Справа № 363/3566/14-п Головуючий у І
інстанції Рудюк О.Д.Провадження №
33/780/809/14 Доповідач у 2 інстанції
ПОСТАНОВА

Іменем України

7 жовтня 2014 року
м. Київ

Суддя Апеляційного суду Київської
області Гайдай Р.М., розглянувши
апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову
Вишгородського районного суду
Київської області від 9 вересня 2014 року,
якою

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, мешканця АДРЕСА_1,
працюючого головним енергетиком фірми
«Фундамент», -

притягнуто до адміністративної
відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП і
накладено адміністративне стягнення у
виді позбавлення права керування всіма
видами транспортних засобів строком на
1 рік;

Стягнуто з ОСОБА_1 36 грн. 54 коп. судового
збору.

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_1 притягнутий до
адміністративної відповідальності за
те, що 09.08.2014 року близько 11 години,
керував транспортним засобом «Dacia Logan»,
д.н.з. НОМЕР_1 в стані алкогольного
сп'яніння, чим порушив п. 2.9 (а) ПДР
України, на проходження встановленого
законом порядку огляду на стан
алкогольного сп'яніння погодився в
присутності свідків, після чого,
провівши огляд на прилад «Драгер №3591»,
було зафіксовано результат - 1,64
проміле.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить
поновити строк апеляційного
оскарження постанови районного суду,
оскільки з 01.09.14р. по 15.09.14р. він
знаходився за межами України, а тому не
мав можливості брати участі в справі.
Апеляційну скаргу обґрунтовує тим, що
постанова суду є необ'єктивною,
незаконною, такою, що ухвалена без
повного і всебічного дослідження усіх
обставин, які можуть бути пом'якшуючими
при призначенні адміністративного
стягнення. Також, апелянт просить
звернути увагу на те, що свою вину він
визнає, щиро кається, за місцем
проживання і роботи характеризується
позитивно, працює, у своїй роботі
використовує службовий автомобіль для
поїздок на об'єкти, порушень
законодавства не допускав, крім того,
адміністрація установи у якій він
працює, надала клопотання про зміну
адміністративного стягнення на штраф,
запевнивши, що він більше ніколи не
вчинить подібного правопорушення. У
зв'язку з викладеним ОСОБА_1 просить
постанову суду в частині стягнення
скасувати та прийняти нову постанову,
якою застосувати до нього
адміністративне стягнення у виді
штрафу.

Вислухавши ОСОБА_1, котрий апеляційну
скаргу підтримав і просить задоволити
її, перевіривши матеріали справи,
приходжу до висновку, що апеляційна
скарга підлягає до задоволення з
наступних підстав.

Щодо клопотання ОСОБА_1 про поновлення
строку апеляційного оскарження
постанови суду, то вважаю, що воно
підлягає задоволенню, оскільки
відповідно до ст. 268 КУпАП, справа про
адміністративне правопорушення
розглядається в присутності особи, яка
притягується до адміністративної
відповідальності. Під час відсутності
цієї особи, справу може бути розглянуто
лише у випадках, коли є дані про
своєчасне її оповіщення про місце і час
розгляду справи і якщо від неї не
надійшло клопотання про відкладення
розгляду справи.

Як видно з матеріалів справи, ОСОБА_1
при розгляді справи в судовому
засіданні присутній не був,
повідомлений про час та місце розгляду
справи також не був, а крім того в
період з 01.09 по 15.09.2014 року перебував за
межами України.

За таких обставин вважаю, що строк на
апеляційне оскарження постанови
ОСОБА_1 пропущений з поважних причин.

Винність ОСОБА_1 у вчиненні
адміністративного правопорушення,
передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП
підтверджується матеріалами справи і
не оспорюється в апеляційній скарзі.

Щодо доводів апеляційної скарги ОСОБА_1
про суворість призначеного покарання,
то вони є обґрунтованими.

Відповідно до ч. 2 ст. 33 КУпАП, при
накладенні стягнення враховуються
характер вчиненого правопорушення,
особа правопорушника, ступінь його
вини, майновий стан, обставини, що
пом'якшують і обтяжують
відповідальність.

Як вбачається з матеріалів справи,
суддя не в повній мірі врахував вимоги
ст. 33 КУпАП та наклав занадто суворе
стягнення на правопорушника, оскільки
ОСОБА_1 вину визнав повністю, щиро
кається, за місцем проживання і роботи
характеризується позитивно, працює
головним енергетиком у ПрАТ
«Фундамент», у своїй роботі
використовує службовий автомобіль для
поїздок на об'єкти, має передпенсійний
вік, порушень законодавства не
допускав, при цьому генеральний
директор ПрАТ «Фундамент» подав
клопотання про заміну
адміністративного стягнення на штраф,
запевнивши, що ОСОБА_1 більше ніколи не
вчинить подібного правопорушення.

Виходячи з вищевикладеного, вважаю, що
адміністративне стягнення у виді
позбавлення права керування
транспортним засобом не відповідає
меті адміністративного стягнення,
визначеній у ст. 23 КУпАП, а тому його
необхідно пом'якшити у межах санкції ч.
1 ст. 130 КУпАП.

На підставі викладеного, керуючись ст.
294 КУпАП, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволити.

Поновити ОСОБА_1 строк апеляційного
оскарження постанови Вишгородського
районного суду Київської області від 9
вересня 2014 року щодо нього.

Постанову Вишгородського районного
суду Київської області від 9 вересня 2014
року щодо ОСОБА_1 змінити, наклавши на
нього адміністративне стягнення у виді
штрафу в розмірі 5950 грн.

Постанова є остаточною й оскарженню не
підлягає.

Суддя
Р.М. Гайдай