П О С Т А Н О В А

І м е н е м У к
р а ї н и

25.04.2014
м. Ужгород

Апеляційний суд Закарпатської області
в особі судді Дворніченка В.І.,
представника Чопської митниці
Міндоходів Савчук Х.В., розглянув у
відкритому судовому засіданні
апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову
судді Ужгородського міськрайонного
суду Закарпатської області від 24.01.2014
року, якою

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця та
мешканця АДРЕСА_1, непрацюючого,

визнано винним у вчиненні
правопорушення передбаченого ст.472 МК
України та накладено на нього
адміністративне стягнення у вигляді
штрафу в розмірі 5107-50 грн., з
конфіскацією безпосередніх предметів
порушення митних правил, а саме: кави
натуральної меленої торгової марки
«LAVAZZA» Qualita Rossa у вакуумній упаковці по
250 грам кожна, виробник Італія, в
кількості 120 шт. вагою 30 кг; сира
твердого торгової марки «PHILADELPHIA»,
упакований в пластикові коробки по 250
гр.кожна, виробник Італія, в кількості 25
шт., вагою 5 кг.

Стягнуто в користь держави судовий
збір в розмірі 36-54 коп.,

в с т а н о в
и в:

Згідно встановлених судом першої
інстанції обставини, 25.11.2013 року об 11
год.47 хв. в зону митного контролю пункту
пропуску «Лужанка» Чопської митниці
Міндоходів на ділянку «В'їзд в Україну»
заїхав транспортний засіб марки
«Мерседес-Бенц», реєстраційний
номерний знак НОМЕР_1, під керуванням
громадянина України ОСОБА_2, який
слідував з м.Будапешт Угорщина в
Україну м.Тернопіль у приватних
справах.

При в'їзді в зону митного контролю
водій транспортного засобу, громадянин
України ОСОБА_2 формою проходження
митного контролю свідомо обрав порядок
проходження по каналу «червоний
коридор». При проведенні усного
опитування ОСОБА_2 заперечив наявність
в транспортному засобі товарів та
предметів, заборонених або обмежених
до ввезення в Україну.

Громадянину України ОСОБА_2 було
запропоновано заповнити митну
декларацію, в якій останній вказав свої
паспортні дані, відомості про
відсутність валюти. Відомості про
відсутність товарів та предметів,
заборонених або обмежених до ввезення
в Україну; відомості про наявність
особистих речей: велосипед б/у - 2 шт.

В ході митного контролю транспортного
засобу марки «Мерседес-Бенц»,
реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 та
особистих речей було виявлено
незаявлені при усному опитуванні та не
вказані у письмових митних деклараціях
товари - кави натуральної меленої
торгової марки «LAVAZZA» Qualita Rossa у
вакуумній упаковці по 250 грам кожна,
виробник Італія, в кількості 128 шт.
вагою 32 кг; сира твердого торгової
марки «PHILADELPHIA», упакований в
пластикові коробки по 250 гр.кожна,
виробник Італія, в кількості 35 шт.,
вагою 7 кг. Виявлені продукти
харчування знаходились в салоні
транспортного засобу серед особистих
речей та визнані ОСОБА_2 своєю
власністю. Доступ до виявленого нічим
не утруднювався і став можливим
відразу після відкриття бокової дверки
транспортного засобу.

У своєму письмовому поясненні ОСОБА_2
повідомив, що виявлені продукти
харчування належать йому особисто,
придбані ним в Угорщині в м.Будапешт в
магазині «Теско» для себе та своєї
сім'ї, а не вказав їх в митній
декларації, так як вважав, що цього
робити не треба, наміру на приховування
не мав.

Вартість вилученого товару згідно
висновку № 193 від 12.12.2013 року
становить 5107-50 грн.

Таким чином, на думку судді, ОСОБА_2 не
заявив за встановленою формою в митній
декларації точні відомості про
переміщувані ним через митний кордон
України товари, які в даній кількості
підлягають обов'язковому письмовому
декларуванню та обмежені для
переміщення через митний кордон
України, чим скоїв правопорушення
передбачене ст..472 МК України.

Не погоджуючись із постановою судді ,
ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій
просить поновити строк на апеляційне
оскарження постанови Ужгородського
міськрайонного суду від 24.01.2014 року як
такий, що пропущений ним з поважних
причин, а саме неповідомлення його про
день, час та місце розгляду справи в
суді та неотримання нею копії
постанови в передбачені законом
строки, та зазначає, що в зв'язку з
неповнотою судового розгляду,
проведеного з порушенням його прав,
передбачених ст..268 КУпАП, 498 МК України,
що позбавило його можливості надати
суду пояснення щодо наявності
обставин, які дають підстави для
звільнення його від адміністративної
відповідальності в зв'язку із
малозначністю вчиненого
правопорушення, тому просить скасувати
постанову Ужгородського
міськрайонного суду від 24.01.2014 року та
ухвалити нову, якою звільнити його від
адміністративної відповідальності за
ст.472 МК ЦУкраїни у зв'язку із
малозначністю правопорушення,
обмежившись усним зауваженням та
повернути конфіскований товар.

Дослідивши доводи апеляційної скарги
ОСОБА_2, заслухавши пояснення
представника Чопської митниці про
законність прийнятого у справі
судового рішення, перевіривши
матеріали адміністративної справи,
апеляційний суд вважає, що апеляційна
скарга ОСОБА_2 підлягає до часткового
задоволення, з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 с.7 КУпАП ніхто не може
бути підданий заходу впливу в зв'язку з
адміністративним правопорушенням,
інакше як на підставах і в порядку,
встановлених законом, а відповідно до
ч. 4 ст. 526 МК України та ч.1 ст.268 КУпАП
справа про адміністративне
правопорушення може бути розглянута за
відсутністю особи, яка притягується до
адміністративної відповідальності за
це правопорушення, лише у випадках,
якщо є дані про своєчасне її сповіщення
про місце і час розгляду і якщо від неї
не надійшло клопотання про
перенесення розгляду справи.

Ці вимоги закону суддею не додержано.

Так, з постанови судді вбачається, що
ОСОБА_2 не приймав участі у розгляді
справи, в матеріалах справи відсутні
дані про те, що віна повідомлений про
час і місце розгляду, а також дані про
те, що нею подавалося клопотання про
відкладення її розгляду. У справі не
має даних про те, що судом у
встановлений законом строк ОСОБА_2
вручена копія постанови. Із
супровідного листа (а. с. 30) вбачається,
що всупереч вимог ст. 285 КУпАП копія
постанови ОСОБА_2 направлена тільки
07.02.2014 року. Зазначені обставини
перешкодили йому своєчасно подати
апеляційну скаргу, тому причини
пропуску строку на її внесення
визнаються поважними, і такий строк
поновлюється.

В свою чергу, у відповідності до ст.531 МК
України однією з підстав для
скасування постанови про накладення
адміністративного стягнення за
порушення митних правил є безпідставне
недопущення до участі в розгляді
справи особи, притягнутої до
відповідальності, або її представника,
а також інше обмеження прав учасників
провадження у справі про порушення
митних правил та її розгляду.

Отже, приходжу до переконання, що
постанова судді Ужгородського
міськрайонного суду від 24.01.2014 року з
цих підстав підлягає скасуванню.

Згідно ч.8 ст.294 КУпАП за наслідками
розгляду апеляційної скарги суд
апеляційної інстанції має право
скасувати постанову та прийняти нову
постанову.

Висновок суду першої інстанції щодо
наявності в діях ОСОБА_2 складу
правопорушення, передбаченого ст.472 МК
України - недекларування товарів, що
переміщуються через митний кордон
України, тобто незаявлення за
встановленою формою точних та
достовірних відомостей(наявність,
найменування або назва, кількість тощо)
про товари, які підлягають
обов'язковому декларуванню, у разі
переміщення через- митний кордон
України, є вірним та обґрунтованим.

Вина ОСОБА_2 у вчиненні правопорушення,
передбаченого ст. 472 МК України
доведена матеріалами справи.

Так, протоколом про порушення митних
правил №2894/30514/13 від 25.11.2013 року
підтверджені зазначені в
мотивувальній частині постанови судді
місцевого суду час, місце та обставини,
за яких ОСОБА_2 не заявив за
встановленою формою, що ним
переміщувались через митний кордон
України продукти харчування: кава
натуральна меленої торгової марки
«LAVAZZA» Qualita Rossa у вакуумній упаковці по
250 грам кожна, виробник Італія, в
кількості 128 шт. вагою 32 кг; сир твердий
торгової марки «PHILADELPHIA», упакований в
пластикові коробки по 250 гр.кожна,
виробник Італія, в кількості 35 шт.,
вагою 7 кг., які в даних кількостях
підлягають обов'язковому письмовому
декларуванню та обмежені для
переміщення через митний кордон
України, у відповідності до ст.378 МК
України та Постанови КМУ № 4334 від 21.05.2012
року.

Дані обставини підтверджуються також і
доповідною запискою старшого
інспектора СМО № 2 (а.с.16) та поясненнями
ОСОБА_3, який 25.11.2013 року згідно журналу
наряду виходу на роботу працював на
ділянці «В'їзд» та був присутнім при
огляді легкового автомобіля, на якому
слідував гр..ОСОБА_2 і виявленні не
вказаних у митній декларації
товарів(а.с.8).

З долученої до матеріалів справи
митної декларації ( а.с. 6-6зв.)
заповненої власноручно ОСОБА_2
вбачається, що в графі « 4 відомості про
товари, що підлягають обов'язковому
письмовому декларуванню та/або
оподаткуванню митними платежами,
товари, переміщення яких через
державний кордон України заборонено
або здійснюється за дозвільними
документами, що видаються органами
виконавчої влади, та інші товари, що
декларуються письмово за бажанням
громадянина або на вимогу митного
органу» останнім було зазначено про
наявність в автомобілі тільки
особистих речей та велосипеда б/в.

У відповідності до ч.1 ст.495 МК України
доказами у справі про порушення митних
правил є будь-які фактичні дані, на
основі яких у визначеному законом
порядку встановлюються наявність або
відсутність порушення митних правил,
винність особи у його вчиненні та інші
обставини, що мають значення для
правильного вирішення справи. Такі
дані встановлюються: 1) протоколом про
порушення митних правил, протоколами
процесуальних дій, додатками до
зазначених протоколів; 2) поясненнями
свідків; 3) поясненнями особи, яка
притягується до відповідальності; 4)
висновком експерта; 5) іншими
документами (належним чином завіреними
їх копіями або витягами з них) та
інформацією, у тому числі тими, що
перебувають в електронному вигляді, а
також товарами - безпосередніми
предметами порушення митних правил,
товарами із спеціально виготовленими
сховищами (тайниками), що
використовувалися для приховування
безпосередніх предметів порушення
митних правил від митного контролю,
транспортними засобами, що
використовувалися для переміщення
безпосередніх предметів порушення
митних правил через митний кордон
України.

З висновку експерта № 193 від
12.12.2013 року вбачається, що загальна
вартість безпосередніх предметів
порушення митних правил, зазначених в
постанові про призначення експертизи в
справі про порушення митних правил,
станом на дату оцінки становить 5107,50
грн., за умови, що вміст упаковок
відповідає маркуванню і відповідній
нормативній докуметації(а.с.20-22).

Крім того, вина ОСОБА_2 підтверджується
актом проведення зважування від 25.11.2013
року (а.с.12).

З письмового пояснення ОСОБА_2, яке було
написано власноручно на прохання
інспектора митниці 25.11.2013 року
вбачається, що при заповненні митної
декларації ОСОБА_2 вказав, що переміщує
особисті речі та велосипед б/в, а
виявлені в нього продукти харчування
не заявив при усному опитуванні та не
задекларував, позаяк не був обізнаним
про необхідність цього. Крім того, в
письмовому поясненні ОСОБА_2 заявив, що
дані товари придбані ним в магазині
«Теско» в Угорщині для власного
споживання та для членів своєї
сім'ї(а.с.7-7зв.).

Вищенаведені докази в їх сукупності
підтверджують вину ОСОБА_2 у вчиненні
адміністративного правопорушення,
передбаченого ст. 472 МК України -
незаявлення за встановленою формою
точних відомостей про переміщувані
через митний кордон України товари, які
обмежені до ввезення у такій кількості
і підлягають обов'язковому письмовому
декларуванню, здобуті відповідно до
вимог Митного кодексу України та інших
нормативних актів України, підстав
визнавати їх недопустимими не має.

Доводи апеляційної скарги про те, що не
задекларовані ОСОБА_2 товари належать
не виключно йому, а також його родичам
та знайомим, які перебували разом з ним
за кордоном, та, завантаживши придбані
ними продукти харчування в його
автомобіль, попросили його перемістити
такі через митний кордон України,
жодним належним та допустимим доказом
не підтверджуються та спростовуються
матеріалами справи.

Не заслуговують на увагу також і доводи
апеляції про те, що про наведені вище
обставини ОСОБА_2 заявляв працівникам
митниці і пояснення ним були написані
під диктовку інспектора, як такі, що не
знайшли свого підтвердження під час
апеляційного розгляду. Будь-яких
клопотань про дослідження інших
доказів апелянтом не заявлялсь.

Окрім того, з матеріалів справи не
вбачається, що докази зібрані в
підтвердження вини ОСОБА_2 у порушенні
митних правил, передбачених ст.472 МК
України, здобуто з порушенням
установленого законом порядку.

При накладенні на ОСОБА_2
адміністративного стягнення, з
врахуванням характеру вчиненого
проступку, обставин при яких його
вчинено, вищенаведених даних про особу,
вимог ст..ст.33-35 КУпАП, суд вважає, що
ОСОБА_2 слід піддати адміністративному
стягненню в межах санкції ст..472 МК
України у вигляді штрафу в розмірі 100
відсотків вартості товарів, не
задекларованих ним при переміщенні
через митний кордон України, з
конфіскацією в користь держави
безпосередніх предметів порушення
митних правил.

Жодних обставин, які б давали підстави
для звільнення від адміністративної
відповідальності ОСОБА_2 в порядку та
на умовах визначених ст.22 КУпАП, в
зв'язку із малозначністю вчиненого
правопорушення, апеляційним судом не
встановлено.

Керуючись ст. ст. 293, 294 КУпАП України,
апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В :

клопотання про поновлення строку на
апеляційне оскарження задовольнити,
поновити ОСОБА_2 строк на апеляційне
оскарження судового рішення.

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити
частково.

Постанову судді Ужгородського
міськрайонного суду Закарпатської
області від 24.01.2014 року скасувати.

Визнати ОСОБА_2 винним у вчиненні
правопорушення, передбаченого ст..472 МК
україни та накласти на нього
адміністративне стягнення у вигляді
штрафу в розмірі 5107-50 грн., з
конфіскацією безпосередніх предметів
порушення митних правил, а саме: кави
натуральної меленої торгової марки
«LAVAZZA» Qualita Rossa у вакуумній упаковці по
250 грам кожна, виробник Італія, в
кількості 120 шт. вагою 30 кг; сира
твердого торгової марки «PHILADELPHIA»,
упакований в пластикові коробки по 250
гр.кожна, виробник Італія, в кількості 25
шт., вагою 5 кг.

Постанова набирає законної сили
негайно, є остаточною й оскарженню не
підлягає.

Суддя:
В.І.Дворніченко