Справа № 535/1073/14-п
Провадження № 3/535/377/14
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 листопада 2014 року суддя
Котелевського районного суду
Полтавської області Цвітайло П.В.
розглянувши матеріали, які надійшли
від відділення ДАІ Котелевського РВ
УМВС України в Полтавській області про
притягнення до адміністративної
відповідальності

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянка
України, уродженка с. Велика Рудка
Диканського району Полтавської
області, жителька сел. Котельва,
Полтавської області, пров.
Комсомольський, 12, працюючої дояркою
ТОВ «Агрофірма «Маяк», на утриманні має
одну малолітню дитину, раніше до
адміністративної відповідальності не
притягувалася;-

за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про
адміністративні правопорушення;-

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до змісту протоколу про
адміністративне правопорушення серії
АП1 № 635193 від 20 жовтня 2014 року, ОСОБА_1, 20
жовтня 2014 року, близько 21 години 10
хвилин в сел. Котельва по вул. Кірова
громадянка ОСОБА_1, керувала мопедом
«Сузукі» з явними ознаками
алкогольного сп’яніння, (нестійка
хода, різкий запахом алкоголю). Від
проходження освідування та продуття
алкотестера «Драгер» відмовилася.

Своїми діями ОСОБА_1, порушила
вимоги п.п. 2.5, 2.9 Правил дорожнього руху
України, які затверджені постановою
Кабінету Міністрів України та
формально скоїла адміністративне
правопорушення, передбачене ч. 1 ст.130
КУпАП.

Під час розгляду справи в суді,
ОСОБА_1 в своїх поясненнях фактично
підтвердила, що дійсно 20 жовтня 2014 року,
до неї приїхала кума і вони трішки
випили спиртного, при цьому її
малолітня дитина перебувала у сусідки
тьоті Шури, яка зателефонувала і
повідомила, що у дитини висока
температура, і вона вимушена була сісти
на мопед і їхати до хворої дитини. По
дорозі її зупинили працівники міліції,
вона не заперечувала факт вживання
спиртного, відмовилася проходити
освідування бо поспішала до хворої
дитини. При цьому пояснила, суду, у
скоєному щиро розкаюється та запевняла
суд, що більше не буде вживати спиртне
при керуванні мопедом.

Суд системно дослідивши
матеріали справи, заслухавши
пояснення ОСОБА_1, вивчивши правові
норми, які регулюють дані
правовідносини, приходить до
переконання, що в діях ОСОБА_1,
формально вбачається вина в скоєнні
даного адміністративного
правопорушення, з наступних підстав.

Суд виходячи з змісту протоколу,
пояснень правопорушниці та
конкретного випадку, а саме з того, що
ОСОБА_1, дійсно вживала спиртні напої, а
потім сіла за кермо мопеда і їхала
додому, враховує і причину по якій вона
їхала додому в нетверезому стані.

Так з пояснень правопорушниці вона
їхала додому, оскільки в малолітньої
доньки була висока температура, і вона
як мати зобов’язана стежити за
здоров’ям своєї дитини.

У суду немає підстав ставити під сумнів
показання правопорушниці, і таких
доказів суду не надано.

Таким чином, системно проаналізувавши
все вище викладене в сукупності, з
урахуванням досліджених у судовому
засіданні доказів та їх належною
оцінкою, суд приходить до переконання,
що дійсно ОСОБА_1, вживаючи спиртні
напої, керувала мопедом, але їхала для
того, щоб надати допомогу своїй
малолітній дитині здоров’я якої
важливіше для матері, при цьому жодних
негативних наслідків нікому взагалі не
завдано. Виходячи із загальних засад
норм права, зокрема справедливості,
виваженості, розумності, є всі законні
підстави у суду для формального
визнання ОСОБА_1, винною в скоєнні
адміністративного правопорушення,
передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та
застосувати ст. 22 КУпАП.

Враховуючи характер вчиненого
правопорушення в даному конкретному
випадку, особу правопорушниці,
наявність обставини, що пом’якшують
відповідальність, а саме: щире
розкаяння, вчинення адміністративного
правопорушення вперше, зобов’язання
більше не порушувати законодавство,
наявність на утриманні малолітньої
дитини, яку ОСОБА_1, утримує і виховує
сама без батька, відсутність обставин,
що обтяжують відповідальність,
відсутність будь-яких негативних
наслідків, суд приходить до
переконання, що дане правопорушення
можливо визнати малозначним та слід
звільнити її від адміністративної
відповідальності з винесенням усного
зауваження.

Таке адміністративне стягнення на
думку суду, буде співмірним вчиненому
ОСОБА_1, адміністративному
правопорушенню, справедливе, необхідне
і достатнє для її виправлення, а також
попереджатиме і запобігатиме вчиненню
нею

нових правопорушень і в повній мірі
відповідатиме меті адміністративного
стягнення.

Відповідно до вимог ст. 40-1 КУпАП
судовий збір у провадженні по справі
про адміністративне правопорушення у
разі винесення судом (суддею) постанови
про накладення адміністративного
стягнення сплачується особою, на яку
накладено таке стягнення. Розмір та
порядок сплати якого встановлюється
Законом України «Про судовий збір».

Відповідно до ч.2 ст. 4 Закону України «
Про судовий збір» у разі ухвалення
судом постанови про накладення
адміністративного стягнення
сплачується 0, 03 розміру мінімальної
заробітної плати, що становить 36 грн. 54
коп.

Враховуючи вище викладене,
керуючись ст. ст. 22, 33, 34, ч.1 ст.130,
ст.ст.280, 283-284 Кодексу України про
адміністративні правопорушення;-

ПОСТАНОВИВ:

Визнати винною ОСОБА_1 у вчиненні
адміністративного правопорушення,
передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Закрити провадження по справі про
адміністративне правопорушення за
ч.1 ст.130 КУпАП
відносно ОСОБА_1 та на підставі ст.22
КУпАП звільнити її від
адміністративної відповідальності з
оголошенням усного зауваження.

Стягти з ОСОБА_1, на користь держави
судовий збір в сумі 36 гривні 54 копійки.

Постанова може бути оскаржена особою,
яку притягнуто до адміністративної
відповідальності протягом десяти днів
з дня її винесення.

Постанова судді у справах про
адміністративне правопорушення
набирає законної сили після закінчення
строку подання апеляційної скарги, за
винятком постанови про застосування
стягнення, передбаченого ст. 32 цього
кодексу.

Суддя