Заставнівський районний суд
Чернівецької області
Справа №: 716/1207/14-п
П О С Т А Н О В А

10.09.2014 року
м.Заставна

Заставнівський районний суд
Чернівецької області в складі:

головуючого судді –
Стрільця Я.С.

при секретарі –
Задорожняк О.М.

з участю прокурора –
Кисельова В.Л.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Заставна
адміністративну справу про
притягнення до адміністративної
відповідальності ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1,
українця, громадянина України, який
народився в с.Киселів Кіцманського
району Чернівецької області, проживає
в ІНФОРМАЦІЯ_2, працює начальником
станції Стефанешти ДТГО «Львівська
залізниця» ВП «Івано-Франківська
дирекція залізничних перевезень»,
одруженого, раніше до адміністративної
відповідальності не притягувався,

за ст. 172-7 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В:

Згідно адміністративного протоколу
ОСОБА_1, працюючи на посаді начальника
залізничної станції Стефанешти, будучи
посадовою особою юридичної особи
публічного права та суб’єктом
відповідальності за корупційні
правопорушення на підставі п.п. «а» п.2
ч.1 ст.4 Закону України «Про засади
запобігання і протидії корупції»,
вчинив порушення вимог ст. 14 вказаного
Закону, що виразилося у невжитті
заходів, щодо недопущення виникнення
конфлікту інтересів та не повідомлення
у встановлений Законом строк
безпосереднього керівника про
наявність конфлікту інтересів, чим
вчинив корупційне адміністративне
правопорушення, передбачене ст.172-7
КУпАП.

Так, у відповідності до Положення про
залізничну станцію IV класу Стефанешти
Івано-Франківської дирекції
залізничних перевезень Львівської
державної залізниці, затвердженого
13.10.2005 року начальником
Івано-Франківської дирекції
залізничних перевезень - заступником
начальника Львівської державної
залізниці ОСОБА_2К, дільнична станція
Стефанешти заснована на державній
власності, відноситься до сфери
управління державної адміністрації
залізничного транспорту України,
Міністерства транспорту і діє на
правах виробничо-технологічного
підрозділу Івано-Франківської
дирекції залізничних перевезень
Львівської державної залізниці.

ОСОБА_1, займаючи посаду начальника
залізничної станції Стефанешти (наказ
№262/OC від 30.07.2007 р.) має у своєму
підпорядкуванні близьких осіб, а саме:
дружину – квиткового касира станції
Стефанешти ОСОБА_3, доньку – квиткового
касира станції Стефанешти ОСОБА_4 та
сина – чергового станції Стефанешти
ОСОБА_5.

При цьому, ОСОБА_1, використовуючи свої
повноваження, як начальник

станції, підписував протоколи
засідання трудового колективу
вищевказаної станції про преміювання
своїх підлеглих, у тому числі й
близьких осіб:

- протокол засідання трудового
колективу № 2 від 18.03.2014 року;

- протокол засідання трудового
колективу № 4 від 15.04.2014 року;

- протокол засідання трудового
колективу № 4 від 18.05.2014 року;

- протокол засідання трудового
колективу № 1 від 17.02.2014 року;

- протокол засідання трудового
колективу № 12 від 16.01.2014 року.

У подальшому, підписані ОСОБА_1
протоколи засідання трудового

колективу, які також були затверджені
підписом його дружини, головою
профкому – ОСОБА_3, направлялись до
Івано-Франківської дирекції
залізничних перевезень та слугували
підставою до нарахування та виплати
премій працівникам станції Стефанешти,
у тому числі й близьким особам (родичам)
начальника станції. Окрім цього, на
засіданнях трудового колективу
станції приймаються рішення як про

виплату премій, так і її позбавлення за
порушення трудової дисципліни та
невиконання посадових обов'язків. За
час перебування на посаді начальника
станції ОСОБА_1 не приймались рішення
щодо позбавлення премій близьких осіб.

Внаслідок таких діянь, у ОСОБА_1 виникав
конфлікт інтересів під час

виступу на засіданнях трудового
колективу про виплату або позбавлення
премій працівникам станції Стефанешти
та підпису ним таких протоколів щодо
преміювання працівників. Вказані
діяння з боку ОСОБА_1 призвели до
виникнення суперечності між
особистими інтересами останнього та
його службовими повноваженнями, які
впливали на об'єктивність та
неупередженість прийняття ним
управлінських рішень.

В супереч вимогам ст.14 Закону України
«Про засади запобігання і протидії
корупції», він не вживав заходів та не
повідомив у письмовій формі
безпосереднє керівництво
(Івано-Франківську дирекцію
залізничних перевезень Львівської
державної залізниці) про конфлікт
інтересів, наявність якого може
вплинути на об'єктивність або
неупередженість прийняття ним рішень

В судовому засіданні особа, яка
притягується до адміністративної
відповідальності ОСОБА_1 свою вину не
визнав та пояснив, що він працює на
займаній посаді з 2007 року. В коло його
обов’язків входить керівництво всіма
підрозділами станції, організація
роботи станції межах своєї
компетенції, видання розпоряджень,
вжиття заходів на заохочення
працівників, а також контроль роботи та
виконання обов’язків працівників
станції. Вважає, що протокол про
вчинення ним адміністративного
корупційного правопорушення не
відповідає дійсності.

Зазначив, що дійсно з ним на роботі
працюють близькі родичі, а саме дружина
ОСОБА_3, яка є квитковим касиром, донька
ОСОБА_4, яка є також квитковим касиром
та сина ОСОБА_3, який є черговим по
станції.

Рішення про преміювання чи позбавлення
премій приймається на засіданнях
трудового колективу шляхом
голосування більшістю осіб. За
наслідками перевірки ревізором,
останній рекомендує осіб, яких
доцільно позбавити премій. Однак
трудовий колектив вправі не погодитися
з вказаними рекомендаціями. Тобто
процедура призначення чи позбавлення
премій наступна. Ревізор за наслідками
перевірки рекомендує осіб, щодо
позбавлення премій, в подальшому
трудовий колектив приймає рішення, він
як начальник підписує, а також підписує
рішення його дружина як голова
профкому. В подальшому дане рішення
розглядається комісією з преміювання в
м.Івано-Франківськ. Вказав також, що їм
не роз’яснювали вимоги Закону України
«Про запобігання та протидію
корупції». Вважає, що не вчиняв жодних
правопорушень.

Прокурор в судовому засіданні, у
відповідності до вимог ст.250 КУпАП дав
висновок з питань, що виникли під час
розгляду справи, вважав, що в діях
ОСОБА_1 є склад адміністративного
корупційного правопорушення
передбаченого ст.172-7 КУпАП, оскільки
своїми діями він не вжив заходів щодо
недопущення виникнення конфлікту
інтересів та не повідомив у
встановлений законом строк
безпосереднього керівника про
наявність конфлікту інтересів.

Згідно до вимог ст. ст. 245, 251, 280, 283 КУпАП,
суд при розгляді справи про
адміністративне правопорушення
повинен повно, всебічно й об'єктивно
дослідити всі обставини справи і
встановити, чи було вчинено
адміністративне правопорушення, чи
винна дана особа в його вчиненні, чи
підлягає вона адміністративній
відповідальності, чи є обставини, що
пом'якшують і обтяжують
відповідальність, чи заподіяно майнову
шкоду, а також з'ясувати інші обставини,
що мають значення для правильного
вирішення справи.

Відповідно до п.п. «а» п.2 ч.1 ст.4 Закону
України «Про засади запобігання і
протидії корупції» суб’єктами
відповідальності за корупційні
правопорушення є посадові особи
юридичних осіб публічного права, які не
зазначені в пункті 1 частини першої
цієї статті.

Приписами абз. 3, 4 ст. 1 Закону України
«Про засади запобігання і протидії
корупції» встановлено, що:

близькими особами є чоловік, дружина,
батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка,
пасинок, падчерка, рідний брат, рідна
сестра, дід, баба, прадід, прабаба, внук,
внучка, правнук, правнучка, усиновлювач
чи усиновлений, опікун чи піклувальник,
особа, яка перебуває під опікою або
піклуванням, а також особи, які спільно
проживають, пов'язані спільним побутом
і мають взаємні права та обов'язки із
суб'єктом, зазначеним у частині першій
статті 4 цього Закону, в тому числі
особи, які спільно проживають, але не
перебувають у шлюбі;

конфлікт інтересів це суперечність між
особистими майновими, немайновими
інтересами особи чи близьких їй осіб та
її службовими повноваженнями,
наявність якої може вплинути на
об'єктивність або неупередженість
прийняття рішень, а також на вчинення
чи не вчинення дій під час виконання
наданих їй службових повноважень.

Наявність конфлікту інтересів істотно
підвищує ризик виникнення корупційних
діянь та є по суті їх передумовою. Тому
законодавством передбачено низку
положень щодо запобігання та
врегулювання конфлікту інтересів та
відповідальність за невиконання цих
положень.

Відповідно до вимог п. 2 ч. 1 ст. 14 Закону
України «Про засади запобігання і
протидії корупції» особи, зазначені у
пункті 1 частини 1 статті 4 цього Закону
зобов'язані невідкладно у письмовій
формі повідомляти безпосереднього
керівника про наявність конфлікту
інтересів.

Із протоколу про адміністративне
правопорушення №19 від 14.08.2014 року
вбачається, що ОСОБА_1 всупереч
зазначених вимог закону не повідомив
своє безпосереднє керівництво про
наявність у нього конфлікту інтересів,
відповідальність за що передбачена ст.
172-7 КУпАП.

Стаття 172-7 КУпАП передбачає
відповідальність за неповідомлення
особою безпосереднього керівника у
випадках, передбачених законом, про
наявність конфлікту інтересів.
Відповідно до частини 2 примітки до
зазначеної статті під конфліктом
інтересів слід розуміти суперечність
між особистими інтересами особи та її
службовими повноваженнями, наявність
яких може вплинуги на об'єктивність або
неупередженість прийняття рішень, а
також на вчинення чи невчинення дій під
час виконання наданих їй службових
повноважень.

Об'єктом правопорушення, вказаного в
ст.172-7 КупАП, є суспільні відносини, які
забезпечують авторитет і порядок
здійснення державної служби, цілі й
завдання установ та організацій
публічного та приватного сектора.

Об'єктивна сторона правопорушення,
виявляється в бездіяльності особи, яка
знала про наявність особистих
інтересів чи обставин, які могли
призвести до невиконання чи
неналежного виконання нею своїх
посадових обов'язків, але умисно їх
замовчувала.

Обов'язковою умовою для настання
адміністративної відповідальності за
вчинення адміністративного
корупційного правопорушення,
передбаченого ст.172-7 КУпАП, є ставлення
особи до наслідків, що є складовою
частиною суб'єктивної сторони
корупційного діяння та
характеризується наявністю вини у
формі прямого чи непрямого умислу.

Крім того, Законом України «Про засади
запобігання і протидії корупції»
передбачено вичерпний перелік
випадків, які кваліфікуються як
конфлікт інтересів (ст.ст. 6-9). Сам
термін «конфлікт інтересів»
використовується законодавцем для
узагальнюючого визначення всіх прямо
встановлених законом ситуацій
конфлікту інтересів.

В судовому засіданні було встановлено,
що у відповідності до п.п. «а» п.2 ч.1 ст.4
Закону України «Про засади запобігання
і протидії корупції» начальник
залізничної станції Стефанешти ОСОБА_1,
як посадова особа юридичної особи
публічного права, яка не зазначена в п.1
ч.1 ст.4 Закону, є суб’єктом
відповідальності за корупційні
правопорушення. Дана обставина
випливає з Положення про залізничну
станцію IV класу Стефанешти
Івано-Франківської дирекції
залізничних перевезень Львівської
державної залізниці, затвердженого
13.10.2005 року начальником
Івано-Франківської дирекції
залізничних перевезень - заступником
начальника Львівської державної
залізниці ОСОБА_2 (а.с.с 7-11). Дільнична
станція Стефанешти заснована на
державній власності, відноситься до
сфери управління державної
адміністрації залізничного транспорту
України, Міністерства транспорту і діє
на правах виробничо-технологічного
підрозділу Івано-Франківської
дирекції залізничних перевезень
Львівської державної залізниці.

Посадова Інструкція начальника
станції Стефанешти ОСОБА_1 (а.с. 12-15)
містить перелік повноважень
останнього, а також його права та
обов’язки. В п.2.22 йдеться про
обов’язок начальника подання
пропозицій начальнику дирекції
залізничних перевезень щодо
заохочення працівників, які
відзначились і накладення стягнень на
порушників трудової і виробничої
дисципліни. Пункт 3.4 Інструкції містить
тезу про право начальника станції
подавати начальнику залізниці,
начальнику дирекції залізничних
перевезень пропозиції щодо заохочення
працівників підрозділів, а також
давати подання на притягнення до
дисциплінарної відповідальності або
позбавлення премії цих працівників.

Як вбачається з положення про
преміювання за основні результати
господарської діяльності працівників
ВП «Івано-Франківська дирекція
залізничних перевезень» преміювання
проводиться по результатах роботи за
місяць. Начальники станцій до 15 числа
наступного за звітним місяця надають у
сектор організації праці та заробітної
плати протоколи трудових колективів
(станцій). Комісія з преміювання
розглядає подання на преміювання,
довідки про виконання виробничих
показників, встановлює розміри
преміювання з урахуванням вказівок
залізниці, оформлює рішення
протоколами та надає на затвердження
начальнику дирекції.

Згідно наказів про прийом на роботу (а.с
.17-20) ОСОБА_4, яка є невісткою ОСОБА_1,
призначена на посаду касира
квиткового, ОСОБА_3, яка є його дружиною,
призначена також квитковим касиром, а
ОСОБА_3, який є сином, черговим по
залізничній станції.

Протоколами засідання трудового
колективу (а.с. 21-30, 35) приймалося
рішення щодо виплати премій
працівникам станції Стефанешти по
підсумкам роботи. Жодного разу члени
сім’ї ОСОБА_1 не позбавлялися премій.
Крім того, вказані протоколи засідання
трудового колективу підписувалися
начальником станції ОСОБА_1 та головою
профкому ОСОБА_3

Відповідно, у зв'язку із прийняттям
вказаних рішень у ОСОБА_1 виникали
суперечності між особистими майновими
інтересами близьких йому осіб та його
службовими повноваженнями, наявність
яких могла вплинути на об'єктивність
або неупередженість прийнятих ним
рішень - тобто наявний конфлікт
інтересів в частині призначення премій
своїм родичам із використанням своїх
службових повноважень.

Ці обставини з моменту їх виникнення
створили обов'язок для ОСОБА_1
повідомити безпосереднє керівництво
про конфлікт інтересів. Проте, всупереч
до вимог п. 2 ч. 1 ст. 14 Закону України
«Про засади запобігання і протидії
корупції» він не повідомив своє
безпосереднє керівництво про
наявність у нього конфлікту інтересів.
Зазначене підтверджується
повідомленням першого заступника
начальника ВП «Івано-Франківська
дирекція залізничних перевезень» (а.с.
5) та актом огляду журналу вхідної
кореспонденції (а.с. 31), в яких відсутні
зареєстровані звернення або
повідомлення посадових осіб щодо
наявності чи виникнення у них
конфлікту інтересів з 01.07.2013 р. по даний
час.

З огляду наведеного вважаю, що ОСОБА_1 є
винним у вчиненні адміністративного
правопорушення, передбаченого ст.172-7
КУпАП, і на нього слід накласти
адміністративне стягнення.

Такі висновки суду ґрунтуються на
фактичних обставинах справи, які були
досліджені в судовому засіданні.

При призначенні адміністративного
стягнення суд, враховує відповідно до
ст.33 КУпАП характер вчиненого
правопорушення, особу порушника,
ступінь його вини, майновий стан,
обставини, що пом'якшують і обтяжують
відповідальність.

Зокрема враховується, що ОСОБА_1
вперше притягується до
адміністративної відповідальності.
Обставин, що обтяжують
відповідальність судом не встановлено.

Враховуючи вищенаведене, вважаю за
необхідне застосувати до ОСОБА_1
адміністративне стягнення у виді
штрафу, в мінімальному розмірі,
передбаченому санкцією ст. 172-7 КУпАП.

На підставі викладеного, керуючись
Законом України «Про засади
запобігання і протидії корупції»,
ст.ст.172-7, 245, 248-252, 280, 283-285 КУпАП, суд -

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 притягнути до
адміністративної відповідальності за
ст. 172-7 КУпАП та накласти на нього
адміністративне стягнення у виді
штрафу в розмірі десяти
неоподаткованих мінімумів доходів
громадян, що становить 170 гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави
судовий збір в розмірі 36,54 грн.

Постанова може бути оскаржена в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Чернівецької області через
Заставнівський районний суду
Чернівецької області шляхом подання
апеляційної скарги протягом десяти
днів з дня винесення постанови.

СУДДЯ:
Стрілець Я.С.