Справа № 362/3579/14-п Головуючий у І
інстанції Степаненко В.В.Провадження №
33/780/805/14 Доповідач у 2 інстанції
ПолосенкоКатегорія 147
ПОСТАНОВА

Іменем України

13 жовтня 2014 року
м. Київ

Суддя Апеляційного суду Київської
області Полосенко В.С., за участю:
ОСОБА_1 та його захисника ОСОБА_2
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду справу про
адміністративне правопорушення за
апеляційною скаргою ОСОБА_1 на
постанову судді Васильківського
міськрайонного суду Київської області
від 15 вересня 2014 року, якою, -

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживаючого за
адресою: АДРЕСА_1, -

визнано винним у вчиненні
адміністративного правопорушення,
передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та
накладено стягнення у виді позбавлення
права керування транспортними
засобами строком на 1 (один) рік ,-

В С Т А Н О В И В :

Постановою судді Васильківського
міськрайонного суду Київської області
від 15 вересня 2014 року на ОСОБА_1
накладено адміністративне стягнення у
виді позбавлення права керування
транспортними засобами строком на
1(один) рік, за те що він, 30 липня 2014 року
о 00 годині 45 хвилин в м. Василькові
Київської області, по вул.
Донбасівська, керував автомобілем
марки «Ваз 217030», з реєстраційним
номерним знаком НОМЕР_1, з явними
ознаками алкогольного сп'яніння, чим
порушив п.2.5 ПДР і вчинив
правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130
КУпАП.

Від проходження медичного огляду на
стан сп'яніння в установленому законом
порядку ОСОБА_1 відмовився, в
присутності двох свідків.

На вказану постанову ОСОБА_1 подав
апеляційну скаргу, в якій просить
змінити постанову судді та пом'якшити
призначене йому стягнення.

Апелянт посилається на ту обставину,
що судом першої інстанції при
накладенні адміністративного
стягнення не враховано дані про його
особу. Вказує, що судом не було
враховано те, що його робота є єдиним
джерелом прибутку, а накладення
адміністративного стягнення у виді
позбавлення права керування
транспортними засобами позбавляє його
належним чином матеріально
забезпечувати свою родину.

Також зазначає, що суд першої
інстанції не повідомив його про час та
місце розгляду даної справи, чим
порушив його право на захист.

Вислухавши доповідь судді,
пояснення особи, яка, притягується до
адміністративної відповідальності та
її захисника, перевіривши матеріали
справи, приходжу до наступного.

Висновок суду про доведеність вини
ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного
правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130
КУпАП відповідає фактичним обставинам
справи, підтверджується розглянутими в
судовому засіданні доказами і є
обґрунтованим.

Такий висновок АБ2 № 094973 в якому
викладені обставини вчинення
правопорушення та який складений в
присутності двох свідків, про що
засвідчують їх підписи; поясненнями
свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4, відповідно
до яких водій ОСОБА_1 відмовився пройти
огляд на стан алкогольного сп'яніння в
медичному закладі та із застосуванням
приладу «Драгер».

Приходжу до висновку, що судом
першої інстанції було правильно
кваліфіковано дії ОСОБА_1 за ч.1 ст.130
КУпАП.

Відповідно до вимог ст. 23 КУпАП метою
адміністративного стягнення є
виховання особи, яка вчинила
адміністративне правопорушення, в дусі
додержання законів України, а також
запобігання вчиненню нових
правопорушень як самим
правопорушником, так і іншими особами.

За змістом ст. 33 КУпАП при накладенні
стягнення враховується характер
вчиненого правопорушення, особа
порушника, ступінь його вини, майновий
стан, обставин, що пом'якшують і
обтяжують відповідальність.

Зазначених вимог закону суддею, при
розгляді справи про притягнення
ОСОБА_1 до відповідальності за ч. 1 ст. 130
КУпАП та накладенні на нього стягнення
у виді позбавлення права керування
транспортними засобами дотримано у
повній мірі.

Твердження апелянта про те, що
автомобіль йому потрібен для роботи і
позбавлення права керування
транспортними засобами ставить його у
скрутне становище не є безумовною
підставою для задоволення апеляційної
скарги.

Достатніх доводів і належних
доказів, які б спростовували
правильність висновків судді щодо
накладення на ОСОБА_1
адміністративного стягнення у виді
позбавлення права керування
транспортними засобами, апеляційна
скарга не містить.

Доводи апелянта про те, що суд першої
інстанції не повідомив його належним
чином про час та місце розгляду справи,
внаслідок чого він був позбавлений
можливості захищати свої права, не
впливають на законність прийнятого
судом рішення, оскільки дані права ним
були реалізовані під час апеляційного
розгляду справи і нових обставин, які
можуть бути підставами для зміни чи
скасування постанови судді не
встановлено.

На підставі наведеного та керуючись
ст.294 КУпАП, -

П О с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залищити
без задоволення, а постанову судді
Васильківського міськрайонного суду
Київської області від 15 вересня 2014 року
щодо ОСОБА_1 - без змін.

Постанова суду є остаточною і
оскарженню не підлягає.

Суддя
В.С. Полосенко