№33/773/241/14 Суддя в 1 інстанції: Ющук О.С.
Категорія:ч.1 ст.41 КУпАП. Доповідач:
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"05" листопада 2014 р. місто Луцьк

Суддя Апеляційного суду Волинської
області Лозовський А.О. з участю ОСОБА_1,
розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1
на постанову судді Луцького
міськрайонного суду Волинської
області від 24 липня 2014 року, якою

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, жителя АДРЕСА_1,
працюючого директором ТзОВ
«Альтер-Топ» визнано винним у вчиненні
адміністративного правопорушення,
передбаченого ч.1 ст.41 КУпАП та
накладено адміністративне стягнення у
виді штрафу в розмірі 510 (п'ятсот десять)
гривень.

Також стягнуто з ОСОБА_1 в доход держави
36 грн. 54 коп. судового збору.

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 притягнутий до
адміністративної відповідальності за
те, що він будучи директором ТзОВ
«Альтер-Топ», допустив порушення вимог
законодавства про працю, а саме вимоги
ст.94 КЗпП.

Не погоджуючись із постановою суду
ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій
зазначає, що в судовому засіданні в
суді першої інстанції присутній не був,
так як не був належним чином
повідомлений про час та місце розгляду
справи. Зазначає, що про оскаржувану
постанову йому стало відомо лише 09
жовтня 2014 року. Посилається на те, що
судом першої інстанції не в повній мірі
досліджено всі матеріали справи, не
витребувано додаткових доказів, у
зв'язку з чим прийшов до хибного
висновку про вчинення ним
адміністративного правопорушення.
Вказує на те, що постановою Волинського
окружного адміністративного суду від 06
серпня 2014 року рішення набрало
законної сили, було задоволено позов
ТОВ «Альтер-Топ» до Територіальної
державної інспекції з питань праці у
Волинській області та визнано
протиправним і скасовано припис від 24
червня 2014 року. Просить поновити йому
строк оскарження постанови судді,
скасувати її та постановити нову, якою
провадження по справі закрити.

Перевіривши доводи скарги та матеріали
справи про адміністративне
правопорушення, заслухавши ОСОБА_1,
який підтримав подану апеляційну
скаргу, приходжу до висновку, що
апеляційна скарга підлягає до
задоволення з наступних підстав.

Згідно ч.1 ст. 268 КУпАП справа про
адміністративне правопорушення
розглядається в присутності особи, яка
притягається до адміністративної
відповідальності. Під час відсутності
цієї особи справу може бути розглянуто
лише у випадках, коли є дані про
своєчасне її сповіщення про місце і час
розгляду справи, і якщо від неї не
надійшло клопотання про відкладення
розгляду справи.

Як вбачається із матеріалів
адміністративної справи, ОСОБА_1
надсилалось повідомлення про час та
місце розгляду справи, але судом
належним чином не встановлено чи
отримав він його, а тому строк на
апеляційне оскарження ним постанови
судді підлягає поновленню, так як він
був пропущений з поважних причин.

За таких обставин в суду першої
інстанції не було підстав для розгляду
справи у відсутність особи, щодо якої
було складено протокол про
адміністративне правопорушення.

Згідно ст. 280 КУпАП орган (посадова
особа) при розгляді справи про
адміністративне правопорушення
зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено
адміністративне правопорушення, чи
винна дана особа в його вчиненні, чи
підлягає вона адміністративній
відповідальності, чи є обставини, що
пом'якшують і обтяжують
відповідальність, чи заподіяно майнову
шкоду, чи є підстави для передачі
матеріалів про адміністративне
правопорушення на розгляд громадської
організації, трудового колективу, а
також з'ясувати інші обставини, що
мають значення для правильного
вирішення справи.

Відповідно до вимог закону
формулювання суті правопорушення
повинно бути чітким і конкретним, із
зазначенням місця, часу, способу
вчинення його, мотивів і форми вини, а
висновки суду щодо оцінки доказів
мають вказуватись у вигляді точних і
категоричних суджень, які виключали б
сумніви з приводу достовірності
доказів на обґрунтування висновку про
винуватість особи, однак суддею першої
інстанції цього зроблено не було.

Висновки суду першої інстанції про
винність ОСОБА_1 у вчиненні
адміністративного правопорушення,
передбаченого ч. 1 ст. 41 КУпАП, за
вказаних у постанові обставин
ґрунтуються лише на даних протоколу
про адміністративне правопорушення та
акту перевірки №03-01- 19/0350 про виявлення
в цей день порушення ОСОБА_1 положень
ст.94 КЗпП України.

Як вбачається з матеріалів які ОСОБА_1
додав до апеляційної скарги,
постановою Волинського окружного
адміністративного суду від 06 серпня 2014
року визнано протиправним та скасовано
припис Територіальної державної
інспекції з питань праці у Волинській
області від 24 червня 2014 року, на
підставі якого був складений протокол
про адміністративне правопорушення
від 27 червня 2014 року щодо порушення
ОСОБА_1 ст. 94 КЗпП.

Таким чином, згідно п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП
провадження в справі про
адміністративне правопорушення не
може бути розпочато, а розпочате
підлягає закриттю у зв'язку з
відсутністю події і складу
адміністративного правопорушення.

За таких обставин вважаю, що суддя
міськрайонного суду розглянув справу
про адміністративне правопорушення
відносно ОСОБА_1 з порушенням вимог,
передбачених ст. 280 КУпАП, а тому
постанова підлягає скасуванню і
провадження по справі на підставі п. 1 ч.
1 ст. 247 КУпАП закриттю.

Враховуючи вищевикладене, керуючись
ст.294 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне
оскарження постанови судді Луцького
міськрайонного суду від 24 липня 2014
року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову судді Луцького
міськрайонного суду від 24 липня 2014 року
скасувати, а провадження по справі про
притягнення до адміністративної
відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 41
КУпАП закрити у зв'язку з відсутністю в
його діях складу адміністративного
правопорушення, передбаченого ч.1 ст.41
КУпАП.

Постанова набирає законної сили
негайно, є остаточною і оскарженню не
підлягає.

Суддя апеляційного суду

Волинської області
А.О. Лозовський