Справа № 603/758/14-п
Провадження № 3/603/276/2014
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"03" жовтня 2014 р.
м. Монастириська

Суддя Монастириського районного суду
Тернопільської області Галіян І. М.
розглянувши матеріали, які надійшли
від Монастириського районного відділу
управління Міністерства внутрішніх
справ України в Тернопільській області
про притягнення до адміністративної
відповідальності:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, жителя АДРЕСА_1, не
працює, протягом року до
адміністративної відповідальності не
притягувався,

- за частиною 1 статті 173-2 Кодексу
України про адміністративні
правопорушення, -

В С Т А Н О В И В :

Монастириським районним відділом
управління Міністерства внутрішніх
справ України в Тернопільській області
(далі - Монастириський РВ УМВС України в
Тернопільській області) до
Монастириського районного суду
Тернопільської області направлені
матеріали про притягнення до
адміністративної відповідальності
ОСОБА_1 за ч.1 статті 173-2 Кодексу України
про адміністративні правопорушення
(далі - КУпАП).

Відповідно до протоколу серії ТЕ №003997
від 03 жовтня 2014 року про
адміністративне правопорушення,
складеного ДІМ Монастириського РВ УМВС
України в Тернопільській області
старшиною міліції Бей С.В., про те, що 02
жовтня 2014 року близько 10 год. 00 хв.
ОСОБА_1, перебуваючи в будинку де
проживає, що в с.Вістря Монастириського
району Тернопільської області, вчинив
насильство в сімї психологічного
характеру по відношенню до свого тестя
ОСОБА_3, яке виразилося у словесних
образах, погрозах, нецензурній лайці та
залякуванні, внаслідок чого могла бути
заподіяна шкода психологічному
здоров'ю потерпілого.

ОСОБА_1 свою вину визнав повністю, у
вчиненому розкаявся, про вчинене дуже
жалкує та просить суд суворо його не
карати.

Судом встановлено, що 02 жовтня 2014 року
близько 10 год. 00 хв. ОСОБА_1, перебуваючи
в будинку де проживає спільно із своїм
тестем ОСОБА_3, що в с.Вістря
Монастириського району Тернопільської
області, безпідставно ображав
останнього нецензурними словами,
залякував та погрожував фізичною
розправою.

Крім визнання у судовому засіданні
ОСОБА_1 своєї вини, скоєне ним
правопорушення також підтверджується
письмовою заявою ОСОБА_3 про вчинений
злочин (або такий, що готується) (а.с.3),
письмовими поясненнями ОСОБА_4 (а.с.4),
ОСОБА_3 (а.с.5), ОСОБА_5 (а.с.6), окремим
поясненням ОСОБА_1 про визнання своєї
вини, що знаходиться в матеріалах
справи (а.с.7).

Згідно приписів ч. 1 ст. 173-2 КУпАП
адміністративна відповідальність за
вказаною статтею настає у випадку
вчинення насильства в сім'ї.

Відповідно до диспозиції ч. 1 ст. 173-2
КУпАП, суб'єктом цього
адміністративного правопорушення є
особа, якій виповнилося 16 років, і яка
вчинила будь-які дії фізичного,
психологічного чи економічного
характеру саме до одного із членів
своєї сім'ї, внаслідок чого могла бути
чи була завдана шкода фізичному або
психічному здоров'ю потерпілого.

Положеннями ст. 1 Закону України "Про
попередження насильства в сім'ї"
визначено, що:

насильство в сім'ї - будь-які умисні дії
фізичного, сексуального,
психологічного чи економічного
спрямування одного члена сім'ї по
відношенню до іншого члена сім'ї, якщо
ці дії порушують конституційні права і
свободи члена сім'ї як людини та
громадянина і наносять йому моральну
шкоду, шкоду його фізичному чи
психічному здоров'ю;

психологічне насильство в сім'ї (саме
такий вид насильства в сім'ї,
інкримінований ОСОБА_1.) - насильство,
пов'язане з дією одного члена сім'ї на
психіку іншого члена сім'ї шляхом
словесних образ або погроз,
переслідування, залякування, якими
навмисно спричиняється емоційна
невпевненість, нездатність захистити
себе та може завдаватися або
завдається шкода психічному здоров'ю;

члени сім'ї - особи, які перебувають у
шлюбі; проживають однією сім'єю, але не
перебувають у шлюбі між собою; їхні
діти; особи, які перебувають під опікою
чи піклуванням; є родичами прямої або
непрямої лінії споріднення за умови
спільного проживання.

Згідно із ч. 2 ст. 3 Сімейного Кодексу
України складають особи, які спільно
проживають, пов'язані спільним побутом,
мають взаємні права та обов'язки.

За даних обставин, суд вважає, що в діях
ОСОБА_1 містяться ознаки
адміністративного правопорушення,
передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП вчинення
насильства в сім'ї, тобто умисне
вчинення насильства в сімї
психологічного характеру, внаслідок
чого могла бути завдана шкода
психічному здоров'ю потерпілого.

Згідно зі ст.23 КУпАП, адміністративне
стягнення є мірою відповідальності і
застосовується з метою виховання
особи, яка вчинила адміністративне
правопорушення, в дусі додержання
законів України, поваги до правил
співжиття, а також запобігання
вчиненню нових правопорушень як самим
правопорушником, так і іншими особами.

Суд, керуючись ст.33 КУпАП, приймаючи до
уваги характер вчиненого
правопорушення, особу винного, ступінь
його вини, а також враховуючи як
помякшуючу обставину розкаяння у
вчиненому, дійшов висновку про
необхідність застосування до ОСОБА_1
адміністративного стягнення у вигляді
штрафу в дохід держави.

Керуючись ст.ст. 33, 34, 173, 283, 284, 287, 289
Кодексу України про адміністративні
правопорушення, -

П О С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні
адміністративного правопорушення,
передбаченого ч. 1 ст. 173-2 Кодексу
України про адміністративні
правопорушення та накласти на нього
адміністративне стягнення у вигляді 51
(п`ятдесяти однієї) грн. штрафу в дохід
держави.

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави
судовий збір у розмірі 36 грн. 56 коп.

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги.

Постанова може бути оскаржена особою,
яку притягнуто до адміністративної
відповідальності, її законним
представником, захисником, потерпілим,
його представником або прокурором
протягом десяти днів з дня винесення
постанови.

Апеляційна скарга подається до
апеляційного суду Тернопільської
області через Монастириський районний
суд Тернопільської області.

Суддя І. М. Галіян