Апеляційний суд Кіровоградської
№ провадження 33/781/420/14
Головуючий у суді І-ї
інстанції Гарбуз О. А.
Доповідач у суді ІІ-ї
інстанції Ремез П. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.10.2014 року. Суддя апеляційного суду
Кіровоградської області Ремез П.М., за
участю особи, яка притягується до
адміністративної відповідальності
ОСОБА_3, розглянувши у порядку
апеляційного перегляду справу про
адміністративне правопорушення за
скаргою ОСОБА_3 на постанову
Новоукраїнського районного суду
Кіровоградської області від 19 вересня
2014 року відносно

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, не працюючого,
проживаючого АДРЕСА_1,

за ч.1 ст.130 Кодексу України про
адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

Постановою Новоукраїнського
районного суду Кіровоградської
області від 19 вересня 2014 року ОСОБА_3
притягнуто до адміністративної
відповідальності за ст.130 ч.1 КУпАП та
накладено адміністративне стягнення у
виді штрафу у розмірі 3400 грн.

ОСОБА_3 визнаний винним у тому,
що він 28.06.2014 року о 01 год. 10 хв. в м.
Новоукраїнка по вул. Леніна керував
автомобілем ВАЗ - 21083, державний
номерний знак НОМЕР_1, в стані з
ознаками алкогольного сп'яніння, (запах
алкоголю з ротової порожнини,
почервоніння очей), від проходження
медичного огляду на визначення стану
алкогольного сп'яніння відмовився у
присутності двох свідків, чим порушив
вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху та
скоїв адміністративне правопорушення,
передбачене ст. 130 ч.1 КУпАП.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 просить
скасувати постанову суду від 19.09.2014
року та закрити провадження у справі,
посилаючись на те, що він на час його
затримання працівниками ДАІ
транспортним засобом не керував, а тому
не зобов'язаний був проходити медичний
огляд на стан сп'яніння, оскільки за
відсутності факту керування не може
бути відповідальності за ст. 130 КУпАП,
але судом не надано належної оцінки
його поясненням та поясненням свідків
з цього приводу, а також не надав
належної оцінки і постанові суду від
08.08.2014 року про скасування постанови
серії ПС1 № 570159 від 28.06.2014 року про
накладення на нього стягнення у справі
про адміністративне правопорушення.
Тому вважає, що розгляд справи
проведено місцевим судом поверхово,
без дотримання норм КУпАП, щодо
ретельності і об'єктивності розгляду
справи та надання належної оцінки усім
обставинам справи.

Перевіривши матеріали справи,
заслухавши пояснення скаржника ОСОБА_3,
який підтримав свою апеляцію і просив
її задовольнити, а постанову районного
суду скасувати через грубі порушення
вимог ст. 245 КУпАП, та закрити
провадження по справі за відсутністю в
його діях складу адміністративного
правопорушення, зваживши доводи
апеляції вважаю, що апеляційна скарга
підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до вимог ст. 130 ч.1 КУпАП
відповідальність за вказане
адміністративне правопорушення настає
у разі керування транспортними
засобами особами в стані алкогольного,
наркотичного чи іншого сп'яніння або
під впливом лікарських препаратів, що
знижують їх увагу та швидкість реакції,
а так само за відмову особи, яка керує
транспортним засобом від проходження,
відповідно до встановленого порядку
огляду на стан сп'яніння.

Згідно ст. 266 ч.2,3 КУпАП огляд водія
(судноводія) на стан алкогольного,
наркотичного чи іншого сп'яніння або
щодо перебування під впливом
лікарських препаратів, що знижують
його увагу та швидкість реакції,
проводиться з використанням
спеціальних технічних засобів
працівником міліції у присутності двох
свідків. У разі незгоди водія
(судноводія) на проведення огляду на
стан алкогольного, наркотичного чи
іншого сп'яніння або щодо перебування
під впливом лікарських препаратів, що
знижують його увагу та швидкість
реакції або в разі незгоди з його
результатами, працівником міліції, з
використанням спеціальних технічних
засобів, огляд проводиться в закладах
охорони здоров'я.

Викладені положення Закону більш
детально відображено у Інструкції про
виявлення у водіїв транспортних
засобів ознак алкогольного,
наркотичного чи іншого сп'яніння або
перебування під впливом лікарських
препаратів, що знижують увагу та
швидкість реакції, яку затверджено
спільним Наказом МВС та МОЗ України №
400/666 від 09.09.2009 року, зокрема пунктами 2.1,
2.3, 2.5 та 2.6 передбачено, що у разі
наявності ознак сп'яніння,
передбачених цією Інструкцією,
уповноважена особа Державтоінспекції
МВС проводить на місці зупинки огляд на
стан сп'яніння за допомогою
спеціальних технічних засобів,
дозволених до застосування МОЗ та
Держспоживстандартом, які мають,
зокрема, свідоцтво про державну
реєстрацію та свідоцтво про його
повірку, які перед проведенням огляду
уповноважена на проведення огляду
особа надає на вимогу особи, яка
підлягає огляду і такий огляд на стан
сп'яніння на місці зупинки
транспортного засобу проводиться в
присутності двох свідків, до того ж не
можуть бути залучені як свідки
працівники міліції, або особи щодо
неупередженості яких є сумніви.

Аналіз викладених вище норм
про порядок оформлення працівниками
ДАІ матеріалів щодо притягнення осіб
до адміністративної відповідальності
за ст. 130 КУпАП свідчить про те, що у
даному випадку працівник ДАІ повинен
був на місці зупинки транспортного
засобу запропонувати водію
використати спеціальний технічний
засіб для визначення стану
алкогольного сп'яніння і провести це у
присутності двох свідків, проте у
справі відсутні будь-які докази того,
що останній пропонувався ОСОБА_3 на
місці його затримання, а лише потім при
незгоді водія із отриманими
результатами вирішувати питання про
проведення медичного огляду у закладі
охорони здоров'я.

Відповідно до вимог ст. 266 ч.5
КУпАП, огляд особи на стан
алкогольного, наркотичного чи іншого
сп'яніння або щодо перебування під
впливом лікарських препаратів, що
знижують її увагу та швидкість реакції,
проведений з порушенням вимог цієї
статті, вважається недійсним.

Як вбачається з протоколу про вчинення
адміністративного правопорушення
серії АВ2 № 728994 від 28.06.2014 року, ОСОБА_3
поставлено у провину те, що він 28.06.2014
року о 01 год. 10 хв. в м. Новоукраїнка по
вул. Леніна керував автомобілем ВАЗ -
21083, державний номерний знак НОМЕР_1, з
ознаками алкогольного сп'яніння,
(почервоніння очей, різкий запах
алкоголю з ротової порожнини), від
проходження огляду на стан вживання
алкоголю відмовився у присутності
двох свідків, чим порушив вимоги п. 2.5
Правил дорожнього руху та скоїв
адміністративне правопорушення,
передбачене ст. 130 ч.1 КУпАП.

У протоколі зазначено, що
ОСОБА_3 з протоколом ознайомлений,
однак останній від підпису та
пояснення відмовився в присутності
свідків. Також у протоколі вказано двох
свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5, проте
долучені до справи їх пояснення,
викладені на окремих аркушах, які
виготовлено у вигляді надрукованого
шаблону та заповнено одним почерком, а
не власноруч вказаними свідками, а тому
за вказаних вище обставин справи у суду
є обгрунтовані сумніви щодо
достовірності показань вказаних
свідків.

Також, з пояснень зазначених
свідків не вбачається того, що вони
були свідками того, де саме та за яких
обставин працівники міліції зупинили
скаржника, та що останній дійсно
керував транспортним засобом (а.с.1-3).

ОСОБА_3 у судове засідання
апеляційного суду з'явився, свою
апеляцію підтримав і пояснив, що в ніч
на 28.06.2014 року він перебував у себе
вдома за адресою АДРЕСА_1. Близько
першої години ночі до його
домоволодіння під'їхав невідомий
автомобіль. Коли він вийшов з двору то
побачив біля свого автомобіля
працівників ДАІ, які попросили його
надати документи на право керування
автомобілем. Оскільки він за кермом
автомобіля не перебував, тому
відмовився надати документи. Після
чого працівники ДАІ застосували до
нього фізичну силу та примусово
доправили його спочатку до відділку
міліції для встановлення його особи, а
потім до Новоукраїнської ЦРЛ для
проходження медичного огляду на стан
сп'яніння. Однак, у зв'язку з тим, що він
перед його затриманням працівниками
міліції транспортним засобом не
керував, будь-яких правопорушень не
вчиняв та не порушував Правил
дорожнього руху, тому у присутності
медичних працівників він відмовився
від проходження медичного огляду.
Після цього його відпустили додому, при
цьому в його присутності будь-яких
протоколів не складалось, йому для
підпису не пропонувалось та письмові
пояснення від нього не відбирались.

До апеляційного суду на
розгляд даної справи двічі
викликалися, як свідки зазначені в
адміністративному протоколі від 28.06.2014
року, так і працівник ДАІ ОСОБА_6, який
склав вказаний протокол, однак останні
в судове засідання до апеляційного
суду на 09 год. 30 хв. 15.10.2014 року та на 10
год. 00 хв. 24.10.2014 року, не з'явилися і не
повідомили суд про поважність причин
своєї неявки, та не побажали надати
суду свої пояснення з приводу
фактичних обставин справи. При цьому
всі вони повідомлялися судом належним
чином, що підтверджується долученими
до справи зворотними повідомленнями
про вручення вказаним особам поштових
відправлень про виклик до суду на
вказані вище дати. Така поведінка
свідків та інспектора ДАІ викликає
обґрунтовані сумніви, щодо їх
неупередженості в результатах
розгляду справи.

Крім того, як видно з
долученого до справи листа, який
надійшов 22.10.2014 року до апеляційного
суду від свідка ОСОБА_5, останній вказав
на те, що 28.06.2014 року він був черговим
лікарем по Новоукраїнській ЦРЛ, і
капітан міліції ОСОБА_6 доставив для
експертизи на предмет алкогольного
сп'яніння ОСОБА_3, однак останній від
проведення експертизи категорично
відмовився, чим фактично підтвердив
доводи апеляції скаржника про те, що
свідками у протоколі зазначено
медичних працівників, які не можуть
підтвердити факту керування ним у той
вечір автомобілем, а лише
підтверджують факт його відмови від
медичного обстеження в лікарні на
визначення стану алкогольного
сп'яніння, проте цього він і сам не
заперечує.

Як видно з оскарженої
постанови суду від 19.09.2014 року,
допитаний в судовому засіданні і в суді
першої інстанції ОСОБА_3 винним себе
також не визнав (а.с.10).

За таких обставин, районним
судом помилково не перевірено в
судовому засіданні показання
зазначених у протоколі свідків, а
відтак безпідставно їх враховано на
підтвердження винуватості
правопорушника, оскільки як
встановлено судом вони не були
присутні під час затримання скаржника
на вул. Леніна, а тому й не можуть
підтвердити факт керування ним у той
вечір автомобілем, а лише
підтверджують його відмову у лікарні
від проведення експертизи на стан
сп'яніння.

У відповідності зі ст. 245 КУпАП,
завданнями провадження в справах про
адміністративні правопорушення є:
своєчасне, повне і об'єктивне
з'ясування обставин кожної справи,
вирішення її в точній відповідності з
законом.

Однак, як вбачається з
вищезазначеного, вказані вимоги закону
при розгляді даної справи в суді першої
інстанції були порушені.

Розглядаючи дану справу по суті,
районний суд взагалі не перевірив та
будь-яким чином не спростував
твердження правопорушника про те, що
він на той момент автомобілем не
керував, а перебував по місцю свого
проживання, не допитав з цього приводу
інспектора ДАІ, який склав протокол про
вчинення адміністративного
правопорушення та вказаних у ньому
двох свідків.

А тому, посилання районного суду на
те, що такі пояснення ОСОБА_3
спростовуються долученими до справи
письмовими поясненнями двох свідків є
безпідставними, оскільки як видно з
вищевказаних письмових пояснень
свідків вони є друкованим шаблоном
пояснення свідка у який інспектором
ДАІ внесено лише марку транспортного
засобу та його реєстраційний номер, а
також прізвище, ім'я та по-батькові
правопорушника (а.с.2-3).

Більше того, в оскарженій постанові
суду від 19.09.2014 року, хоч і зазначено
порушення скаржником п. 2.5 Правил
дорожнього руху, однак згідно
протоколу йому поставлено у провину
порушення п. 2.5 (9) Правил дорожнього
руху, проте суд першої інстанції
будь-яким чином під час розгляду даної
справи не усунув вказаної
суперечності, яка в даному випадку є
суттєвою.

Тобто, згідно вказаного протоколу
правопорушнику фактично не ставилось у
провину, що він допустив порушення саме
вимог п. 2.5 Правил дорожнього руху
України, відповідно до якого водій
повинен на вимогу працівника міліції
пройти в установленому порядку
медичний огляд на визначення стану
алкогольного сп'яніння або перебування
під впливом наркотичних чи токсичних
речовин.

Тому, суд не вправі був змінити
вимогу пункту Правил дорожнього руху,
поставленого у провину правопорушнику,
або ж самому конкретизувати його, що
має місце в даному випадку, оскільки це
не передбачено чинним законодавством,
а тому і дійти висновку про доведеність
винуватості скаржника, а відповідно і
накладати на нього адміністративне
стягнення за вищевказане
правопорушення.

За таких обставин справи місцевий
суд, у порушення вимог ст. 245 КУпАП, не
дослідив всебічно, повно і об'єктивно
всі обставини справи, а тому передчасно
та безпідставно дійшов висновку про
наявність в діях ОСОБА_3 складу
адміністративного правопорушення,
передбаченого ст. 130 ч.1 КУпАП, а саме в
частині порушення ним вимог п. 2.5 Правил
дорожнього руху України, оскільки
достовірними доказами по справі не
підтверджено, що правопорушник керував
автомобілем і в цей момент його зупинив
інспектор ДАІ.

Також, при складенні
матеріалів про вчинення
адміністративного правопорушення,
передбаченого ст. 130 ч.1 КУпАП стосовно
ОСОБА_3, працівником ДАІ ОСОБА_6
допущено порушення порядку виявлення у
водіїв транспортних засобів ознак
алкогольного сп'яніння, що позбавляє
суд можливості вирішити питання про
наявність складу правопорушення,
оскільки відсутня його об'єктивна
сторона.

Викладені обставини свідчать
про відсутність в діях ОСОБА_3 складу
правопорушення, передбаченого ст. 130 ч.1
КУпАП, що судом першої інстанції
залишено поза увагою.

На підставі викладеного,
апеляційний суд приходить до висновку,
що з урахуванням вищезазначених
порушень, судом першої інстанції не
виконано вимоги ст. 245 КУпАП про
всебічне, повне та об'єктивне
дослідження всіх обставин справи, а
тому постанова суду підлягає
скасуванню, а справа закриттю на
підставі ст. 247 ч.1 п.1 КУпАП у зв'язку із
відсутністю складу правопорушення.

Керуючись ст. 294 ч.8 п.2 Кодексу
України про адміністративні
правопорушення, суддя судової палати в
кримінальних справах апеляційного
суду Кіровоградської області,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3,
задовольнити, а постанову
Новоукраїнського районного суду
Кіровоградської області від 19 вересня
2014 року про притягнення його до
адміністративної відповідальності за
ст. 130 ч. 1 КУпАП - скасувати.

На підставі ст. 247 ч.1 п.1 КУпАП
провадження по справі закрити.

Постанова набирає законної сили
негайно, є остаточною й оскарженню не
підлягає.

Суддя
підпис

З оригіналом згідно:

Суддя апеляційного суду

Кіровоградської області

Ремез П.М.