Справа № 750/9670/14 Головуючий у 1
інстанції Малиш В.В. Провадження №
33/795/232/2014 Категорія - ст.172-7 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 листопада 2014 року місто Чернігів

07 листопада 2014 року апеляційний суд
Чернігівської області в складі:

судді апеляційного суду - Шахової О.Г., з
участю прокурора Олєйнікова А.В.,
особи, відносно якої закрито
адміністративне провадження - ОСОБА_1
та його захисника ОСОБА_2, розглянувши у
відкритому судовому засіданні в м.
Чернігові адміністративну справу за
апеляційною скаргою заступника
прокурора міста Чернігова Шекери А.А.
на постанову Деснянського районного
суду м. Чернігова від 14 жовтня 2014 року,

ВСТАНОВИВ:

Цією постановою закрито провадження у
справі щодо притягнення

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина
України, уродженця м. Чернігів, з повною
вищою освітою, працюючого секретарем
Чернігівської міської ради 6 скликання,
одруженого, що має на утриманні
неповнолітню дитину, ІНФОРМАЦІЯ_4,
проживаючого за адресою: АДРЕСА_1

до адміністративної відповідальності
за ст. 172-7 КУпАП у зв'язку з відсутністю
в його діях складу вказаного
адміністративного правопорушення.

Свою постанову суд мотивував тим, що в
діях ОСОБА_1 відсутній склад
адміністративного правопорушення,
передбаченого ст. 172-7 КУпАП. Відповідно
до рішення Чернігівської міської ради
від 24 лютого 2014 року, ОСОБА_1 був обраний
секретарем Чернігівської міської ради
шостого скликання та під час засідання
виконавчого комітету від 14 квітня 2014
року, згідно протоколу №7, брав участь
як член виконавчого комітету міської
ради та голосував за прийняття рішення
щодо продовження терміну дії дозволу
на розміщення зовнішньої реклами ТОВ
«Телерадіокомпанія «Голд Ф'юче» та ТОВ
«Рекламна агенція «Голд Ф'юче», в яких
останній був засновником, а в одному і
керівником та мав право підпису, але
його рішення ніяким чином не могло
вплинути на об'єктивність або
неупередженість прийнятого виконавчим
комітетом рішення, оскільки залежало
від колегіального органу, а не від його
особисто.

У матеріалах справи відсутні докази
того, що ОСОБА_1 вчинив якісь дії, які б
сприяли прийняттю рішення з
використанням наданих йому
повноважень. Крім того, 25 квітня 2014 року
ОСОБА_1 приступив до виконання
обов'язків секретаря Чернігівської
міської ради шостого скликання, тобто
на час проведення засідання
виконавчого комітету 14 квітня 2014 року
останній повноважень секретаря не мав.

Крім того, ОСОБА_1 06 березня 2014 року
погодився на проведення спеціальної
перевірки, а 08 квітня 2014 року надав
пояснювальну записку на ім'я міського
голови ОСОБА_4, в якій повідомив про
конфлікт інтересів. За результатами
даної перевірки була складена
відповідна довідка. Дана довідка 11
квітня 2014 року була підписана міським
головою, що свідчить про особисту
обізнаність останнього про конфлікт
інтересів.

Не погоджуючись з рішенням суду
заступник прокурора міста Чернігова
Шекера А.А. звернувся з апеляційною
скаргою, в якій просить постанову суду
скасувати та прийняти нову, якою
визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні
адміністративного правопорушення,
передбаченого ст. 172-7 КУпАП, та накласти
стягнення в межах санкції цієї статті.

Наголошує на тому, що рішення суду є
незаконним та таким, що прийняте з
порушенням норм матеріального та
процесуального права. Посилається на
те, що 24 лютого 2014 року рішенням сесії
Чернігівської міської ради шостого
скликання ОСОБА_1 обрано її секретарем,
рішенням 39 сесії від 06 березня 2014 року
останнього як секретаря Чернігівської
міської ради 6 скликання затверджено
членом виконавчого комітету, згідно
примітки 1 до ст. 172-7 КУпАП суб'єктом
правопорушень у цій статті є особи,
зазначені у пункті 1, підпунктах «а»,
«б» пункту 2 частини першої статті
Закону України «Про засади запобігання
і протидії корупції» - зокрема депутати
місцевих рад, державні службовці,
посадові особи місцевого
самоврядування.

14 квітня 2014 року ОСОБА_1 брав участь у
засіданні виконавчого комітету
міської ради, як його член за посадою
секретаря міської ради, де голосував за
прийняття рішення щодо продовження
терміну дії дозволу на розміщення
об'єктів зовнішньої реклами ТОВ
«Телерадіокомпанія «Голд Ф'юче» та ТОВ
«Рекламна агенція «Голд Ф'юче». Таким
чином, ОСОБА_1, 14 квітня 2014 року фактично
виконував повноваження секретаря
міської ради. Разом з тим, останній на
цей момент являвся представником
юридичної особи у правовідносинах з
іншими особами та мав право вчиняти дії
від імені юридичної особи без
довіреності, у тому числі підписувати
договори, а також був засновником ТОВ
«Телерадіокомпанія «Голд Ф'юче».

Статтею 172-7 КУпАП передбачена
адміністративна відповідальність за
неповідомлення особою безпосереднього
керівника у випадках, передбачених
законом, про наявність конфлікту
інтересів і не передбачено
необхідність настання наслідків
правового чи іншого характеру
внаслідок неповідомлення про конфлікт
інтересів для притягнення особи до
адміністративної відповідальності.
Однак, судом всупереч вимогам ст. 280
КУпАП, було зазначено, що рішення
ніяким чином не могло вплинути на
об'єктивність або неупередженість
прийнятого виконавчим комітетом
міської ради рішення, а також на
вчинення чи не вчинення дій під час
виконання наданих йому службових
повноважень.

Крім того, вважає, судом не було надано
належної правової оцінки доводам
стосовно змісту угод про передачу
повноважень з управління
корпоративними правами від 06 березня
2014 року, відповідно до яких за ОСОБА_1
залишається право на отримання частини
прибутку у вигляді дивідендів від
корпоративних прав.

Також вважає, що пояснювальна записка
ОСОБА_1 від 08 квітня 2014 року не може
розглядатися як повідомлення про
конфлікт інтересів з тих підстав, що
останнім в ній не зазначається про те,
що він являється керівником ТОВ
«Рекламна агенція «Голд Ф'юче»,
отримує в ній заробітну плату та має
право на отримання дивідендів від
корпоративних прав, і крім цього, ця
записка написана не з метою
попередження про конфлікт інтересів
при голосуванні за рішення про
продовження терміну дії дозволу на
розміщення зовнішньої реклами ТОВ
«Телерадіокомпанія «Голд Ф'юче» та ТОВ
«Рекламна агенція «Голд Ф'юче» на
виконавчому комітеті міської ради 14
квітня 2014 року, а з метою проведення
спеціальної перевірки.

Захисником ОСОБА_2 було подано
заперечення на апеляційну скаргу
прокурора, в якому він зазначив, що
станом на 14 квітня 2014 року ОСОБА_1 не
був посадовою особою органу місцевого
самоврядування, так як останній
приступив до своїх обов»язків тільки
25.04.2014 року, про що свідчить
розпорядження міського голови та запис
в трудовій книжці, а отже і не є
суб'єктом відповідальності за
корупційне правопорушення,
передбачене ст. 172-7 КУпАП. Крім того,
відповідно до власноручно написаної
пояснювальної записки, ОСОБА_1,
повідомив голову міської ради про те,
що є власником прав у ТОВ
«Телерадіокомпанія «Голд Ф'юче» та ТОВ
«Рекламна агенція «Голд Ф'юче» і це є
повідомленням міського голову про
конфлікт інтересів. Зазначає, що
ОСОБА_1, як депутат, не підзвітний та не
підконтрольний голові міської ради,
тому не зобов»язаний був повідомляти
про конфлікт інтересів. Крім того,
рішення на засіданні виконкому
приймалося колегіально одноголосно і
голос ОСОБА_1 не був вирішальним, а тому,
його голосування на фоні решти голосів
не могло вплинути на об»єктивність
прийнятого рішення.

Перевіривши матеріали справи,
вислухавши пояснення прокурора, який
підтримав подану апеляційну скаргу з
викладених в ній підстав, пояснення
особи, відносно якої закрито
адміністративне провадження та його
захисника, які просили постанову суду
залишити без змін, а апеляційну скаргу
прокурора без задоволення, дослідивши
доводи апеляційної скарги, суд
приходить до висновку, що вона підлягає
частковому задоволенню з наступних
підстав.

Висновок суду 1 інстанції про
відсутність в діях ОСОБА_1 складу
адміністративного правопорушення,
передбаченого ст. 172-7 КУпАП є
безпідставним, таким, що не ґрунтується
на вимогах ст.245 КУпАП про всебічне,
повне та об»єктивне з»ясування всіх
обставин справи, а тому постанова суду
не може вважатися законною та підлягає
скасуванню з винесенням нової
постанови.

Апеляційним судом було встановлено:

ОСОБА_1, як депутат Чернігівської
міської ради та посадова особа
місцевого самоврядування - секретар
Чернігівської міської ради, будучи
суб'єктом відповідальності за
корупційні правопорушення, відповідно
до пп. «б»,«в» п.1 ч.1 ст. 4 Закону України
«Про засади запобігання та протидії
корупції», 14 квітня 2014 року був
присутній на засіданні виконавчого
комітету, відповідно до протоколу №7,
де розглядалося питання щодо
продовження терміну дії дозволу на
розміщення зовнішньої реклами ТОВ
«Телерадіокомпанія «Голд Ф'юче» та ТОВ
«Рекламна агенція «Голд Ф'юче», в яких
він був засновником, а в одному і
керівником та мав право підпису - брав
участь у голосуванні за прийняття на
виконкомі вказаного рішення та
голосував «ЗА».

За таких підстав, під час розгляду
питання щодо продовження терміну дії
дозволу на розміщення зовнішньої
реклами ТОВ «Телерадіокомпанія «Голд
Ф'юче» та ТОВ «Рекламна агенція «Голд
Ф'юче» в діяльності члена виконавчого
комітету Чернігівської міської ради 6
скликання - секретаря Чернігівської
міської ради 6 скликання ОСОБА_1 виник
конфлікт інтересів, а саме
суперечність між його особистими
інтересами та його повноваженнями як
члена виконавчого комітету.

Як посадова особа місцевого
самоврядування, ОСОБА_1, 27 лютого 2014
року був ознайомлений із вимогами
Закону України «Про засади запобігання
і протидії корупції», проте не
повідомив голову органу місцевого
самоврядування про наявність
конфлікту інтересів.

Апеляційний суд дійшов до даних
висновків, виходячи з наступного.

Відповідальність за ст. 172-7 КУпАП
настає у разі неповідомлення особою
безпосереднього керівника у випадках
передбачених законом, про наявність
конфлікту інтересів.

Відповідно ч.1 до ст. 9 КУпАП,
адміністративним правопорушенням
(проступком) визнається протиправна,
винна (умисна або необережна) дія чи
бездіяльність, яка посягає на
громадський порядок, власність, права і
свободи громадян, на встановлений
порядок управління і за яку законом
передбачено адміністративну
відповідальність.

Законом України «Про засади
запобігання і протидії корупції»
передбачено, що корупційне
правопорушення - умисне діяння, що
містить ознаки корупції, вчинене
особою, зазначеною у частині першій
статті 4 цього Закону, за яке законом
установлено кримінальну,
адміністративну, цивільно-правову та
дисциплінарну відповідальність.

Рішенням 38 сесії Чернігівської міської
ради 6 скликання від 24 лютого 2014 року
ОСОБА_1 був обраний секретарем
Чернігівської міської ради шостого
скликання. Рішенням 39 сесії
Чернігівської міської ради 6 скликання
від 06 березня 2014 року останнього, як
секретаря Чернігівської міської ради,
затверджено членом виконавчого
комітету.

Відповідно до ст. 10 Закону України «Про
службу в органах місцевого
самоврядування», прийняття на службу в
органи місцевого самоврядування на
посаду секретаря сільської, селищної,
міської ради здійснюється шляхом
обрання відповідною радою.

Тобто, альтернатива обранню
відповідною радою не передбачена, як не
передбачено ще й призначення на цю
посаду після обрання. Іншого документу,
який би свідчив про те, що ОСОБА_1, як
секретар, приступив до виконання своїх
обов»язків в іншу дату, аніж 24.02.2014 року
- не існує.

І фактично ОСОБА_1 приступив до
виконання своїх обов'язків, оскільки 14
квітня 2014 року брав участь у засіданні
виконавчого комітету міської ради, як
його член, за посадою секретаря міської
ради, де голосував за прийняття рішення
щодо продовження терміну дії дозволу
на розміщення об'єктів зовнішньої
реклами ТОВ «Телерадіокомпанія «Голд
Ф'юче» та ТОВ «Рекламна агенція «Голд
Ф'юче».

Безпідставним є твердження ОСОБА_1 та
його захисника, що станом на 14 квітня 2014
року ОСОБА_1 не був посадовою особою
місцевого самоврядування - секретарем
міської ради, так як призначення його
відбулося лише 24 квітня 2014 року.

Відповідно до розпорядження міського
голови ОСОБА_4 від 24 квітня 2014 року за
№105-рос та запису в трудовій книжці
ОСОБА_1, на що посилаються останній та
його захисник в запереченнях до
апеляційної скарги та в своїх
поясненнях, міський голова виніс
розпорядження не про початок виконання
обов»язків ОСОБА_1 в якості секретаря, а
про встановлення йому посадового
окладу, пославшись саме на рішення
Чернігівської міської ради від 24.02.2014
року, як на підставу винесення
розпорядження і дане розпорядження не
може підміняти чи змінювати дату
обрання його секретарем, запис в
трудовій книжці саме про обрання його
секретарем міської ради зроблений на
підставі того ж рішення від 24.02.2014 року
і не свідчить про те, що він прийнятий
на роботу чи то приступив до виконання
своїх обов»язків з 25.04.2014 року.

Вищезазначеним спростовуються
висновки суду 1 інстанції про те, що
ОСОБА_1 не був суб»єктом даного
правопорушення.

Відповідно до пп. «в» п.1 ч.1 ст. 4 Закону
України «Про засади запобігання і
протидії корупції» ОСОБА_1, як посадова
особа місцевого самоврядування, є
суб'єктом відповідальності за вчинення
корупційних правопорушень та на нього
поширюються обмеження, передбачені
Законом.

Зокрема, на ОСОБА_1, як секретаря
Чернігівської міської ради 6 скликання,
поширюються зобов'язання, передбачені
ч. 1 ст. 14 Закону України «Про засади
запобігання і протидії корупції», а
саме: «уживати заходів щодо
недопущення будь-якої можливості
виникнення конфлікту інтересів;
невідкладно у письмовій формі
повідомляти безпосереднього керівника
про наявність конфлікту інтересів».

Крім цього, згідно із ст. 12-1 Закону
України «Про службу в органах
місцевого самоврядування», у разі
виникнення конфлікту інтересів
протягом строку здійснення
повноважень сільський, селищний,
міський голова, секретар сільської,
селищної, міської ради, голова,
заступник голови обласної, районної
ради зобов'язаний негайно доповісти
про це відповідній раді та вжити всіх
необхідних заходів, спрямованих на
запобігання конфлікту інтересів.

Відповідно до витягів з Єдиного
державного реєстру юридичних осіб та
фізичних осіб-підприємців від 05.09.2014
року на момент засідання виконкому
14.04.2014 року ОСОБА_1 являвся
уповноваженим на представництво
юридичної особи у правовідносинах з
іншими особами та міг вчиняти дії від
імені юридичної особи без довіреності,
у тому числі підписувати договори, а
також був засновником ТОВ
«Телерадіокомпанія «Голд Ф'юче» та ТОВ
«Рекламна агенція «Голд Ф'юче» і
являвся керівником ТОВ «Рекламна
агенція «Голд Ф'юче».

Відповідно до інформації заступника
міського голови С.Г.Віхрова на адресу
прокуратури м.Чернігова від 15.09.2014 року
за № 3-28/20-5562 заяви ОСОБА_1 стосовно
виникнення конфлікту інтересів не
надходило. З пояснення Чернігівського
міського голови ОСОБА_4 вбачається, що
ОСОБА_1 про наявність конфлікту
інтересів не повідомляв.

Пояснювальна записка ОСОБА_1, в якій
останній повідомив голову міської ради
про те, що є власником прав у ТОВ
«Телерадіокомпанія «Голд Ф'юче» та ТОВ
«Рекламна агенція «Голд Ф'юче», що він
вже передав станом на 08.04.2014 року
повноваження з управління
корпоративними правами іншій особі та
зобов»язується дотримуватися Закону
України «Про засади запобігання
корупції», перебуваючи на службі в
органах місцевого самоврядування - не
може вважатися повідомленням про
конфлікт інтересів, оскільки вона
написана не з метою попередження про
конфлікт інтересів при конкретному
голосуванні, саме 14 квітня 2014 року, а з
метою проведення спеціальної
перевірки відомостей щодо ОСОБА_1, який
претендує на заняття посади секретаря
міської ради. І згідно довідки про
результати спеціальної перевірки,
зазначена спец.перевірка була
проведена до засідання виконкому.
Разом з тим, на даній пояснювальній
записці не міститься відміток міського
голови, що суперечить твердженням
захисника та висновкам суду.

Відповідальність за ст.172-7 КУпАП
настає саме у разі неповідомлення
особою безпосереднього керівника у
випадках передбачених законом, про
наявність конфлікту інтересів і
диспозиція даної статті не передбачає
необхідності настання наслідків. Як
вже зазначалося, на ОСОБА_1, як депутата
міської ради, як посадової особи
місцевого самоврядування поширюються
зобов'язання, передбачені ч. 1 ст. 14
Закону України «Про засади запобігання
і протидії корупції», зокрема,
невідкладно у письмовій формі
повідомляти безпосереднього керівника
про наявність конфлікту інтересів.

У оскаржуваній постанові суд першої
інстанції намагався роз'яснити поняття
«конфлікт інтересів», тобто вдався до
власного тлумачення даної норми
закону, хоча суд повинен лише її
застосовувати.

Безпідставним є також твердження
захисника про те, що у депутата
відсутній безпосередній керівник.

Відповідно до ч.3 ст. 11 Закону України
«Про статус депутатів місцевих рад»,
депутат місцевої ради є відповідальним
перед виборцями свого виборчого округу
і їм підзвітним. У своїй роботі у
виборчому окрузі взаємодіє з органами
виконавчої влади, органами місцевого
самоврядування, органами
самоорганізації населення, трудовими
колективами, об'єднаннями громадян.

Відповідно до ч.2 ст. 49 Закону України
«Про місцеве самоврядування в
Україні», депутат представляє інтереси
всієї територіальної громади, має всю
повноту прав, що забезпечують його
активну участь у діяльності ради та
утворюваних нею органів, несе обов'язки
перед виборцями, радою та її органами,
виконує їх доручення.

Також, як вже було зазначено, на
депутатів місцевих рад поширюються
вимоги та обмеження, встановлені
Законом України «Про засади
запобігання і протидії корупції».

Крім того, ОСОБА_1, на засіданні
виконкому був не тільки депутатом, а і
секретарем міської ради.

Таким чином, ОСОБА_1, являючись
суб»єктом відповідальності за
корупційні правопорушення на підставі
п.п. «б»,»в» п.1 ч.1 ст.4 Закону України
«Про засади запобігання та протидії
корупції» своїми діями скоїв
адміністративне правопорушення,
передбачене ст.172-7 КУпАП -
неповідомлення безпосереднього
керівника у випадку, передбаченому
законом, про наявність конфлікту
інтересів.

Однак, враховуючи відсутність
заподіяної вказаним адміністративним
правопорушенням шкоди, суд вважає за
доцільне визнати дане правопорушення
малозначним. На підставі ст. 22 КУпАП,
ОСОБА_1 слід звільнити від
адміністративної відповідальності за
вчинення адміністративного
правопорушення, передбаченого ст. 172-7
КУпАП в силу малозначності,
обмежившись усним зауваженням.

Керуючись ст.ст. 293, 294 Кодексу України
про адміністративні правопорушення,
апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу заступника
прокурора міста Чернігова
Шекери А.А. - задовольнити частково.

Постанову Деснянського районного суду
м. Чернігова від 14 жовтня 2014 року про
закриття провадження у справі щодо
притягнення ОСОБА_1 до
адміністративної відповідальності за
ст. 172-7 КУпАП в зв»язку з відсутністю в
його діях складу даного
адміністративного правопорушення -
скасувати.

Визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні
адміністративного правопорушення,
передбаченого ст. 172-7 КУпАП, та, на
підставі ст.22 КУпАП, звільнити його від
адміністративної відповідальності за
малозначністю вчиненого
адміністративного правопорушення,
обмежившись усним зауваженням.

Провадження у адміністративній справі
щодо ОСОБА_1 закрити.

Постанова апеляційного суду набирає
законної сили негайно після її
винесення, є остаточною й оскарженню не
підлягає.

Суддя О. Г. Шахова