АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 листопада 2014 року м. Чернівці

Суддя судової палати з розгляду
кримінальних справ Апеляційного суду
Чернівецької області Підгорна С.П.,
розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_2
на постанову судді Заставнівського
районного суду Чернівецької області
від 18 серпня 2014 року, -

в с т а н о в и л а :

Постановою судді Заставнівського
районного суду Чернівецької області
від 18 серпня 2014 року до
адміністративної відповідальності за
скоєння правопорушення, передбаченого
ч.1 ст.130 Кодексу України про
адміністративні правопорушення,
притягнутий ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1,
мешканець АДРЕСА_1, та на нього
накладено адміністративне стягнення у
виді штрафу в розмірі 4000 гривень в
доход держави, а також стягнуто
судовий збір на користь держави в
розмірі 36 гривень 54 коп.

Постановою судді районного суду
встановлено, що згідно протоколу про
адміністративне правопорушення серії
АБ2 № 408924 від 30 липня 2014 року ОСОБА_2 30
липня 2014 року о 03 годині 50 хвилин по
вулиці М. Торези міста Чернівців
керував транспортним засобом марки
«Сузукі» б/н у стані алкогольного
сп'яніння, чим порушив вимоги п.2.9 ПДР
України та вчинив адміністративне
правопорушення, передбачене ст.130 ч.1
КпАП України.

В апеляції ОСОБА_2 просить скасувати
постанову судді, а провадження по
справі закрити, оскільки вважає себе
невинуватим, будь-якого мотоцикла він
не має, свідків та інспектора, який
склав протокол про
адмінправопорушення, ніколи не бачив
та не знає. Вказує на те, що військовий
квиток з собою не носить, тому його
особу не могли встановити по ньому.

Справа № 33/794/119/14 Головуючий
у І інстанції: Стрілець Я.С.

Категорія: ст.130 ч. І КпАП України
Доповідач: Підгорна С.П.

Вивчивши матеріали адміністративної
справи, заслухавши апелянта ОСОБА_2,
який підтримав доводи апеляційної
скарги, допитавши інспектора ДПС
ОСОБА_3 та перевіривши доводи
апеляційної скарги вважаю, що
постанова районного суду підлягає
скасуванню, а апеляційна скарга
задоволенню.

Так, в засіданні під час розгляду
справи апеляційною інстанцією ОСОБА_2
повністю заперечив той факт, що 30 липня
2014 о 03 годині 50 хвилин він на вул. М.
Торези міста Чернівців керував
транспортним засобом марки «Сузукі»
б/н у стані алкогольного сп'яніння.
Також він вказав на те, що він не має у
користуванні транспортного засобу -
моторолера і не міг перебувати у цей
час з дружиною у місті Чернівцях,
оскільки остання перебуває на
заробітках в Італії.

Відповідно до статей 245, 280 КУпАП
завданням провадження у справах про
адміністративні правопорушення є
своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне
з'ясування обставин кожної справи. .

За змістом ст.130 КУпАП
відповідальність порушника наступає у
випадку керування ним транспортним
засобом у стані сп'яніння, а також
відмови від проходження огляду на
такий стан, за наявності об'єктивних
підстав вважати, що особа перебуває в
нетверезому стані.

Однак ці вимоги закону судом першої
інстанції дотримані не були.

Як вбачається з протоколу про
адміністративне правопорушення від 30
липня 2014 року (а.с.1), особа
правопорушника була встановлена на
підставі військового квитка НОМЕР_1
виданого 18 жовтня1984 року, однак ОСОБА_2
надав апеляційному суду свій
військовий квиток за НОМЕР_1, який не
відповідає зазначеному у протоколі про
адміністративне правопорушення.

Згідно протоколу про адміністративне
правопорушення свідками
правопорушення були ОСОБА_4 та ОСОБА_5,
дані особи неодноразово викликались в
апеляційну інстанцію для дачі пояснень
при розгляді апеляційної скарги, однак
направлені їм судові повісти були
повернуті в суд з відміткою, що вони за
зазначеною адресою не проживають.

В судовому засіданні апеляційної
інстанції був допитаний інспектор ДПС
4-го взводу роти ДПС Чернівецької
області ОСОБА_3, який пояснив, що 30
липня 2014 року приблизно о 04 годині по
вул. М. Тореза міста Чернівців зупинив
моторолер, на якому рухалися чоловік
(ОСОБА_2.) з дружиною. З руху транспорту
вбачалося, що водій мав ознаки
сп'яніння. Зупинивши даний транспорт,
інспектор пересвідчився, що у водія є
різкий запах алкоголю з рота, однак
водій відмовився від проходження
медичного огляду на стан сп'яніння у
медичній установі, у зв'язку з чим було
складено протокол про скоєння ним
адміністративного правопорушення,
передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП. При цьому
інспектор зазначив, що особу
правопорушника, тобто ОСОБА_2, він
встановив по військовому квитку. При
складанні протоколу ним були залучені
свідки, зокрема ОСОБА_5, яка їхала з
водієм ОСОБА_2 та зі слів водія є
його

дружиною, та перехожий ОСОБА_4, дані
про особу якого також були встановлені
зі слів останнього. Відібравши у ОСОБА_2
пояснення, він роз'яснив йому, що
повинен відсторонити його від
керування моторолером, однак дружина
правопорушника пояснила, що моторолер
належить їй і вони не мають наміру
продовжувати рух, оскільки працюють
на даній вулиці двірниками, тому він не
доставив транспортний засіб на
штрафний майданчик.

Таким чином, складений відносно
ОСОБА_2 та направлений до суду протокол
про адміністративне правопорушення
викликає сумнів у його об'єктивності,
оскільки судом були встановлені
розбіжності у даних на підставі, яких
було встановлено особу правопорушника,
неналежним чином встановлені особи
свідків. Крім цього, інспектором ДПС у
якості свідка була залучена ОСОБА_5,
яку правопорушник представив як свою
дружину, а відповідно до Інструкції
про виявлення у водіїв транспортних
засобів ознак алкогольного,
наркотичного чи іншого сп'яніння або
перебування під впливом лікарських
препаратів, що знижують увагу та
швидкість реакції, затвердженої
наказом № 400/666 від 06 жовтня 2009 року,
огляд на стан сп'яніння проводиться на
місці зупинки транспортного засобу в
присутності двох свідків, в якості яких
не можуть бути залучені працівники
міліції або особи, щодо
неупередженості яких є сумніви.

Крім цього, згідно ч.2, 3 ст. 266 КУпАП
огляд водія на стан алкогольного
сп'яніння проводиться з використанням
спеціальних технічних засобів у
присутності двох свідків, а у разі
незгоди водія на проведення такого
огляду або у разі незгоди з його
результатами огляд проводиться у
закладах охорони здоров'я.

Як пояснив інспектор ДПС ОСОБА_3 в суді
апеляційної інстанції, технічними
засобами для перевірки водія на стан
алкогольного сп'яніння (алкотестер) у
період несення ним служби 30 липня 2014
року він забезпечений не був.

Отже вважаю, що суд першої інстанції
неналежно дослідив всі обставини даної
справи та безпідставно визнав ОСОБА_2
винним у вчиненні адміністративного
правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130
КУпАП. Так, вважаю, що при складанні
протоколу про адміністративне
правопорушення неналежним чином було
встановлено особи правопорушника та
свідків, фактично залучено у якості
свідка особу, яка представлена була
правопорушникам як його дружина, в
матеріалах справи відсутні належні та
допустимі докази про встановлення
стану алкогольного сп'яніння
правопорушника та ухилення його від
проходження медичного освідування з
метою встановлення факту вживання
алкогольного сп'яніння.

Відповідно до вимог ст.62 Конституції
України усі сумніви щодо доведеності
винуватості особи тлумачаться на її
користь. Вважаю, що дослідженням всіх
обставин по справі та наданих доказів
не встановлено достовірно факт
вчинення ОСОБА_2 інкримінованого йому
адміністративного правопорушення.
Можливості перевірити викладені у
протоколі про адміністративне
правопорушення обставини вчиненого
правопорушення на предмет їх
достовірності у суду апеляційної
інстанції немає, оскільки на виклик
суду зазначені у протоколі у якості

свідків особи не з'явилися і допитаний
судом інспектор ДПС ОСОБА_3 зазначив, що
позбавлений можливості забезпечити їх
явку до апеляційного суду для допиту.

Крім того, як вбачається зі змісту
постанови судді від 18 серпня 2014 року
суддя у постанові встановив факт
наявності протоколу про
адміністративне правопорушення від 30
липня 2014 року та його зміст, а не факт
вчинення правопорушником
адміністративного правопорушення.

Однією з обставин, що виключають
провадження у справі про
адміністративне правопорушення та є
підставою для закриття справи,
відповідно до ст.ст.247, 284 Кодексу
України про адміністративні
правопорушення, є встановлення
відсутності події і складу
адміністративного правопорушення.

Оскільки у даному провадженні відсутні
достовірні докази наявності у діях
ОСОБА_2 складу адміністративного
правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130
КпАП України, вважаю. що постанову
судді районного суду щодо ОСОБА_2 слід
скасувати, а провадження закрити.

На підставі наведеного та керуючись
ст.ст.245, 247, 280, 284, 294 Кодексу України про
адміністративні правопорушення, -

п о с т а н о в и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2
задовольнити

Постанову судді Заставнівського
районного суду Чернівецької області
від 18 серпня 2014 року про притягнення
ОСОБА_2 до адміністративної
відповідальності за ч.1 ст.130 Кодексу
України про адміністративні
правопорушення та накладення
стягнення у виді штрафу в розмірі 4000
гривень в доход держави скасувати, а
провадження по справі закрити із-за
відсутності у його діях складу
адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили
негайно, є остаточною і оскарженню не
підлягає.

Суддя Апеляційного суду
С.П.Підгорна

Чернівецької області