Апеляційний суд Кіровоградської
№ провадження 33/781/409/14 Головуючий у
суді І-ї інстанції Баранець А. М.
Категорія - 172-7 Доповідач у суді
ІІ-ї інстанції Іванов Д. Л.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.10.2014
м. Кіровоград

Суддя апеляційного суду
Кіровоградської області Іванов Д.Л.,
при секретарі - Черненеко К.В., за
участюОСОБА_5, його представника -
ОСОБА_3, прокурора Черевко Є.М. та оу ОВС
відділу БКОЗ УСБУ України в
Кіровоградській області Кармазіна О.В.,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Кіровограді
в порядку апеляційного перегляду
адміністративну справу за апеляційною
скаргою Світловодського міжрайонного
прокурора Кіровоградської області на
постанову Світловодського
міськрайонного суду Кіровоградської
області від 11 вересня 2014 року в справі
про притягнення:

ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця с.
Володимирівка, Роменського району,
Сумської області, українця,
громадянина України, одруженого,
голови Світловодської районної ради,
проживаючого за адресою: АДРЕСА_1,

до адміністративної відповідальності
за ст. 172-7 Кодексу України про
адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається зі змісту протоколу про
адміністративне правопорушення№ 26,
оформленого 20 серпня 2014 року старшим
оперуповноваженим в ОВС відділу БКОЗ
УСБУ України в Кіровоградській області
Кармазіним О.В., голові Світловодської
районної ради ОСОБА_5 поставлено за
провинуте, що він будучи суб'єктом
відповідальності за корупційні
правопорушення, при підписанні
розпоряджень № 6-к, 17-к та 25-к, в тому
числі щодо власного преміюванняза
січень 2014 року, а також по результатам
роботи за 1-й та 2-й квартали 2014 року, не
виконав вимоги п.1, 2 ч.1 ст. 14 Закону
України «Про засади запобігання і
протидії корупції», а саме письмово не
повідомив сесію районної ради про
конфлікт інтересів.

Постановою судді Світловодського
міськрайонного суду Кіровоградської
області від 11 вересня 2014 року
провадження в справі про притягнення
ОСОБА_5 доадміністративної
відповідальностіза ст. 172-7 КУпАП, на
підставі п.1 ст. 247 КУпАП закрито за
відсутністю в його діях складу
корупційного правопорушення.

Приймаючи рішення,суд з урахуванням
доводів сторін, а також досліджених в
судовому засіданні письмових доказів,
дійшов до висновку про недоведеність
прокурором та відсутність конфлікту
між особистими інтересами ОСОБА_5 та
його службовими повноваженнямияк
голови Світловодської районної ради,
оскільки ОСОБА_5 при підписанні та
видачі розпоряджень № 6-к від 28 січня 2014
року «Про преміювання апарату
працівників районної ради за січень 2014
року», № 17-к від 14 квітня 2014 року «Про
преміювання працівників районної ради
по результатам роботи за 1-й квартал» та
№ 25-к від 25 червня 2014 року«Про
преміювання працівників районної ради
по результатам роботи за 2-й квартал»
діяв в межах наданих йому повноважень,
відповідно до регламенту, рішень
районної ради та затвердженого
рішенням сесії Світловодської
районної ради№ 108 від 06 січня 2012
року«Положення про преміювання та
надання матеріальної допомоги голові
районної ради, заступнику, керуючому
справами, працівникам апарату та
обслуговуючому персоналу
Світловодської районної ради», а також
в межах економії фонду заробітної
плати та бюджетних асигнувань на 2014
рік, що підтверджується, в тому числі
протоколами засідань постійних
комісій районної ради 6 скликання з
питань законності та правопорядку.

В апеляційній скарзі прокурор
Світловодської міжрайонної
прокуратури Кіровоградської області
Приходько В. просить скасувати
вищевказану постанову судді районного
суду як незаконну, вказуючи на
необ'єктивність та неповноту у
з'ясуванні судом фактичних обставин
справи та дослідженні доказів, що
призвело до передчасного,
необґрунтованого та неправильного
висновку про відсутність у діях ОСОБА_5
складу корупційного правопорушення.

Зокрема, з посиланням на п.п.1,2 ч.1
ст. 14 Закону України «Про засади
запобігання і протидії корупції» та ч.1
ст. 15 Закону України « Про правила
етичної поведінки» прокурор зазначає
про те, що під час видачі розпоряджень
№ 6-к, № 17-к та 25-к про власне
преміювання в січні 2014 року, а також по
результатам роботи за 1-й та 2-й квартали
2014 року в діяльності голови
Світловодської районної ради ОСОБА_5
виник конфлікт інтересів і порушення
полягає у письмовому неповідомленні
ним сесію районної ради про його
наявність.

Крім того, в апеляційній скарзі
прокурор стверджує про те, що
необґрунтована позиція суду негативно
впливає на стан профілактики вчинення
корупційних правопорушень, породжує
відчуття безкарності у винних осіб та
сприяє ухиленню від відповідальності.

В судовому засіданні прокурор
Черевко Є.М. апеляційну скаргу
підтримав повністю, просив суд її
задовольнити і крім обставин,
викладених в скарзі доповнив, що
оскільки голова Світловодської
районної ради ОСОБА_5, згідно ч.6 ст. 55
Закону України «Про місцеве
самоврядування в Україні» обирається і
звільняється депутатами цієї ради, в
своїй діяльності підконтрольний та
підзвітний районній раді, то без
рішення сесії районної ради, яка
відбулась 31 січня 2014 року не мав права
підписувати та видавати розпорядження
№ 6-к від 28 січня 2014 року про власне
преміювання за січень 2014 року.

Крім того, стверджує про те, що
ОСОБА_5 ще на першій сесії
Світловодської районної ради з метою
уникнення та недопущення конфлікту
інтересів повинен бувписьмово
повідомити депутатів районної ради про
видачу ним розпоряджень про
преміювання, а по закінченню 1 та 2
кварталів 2014 рокуперед підписанням
розпоряджень про преміювання скликати
позачергову сесію Світловодської
районної ради або в разі неможливості
її скликання подати письмову заяву про
конфлікт інтересів, яка повинна бути
розглянута депутатами на черговому,
пленарному засіданні сесії районної
ради.

Видача 28 січня 2014 року ОСОБА_5
розпорядження № 6-к «Про преміювання за
січень 2014 року» без відповідного
рішення сесії Світловодської районної
ради, на думку прокурора є прямим
порушенням вимог п.6 Постанови Кабінету
міністрів України № 268 від 09 березня 2006
року та положення про преміювання,
затвердженого сесією районної ради 06
січня 2012 року, а неповідомлення ОСОБА_5
про конфлікт інтересів перед
підписанням розпоряджень № 17-к від 14
квітня 2014 року та № 25-к від 25 червня 2014
року про власне преміювання по
результатам роботи за 1-й та 2-й квартали
2014 року,порушенням правил етичної
поведінки посадової особи органу
місцевого самоврядування та п.п.1, 2 ч.1
ст. 14 Закону України «Про засади
запобігання і протидії корупції», у
зв'язку з чим просив суд визнати ОСОБА_5
винним у вчиненні адміністративного
правопорушення, передбаченого ст. 172-7
КУпАП та призначити йому
адміністративне стягнення у виді
штрафу, в межах санкції вказаної
статті.

Представник ОСОБА_5 по довіреності
ОСОБА_3 просить суд відмовити прокурору
в задоволенні апеляційної скарги,
вказуючи на законність та
обґрунтованість прийнятого суддею
Світловодського міськрайонного суду
Кіровоградської області рішення про
закриття провадження за відсутністю в
діях голови Світловодської районної
ради - ОСОБА_5 складу корупційного
правопорушення, а також неконкретність
апеляційної скарги прокурора,
необгрунтованість його доводів та
відсутність підстав для скасування
рішення районного суду.

Зокрема зазначає про те, щов протоколі
про адміністративне правопорушення
представником СБУ не правильно вказано
і застосовано положення ч.2 роз. 2
постанови КМУ № 268 від 09 березня 2006
року, а саме по тексту дана норма не
містить посилання на те, що рішення про
преміювання голів районних рад
приймаються відповідною радою.

Вважає, що ОСОБА_5не може нести
відповідальність за ч.1 ст. 172-7 КУпАП, не
є
суб'єктомданогоправопорушення,оскільк
и розпорядження ОСОБА_5 як керівника
районної ради та розпорядника коштів
про преміювання за своїм характером
носять внутрішньовідомчий характер,
випливає з трудових відносин і
стосується виключно оплати праці.

Крім того, закономі безпосередньоч.6 ст.
55 Закону України «Про органи місцевого
самоврядування в Україні»про яку
вказує прокурор, не визначено порядок і
спосіб, в який ОСОБА_5 з метою
недопущення виникнення конфлікту
інтересів невідкладно повинен
повідомляти керівника про його
наявність, при тому що безпосереднього
керівника у голови районної ради не
має, а скликати сесію кожного місяця
голова районної ради не має права.

Представник стверджує про те, що право
ОСОБА_5 на премію, яка є складовою
заробітної плати передбачено трудовим
законодавством, а його повноваження в
частині нарахування та виплати премії
визначені Законом України «Про місцеве
самоврядування в Україні», положенням
про преміювання, затвердженого
рішенням 10 сесії 6 скликання
Світловодської районної ради № 108 від 06
січня 2012 року, а також рішенням 24 сесії 6
скликання № 280 від 31 січня 2014 року «Про
встановлення надбавки, надання
матеріальної допомоги та преміювання
голови районної ради».

Премія за січень та 1 і 2 квартали 2014
року була виплачена, в тому числі
ОСОБА_5 за рахунок економії фонду
оплати праці, питання про його
преміювання вирішувалось прилюдно
депутатами районної ради, шляхом
відкритого голосування, проекти
рішення були опубліковані в ЗМІ
завчаснодо початку роботи сесії.

Також представник зазначає, що суть
інкримінованого ОСОБА_5 корупційного
адміністративного правопорушення
полягає в неправомірних діях,
наслідком яких є безпідставне
отримання премії, тобто бюджетних
коштів.

Вважає, що в даному випадку від дій
ОСОБА_5 не настало ніяких негативних
наслідків, більш того питання про
преміювання та видачі ОСОБА_5
розпоряджень обговорювались на
засіданнях постійної комісії
Світловодської районної ради, члени
якої одноголосно висловились про те, що
розпорядження голови Світловодської
районної ради ОСОБА_5 № 6-к від 28 січня
2014 року, № 17-к від 14 квітня 2014 року та №
25-к від 25 червня 2014 рокувідповідають
чинному законодавству України і
прийняті на підставі рішень районної
ради.

В судовому засіданні ОСОБА_5 також
заперечував проти задоволення
апеляційної скарги прокурора і крім
цього доповнив, що розпорядження №6-к
від 28 січня 2014 року «Про преміювання
апарату працівників районної ради за
січень 2014 року», № 17-к від 14 квітня 2014
року «Про преміювання працівників
районної ради по результатах роботи за
1 квартал 2014року» та № 25-к від 25 червня
2014 року «Про преміювання працівників
районної ради по результатам роботи за
2квартал 2014 року» ним видані відповідно
до ст.55 Закону України «Про місцеве
самоврядування в Україні», ч.2 п.6
постанови Кабінету Міністрів України
від 09 березня 2006 року № 268 «Про
упорядкування структури та умов оплати
праці працівників апарату органів
виконавчої влади, органів прокуратури,
судів та інших органів»,положення
затвердженого рішенням сесії
Світловодської районної ради від 06
січня 2012 року № 108, а також рішення
Світловодської районної ради
Кіровоградської області від 31 січня 2014
року № 280 «Про встановлення надбавки,
надання матеріальної допомоги та
преміювання голови районної ради» та
рішення районної ради від 27 лютого 2013
року № 206 «Про встановлення надбавки,
надання матеріальної допомоги та
преміювання голови районної ради», а
тому вважає, що діяв відповідно до
закону та наданих йому повноважень.

Крім того,з посиланням на положення с. 79
Бюджетного кодексу України ОСОБА_5
пояснив, що рішення сесії районної ради
від 27 лютого 2013 року № 206 «Про
встановлення надбавки, надання
матеріальної допомоги та преміювання
голови районної ради», яке на думку
прокурора в січні 2014 року втратило свою
чинність, у зв'язку з закінченням
терміну дії, на момент прийняття ним
розпорядження № 6-к від 28 січня 2014 року
діяло, оскільки бюджет Світловодської
районної ради на 2014 рік не був
прийнятий, а рішенням про бюджет на 2013
рік передбачена виплата премій, які
входять до фонду заробітної плати
апарату Світловодської районної ради,
таким чином при винесенні даного
розпорядження він керувався нормами
бюджетного кодексу та рішенням про
бюджет на 2013 рік.

Також зазначає про те, що проектрішення
№ 280 від 31 січня 2014 року «Про
встановлення надбавки, надання
матеріальної допомоги та преміювання
голови районної ради» підготовлений
працівниками апарату Світловодської
районної ради, погоджений з членами
профільних комісій, внесений в порядок
денний сесії, який ще на початку січня
опублікований в ЗМІ та розміщений на
сайті Світловодської районної ради.

ОСОБА_5 стверджує про те, що сам факт
внесення на розгляд пленарного
засідання Світловодської районної
ради, яке відбулось 31 січня 2014 року
питання про встановлення йому
надбавки, надання матеріальної
допомоги та преміювання виключає
наявність у нього корисливого умислу
на отримання незаконної матеріальної
вигоди у вигляді премій, вважає, що тим
самими він повідомив раду про конфлікт
інтересів, так як в проекті рішення
було зазначено його прізвище, а
керівника у голови районної ради не
має.

Вважає, щорішення районної ради № 280
від 31 січня 2014 року та положення про
преміювання є підставою для прийняття
ним розпоряджень №6-к від 28 січня 2014
року, № 17-к від 14 квітня 2014 року та № 25-к
від 25 червня 2014 року, тому прийняття
зазначених розпоряджень не
потребувало нових рішень сесії ради,
які згідно регламенту Світловодської
районної ради скликаються в міру
необхідності, але не менше одного разу
на квартал, при цьому проекти рішень
повинні оприлюднюватись за 20 робочих
днів до початку пленарного засідання.

З'ясувавши обставини справи в межах
доводів апеляційної скарги, заслухавши
пояснення прокурораЧеревко Є.М., ОСОБА_5
та його представника ОСОБА_3, зваживши
їх доводи, а також дослідивши
представлені матеріали
адміністративної справи, апеляційний
суд дійшов до висновку, про те, що
апеляційна скарга
прокуроразадоволенню не підлягає за
таких підстав.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 280 КУпАП
одним із завдань провадження в справах
про адміністративні правопорушення є:
своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне
з'ясування обставин справи, вирішення
її в точній відповідності з законом.

При розгляді справи про
адміністративне правопорушення суд
повинен з'ясувати: чи було вчинено
адміністративне правопорушення, чи
винна дана особа в його вчиненні, чи
підлягає вона адміністративній
відповідальності, а також з'ясувати
інші обставини, що мають значення для
правильного вирішення справи.

За змістом положень ч.1 ст. 1 Закону
України «Про засади запобігання і
протидії корупції» корупційним
правопорушенням визнається умисне
діяння, що містить ознаки корупції,
вчинене особою, зазначеною у частині
першій статті 4 цього Закону.

Корупція - використання особою,
зазначеною в частині першій статті 4
цього Закону, наданих їй службових
повноважень та пов'язаних із цим
можливостей з метою одержання
неправомірної вигоди або прийняття
обіцянки/пропозиції такої вигоди для
себе чи інших осіб або відповідно
обіцянка/пропозиція чи надання
неправомірної вигоди особі, зазначеній
в частині першій статті 4 цього Закону,
або на її вимогу іншим фізичним чи
юридичним особам з метою схилити цю
особу до протиправного використання
наданих їй службових повноважень та
пов'язаних із цим можливостей;

Під конфліктом інтересів розуміється
суперечність між особистими
інтересами особи та її службовими
повноваженнями, наявність яких може
вплинути на об'єктивність або
неупередженість прийняття рішень, а
також на вчинення чи не вчинення дій
під час виконання наданих їй службових
повноважень.

Обов'язковою ознакою, за якою будь-яка
неправомірна поведінка державних
службовців або інших осіб,
уповноважених на виконання функцій
держави, може визнаватися корупційною,
є корисливий або інший особистий
інтерес таких осіб або інтерес третіх
осіб.

Особистий інтерес - це користь, вигода
яка стосується (або цікавить) особу, і
які вона бажає отримати для себе
особисто або близьких родичів.

Корупційні правопорушення
характеризуються умисною формою вини.

Згідно диспозиції ст. 172-7 КУпАП
відповідальність за вказане
правопорушення настає у разі
неповідомлення особою безпосереднього
керівника у випадках, передбачених
законом, про наявність конфлікту
інтересів.

Згідно примітки 2, у цій статті під
конфліктом інтересів слід розуміти
суперечність між особистими
інтересами особи та її службовими
повноваженнями, наявність яких може
вплинути на об'єктивність або
неупередженість прийняття рішень, а
також на вчинення чи не вчинення дій
під час виконання наданих їй службових
повноважень. При цьому конфлікт
інтересів повинен бути реальним
(очевидним) і передбачуваним.

Об'єктивна сторона даного
правопорушення полягає в
бездіяльності особи, яка знала про
наявність особистих інтересів чи
обставин, які можуть вплинути на
об'єктивність або неупередженість
прийняття рішень, привести до
невиконання або неналежного виконання
своїх посадових обов'язків, тому
зобов'язана була повідомити про це
своєму керівникові, однак не зробила
цього.

Суб'єктивна сторона характеризується
прямим умислом.

Згідно протоколупро адміністративне
правопорушення ОСОБА_5 як голова
Світловодської районної ради
Кіровоградської області, будучи
суб'єктом відповідальності за
корупційні правопорушення, при
підписанні розпоряджень № 6-к, 17-к та
25-к, в тому числі щодо власного
преміювання за січень 2014 року, а також
по результатам роботи за 1-й та 2-й
квартали 2014 року не повідомив
депутатів Світловодської районної
ради шостого скликання письмово, як це
визначено ч.1 ст. 14 Закону України «Про
засади запобігання і протидії
корупції», або в іншому порядку, у
випадках передбачених законом, про
наявність конфлікту інтересів та не
вжив заходів щодо недопущення
будь-якої можливості його виникнення.

Відповідно до вимог ст.280 КУпАП орган
(посадова особа) при розгляді справи
про адміністративне правопорушення
зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено
адміністративне правопорушення, чи
винна дана особа в його вчиненні, чи
підлягає вона адміністративній
відповідальності, чи є обставини, що
пом'якшують і обтяжують
відповідальність, чизаподіяно
майнову шкоду, чи є підстави для
передачі матеріалів про
адміністративнеправопорушення на
розгляд громадської організації,
трудового колективу, а також
з'ясуватиінші обставини, що мають
значення для правильного вирішення
справи.

З матеріалів справи вбачається, що на
виконання ч.2 п.6 постанови Кабінету
Міністрів України від 09 березня 2006 року
№ 268 «Про упорядкування структури та
умов оплати праці працівників апарату
органів виконавчої влади, органів
прокуратури, судів та інших органів»,
згідно якій преміювання сільських,
селищних і міських голів, голів
районних і районних у містах рад, їх
заступників, встановлення їм надбавок,
надання матеріальної допомоги
здійснюється у порядку та розмірі,
установлених цією постановою, у межах
затверджених видатків на оплату праці,
рішенням № 108 сесії депутатів
Світловодської районної ради
Кіровоградської області шостого
скликання від 06 січня 2012 року
затверджено «Положення про
преміювання та надання матеріальної
допомоги голові районної ради,
заступнику голови районної ради,
керуючому справами районної ради,
працівникам апарату, обслуговуючому
персоналу районної ради».

Пунктом 1.1, 1.3, 1.5 даного положення
встановлено, що преміювання голови
районної ради здійснюється за поточний
місяць на підставі рішення районної
ради відповідно до особистого вкладу у
загальні результати роботи у розмірі 50
відсотків посадового окладу з
урахуванням надбавок за ранг,
вислугуроків, за особливий характер
роботи, в межах фонду преміювання,
визначеного та затвердженого
кошторисом районної ради, а також
економії фонду оплати праці.

Пунктом 1.8 голові районної ради надано
право застосовувати інші види
преміювання, в тому числі за підсумками
року в межах економії фонду заробітної
плати ( а.с. 28-30, 50-52).

Рішенням районної ради № 280 від 31 січня
2014 року - голові районної ради ОСОБА_5 з
01 січня до 31 грудня 2014 року передбачено,
в тому числі щомісячне преміювання у
розмірі 50 відсотків посадового окладу
відповідно до постанови КМУ № 268 від 09
березня 2006 року та положення про
преміювання ( а.с. 18-19, 47-48).

Прокурорпід час перегляду справи судом
апеляційної інстанції стверджує про
те, що ОСОБА_5 без затвердженого бюджету
на 2014 рік та відповідного рішення сесії
районної ради, не заважаючи на економію
фонду оплати праці не мав права
видавати 28 січня 2014 року розпорядження
№ 6-к про власне преміювання за січень
2014 року, а також за 1 і 2 квартали 2014 року,
оскільки положенням передбачено
преміювання голови районної ради за
поточний місяць, а не за квартал.

З метою недопущення виникнення
конфлікту інтересів ОСОБА_5, за версією
прокурора на першій сесії
Світловодської районної ради, яка
відбулась 31 січня 2014 року повинен був
письмово повідомити депутатів
Світловодської районної ради про
конфлікт інтересів при підписанні ним
розпорядження № 6-к від 28 січня 2014 року
та інших розпоряджень про преміювання
протягом поточного року, тобто і на
майбутнє, а не по факту.

Проте з такими доводами прокурора
апеляційний суд погодитись не може
виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 2 Закону України «Про
оплату праці» винагорода за працю
понад установлені норми, за трудові
успіхи, яка включає доплати,
надбавки, гарантії ікомпенсаційні
виплати, передбачені чинним
законодавством, премії, пов'язані з
виконанням виробничих завдань і
функцій, входить в структуру
заробітної плати. Тобто такі премії
єскладовою заробітної плати.

Відповідно до ст. 13, зазначеного Закону
оплата праці працівників установ і
організацій, щофінансуються з бюджету,
здійснюється на підставі актів
Кабінету Міністрів України в межах
бюджетних асигнувань.

Обсяги витрат на оплату праці
працівників установ і організацій, що
фінансуються з бюджету, затверджуються
одночасно з бюджетом.

Тобто, виключно під час прийняття
рішення про бюджет установи, і
приймається рішення про здійснення
такої виплати.

Згідно з Бюджетним кодексом України
здійснення видатків (тобто взяття
певних бюджетних зобов'язань)
помісячно відбувається з межах
затвердженого річного кошторису
(тобто у рамках бюджетних асигнувань).

Видатки на оплату праціапарату
районної ради здійснюються за рахунок
загального фонду місцевого бюджету.

Згідно п.2 постанови Кабінету
Міністрів України від 28 лютого 2002
року № 228 «Прозатвердження Порядку
складання, розгляду, затвердження та
основних вимог до виконання кошторисів
бюджетних установ» план асигнувань
загального фонду бюджету -
цепомісячний розподіл бюджетних
асигнувань, затверджених у загальному
фонді кошторису,який регламентує
протягом бюджетного періоду
зобов'язань та здійснення
платежіввідповідно до зазначених
зобов'язань.

Відповідно до п.6 зазначеної постанови
для здійсненняпрограм та заходів, які
проводяться за рахунок коштів бюджету,
бюджетні асигнування надаються
розпорядником бюджетних коштів.

Розпорядники бюджетних коштів
-бюджетні установи в особі їх
керівників, уповноважені на отримання
бюджетних асигнувань, взяттябюджетних
зобов'язань та здійснення витрат з
бюджету.

Відповідно до п.11 ч.6 ст.55 Закону України
"Про місцеве самоврядування в Україні"
головарайонної ради є розпорядником
коштів, передбачених, на утримання ради
та її виконавчого апарату.

В даному випадку ОСОБА_5 як голова
районної ради та розпорядник коштів
видав розпорядження № 6-к «Про
преміювання апарату працівників
районної ради за січень 2014
року»відповідно до вищезазначених
вимог закону,положення затвердженого
рішенням сесії Світловодської
районної ради від 06 січня 2012 року № 108, а
також рішення районної ради від 27
лютого 2013 року № 206, здійснив
преміювання працівників районної ради,
в тому числі себев межах фонду
преміювання, за рахунок економії фонду
заробітної плати, що утворився в даний
період та в межах бюджетних
асигнуваньна 2014 рік.

Обставини викладені в протоколі, а
також доводи прокурора про те, що
рішення районної ради № 206 від 27 лютого
2013 року на момент видачі ОСОБА_5
розпорядження № 6-к від 28 січня 2014 року
втратило свою чинність є надуманими і
такими, що не ґрунтуються на законі.

Так, відповідно до ст. 33 Закону України
«Про державну службу» заробітна плата
державних службовців складається з
посадових окладів, премій, доплати за
ранги, надбавки за вислугу років на
державній службі та інших надбавок.

Статтею 3 Бюджетного кодексу України,
встановлено, що бюджетний період для
всіх бюджетів, що складають бюджетну
систему України, становить один
календарний рік, який починається 1
січня кожного року і закінчується 31
грудня того ж року.

Статтею 79 Бюджетного кодексу
Українивстановлено: "... Якщо до початку
нового бюджетного періоду не прийнято
рішення про місцевий бюджет. Рада
міністрів Автономної Республіки Крим,
місцева державна адміністрація або
виконавчий орган місцевої ради мають
право здійснювати витрати місцевого
бюджету лише на цілі, визначені у
рішенні про місцевий бюджет на
попередній бюджетний період та
одночасно передбачені у проекті
рішення про місцевий бюджет на
наступний бюджетний період, схваленому
Радою міністрів Автономної Республіки
Крим, місцевою державною
адміністрацією чи виконавчим органом
місцевої ради та поданому на розгляд
Верховної Ради Автономної Республіки
Крим або відповідної місцевої ради. При
цьому щомісячні бюджетні асигнування
місцевого бюджету сумарно не можуть
перевищувати 1/12 обсягу бюджетних
призначень, встановлених рішенням про
місцевий бюджет на попередній
бюджетний період...".

Фактичні обставини справи та їх
об'єктивна оцінка свідчать про те, що на
момент видачі ОСОБА_5 розпорядження №
6-к від 28 січня 2014 року про преміювання
бюджет Світловодської районної ради на
2014 рік не був прийнятий.

За бюджетними правиламивразі
неприйняття до 1 січня відповідного
року районного бюджету щомісячні
витрати районного бюджету
здійснюються на цілі, визначені у
рішенні про бюджет на попередній
бюджетний період.

Оскільки, розпорядження № 6-к від 28
січня 2014 року стосувалось премій, які
входять до фонду заробітної плати
апарату Світловодської районної ради,
а на момент винесення розпорядження
бюджет Світловодської районної ради на
наступний 2014 рік не був прийнятий, то
дії ОСОБА_5 як розпорядника коштів є
правомірними, оскільки відповідали
нормамбюджетного законодавства,
рішенням районної ради про бюджет та
про преміювання на 2013 рік.

Таким чином, нарахована і
одержана ОСОБА_5 премія за січень 2014
року відповідала вимогам положення про
преміювання, затвердженого органом
місцевого самоврядування, рішенню
сесії Світловодської районної ради №
206 від 27 лютого 2013 року, бюджету
районної ради на 2013 рік та бюджетним
асигнуванням.

Більш того, рішенням 24 сесії
Світловодської районної ради шостого
скликання № 280 від 31 січня 2014 року -
голові районної ради ОСОБА_5 з 01 січня
до 31 грудня 2014 року, відповідно до
постанови КМУ № 268 від 09 березня 2006 року
та положення про преміювання
призначено, в тому числі щомісячну
премію у розмірі 50 відсотків
посадового окладу.

На думку суду це також є одним з
доказів того, що ОСОБА_5 не мав умислу на
порушення закону.

Відповідно до п.п. 3.1.1., 3.2.1 Регламенту
Світловодської районної ради сесія
складається з пленарних засідань ради,
а також засідань постійних комісій
ради, скликається головою ради в міру
необхідності, але не менше одного разу
на квартал.

Скликати сесії щомісяця в порушення
вимог Закону України "Про доступ до
публічноїінформації", згідно з якими
проекти рішень ради оприлюднюються за
20 робочих днів допочатку пленарного
засідання, районна рада не має права.

З наведеного вбачається, що ОСОБА_5, як
голова районної ради, не зобов'язаний
щомісяцяпідтверджувати рішення ради
про встановлення премій, прийняте для
поточного бюджетногороку сесією ради.

Крім того, рішення 24 сесії
Світловодської районної ради шостого
скликання № 280 від 31 січня 2014 року про
преміювання ОСОБА_5 не є актом
одноразового застосування і до цього
часу нікимне відмінене і не скасоване.

Вказане рішення також єпідставою для
прийняття головоюСвітловодської
районної ради ОСОБА_5 розпоряджень №
17-к від 14 квітня 2014 року та № 25-к від 25
червня 2014 року, тому прийняття
зазначених розпоряджень не
потребувало новихрішень сесій ради.

Більш того, з протоколів засідань
постійної комісії Світловодської
районної ради з питань законності і
правопорядку, які відбулись 27 та 29
липня 2014 року вбачається, що питання
преміювання та видача ОСОБА_5
неправомірних, на думку
прокурорарозпоряджень обговорювались
між членами цієї комісії, які
одноголосно вирішили, що розпорядження
голови Світловодської районної ради
ОСОБА_5 № 6-к від 28 січня 2014 року, № 17-к
від 14 квітня 2014 року та № 25-к від 25
червня 2014 рокувідповідають чинному
законодавству України і прийняті на
підставі рішень районної ради (а.с. 57-60).

В такий спосіб, депутати
Світловодської районної ради, як
представники інтересів територіальної
громади висловились про законність дій
та розпоряджень голови районної ради
ОСОБА_5, а по суті підтримали його.

Частиною 1 ст.14 Закону України «Про
засади запобігання і протидії
корупції» визначено два обов'язки -
цеуживати заходів щодо недопущення
будь-якої можливості виникнення
конфлікту інтересів та невідкладно
повідомляти керівника про наявність
конфлікту інтересів.

Проте, закон не визначає спосіб, в який
повинні виконуватися ці обов'язки.

Якщо перший ізобов'язків може бути
виконано у будь-який спосіб, аби було
досягнуто мети недопущення виникнення
конфлікту інтересів,то другий
неможливо виконати особі, яка не
маєбезпосереднього керівника.

Такою особою і є голова, районної ради,
і, відповідно, така особа фактично не
може нестивідповідальність за ч.1 ст.172-7
КУпАП, так як не є суб'єктом
правопорушення.

Слід зазначити про те, що суб'єктивні
сторони інкримінованого ОСОБА_5
корупційного правопорушення ні
працівником СБУ, ні прокуроромпід час
розгляду справи в судах першої та
апеляційної інстанції взагалі не були
встановлені.

Вказаним обставинам, з урахуванням
оголошених та досліджених в судовому
засіданні письмових доказах, а також
пояснень учасників процесу, районний
суд дав об'єктивну оцінку, про що
змістовно та вмотивовано зазначив в
оскаржуваному прокурором рішенні.

Висновок суду про відсутність у
діях ОСОБА_5 складу адміністративного
правопорушення, передбаченого ст. 172-7
КУпАП, відповідно до положень ст.ст. 245,
251, 252 та 280 КУпАП ґрунтується на
всебічному, повному та об'єктивному
з'ясуванні всіх обставин справи і
являється правильним.

Доводи апеляційної скарги прокурора
про недотримання районним судом
принципів повноти та об'єктивності під
час розгляду справи, апеляційний суд
вважає безпідставними і
необґрунтованими.

В Україні задекларовано та діє принцип
невинуватості особи, обвинувачення не
може ґрунтуватись на припущеннях.
Ніхто не зобов'язаний робити те, що не
передбачено законом та доводити свою
невинуватість у вчиненні злочину.Усі
сумніви щодо доведеності вини особи
тлумачаться на її користь.

Тому, доводи представника ОСОБА_5 -
ОСОБА_3 про відсутність у діях його
довірителя складу адміністративного,
корупційного правопорушення,
передбаченого ст. 172-7 КУпАП є
обґрунтованими.

Більш того, обвинувачення ОСОБА_5 в
корупції є формальним та неконкретним,
з урахуванням вищевикладеного,
свідчить про відсутність в його діях
складу корупційного правопорушення,
передбаченого ст. 172-7 КУпАП, у зв'язку з
чим постанову Світловодського
міскрайонного суду Кіровоградської
області від 11 вересня 2014 року про
закриття провадження в справі за
відсутності в діях ОСОБА_5 складу
даного адміністративного
правопорушення слід залишити без змін.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про
адміністративні правопорушення, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Світловодського
міжрайонного прокурора
Кіровоградської області- залишити без
задоволення, а постанову
Світловодського міськрайонного суду
Кіровоградської області від 11 вересня
2014 року про закриття провадження в
справі за відсутністю в діях ОСОБА_5
складу адміністративного
правопорушення, передбаченого ст. 172-7
Кодексу України про адміністративні
правопорушення - без змін.

Постанова набирає законної сили
негайно після її винесення, є
остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя апеляційного суду

Кіровоградської області
Д.Л. Іванов