АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 33/793/323/14 Справа № 700/846/14-п
Головуючий по 1 інстанції Бесараб Н.В.
Категорія:КУч.2 ст.188-1 КУпАП Доповідач
в апеляційній інстанції Охріменко І. К.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"20" листопада 2014 р. суддя
апеляційного суду Черкаської області
Охріменко І.К., розглянувши матеріали
адміністративної справи за
апеляційною скаргою прокурора
Лисянського району на постанову
Лисянського районного суду від 12.08.2014
року про закриття адміністративної
справи за відсутністю в діях ОСОБА_3
складу правопорушення, передбаченого
ч.2 ст.188-1 КУпАП,-

в с т а н о в и в :

23 липня 2014 року державний
інспектор праці Слинько А.М. склав
протокол № 23-16-23/31 відносно сільського
голови ОСОБА_3 про адміністративне
правопорушення за ч.2 ст.188-1 КУпАП.

Згідно протоколу, ОСОБА_3 не виконав
нормативу робочих місць для
працевлаштування інвалідів за 2013 рік,
чим порушив вимоги ст.19 Закону України
«Про основи соціальної захищеності
інвалідів в Україні»

Постановою Лисянського районного суду
від 12.08.2014 року провадження в справі
закрито на підставі п.1 ст.247 КУпАП.
Через відсутність в діях ОСОБА_3 складу
правопорушення, передбаченого ч.2 ст.188-1
КУпАП, оскільки заяв від інвалідів на
вакантну посаду кочегара не поступало,
інших вакансій в 2013-2014 рр. не було.

Не погоджуючись з постановою судді,
прокурор Лисянського району подав
апеляційну скаргу в якій просить
поновити строк на апеляційне
оскарження, скасувати постанову судді
та прийняти нову постанову, якою
визнати винним ОСОБА_3 винним у
вчиненні адміністративного
правопорушення, передбаченого ст.188-1
КУпАП та призначити йому покарання у
вигляді штрафу в межах санкції
вказаної статті.

В обґрунтування своїх вимог прокурор
зазначає, що строк на апеляційне
оскарження пропущений з поважних
причин, так як здійснюючи постійний
прокурорський нагляд за дотриманням
посадовими особами Інспекції вимог
законодавства при застосуванні
законів про адміністративні
правопорушення, органи прокуратури не
мали змоги використати законодавчо
надані повноваження відповідно до ст.250
КУпАП, поскільки повідомлення про
розгляд даної справи до Територіальної
державної інспекції з питань праці у
Черкаській області не надходило. При
цьому зазначив, що згідно ст. 19 Закону
України № 875 від 21.03.91 р. "Про основи
соціальної захищеності інвалідів в
Україні" для підприємств, установ,
організацій, у тому числі підприємств,
організацій громадських організацій
інвалідів, фізичних осіб, що
використовують найману працю,
встановлюється норматив робочих місць
для працевлаштування інвалідів у
розмірі 4% середньооблікової
чисельності штатних працівників
облікового складу за рік, а якщо працює
від 8 до 25 осіб, - у кількості одного
робочого місця.

Роботодавець самостійно здійснює
працевлаштування інвалідів на
створені, у відповідності до нормативу,
робочі місця. Із цією метою він може
звертатися із заявками в районний
Центр зайнятості або підшукувати
інвалідів на вакансію своїми силами.

Крім того в своїй апеляційній скарзі
прокурор вказує, що ОСОБА_3 всупереч
викладеному протягом минулого та
поточного років, заходів щодо пошуку
інваліда для працевлаштування до
Вотилівської сільської ради не
здійснював, чим вчинив правопорушення,
передбачене ч.2 ст. 188-1 КУпАП, за що
головним державним інспектором праці
територіальної державної інспекції з
питань праці в Черкаській області
складено адміністративний протокол
від 23.07.2014.

Перевіривши матеріали справи і
доводи, викладені в апеляційній скарзі,
заслухавши прокурора, який просив
поновити строк на апеляційне
оскарження, скасувати постанову судді
та прийняти нову постанову, якою
визнати винним ОСОБА_3 винним у
вчиненні адміністративного
правопорушення, передбаченого ст.188-1
КУпАП та призначити йому покарання у
вигляді штрафу в межах санкції
вказаної статті, думку головного
державного інспектора Територіальної
державної інспекції України з питань
праці Дубиновської Ю.О., яка підтримала
думку прокурора, пояснення ОСОБА_3,
який просив постанову суду залишити
без змін, вважаю, що вона підлягає до
частково задоволення з наступних
підстав.

Так, ОСОБА_3, будучи посадовою
особою, а саме Сільським Головою в с.
Вотилівка самостійно повинен
здійснювати працевлаштування
інвалідів на створені у відповідності
до нормативу робочі місця. Із цією
метою він може звертатися із заявками в
районний Центр зайнятосі або
підшукувати інвалідів на вакансію
своїми силами.

Оскільки, ОСОБА_3 протягом
минулого та поточного року заходів
щодо пошуку інваліда для
працевлаштування до Вотилівської
сільської ради не здійснював, тому
вважаю, що в його діях вбачається склад
адміністративного правопорушення,
передбачений ч.2 ст.188-1 КУпАП.

Однак, враховуючи малозначність
вчиненого адміністративного
правопорушення вважаю можливим
звільнити ОСОБА_3 від адміністративної
відповідальності і обмежитись усним
зауваженням.

При таких обставинах приходжу до
висновку про часткове задоволення
апеляційної скарги прокурора
Лисянського району.

Керуючись ст.294 КУпАП,-

п о с т а н о в и в :

Поновити прокурору
Лисянського району строку на
апеляційне оскарження. Апеляційну
скаргу прокурора Лисянського району
задовольнити частково, а постанову
судді Лисянського районного суду
Черкаської області від 12.08.2014 року по
адміністративній справі відносно
ОСОБА_3 - скасувати.

На підстав ст.22 КУпАП звільнити
ОСОБА_3 від адміністративної
відповідальності за ч.2 ст.188-1 КУпАП за
малозначністю вчиненого ним
адміністративного правопорушення і
обмежитись усним зауваженням.

Постанова є остаточною, оскарженню не
підлягає.

Суддя
І. К. Охріменко