П О С Т А Н О В А

І м е н е м У к
р а ї н и

05.08.2014 р.
м. Ужгород

Апеляційний суд Закарпатської області
в особі судді Вотьканича Ф.А., за участю
особи, притягнутої до адміністративної
відповідальності - ОСОБА_1, його
захисника ОСОБА_2, прокурора Малицького
С.І., при секретарі Федич Т.О., розглянув
у відкритому судовому засіданні справу
про адміністративне правопорушення за
апеляційною скаргою прокурора
прокуратури Тячівського району на
постанову судді Тячівського районного
суду Закарпатської області від 30.05.2014
року.

Цією постановою, справу про вчинення
ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, мешканцем АДРЕСА_1
адміністративного правопорушення,
передбаченого ст.172-7 КУпАП провадження
закрито, за відсутністю у його діях
складу даного правопорушення.

Згідно протоколу про вчинення
адміністративного правопорушення
передбаченого ст.172-7 КУпАП, ОСОБА_1
поставлено за вину те, що він
перебуваючи на посаді начальника
відділу агропромислового розвитку
Тячівської районної державної
адміністрації, будучи державним
службовцем 5-ї категорії, уповноваженим
на виконання функцій держави і
відповідно до п. п. «в» п.1 ч.1 ст.4 Закону
України «Про засади запобігання і
протидії корупції» являючись суб'єктом
відповідальності за корупційне
правопорушення, в порушення вимог ч.1
ст.14 Закону України «Про засади
запобігання і протидії корупції», ст.1
«Про правила етичної поведінки» та
ст.16-1 Закону України «Про державну
службу», у власних корисливих цілях, не
вжив заходів щодо недопущення
будь-якої можливості виникнення
конфлікту інтересів та невідкладно не
повідомив про наявність конфлікту
інтересів свого безпосереднього
керівника - голову Тячівської районної
державної адміністрації про те, що в
порушення п.6 Постанови КМУ від09.03.2006 р.
№268 «Про упорядкування структури та
умов оплати праці працівників апарату
органів державної влади, органів
прокуратури, судів та інших органів»,
без розпоряджень голови Тячівської
районної державної адміністрації на
протязі лютого-вересня 2013 року ним
незаконно отримано премії на суму 3471
грн.74 коп.

Суд першої інстанції дослідивши
матеріали адміністративної справи,
заслухавши пояснення свідка ОСОБА_3,
дійшов висновку про відсутність у
діянні ОСОБА_1 складу даного
адміністративного правопорушення,
мотивуючи своє рішення відсутністю у
його діях суб'єктивної сторони, яка
характеризується умисною формою вини.

На думку суду, наявне розпорядження
голови Тячівської районної державної
адміністрації №488 від 20.08.2012 р. «Про
преміювання начальника управління
агропромислового розвитку державної
адміністрації» давало законні
підстави для нарахування і виплати
премій як ОСОБА_1 так і іншим
працівникам управління.

В апеляційній скарзі прокурор
прокуратури Тячівського району
просить скасувати постанову суду від 30
травня 2014 року і прийняти нову
постанову, якою накласти на ОСОБА_1
адміністративне стягнення в межах
санкції ст.172-7 КУпАП.

В обгрунтування апеляційної скарги
прокурор посилається на те, що суд
першої інстанції неправильно дійшов
висновку про відсутність в діях ОСОБА_1
складу адміністративного
правопорушення і необгрунтовано
закрив провадження у даній справі.
Апелянт вважає, що наявні у справі
документи, які стосуються нарахування
й виплати премій ОСОБА_1, в сукупності з
показаннями свідка ОСОБА_3, свідчать
про наявність конфлікту інтересів, про
який ОСОБА_1 зобов'язаний був
повідомити свого безпосереднього
керівника.

Заслухавши пояснення прокурора
Малицького С.І. на підтримання
апеляційної скарги, думку ОСОБА_1 і його
захисника ОСОБА_4, які просили залишити
постанову суду першої інстанції без
зміни, а апеляційну скаргу прокурора
без задоволення, дослідивши матеріали
адміністративної справи, апеляційний
суд прийшов до висновку, що апеляційна
скарга підлягає до задоволення
частково, з наступних підстав.

Судом першої інстанції при розгляді
даної справи не в повній мірі дотримано
вимоги ст.ст.245,252 КУпАП щодо всебічного,
повного і об'єктивного з'ясування
обставин справи і вирішення її в точній
відповідності з законом.

Суть корупційного правопорушення,
передбаченого статтею 172-7 КУпАП
(Порушення вимог щодо повідомлення про
конфлікт інтересів) полягає в тому, що
особа, яка є суб'єктом даного
правопорушення відповідно до пункту 1,
підпунктів "а", "б" пункту 2 частини
першої статті 4 Закону України "Про
засади запобігання і протидії
корупції" не повідомляє
безпосереднього керівника у випадках,
передбачених законом, про наявність
конфлікту інтересів.

Відповідно до п.2 примітки, у цій статті
під конфліктом інтересів слід розуміти
суперечність між особистими
інтересами особи та її службовими
повноваженнями, наявність яких може
вплинути на об'єктивність або
неупередженість прийняття рішень, а
також на вчинення чи невчинення дій під
час виконання наданих їй службових
повноважень.

За змістом закону, поняття конфлікту
інтересів передбачає як суб'єктивні
так і об'єктивні його ознаки.

Об'єктивні ознаки конфлікту інтересів
можуть, наприклад, втілюватися у:
впливі службової особи на
об'єктивність прийняття рішення;
впливі такої особи на упередженість
прийняття рішень; невчиненні
відповідних дій особою під час
виконання нею службових повноважень;
вчиненні певних дій особою під час
виконання нею службових повноважень,
але не в суспільно-корисних інтересах,
а в особистісних.

ОСОБА_1 ставиться в вину недотримання
порядку врегулювання конфлікту
інтересів, зокрема, не вжиття ним
заходів щодо недопущення будь-якої
можливості виникнення конфлікту
інтересів при нарахуванні й виплаті
йому премій в період лютого-вересня 2013
року.

З матеріалів справи вбачається, що
питання виплати премій працівникам
апарату органів державної влади
врегульовано Постановою КМУ від 09.03.2006
р. №268 «Про упорядкування структури та
умов оплати праці працівників апарату
органів державної влади, органів
прокуратури, судів та інших органів»,
п.6 якого передбачено, що преміювання
керівників органів виконавчої влади та
інших органів, їх заступників,
встановлення їм надбавок, передбачених
цією постановою, надання матеріальної
допомоги здійснюється у порядку та
розмірі, установлених цією постановою,
у межах затверджених видатків на
оплату праці. Рішення про зазначені
виплати приймається органом вищого
рівня.

Згідно пояснень ОСОБА_1 в апеляційній
інстанції, виплату йому премії було
дозволено розпорядженням голови
Тячівської районної державної
адміністрації №488 від 20.08.2012 р. «Про
преміювання начальника управління
агропромислового розвитку державної
адміністрації», яке було видано на
підставі і в порядку передбаченому п.6
Постанови КМУ від 09.03.2006 р. «Про
упорядкування структури та умов оплати
праці працівників апарату органів
державної влади, органів прокуратури,
судів та інших органів». ОСОБА_1 вважає,
що при цьому не було допущено будь-яких
порушень закону, так як зазначені
розпорядження голови адміністрації та
постанова КМУ давали законні підстави
для нарахування і виплати премій йому,
як керівнику, так і іншим працівникам
управління.

З приводу нарахування й виплати премій
працівникам відділу агропромислового
розвитку, допитана як свідок, головний
бухгалтер відділу агропромисловго
розвитку ОСОБА_3 в суді першої
інстанції ствердила, що у 2013 році
нарахування премій працівникам
відділу проводилось на підставі
положення про преміювання, наказів і
розпоряджень. Відомості на заробітну
плату разом з нею підписував начальник
відділу ОСОБА_1, який бачив, що йому
також нарахована премія. Наказів про
своє преміювання ОСОБА_1 не надавав, а
йому нараховувалися премії на підставі
розпоряджень голови Тячівської
районної державної адміністрації.
Скільки було таких розпоряджень вона
не пам'ятає. Про обов'язковість надання
таких розпоряджень і наказів щомісячно
їй не було відомо і вона вважає, що вони
мають постійну дію.

Апеляційний суд, оцінюючи зібрані у
справі докази, вважає, що при
нарахуванні й виплаті премій
начальнику управління
агропромислового розвитку Тячівської
районної державної адміністрації
ОСОБА_1 не в повній мірі було дотримано
вимоги Постанови КМУ від 09.03.2006 р. №268
«Про упорядкування структури та умов
оплати праці працівників апарату
органів державної влади, органів
прокуратури, судів та інших органів»,
унаслідок чого допускались порушення
фінансової дисципліни.

Зокрема, як убачається з розпорядження
голови Тячівської районної державної
адміністрації №488 від 20.08.2012 р. «Про
преміювання начальника управління
агропромислового розвитку державної
адміністрації», даним розпорядженням
було дозволено виплату премії
начальнику управління
агропромислового розвитку державної
адміністрації ОСОБА_1, а також
встановлено порядок виплати премій
працівникам цього управління. Як
зазначено у даному розпорядженні,
виплата премій проводиться в межах
затвердженого фонду оплати праці із
встановленням розміру премій
начальником управління, відповідно до
Постанови КМУ від 09.03.2006 р. №268.

Разом з тим, у справі відсутні
розпорядження голови Тячівської
районної державної адміністрації, у
яких було б конкретизовано розмір
премії, яка підлягала виплаті
щомісячно безпосередньо ОСОБА_1, як
начальнику управління
агропромислового розвитку державної
адміністрації.

Оскільки такі розпорядження про
виплату премій повинні були прийматись
керівником вищого рівня, а саме головою
Тячівської районної державної
адміністрації, ОСОБА_1 як начальник
відділу не може бути відповідальним за
ці порушення.

Згідно протоколу про адміністративне
правопорушення, ОСОБА_1 ставиться в
вину незаконність отримання ним
премій, через відсутність розпоряджень
голови Тячівської районної державної
адміністрації про його преміювання.

Так, з протоколу про вчинення ОСОБА_1
корупційного діяння вбачається, що у
ньому відсутні об'єктивні ознаки
конфлікту інтересів, зокрема, у
протоколі не заначено, у який спосіб
ОСОБА_1 міг вплинути, чи вплинув, на
законність прийняття рішення про
нарахування йому щомісячно премії,
виплата якої передбачена Постановою
КМУ від 09.03.2006 р. №268.

Протокол про адміністративне
правопорушення також не містить
відомостей про те, що ОСОБА_1 у будь-який
спосіб вчиняв вплив на прийняття чи
неприйняття таких розпоряджень, тобто
відсутні дані про використання ним
свого службового становища при
розгляді питань про нарахування й
виплату йому премій.

В той же час, у розрахунково-платіжних
відомостях відділу агропромислового
розвитку Тячівської районної
державної адміністрації за 2013 рік
містяться дані про конкретний розмір
премії, яка підлягала виплаті ОСОБА_1,
як начальнику відділу. Дані відомості
підписані начальником відділу ОСОБА_1
та головним спеціалістом відділу
ОСОБА_3.

Зазначені дії ОСОБА_1 містять ознаки
наявності конфлікту інтересів, тобто
формально підпадають під ознаки
правопорушення, передбаченого ст.172-7
КУпАП, однак за своїм змістом та
наслідками це діяння є малозначним,
оскільки такі його дії, не спричинили і
не могли спричинити істотної шкоди
суспільним та державним інтересам,
правам і свободам громадян або іншим
цінностям, що охороняються законом.

При визнанні вчиненого ОСОБА_1 діяння
малозначним, апеляційний суд, враховує
характер вчиненого правопорушення,
особу правопорушника, який вперше
притягається до адміністративної
відповідальності, в тому числі
позитивну характеристику та ступінь
його вини.

З урахуваням заначених обставин,
постанова суду про закриття
провадження у даній справі з мотивів
відсутності у діях ОСОБА_1 складу
адміністративного правопорушення
передбаченого ст.172-7 КУпАП підлягає
скасуванню, а він звільненню від
адміністративної відповідальності на
підставі ст.22 КУпАП, у зв'язку з
малозначністю вчиненого
правопорушення.

Керуючись ст.ст.22, 294 КУпАП, апеляційний
суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу прокурора
прокуратури Тячівського району
задовольнити частково.

Постанову судді Тячівського районного
суду Закарпатської області від 30
травня 2014 року про закриття
провадження у справі про притягнення
ОСОБА_1 до адміністративної
відповідальності за відсутністю у його
діях складу адміністративного
правопорушення, передбаченого ст.172-7
КУпАП, скасувати.

ОСОБА_1 звільнити від адміністративної
відповідальності на підставі ст.22
КУпАП у зв'язку з малозначністю
вчиненого правопорушення, оголосивши
йому усне зауваження.

Постанова є остаточною й оскарженню в
касаційному порядку не підлягає.

Суддя:
Ф.А.Вотьканич