П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 квітня 2014 рокуСправа №607/4190/14-п

Суддя Тернопільського
міськрайонного суду Тернопільської
області Вийванко О.М., розглянувши
адміністративні матеріали, які
надійшли від Територіальної Державної
інспекції з питань праці у
Тернопільській області про
притягнення до адміністративної
відповідальності

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний
номер НОМЕР_1, громадянки України,
мешканки ІНФОРМАЦІЯ_2, працюючої
директором ОСОБА_2 ступенів № 8
Тернопільської міської ради,

за ч.1 ст.41 КУпАП, –

В С Т А Н О В И В :

Як встановлено у судовому засіданні,
під час перевірки ОСОБА_2 ступенів № 8
Тернопільської міської ради, що
знаходиться за адресою: м. Тернопіль
вул. Шкільна, 2, було встановлено, що
заробітна плата працівникам за роботу
в надурочний час не оплачується в
подвійному розмірі годинної ставки, а
саме, в грудні 2013 року секретар Вівчар
О.І., двірник ОСОБА_3, техпрацівник
ОСОБА_4 відпрацювали кожний по 176 год., з
яких 1 годину надурочно, однак
заробітна плата за вказаний час
працівникам не була нарахована у
подвійному розмірі, всупереч вимог
ст.106 КЗпП України. Проведеною
перевіркою встановлено, що із
звільненням працівником – завгоспом
ОСОБА_5 (звільнений 10.01.2014 р.), сума
остаточного розрахунку становить 418,14
грн., однак розрахунок із вказаним
працівником проведено не удень
звільнення, а 27.01.2014 р., чим порушено
вимоги ч.1 ст.116 КЗпП України. У випадку
невиплати в день звільнення всіх
коштів працівнику також не
виплачується середній заробіток за
весь час затримки виплати
розрахункових коштів до дня фактичного
розрахунку, а саме, ОСОБА_5 (звільнений
10.01.2014 р.), з яким проведено остаточний
розрахунок 27.01.2014 р., однак на час
затримки виплати остаточного
розрахунку йому не нараховано середній
заробіток за весь час затримки, чим
порушено вимоги ч.1 ст.117 КЗпП України.
Належно заповнена трудова книжка
видається працівникам у день
звільнення, однак розрахунок із
працівником проводиться з порушенням
строків зазначених у ст.116 КЗпП України,
а саме, розрахунок із звільненим
працівником ОСОБА_5 проведено не у день
звільнення – 10.01.2014 р., а 27.01.2014 р., чим
порушено вимоги ч.1 ст.47 КЗпП України.
Заробітна плата (відпускні)
працівникам школи виплачується не за
три дні до початку відпустки, а у
пізніші строки, а саме, згідно наказу
директора від 24.12.2013 р. № 47-к, сторожу з
03.01.2013 р. по 26.01.2013 р. надано 24
календарних днів відпустки,
нарахованих відпускних на суму 1 048,45
грн., однак належну йому суму
відпускних виплачено не за три дні до
початку відпустки, а 20.01.2014 р., чим
порушено вимоги ч.4 ст.115 КЗпП України та
ст.21 ЗУ «Про відпустки». Також, всупереч
вимог ч.3 ст.115 КЗпП України та ч.3 ст.24 ЗУ
«Про оплату праці», розмір заробітної
плати за першу половину місяця
становить менше оплати за фактично
відпрацьований час з розрахунку
тарифної ставки (посадового окладу)
працівника, а саме, сторожу ОСОБА_6 за
січень 2014 року була нарахована по 1 296,65
грн. заробітної плати, із них
належалось до виплати 1 140,85 грн.,
вказані грошові суми йому
виплачувалися 21.01.2014 р. за першу
половину січня у розмірі по 400,00 грн. та
за другу половину січня 2014 року 30 січня
2014 року у розмірі по 740,85 грн., а тому,
вказане свідчить про те, що розмір
заробітної плати сторожу за першу
половину січня 2014 року не відповідала
фактично відпрацьованому ним часу на
час проведення даної виплати. Вказані
порушення допущені директором ОСОБА_2
ступенів № 8 Тернопільської міської
ради – ОСОБА_1

У судовому засіданні правопорушниця
ОСОБА_1 вину у вчиненні
адміністративного правопорушення
визнала повністю, однак вказала, що
причиною утворення заборгованості по
виплаті заробітної плати, а також
несвоєчасної виплати працівникам
належних їм грошових коштів є
нестабільність надходжень із бюджету
та недостатнє фінансування, та
запевнила, що допущені порушення
будуть усунуті.

Крім власного визнання вини, вина
ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення
повністю доведена матеріалами справи,
дослідженими в судовому засіданні, а
саме даними, що містяться в протоколі
про адміністративне правопорушення №
19-01-008/0096 від 03.03.2014 р.; витягом з акту
перевірки додержання суб’єктами
господарювання законодавства про
працю та загальнообов’язкове державне
соціальне страхування № 19-01-008/0116 від
20.02.2014 р. та іншими матеріалами справи.

За даних обставин вважаю, що в діях
ОСОБА_1 наявні ознаки
адміністративного правопорушення,
передбаченого ч.1 ст.41 КУпАП, тобто –
порушення встановлених термінів
виплати заробітної плати, а також інші
порушення вимог законодавства про
працю, а тому її слід притягнути до
адміністративної відповідальності та
накласти на неї адміністративне
стягнення.

Однак враховуючи те, що ОСОБА_1 визнала
свою вину, вперше вчинила
адміністративне правопорушення,
зважаючи на характер вчиненого
правопорушення, відсутність обставин,
що обтяжують відповідальність,
враховуючи те, що порушення були
допущені у зв’язку із нестабільністю
надходжень із бюджету та недостатнім
фінансуванням, а також з огляду на
запевнення правопорушника, що допущені
порушення будуть усунуті, приходжу до
висновку про малозначність вчиненого
правопорушення, тому вважаю за можливе
звільнити ОСОБА_1 від адміністративної
відповідальності за ч.1 ст.41 КУпАП, і
обмежитись усним зауваженням, а справу
про притягнення її до адміністративної
відповідальності – провадженням
закрити.

На підставі наведеного,
керуючись ст.ст. 22, 283, 284 КУпАП, –

П О С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звільнити від адміністративної
відповідальності, передбаченої ч.1 ст.41
КУпАП, на підставі ст.22 КУпАП за
малозначністю вчиненого
адміністративного правопорушення та
оголосити їй усне зауваження.

Адміністративну справу відносно
ОСОБА_1, за ч.1 ст.41 КУпАП, – закрити.

Постанова судді у справах про
адміністративне правопорушення
набирає законної сили після закінчення
строку подання апеляційної скарги чи
подання прокурора, за винятком
постанов про застосування стягнення,
передбаченого статтею 32 цього Кодексу,
а також, постанов, прийнятих за
результатами розгляду справ про
адміністративні правопорушення,
передбачені статтею 185-3 цього Кодексу.

Постанова судді у справі про
адміністративне правопорушення може
бути оскаржена особою, яку притягнуто
до адміністративної відповідальності,
її законним представником, захисником,
потерпілим, його представником або на
неї може бути внесено подання
прокурора протягом десяти днів з дня
винесення постанови. Апеляційна
скарга, подання прокурора, подані після
закінчення цього строку, повертаються
апеляційним судом особі, яка її подала,
якщо вона не заявляє клопотання про
поновлення цього строку, а також, якщо у
поновленні строку відмовлено.

Апеляційна скарга, подання прокурора
подаються до апеляційного суду
Тернопільської області через
Тернопільський міськрайонний суд
Тернопільської області.

Суддя ОСОБА_7