АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД М. КИЄВА
№ 33/796/1223/2014
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Суддя Апеляційного суду м. Києва
Стрижко С.І., розглянувши апеляційну
скаргу ОСОБА_2 на постанову судді
Оболонського районного суду м. Києва
від 29 серпня 2014 року відносно ОСОБА_2,
ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця с. Білки,
громадянина України, проживаючого за
адресою: АДРЕСА_1, пенсіонера, про
притягнення до адміністративної
відповідальності за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В:

Згідно із протоколом про
адміністративне правопорушення,
ОСОБА_2 28.07.2014 року, о 20 год. 00 хв.,
перебуваючи за місцем
проживаннязавдав психологічних
страждань ОСОБА_3, а саме погрожував та
вчинив словесний конфлікт, а тому за
висновками відповідної посадової
особи, яка склала протокол вчинив
адміністративне правопорушення,
передбачене ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

За висновками судді районного суду
ОСОБА_2, перебуваючи за місцем
проживання за адресою: АДРЕСА_1, шляхом
погроз до його невістки ОСОБА_3 та
словесного конфлікту з останньою,
умисним вчиненням дій психологічного
характеру вчинив насильство в сім'ї.
При цьому, суд першої інстанції
визнавши такі дії малозначними,
постановою від 29 серпня 2014 року
звільнив ОСОБА_2 від адміністративної
відповідальності за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП,
обмежившись усним зауваженням.

На зазначене рішення судді, ОСОБА_2
подав до Апеляційного суду м. Києва
апеляційну скаргу, в якій, посилаючись
на порушення судом вимог ст. ст. 245, 278, 280
КУпАП, що в свою чергу призвело, на його
думку, до прийняття упередженого та
такого, що не відповідає дійсності
обставинам справи рішення, просить
скасувати постанову та прийняти нову,
якою закрити провадження відносно
притягнення його до адміністративної
відповідальності за вчинення
правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 173-2
на підставі п.1 ст. 247 КУпАП у зв'язку із
відсутністю події та складу
адміністративного правопорушення.

В обґрунтування заявлених вимог
апелянт посилається на те, що протокол
про адмінправопорушення відносно
нього був складений фактично на
підставі заяви гр. ОСОБА_3 від 29.07.2014
року, яку він вважає надуманою,
неправдивою та безпідставною, а
обставини, викладені в ній - такими, зо
не відповідають дійсності, оскільки
будь-яких погроз ОСОБА_3 він не
висловлював, та будь-якого конфлікту
між ними 28 липня 2014 року у їх спільному
помешканні не було. Крім того, апелянт
зазначає, що взагалі не вчиняв
будь-якого насильства в сім'ї, оскільки
не є членом сім'ї ОСОБА_3

Заслухавши доповідь судді, пояснення
ОСОБА_2 та його захисника ОСОБА_4, які
підтримали подану апеляційну скаргу,
та просили про її задоволення із
викладених підстав; пояснення ОСОБА_3,
яка висловила незгоду з апеляційною
скаргою та просила про її відхилення;
перевіривши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги, суд апеляційної
інстанції вважає її такою, що підлягає
частковому задоволенню з наступних
підстав.

Згідно із ст. 280 КУпАП орган (посадова
особа) при розгляді справи про
адміністративне правопорушення
зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено
адміністративне правопорушення, чи
винна дана особа в його вчиненні, чи
підлягає вона адміністративній
відповідальності, чи є обставини, що
пом'якшують і обтяжують
відповідальність, чи заподіяно майнову
шкоду, чи є підстави для передачі
матеріалів про адміністративне
правопорушення на розгляд громадської
організації, трудового колективу, а
також з'ясувати інші обставини, що
мають значення для правильного
вирішення справи.

Крім того згідно із вимогами ст. 256
КУпАП, у протоколі про адміністративне
правопорушення зазначаються: дата і
місце його складення, посада, прізвище,
ім'я, по-батькові особи, яка склала
протокол; відомості про особу, яка
притягається до адміністративної
відповідальності (у разі її виявлення);
місце, час вчинення і суть
адміністративного правопорушення;
нормативний акт, який передбачає
відповідальність за дане
правопорушення; прізвища, адреси
свідків і потерпілих, якщо вони є;
пояснення особи, яка притягається до
адміністративної відповідальності;
інші відомості, необхідні для
вирішення справи.

Протокол підписується особою, яка його
склала, і особою, яка притягається до
адміністративної відповідальності;
при наявності свідків і потерпілих
протокол може бути підписано також і
цими особами.

У разі відмови особи, яка притягається
до адміністративної відповідальності,
від підписання протоколу, в ньому
робиться запис про це. Особа, яка
притягається до адміністративної
відповідальності, має право подати
пояснення і зауваження щодо змісту
протоколу, які додаються до протоколу,
а також викласти мотиви свого
відмовлення від його підписання.

Більш того, згідно із вимогами ч. 2 ст. 254
КУпАП протокол про адміністративне
правопорушення, у разі його оформлення,
складається у двох екземплярах, один із
яких під розписку вручається особі,
яка притягується до адміністративної
відповідальності.

За таких обставин, суддя районного суду
при підготовці до розгляду справи про
адміністративне правопорушення
відповідно до ст. 278 КУпАП серед інших
питань має вирішити питання про
правильність складання протоколу та
інших матеріалів справи.

Проте, зазначені вимоги закону
відповідним органом, який складав
протоколи, та судом першої інстанції
належним чином не виконані.

Так, відповідно до протоколу про
адміністративне правопорушення № 0055424
від 18 серпня 2014 року ОСОБА_2,
перебуваючи за місцем мешкання, завдав
психічних страждань гр. ОСОБА_3, а саме
погрожував та вчинив словесний
конфлікт.

Разом з тим за ч. 1 ст.173-2 КУпАП,
адміністративна відповідальність
наступає за вчинення насильства в
сім'ї, тобто умисне вчинення будь-яких
дій фізичного, психологічного чи
економічного характеру, внаслідок чого
могла бути чи була завдана шкода
фізичному або психічному здоров'ю
потерпілого.

Із змісту Закону, випливає, що вчинення
особою дій, передбачених ч.1 ст. 173 -2
КУпАП, тягнуть за собою завдання шкоди
фізичному або психологічному здоров'ю
особи, у відношенні якої вчинені дії та
яка є членом сім`ї.

Проте у протоколі, складеному відносно
ОСОБА_2, фактично не були зазначені не
тільки конкретні дії, які б підпадали б
під об'єктивну сторону та мали ознаки
адміністративного правопорушення,
передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, а й
взагалі не вказано, що конфлікт, який,
як це убачається із протоколу, мав
місце між членами однієї сім'ї, що є
обов'язковою ознакою саме цього
правопорушення.

За таких обставин, оскільки протокол
про адміністративне правопорушення
фактично не відповідав вимогам ст. 256
КУпАП, суддя районного суду був
позбавлений можливості розглядати
його по суті, а відтак повинен був
повернути його на доопрацювання, чого
зроблено не було.

Більш того, суд першої інстанції,
розглядаючи матеріали, надані з
протоколом, взагалі вийшов за межі
своєї компетенції, змінивши зміст
протоколу щодо фактичних обставин
справи та конкретних дій, які можливо
були вчинені ОСОБА_2 та які були
зазначені у протоколі.

При цьому, дійшовши висновку, що
конфлікт між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 стався у
сім'ї, належним чином не перевірив та
спростував з огляду на положення
Закону України «Про попередження
насильства в сім'ї» будь-якими доказами
твердження ОСОБА_2 про те, що він не є
членом сім'ї ОСОБА_3, оскільки не
пов'язаний з останньою спільним
побутом, не перебуває у шлюбі або під
опікою чи піклуванням, а також не є
родичем прямої чи непрямої лінії
споріднення, а відтак не складають одну
сім'ю.

За таких обставин, постанову судді
районного суду не можна визнати
законною та обґрунтованою, а тому вона
підлягає скасуванню.

При цьому, з огляду на наведені раніше
обставини, у тому числі і
невідповідності фактичних обставин,
зазначених у протоколі про
адміністративне правопорушення
диспозиції ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, суд
апеляційної інстанції позбавлений
можливості прийняти рішення по суті, а
відтак матеріали справи слід повернути
до Оболонського РУ ГУ МВС України в м.
Києві для доопрацювання та для
додаткової перевірки.

Крім того, як убачається із приєднаних
до матеріалів справи документів, 29
липня 2014 року ОСОБА_3 звернулась із
заявою до прокурора Оболонського
району м. Києва, в якій вказувала, що 28
липня 2014 року за місцем її проживання
ОСОБА_2 під час конфлікту висловлював
на її адресу реальні погрози її життю, у
зв'язку із чим вона просила порушити
кримінальну справу.

Зазначена заява ОСОБА_3 була направлена
до Оболонського РУ ГУ МВС України в м.
Києві для уточнення доводів, перевірки
та прийняття рішення відповідно до
вимог чинного законодавства.

При цьому в матеріалах справи відсутні
будь-які відомості щодо проведення
такої перевірки, а наявні лише
світлокопії вказаних документів,
світлокопії письмового пояснення
ОСОБА_2 від 19 серпня 2014 року, а також
письмові пояснення ОСОБА_2 та ОСОБА_5
від 20 серпня 2014 року, ОСОБА_6 від 25.08.2014
року, які були фактично приєднані до
справи вже після складання протоколу
про адміністративне правопорушення.

Відтак, відповідні посадові особи при
перевірці заяви ОСОБА_3 фактично не
встановили, чи було вчинене конкретною
особою правопорушення, яке саме, не
визначили юридичну кваліфікацію дій
цієї особи та не приєднали до протоколу
відповідні докази на підтвердження
обставин, що були в ньому зазначені.

Враховуючи викладене, суд апеляційної
інстанції приходить до висновку, що
протокол про адміністративне
правопорушення відносно ОСОБА_2 був
складений з порушенням вимог чинного
законодавства, без проведення належної
перевірки заяви ОСОБА_3 та доводів
ОСОБА_2, а відтак не міг бути
розглянутий суддею по суті, а тому
апеляційна скарга ОСОБА_2 підлягає
частковому задоволенню, постанова
судді - скасуванню з поверненням
матеріалів з протоколом до
правоохоронних органів.

З огляду на наведене, керуючись ст. 294
КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 -
задовольнити частково.

Постанову судді Оболонського
районного суду м. Києва від 29 серпня 2014
року відносно ОСОБА_2 за ч. 1 ст. 173-2
КУпАП - скасувати.

Матеріали з протоколом про
адміністративне правопорушення
повернути до Оболонського РУ ГУ МВС
України в м. Києві на додаткову
перевірку та дооформлення з
послідуючим направленням, за наявності
для цього законних підстав, матеріалів
на новий судовий розгляд з урахуванням
положень ст. 38 КУпАП.

Суддя Апеляційного

суду міста Києва
СтрижкоС.І.