Номер провадження: 33/785/746/14
Головуючий у першій інстанції Домусчі
Доповідач Толкаченко О. О.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.11.2014 року
м. Одеса

Суддя апеляційного суду Одеської
області Толкаченко О.О., розглянувши
апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову
Приморського районного суду м. Одеси
від 14 жовтня 2014 року,

ВСТАНОВИВ:

зазначеною постановою

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, працює директором
ТОВ «Симпрофіль», що проживає за
адресою: АДРЕСА_1

визнаний винним у вчиненні
адміністративного правопорушення,
передбаченого ст. 124 КпАП України та на
нього накладено адміністративне
стягнення у вигляді позбавлення права
керування всіма транспортними
засобами строком на один рік. Стягнутий
судовий збір у розмірі 36,54 грн.

Згідно постанови суду, 30.08.2014 року, о 13
годині 10 хвилин водій ОСОБА_1, керуючи
автомобілем «Тойота Авенсіс», д/н
НОМЕР_1, на території паркувального
майданчику пляжу «Ланжерон» та
здійснюючи рух заднім ходом, не
переконався, що це створить перешкоди
іншим учасникам руху, не звернувся за
допомогою до інших осіб, в результаті
чого здійснив зіткнення із стоячим
автомобілем «Тойота Камрі» д/н НОМЕР_2,
який належить ОСОБА_2, внаслідок чого
автомобілі отримали механічні
пошкодження, чим порушив вимоги п. 10.9
«Правил дорожнього руху України».

Не погодившись із зазначеною
постановою суду, ОСОБА_1 подав
апеляційну скаргу, в якій просить
поновити строк на апеляційне
оскарження постанови суду та ставить
питання про її скасування та винесення
нової постанови, якою застосувати до
нього адміністративне стягнення у
вигляді штрафу.

Підставою для пропуску строку на
апеляційне оскарження зазначає те, що
не був присутнім у судовому засіданні,
оскільки знаходився на
санаторно-курортному лікуванні, копія
постанови йому направлена не була,
отримав її тільки 27.10.2014 року.

Доводи апеляційної скарги мотивує тим,
що при розгляді адміністративної
справи суд першої інстанції в
порушення ст. 268 КупАП позбавив його
права надати свої пояснення по справі,
а також при призначені
адміністративного стягнення у вигляді
позбавлення керування всіма видами
транспортних засобів, не врахував, що
пошкоджені автомобілі застраховані,
страхові компанії відшкодували
завдані збитки, пов'язані з ремонтом
транспортних засобів, відсутні
претензії з боку водія пошкодженого
автомобіля.

ОСОБА_1 у судове засідання не
з'явився. Звернувся до суду з заявою про
апеляційний розгляд справи за його
відсутністю.

Вивчивши доводи апеляційної
скарги та матеріали справи, суд
приходить до висновку про те, що
клопотання про поновлення пропущеного
строку на апеляційне оскарження
постанови підлягає задоволенню, а
апеляційна скарга підлягає частковому
задоволенню з наступних підстав.

Згідно матеріалів
адміністративної справи постанова
суду була винесена 14.10.2014 року без
участі правопорушника.

До апеляційної скарги надані довідка
про знаходження ОСОБА_1 на
санаторно-курортному лікуванні в
період з 13.10.2014 року по 30.10.2014 року та
ксерокопія проїзного квитка, які є
належними доказами неможливості бути
присутнім в судовому засіданні.

Крім того, в матеріалах справи відсутні
докази направлення копії постанови
суду правопорушнику, а відповідно до
розписки ОСОБА_1 (а.с. 10) копія
оскаржуваної постанови була отримана
ним лише 27.10.2014 року.

Враховуючи викладене вважаю, що
причини пропуску строків на оскарження
постанови є поважними, а тому
клопотання ОСОБА_1 про поновлення
строків на апеляційне оскарження
підлягає задоволенню.

Відповідно до ч.7 ст. 294 КпАП
України апеляційний суд переглядає
справу в межах апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 283 КпАП України
суд мотивував прийняте рішення, і
привів докази винності ОСОБА_1 у
вчиненні адміністративного
правопорушення, передбаченого ст. 124
КпАП України.

Однак накладене судом найбільш
суворе адміністративне стягнення у
вигляді позбавлення права керування
всіма видами транспортних засобів
строком на один рік, при встановлених в
судовому засіданні обставинах скоєння
правопорушення, є занадто суворим.

Відповідно до ч.2 ст.30 КпАП України -
позбавлення наданого права керування
транспортними засобами застосовується
на строк до трьох років за грубе або
повторне порушення порядку
користування цим правом.

Враховуючи, що ОСОБА_1 скоїв
адміністративне правопорушення з
необережності вперше, визнав провину,
відсутні претензії з боку водія
пошкодженого автомобіля, майнова
шкода, завдана потерпілому,
відшкодована страховою компанією,
вважаю, що адміністративне стягнення у
вигляді штрафу відповідає тяжкості і
характеру скоєного ним правопорушення,
та є достатньою мірою для виправлення
ОСОБА_1 і попередження вчинення ним
нового адміністративного
правопорушення.

Крім того, посилання суду на те, що
ОСОБА_1 залишив місце ДТП, не
повідомивши про її настання до
правоохоронних органів, є недоречними,
оскільки залишення місця ДТП утворює
склад адміністративного
правопорушення, передбачене ст.1224 КпАП
України, яке не є предметом розгляду по
даній адміністративній справі.

За таких обставин вважаю, що апеляційна
скарга підлягає частковому
задоволенню, а постанова суду першої
інстанції зміні в частині накладення
адміністративного стягнення.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 30, 247, 293, 294 Кодексу України про
адміністративні правопорушення,
апеляційний суд Одеської області,

ПОСТАНОВИВ:

Поновити ОСОБА_1 строк на
апеляційне оскарження постанови
Приморського районного суду м. Одеси
від 14.10.2014 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 -
задовольнити частково.

Постанову Приморського районного суду
м. Одеси від 14 жовтня 2014 року про
визнання ОСОБА_1 винним у скоєнні
адміністративного правопорушення,
передбаченого ст.124 КпАП - змінити в
частині накладення адміністративного
стягнення.

Застосувати до ОСОБА_1 адміністративне
стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340
гривень.

В іншій частині постанову залишити без
змін.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя апеляційного суду

Одеської області
О.О. Толкаченко