ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження №
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"23" жовтня 2014 р. суддя Дарницького
районного суду м. Києва Рудюк О.Ю.,
розглянувши матеріали про притягнення
до адміністративної відповідальності

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця
Сирдарїнської області, громадянина
України, непрацюючого, проживаючого за
адресою: АДРЕСА_1,

за ст. 124 КпАП України, -

у с т а н о в и в:

відповідно до протоколу про
адміністративне правопорушення серія
АВ2 № 013459 від 15 вересня 2014 року, ОСОБА_2 15
вересня 2014 року о 10 год. 00 хв., керуючи
автомобілем Сітроен д.н.з. НОМЕР_3 на
перехресті вул. Леніна - Дяченка, не
надав дорогу автомобілю Опель д.н.з.
НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_3, що
рухався по головній дорозі, при цьому
не виконав вимоги дорожнього знаку 2.1.
«дати дорогу», внаслідок чого
відбулося зіткнення та пошкодження
транспортних засобів, чим порушив
вимоги п. 16.11 ПДР України.

ОСОБА_2 в судовому засіданні свою вину
не визнав, пояснивши, що він рухався по
вул. Дяченка в напрямку вул. Леніна. На
перехресті цих вулиць, коли він
повертав ліворуч, то відбулося
зіткнення з автомобілем Опель, який,
рухаючись по вул. Леніна, здійснював
обгін. Також, останній зазначив, що в
той час, коли він почав здійснювати
поворот ліворуч, то у автомобілів по
вул. Леніна вже горів червоний сигнал
світлофору і вони зупинились, надавши
можливість транспортним засобам, що
рухаються по вул. Дяченка, здійснити
поворот на вулицю Леніна. Крім того,
ОСОБА_2 пояснив, що не міг передбачити
порушення водієм автомобіля Опель ПДР,
який здійснював обгін на перехресті.

ОСОБА_3 у своїх поясненнях зазначив, що
він йшов на обгін по вул. Леніна, коли
відчув удар з автомобілем Сітроен, який
виїжджав з другорядної дороги - вул.
Дяченко (а.с. 3).

Суд, дослідивши адміністративний
матеріал, аналізуючи зібрані по справі
докази, приходить до висновку, що
винуватість ОСОБА_2 у вчиненні ним
правопорушення, передбаченого ст.124
КпАП України, не знайшла свого
підтвердження в матеріалах справи,
виходячи із наступного.

Відповідно до ст. 9 КпАП України
адміністративним правопорушенням
визнається протиправна, винна (умисна
або необережна) дія чи бездіяльність,
яка посягає на громадський порядок,
власність, права і свободи громадян, на
встановлений порядок управління і за
яку законом передбачено
адміністративну відповідальність.

За статтею 251 КпАП України доказами в
справі про адміністративне
правопорушення є будь-які фактичні
дані, на основі яких у визначеному
законом порядку орган (посадова особа)
встановлює наявність чи відсутність
адміністративного правопорушення,
винність даної особи в його вчиненні та
інші обставини, що мають значення для
правильного вирішення справи.

Стаття 7 КУпАП передбачає, що ніхто не
може бути підданий заходу впливу у
зв'язку з адміністративним
правопорушенням інакше як на підставах
і в порядку, встановлених законом. При
цьому, провадження в справах про
адміністративні правопорушення
здійснюється на основі суворого
додержання законів.

В силу принципу презумпції
невинуватості, діючого в
адміністративному праві, всі сумніви у
винності особи, що притягується до
адміністративної відповідальності,
тлумачаться на її користь. Недоведена
вина прирівнюється до доведеної
невинуватості.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями
провадження в справах про
адміністративні правопорушення є
своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне
з'ясування обставин кожної справи,
вирішення її в точній відповідності з
законом.

Згідно зі ст. 252 КУпАП орган (посадова
особа), що розглядає справу про
адміністративне правопорушення оцінює
докази за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на
всебічному, повному і об'єктивному
дослідженні всіх обставин справи в їх
сукупності, керуючись законом і
правосвідомістю.

Відповідно до протоколу, ОСОБА_2 не
надав дорогу автомобілю, що рухався по
головній дорозі, при цьому не виконав
вимоги дорожнього знаку 2.1. «дати
дорогу». Однак, це спростовується
матеріалами справи. Зокрема, як
убачається зі схеми ДТП, яка підписана
обома учасниками ДТП без будь-яких
зауважень, зіткнення транспортних
засобів відбулося на перехресті, де
водій автомобіля Опель здійснював
обгін.

Відповідно до п. 1.10 ПДР України обгін -
випередження одного або кількох
транспортних засобів, пов'язане з
виїздом на смугу зустрічного руху.

Пунктом 14.6 ПДР України передбачені
випадки, коли обгін заборонено,
зокрема, на перехресті.

Між тим, повертаючи ліворуч на головну
дорогу, ОСОБА_2, упевнившись в тому, що
транспортні засоби, які рухались по
вул. Леніна, зупинилися на червоний
сигнал світлофора, надавши йому
можливість здійснити маневр, не міг
передбачити, що водій автомобіля Опель
буде здійснювати обгін у забороненому
місці.

Крім того, відповідно до вимог ПДР,
учасники дорожнього руху зобов'язані
знати й неухильно виконувати вимоги
цих Правил, а також бути взаємно
ввічливими. Кожний учасник дорожнього
руху має право розраховувати на те, що й
інші учасники виконують ці Правила.

Ураховуючи викладене, а також те, що сам
водій автомобіля Опель у своїх
поясненнях не заперечував той факт, що
він здійснював обгін на перехресті (а.с.
3), твердження ОСОБА_2 про те, що в його
діях відсутні порушення ПДР,
заслуговують на увагу.

За таких обставин, суд уважає, що
провадження у справі слід закрити на
підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, за
відсутності в діях ОСОБА_2 складу
адміністративного правопорушення,
передбаченого ст. 124 КпАП України,
оскільки матеріалами справи не
доведено винуватість останнього у
вчиненні вказаного правопорушення.

На підставі викладеного, керуючись ст.
ст. 283, 284 КпАП України, суд -

п о с т а н о в и в:

провадження у справі про притягнення
ОСОБА_2 до адміністративної
відповідальності за вчинення
адміністративного правопорушення,
передбаченого ст. 124 КУпАП, закрити у
зв'язку з відсутністю в його діях
складу адміністративного
правопорушення, передбаченого ст. 124
КУпАП.

Постанова судді може бути оскаржена
протягом десяти днів з дня її винесення
до Апеляційного суду м. Києва через
Дарницький районний суд м. Києва.

Суддя