А П Е Л Я Ц І Й Н И Й С У Д З А К А Р П А
Т С Ь К О Ї О Б Л А С Т І
П О С Т А Н О В А

І м е н е м У к р а ї н и

15.10.2014
м. Ужгород

Апеляційний суд Закарпатської області
в особі судді Симаченко Л. І., з участю
особи, яку притягнуто до
адміністративної відповідальності -
ОСОБА_1 та його захисника ОСОБА_2,
потерпілого ОСОБА_3 та його
представника ОСОБА_4 розглянув
адміністративну справу за апеляцією
потерпілого ОСОБА_3 на постанову судді
Ужгородського міськрайонного суду від
25 серпня 2014 року.

Цією постановою провадження в справі
про адміністративне правопорушення
щодо

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживаючого за
адресою: АДРЕСА_1,

за ст. 124 КУпАП закрито у зв'язку із
відсутністю в його діях складу
адміністративного правопорушення.

З матеріалів справи вбачається, що
згідно з протоколом про
адміністративне правопорушення
ОСОБА_1 обвинувачувався у тому, що 23
липня 2014 року, о 20 - й годині 20 хвилинах,
на автодорозі сполученням Київ - Чоп, на
ділянці дороги біля с. В. Лази, 801 км,
керуючи автомобілем «Форд Транзит»,
державний номерний знак НОМЕР_1, в
порушення вимог п. 13. 1 Правил
дорожнього руху не дотримався
безпечної дистанції та допустив
зіткнення з автомобілем марки «ВАЗ -
2106», державний номерний знак НОМЕР_2,
під керуванням ОСОБА_3, що спричинило
пошкодження транспортних засобів.

Закриваючи справу за відсутністю в
діях ОСОБА_1 складу правопорушення, суд
в постанові зазначив, що він, зважаючи
на показання свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_7,
не приймає до уваги зазначені в
протоколі про адміністративне
правопорушення обставини.

Не погоджуючись з таким висновком суду,
потерпілий ОСОБА_3 в апеляційній
скарзі просить поновити йому строк на
апеляційне оскарження, який він
пропустив з вини суду, оскільки не був
повідомлений про місце та час судового
засідання і йому не було своєчасно
вручено копію судового рішення.
Просить постанову суду скасувати та
прийняти нове рішення, яким визнати
ОСОБА_1 винним за ст. 124 КУпАП з
накладенням на нього стягнення,
передбаченого санкцією цієї статті.
Посилається на те, що суд не взяв до
уваги зазначені в протоколі про
адміністративне правопорушення
відомості й показання свідків ОСОБА_8
та ОСОБА_9, які є очевидцями події, а
послався на показання зацікавлених
осіб та особи, що не була на місці події.

Переглянувши справу в межах
апеляційної скарги, заслухавши
пояснення потерпілого ОСОБА_3 та його
представника ОСОБА_4, які підтримали
клопотання та доводи апеляційної
скарги про поновлення строку на
оскарження, скасування постанови та
визнання ОСОБА_1 винним за ст. 124 КУпАП;
пояснення особи, яка притягується до
адміністративної відповідальності та
його захисника ОСОБА_2, які просили
залишити постанову суду без зміни, а
апеляцію ОСОБА_3 - без задоволення;
заслухавши свідків ОСОБА_8, ОСОБА_9,
ОСОБА_10, ОСОБА_11, які підтвердили
обставини, зазначені в протоколі про
адміністративне правопорушення та у
схемі до нього; свідків ОСОБА_7,
перевіривши матеріали справи,
апеляційний суд приходить до висновку,
що клопотання про поновлення строку на
апеляційне оскарження та апеляційна
скарга ОСОБА_3 підлягають задоволенню
з таких підстав.

З матеріалів вбачається, що дана
справа була розглянута судом всупереч
вимогам ст. ст. 245, 248 КУпАП щодо
всебічного, повного та об'єктивного
судового розгляду на засадах рівності
всіх учасників перед законом.

У відповідності до вимог ч. 2 ст. 277
- 2 КУпАП суд повинен був повідомити
потерпілого про день розгляду справи
не пізніш як за три доби до її розгляду.
Разом із тим, ОСОБА_3 не був
повідомлений про час і місце розгляду
справи. Провадження відбулось у його
відсутності. Причини неявки
потерпілого, як вбачажється з пояснень
ОСОБА_1, судом не з'ясовувались. Копія
постанови потерпілому в установлений
законом строк надіслана не була і
потерпілим отримана 9 вересня 2014 року. (
а. с. 6, 7 ).

Таким чином, доводи потерпілого
про неможливість своєчасного
оскарження постанови суду першої
інстанції заслуговують на увагу.
Апеляційний суд визнає причини
пропуску строку на апеляційне
оскарження судового рішення
поважними і поновлює цей строк.

Що стосується апеляційних вимог,
то такі також підлягають задоволенню.

У відповідності до вимог ст. 280 КУпАП
суд при розгляді справи про
адміністративне правопорушення
зобов'язаний з'ясувати, чи було вчинено
адміністративне правопорушення і чи
винна дана особа у його вчиненні. З цією
метою він повинен допитати особу, яка
притягується до адміністративної
відповідальності, потерпілого, свідків
та дослідити зібрані у справі докази
та дати їм оцінку згідно з вимогами ст.
ст. 251 - 252 КпАП України, яка ґрунтується
на всебічному, повному і об'єктивному
дослідженні всіх обставин справи в їх
сукупності, керуючись законом і
правосвідомістю.

Суд цих завдань не виконав, не провів
жодного аналізу досліджених доказів,
не дав їм оцінку і не зазначив, чому він
надав перевагу однім доказам над
іншими.

В постанові суду зазначено, що суд не
приймає до уваги протокол про
адміністративне правопорушення тому,
що надає перевагу показанням свідків
ОСОБА_6 та ОСОБА_7, але при цьому суд не
навів в судовому рішенні зміст
показань цих свідків та мотиви, з яких
він відкинув зазначені в протоколі
дані.

Утім, з протоколу про адміністративне
правопорушення та схеми до нього, до
яких ОСОБА_1 не надав жодних зауважень,
вбачається, що він порушив вимоги п. 13. 1
Правил дорожнього руху, не дотримався
безпечної дистанції та допустив
зіткнення з автомобілем марки «ВАЗ -
2106» під керуванням ОСОБА_3. ( а. с. 1, 2 4 ).

Свідки ОСОБА_8, ОСОБА_9, які були
очевидцями події і приймали участь у
складанні схеми до протоколу пояснили,
що ОСОБА_3 перед здійсненням маневру
повороту включив світловий покажчик і
стояв, чекаючи можливості повернути.
Свідки пояснили, що робили заміри разом
із інспектором ДАЇ і схема повністю
відповідає дійсності, гальмівний шлях
відсутній. Свідка ОСОБА_6 на місці
події не було. ОСОБА_1 був разом із своєю
мамою - ОСОБА_7.

Свідок ОСОБА_10 підтвердила показання
свого чоловіка - потерпілого ОСОБА_3
про обставини події та зазначила, що
разом із ОСОБА_1 в якості пасажира
їхала одна особа - ОСОБА_7 і свідка
ОСОБА_6 на місці події не було.

Свідок ОСОБА_11 в суді пояснив, що дані
протоколу і схеми повністю
відповідають встановленим на місці
події фактичним обставинам. Автомобіль
«ВАЗ - 2106» під керуванням ОСОБА_12
знаходився на лівій смузі дороги
сполученням Київ - Чоп, на повороті в с.
В. Лази. Задня частина автомобіля була
повністю розбита, автомобіль «Форд
Транзит» перебував в кюветі,
гальмівного шляху не було. На місці
події знаходились ОСОБА_1, ОСОБА_7,
ОСОБА_12 та двоє понятих. Пасажири
автомобіля «ВАЗ - 2106» - дружина та
дитина потерпілого перебували в
лікарні. Шляхом огляду, проведення
вимірів та допиту учасників події ним
було встановлено, що причиною
зіткнення стало порушення водієм
ОСОБА_1 правил дорожнього руху щодо не
обрання належної в даній дорожній
ситуації швидкості руху та
недотримання дистанції. Вважає, що
уникнути зіткнення було можливо
шляхом об'їзду водієм автомобіля «Форд
Транзит» ОСОБА_1 автомобіля ВАЗ - 2106»
по правій смузі дороги, на якій жодних
перешкод не було, покриття сухе, без
ушкоджень.

Показання свідка ОСОБА_11 суд оцінює як
об'єктивні і неупереджені, оскільки він
перебуває з учасниками дорожньої
події в нормальних стосунках і нікому
не доводиться родичем або близьким
другом.

Що стосується показань ОСОБА_1 та
свідка ОСОБА_7, то суд дає їм критичну
оцінку в частині відомостей щодо
очевидців та обставин події, а саме:
кількості пасажирів транспортного
засобу «Форд - Транзит» та факту подачі
ОСОБА_3 світлового покажчика повороту
і розцінює їх як необ'єктивні, оскільки
вони повністю спростовуються
наведеними вище доказами, зокрема
показаннями свідків ОСОБА_8, ОСОБА_9, які
категорично ствердили, що,
проїжджаючи дану ділянку дороги перед
зіткненням, бачили автомобіль «ВАЗ -
2106», який стояв на лівій смузі дороги із
включеним світловим покажчиком
повороту вліво на с. В. Лази
Ужгородського району. Суд надає
перевагу саме цим показанням,оскільки
дані свідки не є родичами та друзями
потерпілого і не є зацікавленими
особами.

Щодо перебування на місці події свідка
ОСОБА_6, то жодний із допитаних по
справі свідків, в тому числі й за
клопотанням особи, яка притягається до
адміністративної відповідальності не
підтвердив цього факту.

Отже, аналізуючи зазначені докази у їх
сукупності, апеляційний суд приходить
до висновку про їх достатність та
допустимість і констатує, що доводи
апеляційної скарги є обґрунтованими.

В діях ОСОБА_1 вбачаються ознаки
адміністративного правопорушення,
передбаченого ст. 124 КУпАП. Ним було
порушено вимоги п. 13. 1 Правил
дорожнього руху, згідно з якими водій
залежно від швидкості руху, дорожньої
обстановки, особливостей вантажу і
стану транспортного засобу повинен
дотримуватися безпечної дистанції та
безпечного інтервалу. Крім того, при
виникненні перешкоди для руху водій
повинен маневрувати, зменшувати
швидкість аж до зупинки транспортного
засобу, чого навіть не намагався
зробити водій ОСОБА_1.

Отже, апеляційний суд визнає ОСОБА_1
винним у порушенні правил дорожнього
руху, що спричинило пошкодження
транспортних засобів і кваліфікує його
дії за ст. 124 КУпАП.

При вирішенні питання про накладення
стягнення суд враховує вимоги ст. 23, 33,
34, 35, 245 КУпАП та характер вчиненого
правопорушення, ступінь вини,
небезпечність вчиненого, дані про
особу: невизнання винуватості, дачу
неправдивих показань з метою уникнення
відповідальності й вважає, що
необхідним і достатнім для виправлення
ОСОБА_1 буде накладення на нього
стягнення у виді позбавлення права
керування транспортними засобами в
межах санкції статті 124 КУпАП.

Керуючись ст. 294 КпАП України,
апеляційний суд Закарпатської області

П О С Т А Н О В И В :

Клопотання та апеляцію ОСОБА_3
задовольнити.

Поновити йому строк на
апеляційне оскарження.

Постанову Ужгородського
міськрайонного суду від 25 серпня 2014
року про закриття провадження в справі
про адміністративне правопорушення
щодо ОСОБА_1 у зв'язку з відсутністю в
його діях складу адміністративного
правопорушення скасувати.

Визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні
правопорушення, передбаченого ст. 124
КУпАП та накласти на нього стягнення у
виді позбавлення права керування
транспортними засобами строком на один
рік.

Постанова набирає законної сили
негайно після її винесення, є
остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя апеляційного суду

Закарпатської області
Л. І. Симаченко