Справа№464/7684/14-п
пр.№ 3/464/1166/14
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.10.2014
року

м.Львів

Суддя Сихівського районного суду
м.Львова Тімченко О.В., з участю
захисника ОСОБА_1, розглянувши справу
про адміністративне правопорушення
відносно:

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, прож. ІНФОРМАЦІЯ_2,
зареєстр. – м.Львів, Наукова, 55/49,
менеджер фірми «Піраміда-Тур»-

за ч.1 ст.130 КУАП, -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_2 20 липня 2014 р. о 12.00 год. на
вул.Зелена, 251 в м.Львові керувала
автомобілем марки „Шкода” д.н.з.
НОМЕР_1 в стані алкогольного сп’яніння,
чим порушила п.2.9а ПДР України.

При розгляді справи у суді ОСОБА_2 свою
вину не визнала та пояснила, що
алкогольні напої не вживала, з
результатом огляду на стан
алкогольного сп’яніння, який
проводився з порушенням вимог чинного
законодавства (не ознайомлено з
порядком використання технічного
засобу, не надано перевірити
придатність до використання –
сертифікат та свідоцтво про повірку;
наявність або відсутність механічних
пошкоджень, герметичність, цілісність
пломб), за допомогою спеціального
технічного засобу не погоджувалась,
однак працівники ДАІ відмовились
проїхати на медичну експертизу в
заклад охорони здоров*я. Надала суду
висновок медогляду від 20.07.2014 р., який
проходила самостійно, та згідно з яким
вона не перебуває в стані алкогольного
сп’яніння. Ствердила, що дійсно нею
написано пояснення у протоколі про
адміністративне правопорушення.

Незважаючи на невизнання своєї вини,
вчинення ОСОБА_2 адміністративного
правопорушення стверджується
належними та допустимими доказами у
відповідності до ст.251 КУАП, а саме:

-          протоколом про
адміністративне правопорушення серії
АБ2 №965543 від 20.07.2014 р., в якому ОСОБА_2
власноручно зазначила, що «керувала
автомобілем, була зупинена
працівниками ДАІ, продула прилад DRAGER»
(жодних заперечень чи зауважень не
вказала;

-          результатом тестування на
стан алкогольного сп’яніння за
допомогою Alcotest 6810 (прилад №ARCD-0504), яким
встановлено стан алкогольного
сп’яніння ОСОБА_2 - 0,35‰/. Суду надано
свідоцтво про повірку даного робочого
засобу вимірювальної техніки та
свідоцтво про його держану реєстрацію,
а відтак суд вважає проведення огляду
на стан алкогольного сп’яніння таким,
що відповідає вимогам Інструкції про
виявлення у водіїв транспортних
засобів ознак алкогольного,
наркотичного чи іншого сп’яніння або
перебування під впливом лікарських
препаратів, що знижують увагу та
швидкість реакції, затвердженої
наказом МВС України та МОЗ України від
09.09.2009 р. №400/66;

-          показаннями у суді свідків:
ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, які
підтвердили вчинення ОСОБА_2
правопорушення, викладеного у
протоколі;

-          письмовими поясненнями
свідків ОСОБА_7 та ОСОБА_8, понятих, про
обставини вчинення правопорушення, а
саме продуття приладу з наявним
сертифікатом, який показав стан
алкогольного сп*яніння ОСОБА_2 – 0,35‰.

Щодо висновку медичного огляду ОКЗ ЛОР
«Львівський обласний державний
клінічний наркологічний диспансер»
№1783 від 20.07.2014 р., згідно з яким у ОСОБА_2
ознак алкогольного сп’яніння не
виявлено та який підтримано в суді
лікарем - свідком ОСОБА_9, то такий не
приймається судом до уваги, оскільки
всупереч вимогам ст.266 КУАП огляд
проведено у закладі охорони здоров’я
зі складенням такого висновку без
присутності працівника міліції, як
цього вимагає дана норма статті.
Показання ж у суді свідка ОСОБА_10,
батька порушниці, суд, враховуючи
наявність родинних відносин, суд
оцінює критично, а крім того, його
показання не мають жодного відношення
до обставин вчинення правопорушення,
оскільки не був його безпосереднім
очевидцем. Доводи та заперечення
ОСОБА_2 своєї вини, враховуючи
встановлені судом обставини справи, є
голослівними, жодними чином не
підтверджені, спростовуються
вищенаведеним і розцінюються як спосіб
уникнення адміністративної
відповідальності за вчинене. При цьому
судом при проведенні огляду ОСОБА_2 на
стан алкогольного сп’яніння та
складення відносно неї протоколу про
адміністративне правопорушення за ч.1
ст.130 КУАП не встановлено порушення
працівниками ДАІ вимог законодавства,
зокрема ст.266 КУАП, Інструкції про
виявлення у водіїв транспортних
засобів ознак алкогольного,
наркотичного чи іншого сп’яніння або
перебування під впливом лікарських
препаратів, що знижують увагу та
швидкість реакції, затвердженої
наказом МВС України та МОЗ України від
09.09.2009 р. №400/66 і Порядку направлення
водіїв транспортних засобів для
проведення огляду з метою виявлення
стану алкогольного, наркотичного чи
іншого сп’яніння або перебування під
впливом лікарських препаратів, що
знижують увагу та швидкість реакції, і
проведення такого огляду,
затвердженого постановою КМУ №1103 від
17.12.2008 р..

Таким чином, порушення ОСОБА_2 вимог
п.2.9а ПДР України є доведеним, а тому її
дії вірно кваліфіковані за ч.1 ст.130 КУАП
як керування транспортним засобом в
стані алкогольного сп’яніння.

Однак, відповідно до ч.1 ст.38
КУАП якщо справи про адміністративні
правопорушення відповідно до цього
Кодексу чи інших законів підвідомчі
суду (судді), стягнення може бути
накладено не пізніш як через три місяці
з дня вчинення правопорушення.

За умовами п.7 ст.247 КУАП провадження в
справі про адміністративне
правопорушення не може бути розпочато,
а розпочате підлягає закриттю у разі
закінчення на момент розгляду справи
про адміністративне правопорушення
строків, передбачених ст.38 КУАП.

Відтак, оскільки на момент розгляду
справи закінчився тримісячний строк
накладення адміністративного
стягнення за вчинене правопорушення,
передбачений ст.38 КУАП, а тому справу
про відносно ОСОБА_2 за ч.1 ст.130 КУАП
слід закрити.

Керуючись ст.ст.38, ст.247 п.7, 283, 284 КУАП,-

постановив:

справу про адміністративне
правопорушення відносно ОСОБА_2 за ч.1
ст.130 КУАП закрити у зв’язку із
закінченням строку накладення
адміністративного стягнення.

Постанова може бути оскаржена протягом
десяти днів з дня винесення до
апеляційного суду Львівської області
через місцевий суд.

Суддя

О.В.Тімченко