні-рішенні (рішенні), на
строк від дня подання такої скарги до
контролюючого органу до дня закінчення
процедури адміністративного
оскарження.

Протягом зазначеного строку податкові
вимоги з податку, що оскаржується, не
надсилаються, а сума грошового
зобов'язання, що оскаржується,
вважається неузгодженою.

Таким чином, висновки акту є
неузгодженими та не можуть бути
підставою для висновку про наявність в
діях посадової особи платника податку
вини в порушенні встановленого законом
порядку ведення податкового обліку у
формі умислу або необережності і,
відповідно, бути підставою для
притягнення до адміністративної
відповідальності.

Відповідно до ст. 19 Конституції України
органи державної влади та органи
місцевого самоврядування, їх посадові
особи зобов'язані діяти лише на
підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Відповідно до п. 21.1. ст. 21 Податкового
кодексу України, посадові особи
контролюючих органів зобов'язані
дотримуватися Конституції України та
діяти виключно у відповідності з цим
Кодексом та іншими законами України,
іншими нормативними актами; не
допускати порушень прав та
охоронюваних законом інтересів
громадян, підприємств, установ,
організацій; коректно та уважно
ставитися до платників податків, їх
представників та інших учасників
відносин, що виникають під час
реалізації норм цього Кодексу та інших
законів, не принижувати їх честі та
гідності.

За невиконання або неналежне виконання
своїх обов'язків посадові особи
контролюючих органів несуть
відповідальність згідно із законом.

Згідно статті 75 Податкового кодексу
України, контролюючі органи мають
право проводити камеральні,
документальні (планові або
позапланові; виїзні або невиїзні) та
фактичні перевірки.

Відповідно до пп. 75.1.2. ст. 75 Податкового
кодексу України, документальною
перевіркою вважається перевірка,
предметом якої є своєчасність,
достовірність, повнота нарахування та
сплати усіх передбачених цим Кодексом
податків та зборів, а також дотримання
валютного та іншого законодавства,
контроль за дотриманням якого
покладено на контролюючі органи,
дотримання роботодавцем законодавства
щодо укладення трудового договору,
оформлення трудових відносин з
працівниками (найманими особами) та яка
проводиться на підставі податкових
декларацій (розрахунків), фінансової,
статистичної та іншої звітності,
регістрів податкового та
бухгалтерського обліку, ведення яких
передбачено законом, первинних
документів, які використовуються в
бухгалтерському та податковому обліку
і пов'язані з нарахуванням і сплатою
податків та зборів, виконанням вимог
іншого законодавства, контроль за
дотриманням якого покладено на
контролюючі органи, а також отриманих в
установленому законодавством порядку
контролюючим органом документів та
податкової інформації, у тому числі за
результатами перевірок інших
платників податків.

Статтею 2 Закону України «Про
бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні» зазначено, що
сфера дії закону поширюється на всіх
юридичних осіб, створених відповідно
до законодавства України, незалежно
від їх організаційно-правових форм і
форм власності, а також на
представництва іноземних суб'єктів
господарської діяльності (далі -
підприємства), які зобов'язані вести
бухгалтерський облік та подавати
фінансову звітність згідно з
законодавством.

Виходячи із змісту ч. 2 ст. 3 Закону
України «Про бухгалтерський облік та
фінансову звітність в Україні»
бухгалтерський облік є обов'язковим
видом обліку, який ведеться
підприємством. Фінансова, податкова,
статистична та інші види звітності, що
використовують грошовий вимірник,
ґрунтуються на даних бухгалтерського
обліку.

Правила податкового обліку визначають
відповідними нормативними
документами, що регламентують порядок
оподаткування в Україні.

Статтею 9 Закону України «Про
бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні» встановлені
вимоги до первинних документів, які є
підставою для бухгалтерського та
податкового обліку. Згідно з даною
нормою підставою для бухгалтерського
обліку господарських операцій є
первинні документи, які фіксують факти
здійснення господарських операцій.
Первинні документи повинні бути
складені під час здійснення
господарської операції, а якщо це
неможливо - безпосередньо після її
закінчення. Для контролю та
впорядкування оброблення даних на
підставі первинних документів можуть
складатися зведені облікові документи.

Такі первинні документи повинні мати
обов'язкові реквізити: назву документа
(форми); дату і місце складання; назву
підприємства, від імені якого складено
документ; зміст та обсяг господарської
операції, одиницю виміру господарської
операції; посади осіб, відповідальних
за здійснення господарської операції і
правильність її оформлення; особистий
підпис або інші дані, що дають змогу
ідентифікувати особу, яка брала участь
у здійсненні господарської операції.

Необхідність підтвердження
господарських операцій первинними
документами визначена пп. 1.2. п. 1, пп. 2.1.
п. 2 Положення про документальне
забезпечення записів у
бухгалтерському обліку, затвердженого
Наказом Міністерства фінансів України
від 24.05.1995 року № 88, зареєстрованого в
Міністерстві юстиції України від 05.06.1995
року за № 168/704. Відповідно до ст. 1
Закону України «Про бухгалтерський
облік та фінансову звітність в
Україні» первинні документи це -
письмові свідоцтва, що фіксують та
підтверджують господарські операції,
включаючи розпорядження та дозволи
адміністрації на їх проведення.

Крім того, у відповідності до ст. 83
Податкового кодексу України для
посадових осіб контролюючих органів
під час проведення перевірок
підставами для висновків є: документи,
визначені цим Кодексом; податкова
інформація; експертні висновки; судові
рішення; інші матеріали, отримані в
порядку та у спосіб, передбачені цим
Кодексом або іншими законами, контроль
за дотриманням яких покладений на
контролюючі органи.

Відповідно до п. 5.2. розділу ІІ наказу
ДПА України від 22.12.2010 року № 984,
зареєстрованого в Міністерстві
юстиції України 12.01.2011 року за № 34/18772
«Про затвердження Порядку оформлення
результатів документальних перевірок
з питань дотримання податкового,
валютного та іншого законодавства», у
разі встановлення перевіркою порушень
податкового законодавства за кожним
відображеним в акті фактом порушення
необхідно: чітко викласти зміст
порушення з посиланням на конкретні
пункти і статті законодавчих актів, що
порушені платником податків, зазначити
період (місяць, квартал, рік)
фінансово-господарської діяльності
платника податків та господарську
операцію, в результаті якої здійснено
це порушення, при цьому додати до акта
письмові пояснення посадових осіб
платника податків або його законних
представників щодо встановлених
порушень; зазначити первинні
документи, на підставі яких вчинено
записи у податковому та
бухгалтерському обліку, навести
регістри бухгалтерського обліку,
кореспонденцію рахунків операцій та
інші документи, пов'язані з обчисленням
і сплатою податків і зборів, та докази,
що підтверджують наявність факту
порушення; у разі відсутності
первинних документів або ненадання для
перевірки первинних та інших
документів, що підтверджують факт
порушення, зазначити перелік цих
документів; у разі відмови посадових
осіб платника податків або його
законних представників надати копії
документів посадовій (службовій) особі
органу державної податкової служби
така особа складає акт у довільній
формі, що засвідчує факт відмови, із
зазначенням посади, прізвища, імені, по
батькові платника податків (його
законного представника) та переліку
документів, які йому запропоновано
подати, факт про складання такого акта
відображається в акті документальної
перевірки.

Відповідно до пп. 20.1.1., 20.1.4., 20.1.6., п. 20.1.
ст. 20 Податкового кодексу України,
контролюючі органи мають право:
запрошувати платників податків,
зборів, платежів або їх представників
для перевірки правильності
нарахування та своєчасності сплати
податків, зборів, платежів, дотримання
вимог іншого законодавства, у тому
числі законодавства у сфері
запобігання та протидії легалізації
(відмиванню) доходів, одержаних
злочинним шляхом, або фінансуванню
тероризму, контроль за додержанням
якого покладено на контролюючі органи.
Письмові повідомлення про такі
запрошення надсилаються в порядку,
встановленому статтею 42 цього Кодексу,
не пізніше ніж за 10 календарних днів до
дня запрошення рекомендованими
листами, в яких зазначаються підстави
запрошення, дата і час, на які
запрошується платник податків
(представник платника податків);
проводити відповідно до законодавства
перевірки і звірки платників податків
(крім Національного банку України), у
тому числі після проведення процедур
митного контролю та/або митного
оформлення; запитувати та вивчати під
час проведення перевірок первинні
документи, що використовуються в
бухгалтерському обліку, регістри,
фінансову, статистичну та іншу
звітність, пов'язану з обчисленням і
сплатою податків, зборів, платежів,
виконанням вимог законодавства,
контроль за додержанням якого
покладено на контролюючі органи.

З системного аналізу зазначених норм
вбачається, що документальна перевірка
проводиться на підставі податкових
декларацій (розрахунків), фінансової,
статистичної та іншої звітності,
регістрів податкового та
бухгалтерського обліку, ведення яких
передбачено законом, первинних
документів, які використовуються в
бухгалтерському та податковому обліку
і пов'язані з нарахуванням і сплатою
податків та зборів, отриманих в
установленому законодавством порядку
контролюючим органом документів, які
зазначаються в акті перевірки, а у разі
відмови посадових осіб платника
податків надати копії таких
документів, складається акт у
довільній формі, та такий факт про
складання акту відмови відображається
в акті документальної перевірки.

Як вбачається зі змісту акту, головним
державним ревізором-інспектором
первинні, фінансово-господарські,
бухгалтерські та інші документи,
фактично не досліджувались, а усе
обґрунтування акту будується виключно
на актах про неможливість проведення
зустрічної звірки ТОВ
«Спецекспертгруп».

Згідно п. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в
справі про адміністративне
правопорушення не може бути розпочато,
а розпочате підлягає закриттю якщо у
діях особи, яка притягується до
адміністративної відповідальності
відсутні події і склад
адміністративного правопорушення.

Дослідивши матеріали справи про
адміністративне правопорушення,
вважаю, що матеріали адміністративної
справи не підтверджують вину ОСОБА_2 та
не спростовують письмові пояснення
останньої з яким суддя погоджується у
повному обсязі.

На підставі наведеного та керуючись ст.
38, п. 1 ст. 247, 284-285 КУпАП, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у адміністративній справі
про притягнення ОСОБА_2 до
адміністративної відповідальності за
ч. 1 ст. 163-1 КУпАП - закрити на підставі п.
1 ст. 247 КУпАП, у зв'язку з відсутністю
складу адміністративного
правопорушення.

Постанова може бути оскаржена, на неї
може бути внесено подання прокурора
протягом десяти днів з часу її
проголошення до Апеляційного суду м.
Києва через Дарницький районний суд м.
Києва.

Суддя: