Справа №: 486/649/14-п
Провадження № 3/486/216/2014
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 листопада 2014 року суддя
Южноукраїнського міського суду
Миколаївської області Волкова О. І. при
секретарі Дідурик В.П. розглянувши
матеріали, що надійшли від ВДАІ з
обслуговування м. Южноукраїнська та
Арбузинського району УДАІ УМВС України
у Миколаївської області про
притягнення до адміністративної
відповідальності ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1,
уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, не працюючого,
мешкаючого за адресою: вул. Куйбишева, 61
у м.Южноукраїнську Миколаївської
області,

за ч.1 ст. 130 КУпАП

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до протоколу про
адміністративне правопорушення серії
АВ2 №525168 від 15.04.2014 року, громадянин
ОСОБА_1 вчинив адміністративне
правопорушення за ч.1 ст. 130 КУпАП та
обвинувачується в тому, що 15.04.2014 року о
13 годині 20 хвилин у с. Костянтинівка по
вул. Маяковського Арбузинського району
Миколаївської області керував
транспортним засобом БМВ д/н НОМЕР_1 у
стані наркотичного сп’яніння та
відмовився від проходження огляду на
стан спяніння.

Допитаний у судовому засіданні ОСОБА_1
винним себе не визнав та суду пояснив,
що 15.04.2014 року близько 10 год. він
керував автомобілем повертаючи на вул.
Маяковського у с. Костянтинівкау, йому
зустрівся автомобіль ППС, за кермом
якого перебував міліціонер ОСОБА_2
Згодом автомобіль ППС розвернувся,
ввімкнув проблискові маячки обігнав
його автомобіль та зупинився перед
ним, що й змусило його зупинитися.
Працівник міліції ОСОБА_2, який вийшов
з автомобіля звинуватив його в тім, що
він керує автомобілем в стані
наркотичного сп'яніння, та пропонував
йому домовитись. Згодом працівники
міліції оглянули автомобіль та
наказали йому сідати за кермо
автомобіля та їхати в супроводі двох
працівників міліції до медичної
частини на огляд на що він погодився,
так як наркотичні засоби не вживав та
був у тверезому стані. По дорозі до
лікарні у його автомобіля, яким він
керував закінчилось пальне. Через
деякий час знову під'їхав автомобіль
ППС та міліціонери ОСОБА_2, ОСОБА_3
наказали йому сідати до їх автомобіля
та поїхали до медичної частини, а свій
автомобіль він залишив під нагляд
йому не знайомих людей. До лікарні його
доставили працівники ППС, куди поїхали
і працівники ДАІ , які його відвели на
медичний огляд. Згодом лікар йому видав
посуд для здачі аналізу. Так як не
обхідно було чекати, то поряд з ним
постійно знаходилися працівники
міліції, а коли у нього виникла
біологічна потреба про що він
повідомив працівників міліції, то
останні йому повідомили, що немає
більше потреби в здачі аналізу, після
чого забрали посуд. Працівники
міліції повели його у кабінет лікаря де
він розписався, а коли вийшли з
приміщення лікарні, то працівники ДАІ
склали на нього протокол з яким він
незгоден так як його працівники
міліції ошукали, не надавши йому
можливості здати аналізи, що
спростувало б не обгрунтовуване
висунуте звинувачення ними. Окрім того,
вважає, що його безпідставно зупинив
працівник міліції ОСОБА_4 з яким він
давно знайомий. Також ОСОБА_1
стверджував, що на медичний огляд
доставив його міліціонер ОСОБА_2, а
згодом до лікарні приїхали працівники
ДАІ. Його примушували справляти
потреби в присутності працівників
міліції, так як вони переймалися тим,
щоб він сечу не розбавив водою.
Повідомив, що працівника міліції
ОСОБА_3 спочатку не було, а потім його
привіз ОСОБА_2 до лікарні. Пояснення
дані працівникам ДАІ не визнає та
зазначає, що здав би біологічний
матеріал, якби працівники міліції не
повідомили, що уже не потрібно здавати
сечу.

Допитаний у судовому засіданні свідок
ОСОБА_2- ІППС Южноукраїнського МВ УМВС
України, суду пояснив, що певний
проміжок часу він перебував у лікарні з
правопорушником, поки останній здавав
сечу. Того дня його увагу привернув
автомобіль яким керував правопорушник
так як він їхав не рівно, зигзагами.
Свідок посилався на повноваження
якими він наділений наказом № 404 та
уставом. Також на його думку він має
право зупиняти водіїв, які у нього
викликають підозру та які порушують
правила дорожнього руху та вмикати
проблискові маячки, так як такі
повноваження надано йому Законом
України «Про міліцію». Під час
спілкування з правопорушником, якого
він зупинив у спосіб на який вказував в
судовому засіданні, він помітив, що
правопорушник має нечітку мову, його
трусить, крім того, він йому зізнався,
що вживає наркотичні засоби та
пропонував вирішити питання. Окрім
того, свідок не заперечував факт того,
що він особисто знайомий із ОСОБА_1,
знає автомобіль яким він керує, а також
йому добре відомо, що він вживає
наркотичні засоби. Працівників ДАІ він
викликав із свого мобільного телефону,
а не по рації так як вона перебувала
поза зоною дії. До чергової частини він
не повідомив про виявлене
правопорушення. Не заперечував факт
того, що саме він надавав розпорядження
правопорушнику, щоб останній сів за
кермо свого автомобіля та прямував до
медичної частини, а коли автомобіль
ОСОБА_1 перестав рухатись, то він
посадив його до автомобіля ППС та
доставив його до медичної частини,
куди він і викликав за допомогою свого
мобільного телефону працівників ДАІ.
Згодом до медичної частини приїхали
працівники ДАІ ОСОБА_5, ОСОБА_6 з якими
він перебував там близько 20 хвилин.

Свідок ОСОБА_4 перебуваючи у приміщені
суду 16.06.2014 року, очікуючи свого допиту,
повів себе не адекватно, без дозволу
головуючого зайшов до зали суду чим
перешкодив відправляти правосуддя на
зауваження суду не реагував, що змусило
головуючу у справі викликати наряд
міліції, поведінка працівника міліції
ОСОБА_2 залишена безкарна.

Допитаний у судовому
засіданні свідок ОСОБА_7 - лікар СМЧ- 2
м.Южноукраїнська, суду пояснив, що
огляд ОСОБА_1 на стан сп’яніння
проводиться за направленням
працівника міліції. 15.04.2014 року до
лікарні було доставлено
правопорушника та надано направлення
працівником ДАІ, після чого ним було
проведено огляд особи. Ознак сп’яніння
у правопорушника ним помічено не було
та на обліку СМЧ- 2 доставлений не
перебував на підставі приписів наказу
400/66 від 09.09.09 року відповідно до якого,
він повідомив правопорушника, що йому
необхідно здати біологічний матеріал,
на що останній погодився. Біологічні
матеріали ОСОБА_1 так і не передав,
посуд для аналізу був пустим йому
повідомили, що особа відмовилася, це
робити. Свідок не міг пояснити хто саме
йому це повідомив. Крім того, не зміг
пояснити лікар, чому ОСОБА_1
перебуваючи в медичному закладі при
відібрані біологічних зразків
знаходився без супроводу працівника
медичного закладу та чому він постійно
перебував з працівники міліції та не
міг пояснити де перебував медичний
працівник. Свідок погодився із
показами свідка, яка працює медичною
сестрою та здійснює разом із ним прийом
та не заперечував факт порушення нею
посадових обов'язків, які зобов'язували
її перебувати недалеко до приміщення в
якому перебуває особа, яка здає
біосреду. Свідок погодився, що в
медичному закладі до якого було
доставлено ОСОБА_1 було порушено
порядок відбору біологічного
матеріалу.

Допитаний у судовому засіданні свідок
ОСОБА_5 – інспектор ДАІ, суду пояснив,
що ним було складено протокол на
правопорушника, якого було зупинено,
працівником міліції ОСОБА_2, який ніс
службу на автомобіль ППС по вул.
Маяковського с. Костянтинівка та який
зателефонував йому на мобільний
телефон, оскільки, по радіостанції
передати не міг, та повідомив, що
зупинив правопорушника. Якщо
працівники ППС виявляють
правопорушення, то по телефону вони
мають право викликати працівників ДАІ.
Після прибуття ДАІ до МСЧ №2
співробітником ДАІ ОСОБА_6 було
виписано направлення на медичний
огляд ОСОБА_1. Після чого вони всі разом
супроводжували ОСОБА_1 до приймального
покою. Лікар оглянувши ОСОБА_1 видав
йому дві ємності для здачі
біологічного матеріалу, так як
правопорушник перебував з явними
ознаками наркотичного сп’яніння.
Після чого вони деякий час змушені були
чекати, а через деякий час ОСОБА_1
відмовився. Заперечував факт того, що
саме працівники міліції, повідомили
ОСОБА_1, що зникла необхідність в здачі
біологічного матеріалу, а зазначив що
правопорушник самостійно відмовився
від здачі сечі. Незаперечував свідок і
факт того що вони постійно перебували з
правопорушником так, як міг розвести
сечу та що такі вимоги закріплено у
наказі №77, який зобов’язаний
супроводжувати правопорушника, задля
забезпечення уникнення
правопорушення.

Допитаний у судовому засіданні свідок
ОСОБА_6 – інспектор ДАІ, суду пояснив,
що правопорушнику він виписував
направлення на огляд на стан
сп’яніння, так як у нього були ознаки
наркотичного сп’яніння. ОСОБА_1 був
зупинений працівниками ППС, а саме
міліціонером ОСОБА_2, які у телефонному
режимі повідомив працівника ДАІ
ОСОБА_5, з яким він ніс службу, про
виявлення нарядом ППС правопорушника,
так як зв'язок по радіостанції був
поганий, то ця інформація
повідомлялася через особистий
мобільний зв'язок співробітників
міліції. Так як водій перебував з
явними ознаками наркотичного
сп’яніння – не в’язка мова,
неадекватна поведінка, закатувались
очі, ним було виписано направлення та
спрямовано ОСОБА_1 до кабінету лікаря.
Після того як їм повідомили про
затримання водія, що перебував з
ознаками наркотичного сп'яніння, вони
приїхали до лікарні де їх чекав
правопорушник з працівниками міліції.
У лікарні вони чикали правопорушника
біля туалетної кабінки, в цілому у
лікарні перебували 20-25 хвилин.

Допитаний у судовому засіданні свідок
ОСОБА_3 який працює начальником
карного розшуку пояснив, що
правопорушник йому відомий по роду
діяльності, та що йому відомо, що він
вживає наркотичні засоби. Патрулюючи
по м.Южноукраїнську на автомобілі
разом з ОСОБА_2, помітили автомобіль,
який рухався зигзагами, та зупинили
його за підозрою перебування водія у
стані наркотичного сп’яніння. На
службовому автомобілі доставили
правопорушника до лікарні. Автомобіль
правопорушник підігнав до чужого
подвір'я та залишили його там. Коли
ОСОБА_1 привезли до лікарні, після
приїзду працівників ДАІ він з лікарні
поїхав. Патрулювання несли у двох з
ОСОБА_2. ОСОБА_1 погодився проїхати до
лікарні за кермом свого автомобіля, до
якого з ним сіло декілька працівників
міліції та під супроводом
працівників міліції він направився до
лікарні, але по дорозі його автомобіль
зломився, тому вони його доставили до
СМЧ -2 на автомобілі ППС.

Допитаний у судовому засіданні свідок
ОСОБА_8 - ІППС Южноукраїнського МВ УМВС
України, суду пояснив, що він 15.04.2014 року
перебував у щорічній відпустці того
дня його колеги ОСОБА_2 та ОСОБА_3
запропонували підвезти його додому.
Подорозі вони зупинили ОСОБА_1. Свідок
не заперечував факт того, що він
пересів з автомобіля ППС до автомобіля
правопорушника за кермом якого
перебував ОСОБА_1 в стані наркотичного
сп'яніння для супроводу останнього до
лікарні, а коли автомобіль перестав
рухатись, то він разом з ОСОБА_1 пересів
до автомобіля ППС яким і був
доставлені до СМЧ №2. Свідок
заперечував факт того, що він надавав
розпорядження ОСОБА_1 також
заперечував факт того, що він перебував
з правопорушником у туалеті лікарні,
коли Сергіенко повинен був здати сечу.
Коли він сідав до автомобіля ППС, то мав
бажання доїхати додому, а коли сідав у
автомобіль ОСОБА_1, то мав намір
доїхати з ним у місто. Все інше, що
пов'язано з моменту зупинки автомобіля
Сергінко і докінця він не пам'ятає. В
ході розгляду справи свідок не зміг на
давати покази щодо обставин справи
пов'язував це з тим, що збіг час і він
нічого не пам'ятає.

Допитана у судовому
засіданні свідок ОСОБА_9, суду пояснила,
що15.04.2014 року інспектор ДАІ ОСОБА_6
надав у лікарні до приймального
відділення направлення та завів ОСОБА_1
при цьому зовнішній вигляд якого був
задовільний поводився він також
адекватно. Згодом до кабінету зайшов і
працівник ДАІ ОСОБА_5, після чого
відбувалася стандартна процедура до
журналу внесли П.І.П., лікар оглянув
правопорушника та роз'яснив, що йому
не обхідно здати сечу, при цьому
останньому видали дві посудини для
поміщення біологічних матеріалів. У
зв'язку з тим, що в приймальне
відділення поступали екстрені хворі,
то вона порушуючи інструкцію залишила
ОСОБА_1 одного, лише показала де він
може здати біологічні матеріали.
ОСОБА_1 залишався під супроводом
працівників міліції.

Доказами в справі про
адміністративне правопорушення, є
будь-які фактичні дані, на основі яких у
визначеному законом порядку орган
(посадова особа) встановлює наявність
чи відсутність адміністративного
правопорушення, винність даної особи,
та інші обставини, що мають значення
для правильного вирішення справи. Ці
дані встановлюються протоколом про
адміністративне правопорушення,
поясненнями особи, яка притягується до
адміністративної відповідальності,
потерпілих, свідків, а також іншими
документами.

При оцінці доказів у провадженні у
справах про адміністративні
правопорушення, уповноважені особи
повинні з'ясувати, чи припустиме
використання отриманих відомостей як
доказів у цій справі, чи стосуються
отримані фактичні дані до конкретної
справи, чи вірогідний цей доказ і як він
взаємопов'язаний з іншими доказами у
справі, чи є достатньою вся сукупність
отриманих фактичних даних для того, щоб
прийняти законне, об'єктивне й
обґрунтоване рішення з
адміністративної справи.

Диспозиція ч.1 ст.130 КУпАП
передбачає керування транспортними
засобами особами в стані алкогольного,
наркотичного чи іншого сп'яніння або
під впливом лікарських препаратів, що
знижують їх увагу та швидкість реакції,
а також передача керування
транспортним засобом особі, яка
перебуває в стані такого сп'яніння чи
під впливом таких лікарських
препаратів, а так само відмова особи,
яка керує транспортним засобом, від
проходження відповідно до
встановленого порядку огляду на стан
алкогольного, наркотичного чи іншого
сп'яніння або щодо вживання лікарських
препаратів, що знижують увагу та
швидкість реакції.

Як вбачається з матеріалів
справи, а саме фабули протоколу серії
АВ2 №525168 від 15.04.2014 року він був
складений працівниками ВДАІ саме за
відмову ОСОБА_1, який керував
транспортним засобом у стані
наркотичного спяніння та від
проходження відповідно до
встановленого порядку огляду на стан
сп'яніння.

Однак, як з'ясовано під час
розгляду справи в суді ОСОБА_1 від
проходження відповідно до
встановленого порядку огляду на стан
алкогольного сп'яніння не відмовлявся.

При здачі біологічних
зразків ніхто з працівників медичного
закладу з ним не залишався. ОСОБА_1
залишався під супроводом працівників
міліції, які його ошукали.

В судовому засіданні
встановлено, що працівники ППС, які
несли службу на службовому автомобілі
- ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_8, який на той час
перебував у відпустці з власної
ініціали без належних на то підстав в
супереч вимог Закону «Про міліцію» в
супереч правил дорожнього руху
змінили напрямок руху та перекрили
проїжджу частину дороги, що змусило
ОСОБА_1 зупинити автомобіль, яким він
керував. Без належних на то підстав та
в супереч Закону лише на власних
припущеннях працівники патрульно
постової служби змусили зупинитись
автомобіль яким керував ОСОБА_1 та
змусили останнього їхати до лікарні на
огляд, тобто продовжити рух за кермом
автомобіля перебуваючи в стані
наркотичного сп'яніння, в таких діях
працівників міліції відсутній
здоровий глузд, щодо їхньої вимоги
зобов'язати ОСОБА_1 їхати до лікарні
який на їх припущення перебував у стані
наркотичного сп'яніння.

В судовому засідання як
ОСОБА_1 посилався на те, що з нього
вимагали матеріальну винагороду
працівники міліції, так і працівники
міліції намагалася переконати суд, що
ОСОБА_1 пропонував їм матеріальну
винагороду.

Судом встановлено грубе
порушення з боку медичного закладу, в
якому при здачі біологічних зразків
поряд з ОСОБА_1, який себе поводив
адекватно та мав достойний зовнішній
вигляд, постійно перебували працівник
міліції, що викликає сумнів у суду до
обставин справи, які мали місце в
державних установах під наглядом
посадових осіб.

Покази працівників міліції
протирічять показам лікаря та медичної
сестри, які допитувалися в судовому
засіданні. Покази працівників
медичного закладу повністю збігаються
із показами ОСОБА_1, щодо обставин
справи, до його зовнішнього вигляду.

В судовому засіданні працівником
міліції ОСОБА_2 було проявлено неповагу
до суду, яка виразилася в його
неправомірних діях, які змусили суд
оголосити в справі перерву, а відносно
працівника міліції ОСОБА_2 спрямувати
повідомлення до його керівництва. Суд
констатує факт бездіяльності та
безконтрольності керівництва УМВС в
Миколаївській області, яка залишила
безкарним поведінку працівника
міліції ОСОБА_2 перебуваючи в залі
судового засідання, що підтверджується
матеріалами справи (а.с. 30, 70, 95).

Ст. 62 Конституції України
передбачає, що обвинувачення не може
ґрунтуватися на доказах одержаних
незаконним шляхом, а також на
припущеннях. Усі сумніви щодо
доведеності вини особи тлумачаться на
її користь.

Наведене свідчить, що працівник ДАІ при
порушенні щодо ОСОБА_1 провадження в
справі про адміністративне
правопорушення діяв не у відповідності
до своїх повноважень та способу, що
передбачені чинним законодавством з
порушенням норм ст. 5 Європейської
конвенції з прав людини, що повязане з
незаконним затриманням ОСОБА_1.

Крім того, згідно до ч.2 ст.38 КпАП
України, якщо справи про
адміністративні правопорушення
відповідно до цього Кодексу чи інших
законів підвідомчі суду (судді),
стягнення може бути накладено не
пізніш як через три місяці з дня
вчинення правопорушення. Отже, на
теперішній час строки притягнення до
відповідальності ОСОБА_1 сплинули.
Проте, з огляду на вищевикладені
обставини свідчать про відсутність
складу адміністративного
правопорушення в діях ОСОБА_1 і з метою
реабілітації особи, яка притягувалася
до адміністративної відповідальності,
суд вважає за необхідне, провадження по
справі закрити за недоведеністю у його
діях складу адміністративного
правопорушення, згідно ч.1 ст. 247 КУпАП.

Керуючись ст. ст. 130, 247 ч.1 п.1, 283 - 285
Кодексу України про адміністративні
правопорушення, суддя,-

П О С Т А Н О В И В :

Провадження у справі про притягнення
ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця
ІНФОРМАЦІЯ_2, до адміністративної
відповідальності за вчинення
правопорушення, передбаченого ч.1 ст.
130КУпАП закрити у зв'язку з
недоведеністю в його діях складу цього
правопорушення.

Постанова може бути оскаржена або на
неї може бути внесено протест
прокурора до Апеляційного суду
Миколаївської області через
Южноукраїнський міський суд
Миколаївської області, протягом десяти
днів з дня винесення постанови.

Суддя Южноукраїнського міського
судуОСОБА_10

Справа №: 486/649/14-п

Провадження № 3/486/216/2014

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(вступна та резолютивна частини)

03 листопада 2014 року суддя
Южноукраїнського міського суду
Миколаївської області Волкова О. І. при
секретарі Дідурик В.П. розглянувши
матеріали, що надійшли від ВДАІ з
обслуговування м. Южноукраїнська та
Арбузинського району УДАІ УМВС України
у Миколаївської області про
притягнення до адміністративної
відповідальності ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1,
уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, не працюючого,
мешкаючого за адресою: вул. Куйбишева, 61
у м.Южноукраїнську Миколаївської
області,

за ч.1 ст. 130 КУпАП

В С Т А Н О В И В:

Керуючись ст. ст. 130, 247 ч.1 п.1, 283 - 285
Кодексу України про адміністративні
правопорушення, суддя,-

П О С Т А Н О В И В :

Провадження у справі про притягнення
ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця
ІНФОРМАЦІЯ_2, до адміністративної
відповідальності за вчинення
правопорушення, передбаченого ч.1 ст.
130КУпАП закрити у зв'язку з
недоведеністю в його діях складу цього
правопорушення.

Постанова може бути оскаржена або на
неї може бути внесено протест
прокурора до Апеляційного суду
Миколаївської області через
Южноукраїнський міський суд
Миколаївської області, протягом десяти
днів з дня винесення постанови.

Суддя Южноукраїнського міського
судуОСОБА_10