ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 жовтня 2014 року

Суддя Підволочиського районного суду
Тернопільської області Кузьменко І.О.,
розглянувши справу про
адміністративне правопорушення,
передбачене ч.1 ст. 130 Кодексу України
про адміністративні правопорушення,
яка надійшла від ВДАІ Підволочиського
району УДАІ УМВС України в
Тернопільській області відносно

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина
України, жителя ІНФОРМАЦІЯ_2,
непрацюючого, який раніше до
адміністративної відповідальності не
притягався,

В С Т А Н О В И Л А:

08.10.2014 р. о 00-40 год. в с. Смиківці
Тернопільського району ОСОБА_1 керував
автомобілем НОМЕР_1 з явними ознаками
алкогольного сп’яніння: різкий запах
алкоголю з порожнини рота, нестійка
хода. Продувати технічний пристрій на
місці зупинки та пройти огляд в
медичному закладі для визначення стану
алкогольного сп’яніння відмовився,
чим порушив п. 2.5. Правил дорожнього
руху України.

У судовому засіданні гр. ОСОБА_1 свою
вину у вчиненні правопорушення визнав
повністю.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні даного
правопорушення доводиться:

-          фактичними даними згідно
протоколу про адміністративне
правопорушення серії АП1 № 825341 від
08.10.2014 р., дії гр. ОСОБА_1 кваліфіковано
за ч. 1 ст. 130 КУпАП;

-          письмовими поясненнями
ОСОБА_2 та ОСОБА_3 від 08.10.2014 р.

За вказаних обставин суддя прийшла до
переконання про наявність в діях
гр. ОСОБА_1 складу
адміністративного правопорушення,
передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України
про адміністративні правопорушення –
відмова особи, яка керує транспортним
засобом, від проходження відповідно до
встановленого порядку огляду на стан
алкогольного сп’яніння. Тому його слід
притягнути до адміністративної
відповідальності за вказаною статтею,
застосувавши до нього адміністративне
стягнення.

Застосовуючи адміністративне
стягнення за вказане адміністративне
правопорушення, суддя враховує
характер вчиненого правопорушення, яке
відноситься до грубих порушень ПДР
України як таке, що безпосередньо
впливає на безпеку дорожнього руху та
її учасників, відсутність обставин, що
пом’якшують та обтяжують
відповідальність.

Враховуючи наведене, з метою виховання
особи, яка вчинила адміністративне
правопорушення, а також запобігання
вчинення нових правопорушень, суддя
прийшла до висновку, що до гр. ОСОБА_1
слід застосувати адміністративне
стягнення у виді штрафу у мінімальному
розмірі, передбаченому санкцією ч.1 ст.
130 КУпАП, що буде необхідним та
достатнім для його виправлення.

У відповідності до п. 5 ч.2 ст. 4 Закону
України «Про судовий збір» із ОСОБА_1
слід стягнути судовий збір у сумі 36 грн.
54 коп.

Керуючись ст. ст. 33, 283, 284, 294 Кодексу
України про адміністративні
правопорушення, суддя -

П О С Т А Н О В И Л А:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні
адміністративного правопорушення,
передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України
про адміністративні правопорушення та
застосувати до нього адміністративне
стягнення у виді штрафу в розмірі 3400
грн (три тисячі чотириста гривень) в
дохід держави.

Стягнути із ОСОБА_1 в дохід держави
судовий збір - 36, 54 грн
(тридцять шість гривень 54 копійки).

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку на її оскарження.

Постанова судді у справі про
адміністративне правопорушення може
бути оскаржена протягом десяти днів з
дня винесення постанови шляхом подання
апеляційної скарги до апеляційного
суду Тернопільської області через
Підволочиський районний суд.

Суддя-підпис

З оригіналом згідно:

Суддя

І.О.
Кузьменко