Справа № 359/9818/14-п Головуючий у І
інстанції Левченко А.В.Провадження №
33/780/885/14 Доповідач у 2 інстанції
СеменцовКатегорія 147
ПОСТАНОВА

іменем України

18 листопада 2014 року
м. Київ

Суддя судової палати з розгляду
кримінальних справ Апеляційного суду
Київської області Семенцов Ю.В.,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на
постанову Бориспільського
міськрайонного суду Київської області
від 30 вересня 2014 року, якою

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, жителя АДРЕСА_1,
працюючого водієм в ТОВ «КоТрейдінг»,

визнано винним у вчиненні
адміністративного правопорушення,
передбаченого ч. 1
ст. 130 КУпАП, та накладено
адміністративне стягнення у виді
позбавлення права керувати всіма
видами транспортних засобів строком на
2 роки ,-

В С
Т А Н О В И В:

Згідно з постановою суду, 11.09.2014 року
близько 01 год. 20 хв. ОСОБА_2, рухаючись в
м. Бориспіль Київської області по вул.
Лютневій, керував автомобілем НОМЕР_1 з
явними ознаками алкогольного сп'яніння
(різкий запах алкоголю з порожнини
рота, нерозбірлива мова, нестійка хода).
Від проходження медичного огляду для
визначення стану алкогольного
сп'яніння в установленому законом
порядку відмовився в присутності двох
свідків, чим порушив п. 2.5 ПДР України.
Своїми діями ОСОБА_2 вчинив
адміністративне правопорушення,
передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Не погоджуючись з постановою місцевого
суду, ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в
якій просить поновити строк на
оскарження вказаної постанови, змінити
її в частині призначеного стягнення та
накласти на нього адміністративне
стягнення у виді штрафу. Зазначає, що не
був присутнім при розгляді даної
справи в суді, а копію постанови
отримав 28 жовтня 2014 року, про що
міститься розписка на обкладинці
справи. Вважає, що судове рішення
винесене з грубим порушенням норм
процесуального права та невірно
застосовано матеріальні норми, що
потягло за собою однобічне та неповне
з'ясування судом усіх фактичних
обставин справи, їх не належне
дослідження та надання їм невірної
оцінки, при цьому суд лише формально
підійшов до встановлення обставин
справи , що є наслідком
необґрунтованого та надто суворого
застосування міри відповідальності як
виду адміністративного стягнення за
вчинення правопорушення.

Враховуючи наведене та керуючись ст. 289
КУпАП, апеляційний суд приходить до
висновку, що строк на апеляційне
оскарження постанови місцевого суду
пропущений ОСОБА_2 з
поважних причин, а тому підлягає
поновленню.

Заслухавши пояснення ОСОБА_2, який
підтримав апеляційну скаргу,
перевіривши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги, вважаю, що
апеляційна скарга підлягає
задоволенню, виходячи з наступного.

Висновок суду про доведеність вини
ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного
правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130
КУпАП, відповідає фактичним обставинам
справи, підтверджується розглянутими в
судовому засіданні доказами і є
обґрунтованим.

Такий висновок підтверджується:
протоколом про адміністративне
правопорушення серії АВ2 № 038021 від
11.09.2014 року, письмовими поясненнями
свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4, а також
поясненнями самого ОСОБА_2 наданими ним
під час апеляційного розгляду.

Кваліфікація дій ОСОБА_2 за ч. 1 ст. 130
КУпАП є правильною.

Разом з тим, при призначенні ОСОБА_2
адміністративного стягнення суддя не
врахував дані про особу порушника.

Згідно ст. 23 КУпАП адміністративне
стягнення є мірою відповідальності і
застосовується з метою виховання
особи, яка вчинила адміністративне
правопорушення в дусі додержання
законів України, поваги до правил
співжиття, а також запобігання
вчинення нових правопорушень як самим
правопорушником так і іншими особами.

Відповідно до ст. 33 КУпАП при
накладенні стягнення враховуються
характер вчиненого правопорушення,
особа порушника, ступінь його вини,
майновий стан, обставини, що
пом'якшують і обтяжують
відповідальність.

Але при накладенні на ОСОБА_2
адміністративного стягнення місцевим
судом не в повній мірі враховано дані
про його особу, який свою вину визнав
повністю, щиро розкаявся у вчиненому,
вперше притягується до
адміністративної відповідальності,
одружений, має двох дітей, працює
водієм, керування транспортним засобом
для якого є необхідним для виконання
ним службових обов'язків.

Крім того, місцевим судом не було
враховано відсутність тяжких
наслідків.

З урахуванням наведеного, вважаю за
необхідне постанову місцевого суду
змінити в частині накладеного
стягнення, пом'якшивши накладене на
ОСОБА_2 адміністративне стягнення до
штрафу, яке відповідатиме меті
адміністративного стягнення -
вихованню ОСОБА_2 та
запобіганню вчинення ним нових
правопорушень.

Керуючись ст. 294 КУпАП,-

П О С Т
А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Постанову судді Бориспільського
міськрайонного суду Київської області
від 30 вересня 2014 року щодо ОСОБА_2
змінити в частині накладення
адміністративного стягнення.

Пом'якшити накладене на ОСОБА_2
адміністративне стягнення до штрафу в
розмірі 350 неоподаткованих мінімумів
доходів громадян, що становить 5950 грн.

В іншій частині постанову судді
Бориспільського міськрайонного суду
Київської області залишити без змін.

Постанова є остаточною й оскарженню не
підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Київської області
Ю.В.Семенцов