АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 жовтня 2014 року суддя судової палати з
розгляду кримінальних справ
Апеляційного суду міста Києва
ОсіповаЛ.О., розглянувши апеляційну
скаргу ОСОБА_2 на постанову
Голосіївського районного суду м.
Києва від 18 вересня 2014 року,

в с т а н о в и л а :

постановою Голосіївського районного
суду м. Києва від 18 вересня 2014 року

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, який проживає за
адресою: АДРЕСА_1, реєстраційний номер
облікової картки платника податків
НОМЕР_1,

визнано винним у вчиненні
адміністративного правопорушення,
передбаченого ст. 124 КУпАП, та на
підставі ст. 22 КУпАП звільнено від
адміністративної відповідальності за
вчинення цього правопорушення,
обмежившись оголошенням йому усного
зауваження.

Згідно постанови суду першої інстанції
ОСОБА_2 18 липня 2014 року о 22 годині 00
хвилин, керуючи автомобілем «Seat»,
державний номерний знак НОМЕР_2, по вул.
Ізюмській, 2 у м. Києві, перед початком
руху не переконався, що це буде
безпечним, внаслідок чого сталось
пошкодження керованого ним автомобіля
«Seat» та автозаправної колонки № 8
автозаправної станції «WOG».

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить
постанову суду першої інстанції
скасувати, а провадження в справі
закрити у зв'язку з відсутністю в його
діях складу адміністративного
правопорушення, передбаченого ст. 124
КУпАП.

За доводами ОСОБА_2 в його діях не
вбачається порушень п. 10.1 Правил
дорожнього руху України, оскільки він
розпочав рух від автозаправної колонки
з безпечною, дозволеною швидкістю за
командою оператора АЗС, який подав
сигнал про дозвіл руху, а почувши
сторонній звук, негайно вжив заходів
для зменшення швидкості аж до зупинки
транспортного засобу. При цьому
перешкод або небезпеки для інших
учасників дорожнього руху, про що
зазначено в п. 10.1 ПДР, створено не було.
Звертає увагу і на те, що відповідно до
постанови Кабінету Міністрів України
№ 1442 від 20 грудня 1997 року «Про
затвердження правил роздрібної
торгівлі нафтопродуктами» саме на
оператора АЗС покладено обов'язок
контролювати заправку автотранспорту.

Заслухавши пояснення ОСОБА_2, який
підтримав апеляційну скаргу та просив
її задовольнити, вивчивши та
дослідивши матеріали справи про
адміністративне правопорушення,
вважаю, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Відповідно до п. 10.1 Правил дорожнього
руху України перед початком руху,
перестроюванням та будь-якою зміною
напрямку руху водій повинен
переконатися, що це буде безпечним і не
створить перешкод або небезпеки іншим
учасникам руху.

Висновок суду першої інстанції про
порушення ОСОБА_2 вимог вказаного
пункту Правил дорожнього руху є
правильним та підтверджується
сукупністю даних, що містяться:

у протоколі про адміністративне
правопорушення, в якому зазначено, що
ОСОБА_2 перед початком руху не
впевнився в безпеці, внаслідок чого
його автомобіль та пальнороздавальна
колонка № 8 АЗС «WOG» отримали
пошкодження (а.с. 1);

у схемі місця ДТП, в якій
зафіксованопошкодження заправної
горловини, люку бензобака автомобіля
«Seat», д.н.з. НОМЕР_2, та заправного
пістолету пальнороздавальної колонки
№ 8 (а.с. 2);

в поясненнях оператора-касира ОСОБА_3
та помічника оператора ОСОБА_4, згідно
яких 18 липня 2014 року автомобіль марки
«Seat» д.н.з. НОМЕР_2, заправившись пальним
розпочав рух від ПРК № 8, не вийнявши
пістолет з люку бензобаку свого
автомобіля, внаслідок чого пістолет
ПРК № 8 відірвався (а.с. 4, 5).

Встановлені судом обставини щодо
дорожньо-транспортної пригоди
узгоджуються і з поясненнями ОСОБА_2,
згідно яких відривання пістолету від
ПРК сталось після того як він,
заправивши автомобіль пальним,
розпочав рух від колонки.

Доводи ОСОБА_2 про те, що перешкод або
небезпеки для інших учасників
дорожнього руху при подіях, викладених
у протоколі про адміністративне
правопорушення, створено не було, а
здійснення контролю за заправкою
транспортних засобів є обов'язком
оператора АЗС, є безпідставними,
оскільки пунктом 10.1 Правил дорожнього
руху України передбачено, що перед
початком руху транспортного засобу
необхідно переконатися не лише в тому,
що це не створить перешкод або
небезпеки іншим учасникам руху, а і в
тому, що це буде безпечним, і обов'язок
дотриматись цих вимог ПДР покладено на
водія транспортного засобу.

Таким чином, суд першої інстанції
повно, всебічно та об'єктивно перевірив
всі обставини справи та наявні в
матеріалах справи докази та прийшов до
обгрунтованого висновку про порушення
водієм ОСОБА_2 вимог п. 10.1 Правил
дорожнього руху України, а також про
наявність причинно-наслідкового
зв'язку між його діями та наслідками, що
настали, тобто про наявність в його
діях складу адміністративного
правопорушення, передбаченого ст. 124
КУпАП.

Також суд першої інстанції, врахувавши
особу винного, який вперше вчинив
адміністративне правопорушення, а
також те, що пошкодження транспортного
засобу та автозаправної колонки є
незначними, обґрунтовано прийшов до
висновку про малозначність вчиненого
ОСОБА_2 адміністративного
правопорушення та на підставі ст. 22
КУпАП звільнив його від
адміністративної відповідальності за
вчинення адміністративного
правопорушення, передбаченого ст. 124
КУпАП.

За таких обставин постанова суду
першої інстанції є законною та
обґрунтованою, а тому підстави для
задоволення апеляційної скарги ОСОБА_2
відсутні.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про
адміністративні правопорушення, суддя
судової палати з розгляду кримінальних
справ Апеляційного суду міста Києва

п о с т а н о в и л а :

постанову Голосіївського районного
суду м. Києва від 18 вересня 2014 року, якою
ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні
адміністративного правопорушення,
передбаченого ст. 124 КУпАП, та звільнено
його від адміністративної
відповідальності на підставі ст. 22
КУпАП, залишити без зміни, а апеляційну
скаргу ОСОБА_2 - без задоволення.

Постанова є остаточною і оскарженню не
підлягає.

Суддя Апеляційного суду міста Києва
Осіпова Л.О.