ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 жовтня 2014 року
Вінницький міський суд Вінницької
області

в складі:

головуючого судді Бернади Є.В.

при секретарі Бондарчук А.В.

за участю прокурора Войнаровського
І.,

представників митниці Калитко Г.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративний матеріал
про притягнення ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1,
уродженця м. Вінниці, громадянина
України, не працюючого, проживаючого за
адресою: АДРЕСА_1, ІПН НОМЕР_1, до
адміністративної відповідальності за
порушення митних правил, передбачені ч.
1 ст. 483 МК України, -

ВСТАНОВИВ:

13.11.2012 р. Вінницькою митницею за митною
декларацією № 401090001/2012/995924 оформлено у
митному відношенні автомобіль марки
«Citroen Jumpy», 2003 року випуску, кузов №
НОМЕР_2, реєстраційний НОМЕР_5.

Переміщення вказаного автомобіля
через митний кордон здійснив 20.10.2012 р.
ОСОБА_3

Для проходження митного контролю на
митному посту «Ягодин» Ягодинської
митниці, як підставу для переміщення
вказаного автомобіля через митний
кордон України, ОСОБА_3 надав митному
органу свідоцтво про реєстрацію
транспортного засобу НОМЕР_8, інвойс AUT
№ 1035 від 18.10.2012 р., згідно з яким
вартість автомобіля складає 2800 LTL, що на
момент перетину кордону України
становило 8502,84 грн. (згідно з курсом
валют, встановленим Національним
банком України станом на 19.10.2012 р.), а
також довіреність НОМЕР_7, видану
ОСОБА_3, яка дійсна до 28.03.2015 р., на право
придбання за кордоном за ціну та на
умовах, йому відомих, та переміщення
автомобіля, придбаного на ім'я
громадянина України ОСОБА_4 (паспорт
НОМЕР_6, ІПН НОМЕР_4).

Листом міндоходів від 25.05.2014 р. за №
11883/7/99-99-07-16-10-17 на адресу Вінницької
митниці направлені документи, що
надійшли у зверненні митних органів
Литовської Республіки від 22.05.2014 р., в
тому числі й завірені копії експортних
декларацій, на підставі яких
здійснювалась купівля та експорт з
території Литовської Республіки
автомобіля «Citroen Jumpy», 2003 року випуску,
кузов № НОМЕР_2, реєстраційний НОМЕР_5.
За результатами опрацювання отриманих
документів встановлено, що автомобіль
«Citroen Jumpy», 2003 року випуску, кузов №
НОМЕР_2, реєстраційний НОМЕР_5, був
придбаний за ціною 6900 LTL, що на момент
перетину митного кордону України
становило 20341,66 грн. (згідно з курсом
валют, встановленим НБУ на 19.10.2012 р.).

Таким чином, ОСОБА_3 перемістив через
митний кордон України з приховуванням
від митного контролю автомобіль «Citroen
Jumpy», 2003 року випуску, кузов № НОМЕР_2,
реєстраційний НОМЕР_5, вартістю 20341,66
грн., з поданням митному органу як
підстави для переміщення документів,
що містять неправдиві відомості щодо
вартості товару.

ОСОБА_3 в судовому засіданні
винуватість визнав частково та суду
пояснив, що митним органам він надав
пакет документів, отриманих разом з
автомобілем.

Представник митниці вважає, що
винуватість ОСОБА_3 в порушенні митних
правил підтверджена матеріалами
справи, а тому вважає за необхідне
застосувати до нього адміністративне
стягнення у виді штрафу в розмірі 20341,66
грн. з конфіскацією незаконно
переміщеного транспортного засобу.

Прокурор вважає, що винуватість ОСОБА_3
в порушенні митних правил підтверджена
матеріалами справи, а тому до нього
слід застосувати адміністративне
стягнення у виді штрафу в розмірі 100%
вартості незаконно переміщеного
товару, тобто в розмірі 20341,66 грн., з
конфіскацією вищевказаного
транспортного засобу.

Заслухавши думку учасників судового
процесу, дослідивши матеріали справи,
суд приходить до наступного висновку.

В судовому засіданні встановлено, що
13.11.2012 р. Вінницькою митницею за митною
декларацією № 401090001/2012/995924 оформлено у
митному відношенні автомобіль марки
«Citroen Jumpy», 2003 року випуску, кузов №
НОМЕР_2, реєстраційний НОМЕР_5.

Переміщення вказаного автомобіля
через митний кордон здійснив 20.10.2012 р.
ОСОБА_3

Для проходження митного контролю на
митному посту «Ягодин» Ягодинської
митниці, як підставу для переміщення
вказаного автомобіля через митний
кордон України, ОСОБА_3 надав митному
органу свідоцтво про реєстрацію
транспортного засобу НОМЕР_8, інвойс AUT
№ 1035 від 18.10.2012 р., згідно з яким
вартість автомобіля складає 2800 LTL, що на
момент перетину кордону України
становило 8502,84 грн. (згідно з курсом
валют, встановленим Національним
банком України станом на 19.10.2012 р.), а
також довіреність НОМЕР_7, видану
ОСОБА_3, яка дійсна до 28.03.2015 р., на право
придбання за кордоном за ціну та на
умовах, йому відомих, та переміщення
автомобіля, придбаного на ім'я
громадянина України ОСОБА_4 (паспорт
НОМЕР_6, ІПН НОМЕР_4).

Листом міндоходів від 25.05.2014 р. за №
11883/7/99-99-07-16-10-17 на адресу Вінницької
митниці направлені документи, що
надійшли у зверненні митних органів
Литовської Республіки від 22.05.2014 р., в
тому числі й завірені копії експортних
декларацій, на підставі яких
здійснювалась купівля та експорт з
території Литовської Республіки
автомобіля «Citroen Jumpy», 2003 року випуску,
кузов № НОМЕР_2, реєстраційний НОМЕР_5.
За результатами опрацювання отриманих
документів встановлено, що автомобіль
«Citroen Jumpy», 2003 року випуску, кузов №
НОМЕР_2, реєстраційний НОМЕР_5, був
придбаний за ціною 6900 LTL, що на момент
перетину митного кордону України
становило 20341,66 грн. (згідно з курсом
валют, встановленим НБУ на 19.10.2012 р.).

Таким чином, суд вважає, що в судовому
засіданні було підтверджено ту
обставину, що ОСОБА_3 перемістив через
митний кордон України з приховуванням
від митного контролю автомобіль «Citroen
Jumpy», 2003 року випуску, кузов № НОМЕР_2,
реєстраційний НОМЕР_5, вартістю 20341,66
грн., з поданням митному органу як
підстави для переміщення документів,
що містять неправдиві відомості щодо
вартості товару.

За таких обставин суд вважає, що дії
ОСОБА_3 охоплюються складом
правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 483
МК України, за ознаками переміщення
через митний кордон України з
приховуванням від митного контролю,
тобто з поданням митному органу як
підстави для переміщення товарів
документів, що містять неправдиві
відомості щодо відправника та
одержувача та його митної вартості.

Згідно з ч. 2 ст. 467 МК України у разі,
якщо справи про порушення митних
правил відповідно до статті 522 цього
Кодексу розглядаються судами (суддями),
адміністративне стягнення за
порушення митних правил може бути
накладено не пізніше, ніж через шість
місяців з дня вчинення правопорушення,
а в разі розгляду судами (суддями) справ
про триваючі порушення митних правил, у
тому числі передбачені статтями 469, 477-485
цього Кодексу, - не пізніше, ніж через
шість місяців з дня виявлення цих
правопорушень.

Суд також приймає до уваги відомості,
викладені у п. 6 Постанови Пленуму
Верховного Суду України № 6 від 24.06.1988 р.
«Про практику розгляду судами скарг на
постанови у справах про
адміністративні правопорушення», з
якого випливає, що при перевірці
додержання строків, встановлених ст. 38
КупАП, слід мати на увазі, що при
правопорушеннях, які тривають,
вказаний строк обчислюється з дня
виявлення правопорушення. При цьому
суд також приймає до уваги, що поняття
триваючого правопорушення було
розкрито Верховним Судом України в
постанові від 09.04.2012 р. у справі № 21-260а11,
зі змісту якої випливає, що передбачене
ст. 355 МК Українипорушення митних
правил, яке полягає в заявленні у
вантажній митній декларації
неправдивих відомостей як підстави для
звільнення від сплати податків і
зборів, що спричинило їх недобори до
бюджету, не можна вважати триваючим, а
тому за правилами ч. 1 ст. 328 МК
адміністративне стягнення може бути
накладено не пізніш як через два місяці
з дня його вчинення. МК України, на який
здійснено посилання у вказаній
Постанові втратив чинність на підставі
Кодексу від 13.03.2012 р., однак суд вважає,
що в даному випадку роз'яснення щодо
суті правопорушення залишаються
незмінними.

Крім того, Міністерство юстиції
України у листі № 22-34-1464 від 01.12.2003 р.
зазначало, що триваючими
адміністративними проступками є
проступки, пов'язані з тривалим,
неперервним невиконанням обов'язків,
передбачених правовою нормою
(наприклад, проживання без паспорта,
самовільне будівництво будинків або
споруд тощо), припиняються або
виконанням регламентованих обов'язків,
або притягненням винної у невиконанні
особи до відповідальності. Дуже часто
ці правопорушення є наслідками
протиправної бездіяльності.

В подальшому Мінюстом України у цьому ж
листі зазначається, що триваючі
правопорушення характеризуються тим,
що особа, яка вчинила якісь певні дії чи
бездіяльність, перебуває надалі у
стані безперервного продовження цих
дій (бездіяльності). Ці дії безперервно
порушують закон протягом якогось часу.
Іноді такий стан продовжується значний
час і увесь час винний безперервно
скоює правопорушення у вигляді
невиконання покладених на нього
обов'язків.

Аналогічні відомості Міністерством
юстиції України викладено і у листі
«Щодо визначення адміністративних
правопорушень як триваючі та
малозначні» від 02.08.2013 р. за № 6802-0-4-13/11.

Зі змісту ч. 1 ст. 483 МК України випливає,
що відповідальність за вчинення даного
правопорушення настає у разі
переміщення або вчинення дій,
спрямованих на переміщення товарів
через митний кордон України з
приховуванням від митного контролю.

Таким чином, аналізуючи вказану
правову норму, а також вищевказані
роз'яснення, надані Верховним Судом
України та Міністерством юстиції
України, визначення, надані в п. 14 та п. 24
ч. 1 ст. 4 МК України (щодо визначення
митного контролю та зони митного
контролю), суд вважає, що вчинене ОСОБА_3
правопорушення мало місце з 20.10.2012 р.,
тобто з моменту надання ОСОБА_3
документів, що стали підставою для
підставу для переміщення вказаного
автомобіля через митний кордон
України, під час його митного
оформлення та контролю, і закінчилось
13.11.2012 р. в момент його оформлення у
митному відношенні за митною
декларацією № 401090001/2012/995924 та відпуску
у вільний обіг.

Посилання представника митниці на те,
що на час митного оформлення не було
відомо, що подані ОСОБА_3 документи є
недостовірними суд до уваги не приймає.
Так, ст. 336 МК України встановлено
перелік форм митного контролю, ст. 337 МК
України регламентовано перевірку
документів та відомостей, які
подаються органам доходів і зборів під
час переміщення товарів, транспортних
засобів комерційного призначення
через митний кордон України. При цьому
ст. 248 та ст. 255 МК України визначено
початок та закінчення митного
оформлення. Крім того, ст. 74 МК України
регламентовано, що іноземні товари в
режимі імпорту випускаються для
вільного обігу на митній території
України лише після виконання усіх
необхідних митних формальностей.

Також суд приймає до уваги, що ч. 1 ст. 321
МК України регламентовано, що товари,
транспортні засоби комерційного
призначення перебувають під митним
контролем з моменту його початку і до
закінчення згідно із заявленим митним
режимом. При цьому ч. 2 ст. 321 МК України
визначено, що у разі ввезення на митну
територію України товарів,
транспортних засобів комерційного
призначення митний контроль
розпочинається з моменту перетинання
ними митного кордону України, а ч. 4 ст.
321 МК України - граничний строк
перебування товарів, транспортних
засобів комерційного призначення під
митним контролем до моменту поміщення
цих товарів, транспортних засобів у
відповідний митний режим не може
перевищувати 180 календарних днів. Окрім
цього, п. 1 ч. 6 ст. 321 МК України
визначено, що перебування товарів,
транспортних засобів комерційного
призначення під митним контролем
закінчується у разі ввезення на митну
територію України - після закінчення
митного оформлення товарів,
транспортних засобів комерційного
призначення, що переміщуються через
митний кордон України, за винятком
митних режимів, які передбачають
перебування під митним контролем
протягом усього часу дії митного
режиму.

Окрім цього, згідно з методичними
рекомендаціями щодо строків митного
контролю та оформлення товарів за
вантажною митною декларацією,
затвердженими наказом Державної
митної служби України від 05.04.2012 р. за №
205 визначено, що до строку митного
контролю не враховується відповідний
строк у разі, зокрема, складення
протоколу про порушення митних правил,
а також направленні відповідних
запитів.

За таких обставин, суд вважає, що
вчинене ОСОБА_3 правопорушення мало
триваючий характер і розпочалось 20.10.2012
р. в момент переміщення транспортного
засобу на митну територію України та
надання відповідних документів і
закінчилось 13.11.2012 р. в момент його
оформлений у митному відношенні та
випуском у вільний обіг. Виявлення
порушення митних правил поза строками
митного контролю, на думку суду, не може
свідчити про триваючий характер
вчиненого ОСОБА_3 порушення митних
правил. В ході судового розгляду справи
також було встановлено, що жодної дії,
чи бездіяльності, після надходження
товару у вільний обіг з боку ОСОБА_3, які
б безперервно протягом усього часу
порушували б законодавство не
відбувались. Отже, враховуючи
вищевикладене, як видно зі справи,
вчинене ОСОБА_3 порушення митних правил
не було триваючим правопорушенням.

З огляду на викладене суд приходить до
переконання, що на час розгляду справи
встановлений ч. 2 ст. 467 МК України
шестимісячний строк притягнення до
адміністративної відповідальності
сплинув, а тому суд вважає, що
провадження у справі підлягає
закриттю.

Приймаючи до уваги, що санкцією ст. 483 МК
України передбачені такі стягнення як
штраф та конфіскація, провадження у
справі закривається у зв'язку із
закінченням строку притягнення до
адміністративної відповідальності,
після спливу якого адміністративні
стягнення до особи застосовані бути не
можуть (правова позиція Верховного
Суду України, викладену в постанові від
09.04.2012 р. у справі № 21-260а11), суд
приходить до переконання, що
конфіскація транспортного засобу до
ОСОБА_3 застосована також бути не може.

Керуючись ст. ст. 527, 528 МК України, 283, 284
КУпАП, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про притягнення
ОСОБА_3 до адміністративної
відповідальності за порушення митних
правил, передбачені ч. 1 ст. 483 МК
України, - закрити у зв'язку із
закінченням строку притягнення до
адміністративної відповідальності.

Постанова може бути оскаржена до
Апеляційного суду Вінницької області
протягом десяти днів з дня її
винесення.

Суддя: