Справа № 363/4304/14-п Головуючий у І
інстанції Чірков Г.Є.Провадження №
33/780/863/14 Доповідач у 2 інстанції Слива
Ю.М.Категорія 178 10.11.2014
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 листопада 2014 року
м. Київ

Суддя судової палати з розгляду
кримінальних справ Апеляційного суду
Київської області Слива Ю.М., з участю
особи, яку притягнуто до
адміністративної відповідальності
ОСОБА_2, її захисника ОСОБА_3, потерпілої
ОСОБА_4, розглянувши у відкритому
судовому засіданні в залі суду справу
про адміністративне правопорушення за
апеляційною скаргою ОСОБА_4 та
апеляційною скаргою ОСОБА_2 на
постанову судді Вишгородського
районного суду Київської області від 10
жовтня 2014 року, якою

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживаючу за
адресою: АДРЕСА_1,

притягнуто до адміністративної
відповідальності за ч.2 ст.154 Кодексу
України про адміністративні
правопорушення та накладено стягнення
у виді штрафу у розмірі 5 (п'ять)
неоподатковуваних мінімумів доходів
громадян, що становить 85,00 (вісімдесят
п'ять) гривень.

В С Т А Н О В И В :

Відповідно до постанови, 20 серпня 2014
року близько 09:00 години в с. Старі
Петрівці Вишгородського району
Київської області по вул. Грушевського,
ОСОБА_2 вигулювала собаку породи
«Лабрадор» без повідка та намордника,
що спричинило заподіяння шкоди
здоров'ю ОСОБА_4

На вказану постанову суду, ОСОБА_4
подала апеляційну скаргу, в якій вважає
постанову незаконною та
необґрунтованою, оскільки судом не
всебічно і не об'єктивно з'ясовані
обставини справи та не застосовано
додаткове стягнення. Суд залишив поза
увагою, що пом'якшуючих
відповідальність обставин немає, так
як з боку правопорушниці ОСОБА_2 не було
спроб відведення шкідливих наслідків,
добровільного відшкодування збитків
або усунення заподіяної шкоди, а
навпаки, після нападу собаки, ОСОБА_2
сама накинулась на потерпілу з
нецензурною лайкою та завдала тілесних
ушкоджень, про що порушено кримінальну
справу та триває слідство. Тому просить
постанову скасувати та постановити
нову постанову, якою притягнути ОСОБА_2
до адміністративної відповідальності
за ч.2 ст.154 КУпАП та накласти стягнення
у виді штрафу у розмірі 85,00 гривень з
конфіскацією тварини.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 не
погоджується з постановою та вважає її
необґрунтованою, оскільки висновки
суду не відповідають фактичним
обставинам справи. Апелянт впевнена, що
суд мав критично оцінити показання
потерпілої, так як вони не узгоджуються
з її поясненнями та поясненнями свідка
ОСОБА_5, а також з матеріалами справи.
Судом безпідставно не прийнято до
уваги її пояснення відносно того, що її
собака ніякої шкоди ОСОБА_4 не завдавав,
а також не надано жодної правової
оцінки письмовим поясненням ОСОБА_4, в
яких вона особисто зазначила, що
здійснювала вигул собаки породи
«такса» без повідка та ошийника. Разом
з цим, суд безпідставно не взяв до уваги
показання свідка ОСОБА_5, який зазначив,
що «господиня такси почала кидатись на
лабрадора та застосовувала
електрошокер, чим завдала тілесних
ушкоджень тварині та ОСОБА_2». Окрім
цього, матеріалами справи не доведено,
що саме її собакою спричинена шкода
здоров'ю ОСОБА_4, оскільки в матеріалах
справи міститься лише медична довідка,
при цьому ОСОБА_4 до медичних закладів
за допомогою не зверталася, акту
судово-медичного дослідження, яке б
достовірно встановило характер
ушкоджень, до матеріалів справи не
долучено. Тому просить постанову
скасувати, а провадження по справі
закрити у зв'язку з відсутністю в її
діях складу адміністративного
правопорушення, передбаченого ст.154
КУпАП.

У запереченні на апеляційну скаргу
ОСОБА_4 - ОСОБА_2 вказала, що матеріалами
справи не доведено той факт, що шкода
потерпілій спричинена саме собакою
породи «лабрадор». У діях ОСОБА_4 також
є склад правопорушення, оскільки вона
здійснювала вигул свого собаки без
повідка. ЇЇ собака «лабрадор» не є
собакою агресивної породи. До того ж,
ОСОБА_4 застосувала щодо неї та її
собаки електрошокер.

У судовому засіданні особа, яку
притягнуто до адміністративної
відповідальності ОСОБА_2 підтримала
свою апеляційну скаргу та заперечувала
проти задоволення апеляції потерпілої.
Пояснила, що вона визнає, що того дня
вигулювала свого собаку без повідка та
намордника. Однак її собака породи
«лабрадор» відноситься до дуже
спокійних порід, яка ніколи не
спричиняє нікому шкоди. При цьому, її
собака має відповідний паспорт та
пройшла курс дресирування. Вказала, що
потерпілу покусав якийсь інший собака,
можливо це була «такса», яка належить
самій потерпілій.

Потерпіла ОСОБА_4 підтримала свою
апеляційну скаргу та заперечувала
проти задоволення апеляції ОСОБА_2
Пояснила, що покусав її собака породи
«лабрадор», який належить ОСОБА_2 При
цьому, у той момент остання стояла
поряд та посміхалась. Наполягала на
постановленні рішення про конфіскацію
тварини.

Вислухавши думку учасників процесу,
вивчивши матеріали справи та
перевіривши доводи апеляційних скарг,
суд приходить до висновку, що
апеляційна скарга потерпілої ОСОБА_4
підлягає до задоволення, а в
задоволенні апеляційної скарги ОСОБА_2
слід відмовити, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 154 ч. 2 КУпАП порушення
правил тримання собак та котів, що
виражається у тому числі й вигулюванні
собак без повідків і намордників, що
спричинило заподіяння шкоди здоров'ю
людей або їх майну тягне за собою
накладення штрафу на громадян з
конфіскацією тварин.

Зі змісту оскаржуваної постанови
суду першої інстанції вбачається, що
суд дійшов висновку про можливість не
конфісковувати тварину.

Оскільки діючим законодавством
України про адміністративні
правопорушення не передбачена
можливість не застосування, чи
будь-якого звільнення від призначення
обов'язкового додаткового стягнення,
суддя допустив порушення вимог ст. 154 ч.
2 КУпАП, що є істотним порушенням закону
і є підставою для скасування постанови.

У зв'язку із викладеним, постанова
судді Вишгородського районного суду
Київської області від 10 жовтня 2014 року
щодо ОСОБА_2, підлягає скасуванню.

У відповідності до ч.8 ст.294 КУпАП за
наслідками розгляду апеляційної
скарги суд апеляційної інстанції
позбавлений права повернути справу на
новий судовий розгляд, але має право,
скасувавши постанову судді місцевого
суду, прийняти нову постанову. Із
урахуванням викладеного, апеляційний
суд вважає за необхідне прийняти у
даній справі нову постанову.

Апеляційний суд вважає доведеним
встановлені судом першої інстанції
обставини справи, а саме те, що 20 серпня
2014 року близько 09:00 години в с. Старі
Петрівці Вишгородського району
Київської області по вул. Грушевського,
ОСОБА_2 вигулювала собаку породи
«лабрадор» без повідка та намордника,
що спричинило заподіяння шкоди
здоров'ю ОСОБА_4

Винність ОСОБА_2 у вчиненні
вказаного правопорушення
підтверджується:

- протоколом про адміністративне
правопорушення серії КХ №0077494 від
26.08.2014 року в якому викладені обставини
вчинення правопорушення з поясненнями
правопорушника, викладених
власноручно (а.с. 1);

- поясненнями ОСОБА_4, з яких видно, що
20.08.2014 року її, а також належну їй собаку
породи «такса», покусав собака породи
«лабрадор». При цьому, власник
вказаного собаки ОСОБА_2 ніяк не
реагувала, у тому числі й коли вона
просила забрати собаку (а.с. 2-3);

- поясненнями ОСОБА_2, з яких вбачається,
що 20.08.2014 року коли вона перебувала на
прогулянці зі своїм собакою породи
«лабрадор», який був з
електроошийником та без намордника,
вони зустріли жінку із собакою породи
«такса». При цьому, їх собаки почали
кусатись між собою і жінка вдарила її
собаку електрошокером (а.с. 4);

- поясненнями ОСОБА_5, з яких видно, що
він був свідком того, як собаки «такса»
і «лабрадор» кусались між собою. При
цьому, як він потім зрозумів,
господарка «такси» вдарила
«лабрадора» електрошокером (а.с. 5);

- довідкою з Вишгородської центральної
районної лікарні, відповідно до якої
20.08.2012 року о 12:40 до травмпункту
зверталась ОСОБА_4 з приводу укушених
ран (а.с. 6);

- довідкою про перебування ОСОБА_4 на
амбулаторному лікуванні з 21.08.2014 року з
приводу укушених ран;

- іншими матеріалами справи.

Доводи правопорушниці та її захисника
про те, що потерпілу покусав не її
собака «лабрадор», а якийсь інший,
можливо це був належний самій
потерпілій собака «такса», суд вважає
необґрунтованими, оскільки вони не
підтверджуються жодним доказом по
справі. Окрім того, як видно зі змісту
оскаржуваної постанови суду першої
інстанції, в ході судового розгляду
ОСОБА_2 обставини пригоди в цілому не
заперечувала, щиро покаялась у
вчиненому та просила врахувати що
пригода сталася під час бійки її собаки
з собакою потерпілої.

Указані покази узгоджуються із
довідкою лікаря універсальної
ветеринарної допомоги, з якої видно, що
20.08.2014 року собаці «такса», який
належить ОСОБА_4 було надано
консультативно-лікувальну допомогу з
приводу кусаної рани ділянки шиї та
шкіри над лівим оком.

У зв'язку із викладеним, суд вважає за
необхідне визнати ОСОБА_2 винним у
вчиненні адміністративного
правопорушення, передбаченого ст. 154 ч. 2
КУпАП і, враховуючи положення ст. 33
КУпАП, призначити їй стягнення у виді
штрафу з конфіскацією тварини, а саме:
собаки породи «лабрадор».

Керуючись ст.294 КУпАП, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 задовольнити.

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без
задоволення.

Постанову судді Вишгородського
районного суду Київської області від 10
жовтня 2014 року щодо ОСОБА_2 скасувати.

Постановити нову постанову, якою
ОСОБА_2 визнати винною у вчиненні
правопорушення передбаченого ст. 154 ч. 2
КУпАП та накласти на неї стягнення у
виді штрафу на користь держави в
розмірі 85 гривень з конфіскацією
тварини, а саме: собаки породи
«лабрадор».

Постанова є остаточною й оскарженню не
підлягає.

Суддя (підпис)
Ю.М. Слива

Згідно з оригіналом:

суддя Ю.М.
Слива