П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 квітня 2014 рокуСправа №607/4434/14-п

Суддя Тернопільського
міськрайонного суду Тернопільської
області Вийванко О.М., розглянувши
матеріали, які надійшли від
Територіальної державної інспекції з
питань праці у Тернопільській області
Державної інспекції України з питань
праці про притягнення до
адміністративної відповідальності

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний
номер НОМЕР_1, громадянки України,
уродженки ІНФОРМАЦІЯ_2, мешканки
ІНФОРМАЦІЯ_3, працюючої директором
товариства з додатковою
відповідальністю «Галія»,

за ч.1 ст.41 КУпАП, –

В С Т А Н О В И В :

Територіальною державною інспекцією з
питань праці у Тернопільській області
Державної інспекції України з питань
праці при перевірці встановлено, що
ОСОБА_1, працюючи директором товариства
з додатковою відповідальністю «Галія»,
вчинила адміністративне
правопорушення за ознаками ч.1 ст.41
КУпАП, а саме: на підприємстві
товариства з додатковою
відповідальністю «Галія» за січень –
лютий 2014 року заробітна плата
працівникам підприємства
виплачувалася один раз на місяць, аванс
працівникам не виплачувався, тобто
заробітна плата за січень – лютий 2014
року виплачувалася разовим платежем,
що є порушенням ч.ч.1, 2 ст.115 КЗпП України
та ч.1 ст.24 ЗУ «Про оплату праці». В
порушення вимог ч.4 ст.115 КЗпП України та
ст.21 ЗУ «Про відпустки», заробітна
плата працівникам за період відпустки
(відпускні) не виплачується за три дні
до початку відпустки, зокрема, швачці
ОСОБА_2 наказом № 4, надано частину
щорічної оплачуваної відпустки у
кількості 10 календарних днів з 16.01.2014 р.,
а виплата заробітної плати за час
відпустки (відпускних) проведена лише
згідно платіжного доручення № 24 від
24.02.2014 р., аналогічне порушення має
місце при наданні відпусток іншим
працівникам. В порушенні вимог ч.1 ст.116
КЗпП України, у день звільнення
працівникам не проводиться виплата
всіх належних сум остаточного
розрахунку, зокрема, швачка ОСОБА_3
наказом № 9 від 31.01.2014 р. звільнена з
роботи 31.01.2014 р., а виплату сум
остаточного розрахунку їй проведено не
в день звільнення, а 05.02.2014 р. Вказане
порушення має триваючий характер
стосовно інших звільнених працівників.

ОСОБА_1 у судовому засіданні вину у
вчиненні даного правопорушення
визнала повністю та щиро розкаялася.

Оцінюючи зібрані по справі
докази у їх повній сукупності, приходжу
до висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні
правопорушення доведена матеріалами
справи, дослідженими у судовому
засіданні, а саме: даними, які містяться
у протоколі про адміністративне
правопорушення № 19-01-023/0125 від 21.03.2014 р.;
актом перевірки додержання суб’єктами
господарювання законодавства про
працю та загальнообов’язкове державне
соціальне страхування № 19-01-023/0192 та
іншими матеріалами справи.

За таких обставин, вважаю, що в діях
ОСОБА_1 наявні ознаки
адміністративного правопорушення,
передбаченого ч.1 ст.41 КУпАП, тобто –
порушення встановлених термінів
виплати заробітної плати, а також інші
порушення вимог законодавства про
працю, а тому її слід притягнути до
адміністративної відповідальності та
накласти на неї адміністративне
стягнення.

При накладенні адміністративного
стягнення, взявши до уваги характер
вчиненого правопорушення, обставини
справи, особи, яка притягується до
адміністративної відповідальності,
відсутність обставин, що обтяжують або
пом’якшують відповідальність у
вчиненому правопорушенні, обставини,
які пом’якшують відповідальність –
щире розкаяння винної, суд вважає, що
ОСОБА_1 слід притягнути до
адміністративної відповідальності,
наклавши на неї адміністративне
стягнення у вигляді штрафу в дохід
держави.

В силу ст.40-1 КУпАП, стягнути з ОСОБА_1 в
дохід держави судовий збір у розмірі
36,54 грн.

На підставі наведеного, керуючись
ст.ст. 40-1, 41, 280, 283, 284, 287, 289 КУпАП, –

П О С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 визнати винною у вчиненні
адміністративного правопорушення,
передбаченого ч.1 ст.41 КУпАП, і накласти
на неї адміністративне стягнення у
вигляді штрафу в дохід держави у
розмірі 510,00 грн. (п’ятсот десять
гривень 00 копійок).

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави
судовий збір у розмірі 36,54 грн.
(тридцять шість гривень 54 копійки).

Постанова судді у справах про
адміністративне правопорушення
набирає законної сили після закінчення
строку подання апеляційної скарги чи
подання прокурора, за винятком
постанов про застосування стягнення,
передбаченого статтею 32 цього Кодексу,
а також, постанов, прийнятих за
результатами розгляду справ про
адміністративні правопорушення,
передбачені статтею 185-3 цього Кодексу.

Постанова судді у справі про
адміністративне правопорушення може
бути оскаржена особою, яку притягнуто
до адміністративної відповідальності,
її законним представником, захисником,
потерпілим, його представником або на
неї може бути внесено подання
прокурора протягом десяти днів з дня
винесення постанови. Апеляційна
скарга, подання прокурора, подані після
закінчення цього строку, повертаються
апеляційним судом особі, яка її подала,
якщо вона не заявляє клопотання про
поновлення цього строку, а також, якщо у
поновленні строку відмовлено.

Апеляційна скарга, подання прокурора
подаються до апеляційного суду
Тернопільської області через
Тернопільський міськрайонний суд
Тернопільської області.

Суддя ОСОБА_4