АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

Іменем України

01 жовтня 2014 року суддя Апеляційного
суду Дніпропетровської області
Живоглядова І.К., розглянувши у
відкритому судовому засіданні в залі
суду в м. Дніпропетровську, за участю:
ОСОБА_1 та прокурора - Карпенко Р.І.,
апеляційну скаргу заступника
прокурора Нікопольської міжрайонної
прокуратури Дніпропетровської області
- Шашликової Т.Ф. на постанову
Нікопольського міськрайонного суду
Дніпропетровської області від 28 серпня
2014 року у справі про адміністративне
правопорушення, якою провадження
відносно

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина
України, працюючого головою
Павлопільської сільської
ради,ідентифікаційний податковий
номер НОМЕР_1, паспорт серія НОМЕР_2,
виданого 03 липня 1997 року Нікопольським
РВУМВС України у Дніпропетровській
області; зареєстрованого та
проживаючого за адресою: АДРЕСА_1,

за ч. 1 ст. 172-7 КУпАП, закрито через
відсутність складу адміністративного
правопорушення,-

встановив:

постановою Нікопольського
міськрайонного суду Дніпропетровської
області від 28 серпня 2014 року закрито
через відсутність складу корупційного
правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.
172-7 КУпАП, на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП.

Судом першої інстанції було
встановлено, що у вину ОСОБА_1 ставилося
те, що він, будучи обраним на посаду
голови Павлопільської сільської ради
Нікопольського районну, у
відповідності до рішення 29 сесії 6-го
скликання від 09 липня 2013 року, та маючи
у своєму службовому підпорядкуванні
свою дружину ОСОБА_3, яка працює на
посаді начальника
військово-облікового столу сільської
ради, не повідомив сільську раду про
конфлікт інтересів, чим фактично
припустився порушення ст. 14 Закону
України «Про засади запобігання і
протидії корупції».

По результатом розгляду справи суд
дійшов висновку, що фактично про
конфлікт інтересу ОСОБА_1 повідомив
вищий орган - сільську раду. Версія
особи, яка притягалася до
відповідальності, була підтверджена
поясненнями свідка ОСОБА_4, які ні чим
по справі не спростовуються, а тому при
наявності сумніві щодо винуватості
особи, суд першої інстанції закрив
провадження у справі через відсутність
складу адміністративного проступку.

Не погоджуючись з висновками суду,
заступником прокурора Нікопольської
міжрайонної прокуратури - Шашликовою
Т.Ф. подано апеляційну скаргу, у порядку
ст. 294 КУпАП, в якій порушується питання
про скасування постанови місцевого
суду та прийняття нової, якою ОСОБА_1
визнати винним за ч. 1 ст. 172-7 КУпАП та
накласти на нього відповідне стягнення
передбачене санкцією статті.

На переконання прокурора суд першої
інстанції залишив без уваги пояснення
ОСОБА_5, ОСОБА_6. Про винуватість особи
також свідчить відсутність у
матеріалах особової справи як ОСОБА_1,
так і ОСОБА_3 відповідної заяви про
повідомлення конфлікту інтересів.

З'явившись у судове засідання
апеляційного суду, прокурор Карпенко
Р.І. подану апеляційну скаргу підтримав
та просив її задовольнити, вважаючи, що
суд першої інстанції безпідставно
закрив провадження у справі.

У свою чергу ОСОБА_1 виступив проти
задоволення апеляційної скарги
прокурора, вважаючи постанову
районного суду законною та
обґрунтованою, а висновки суду такими,
що відповідають фактичним обставинам.

Суд апеляційної інстанції, вислухавши
учасників апеляційного провадження,
вивчивши матеріали справи, дослідивши
доводи апеляційної скарги, перевіривши
законність та обґрунтованість
постанови суду в межах апеляційної
скарги, дійшов висновку, що у
задоволенні апеляційної скарги
необхідно відмовити, з наступних
підстав.

У відповідності до вимог ст.ст. 245, 280
КУпАП, суд, розглядаючи справу про
адміністративне правопорушення, має
з'ясувати усі обставини справи та
встановити чи було вчинено
адміністративне правопорушення,
винність особи у його вчиненні та
усунувши усі можливі сумніви наявними
доказами, прийняти закону та
обґрунтовану постанову про наявність
вини чи її відсутність.

Разом з тим, приймаючи рішення у справі,
суд має керуватися презумпцією
невинуватості закріпленою у ст. 62
Конституції України, у відповідності
до якої тягар доказування вини
покладено на орган, який склав
відповідний матеріал, тобто митний
орган та органи прокуратури.

Поряд з цим, свої доводи щодо
неправомірного закриття провадження у
справі сторона обвинувачення
обґрунтувала тим, що районом судом
залишено поза увагою, пояснення ОСОБА_6
та ОСОБА_5, у відповідності до яких
ОСОБА_1 не повідомляв про конфлікт
інтересів та при наявності таких
обставин вирішував питання щодо
преміювання своєї дружин.

Співставивши доводи сторони
обвинувачення із наявними матеріалами
справи та поясненнями особи, відносно
якої було складено протокол,
апеляційний суду дійшов висновку про
нікчемність доводів прокурора.

Так дійсно у відповідності до ст. 9
Закону України «Про засади протидії і
запобігання корупції», на осіб
суб'єктів корупційного правопорушення
поширюється заборона мати у своєму
безпосередньому підпорядкуванні
близьких їм осіб або бути
безпосередньо підпорядкованими у
зв'язку з виконанням повноважень
близьким їм особам. У випадку
виникнення, зазначених обставин, на
особу покладено обов'язок повідомити
керівництво органу про працюючих у
цьому органі близьких їм осіб.

Разом з обмеженням стосовно роботи
близьких осіб Законом України «Про
засади протидії і запобігання
корупції» передбачено виключення, яке
виражається у не поширені на осіб -
суб'єктів корупційного правопорушення,
які працюють у сільських населених
пунктах, крім тих, що є районними
центрами.

При визначенні поняття «сільський
населений пункт» необхідно
враховувати, що такий населений пункт
(сільське поселення) - це єдине
компактне місце проживання людей,
зайнятих переважно в сільському
господарстві та інших територіально
розосереджених галузях, забезпечене
об'єктами соціального та виробничого
призначення (примітка до пункту 1.4 ДБН
Б.2.4-1-94 «Планування і забудова
сільських поселень»), а «сільська
місцевість» - це території, що
знаходяться за межами міст і є
переважно зонами
сільськогосподарського виробництва та
сільської забудови (абзац п'ятий статті
1 Закону України «Про
сільськогосподарську дорадчу
діяльність»).

З аналізу наведених законодавчих норм,
на посадових осіб які працюють у
сільській місцевості не поширюється
обмеження щодо повідомлення про
конфлікт інтересів.

З огляду наявних матеріалів справи
вбачається, що дійсно ОСОБА_1 було
обрано на посаду сільського голови,
відповідно до рішення Павлопільської
сільської ради від 09 липня 2013 року
№165-29/VI (а.с. 12). Разом з тим, його дружина
- ОСОБА_3 працює в апараті
Павлопільської сільської ради на
посаді начальника ВОС з 03 вересня 2001
року, згідно з розпорядженням №11 від 03
вересня 2001 року (а.с. 23). Як вбачається із
копії функціональних обов'язків
ОСОБА_1, як сільського голови, за ним
закріплено обов'язок керування
діяльністю органів та підприємств, що
належать до комунальної власності
територіальної громади, а також
вирішувати інші питання які
відносяться до повноважень місцевих
рад та її виконавчих органів. Таким
чином, ОСОБА_3, працюючи на посаді
начальника ВОС, перебуває у
безпосередньому службовому
підпорядкуванні свого чоловіка -
ОСОБА_1, який був обраний на посаду
сільського голови Павлопільської
сільської ради.

Приведене свідчить про те, що ОСОБА_3,
будучи обраним на посаду сільського
голови Павлопільської сільської ради,
працює у сільській місцевості і на
нього поширюється виключення
передбачені, ст. 9 Закону України «Про
засади запобігання і протидії
корупції». Тобто законом не обмежено
його у праві мати у своєму
безпосередньому підпорядкуванні
близьку особу.

Разом з тим, щодо повідомлення особою
вищого керівництва про наявність
конфлікту інтересу - підпорядкування
йому близької особи, то у ст. 12-1 Закону
України «Про службу в органах
місцевого самоврядування» відсутня
чітка процедура та форма повідомлення
про конфлікт інтересів.

Враховуючи пояснення свідка ОСОБА_4,
який зазначив, що сільській раді було
відомо про службове підпорядкування
начальника ВОС голові сільської ради,
які перебувають у шлюбі. Зазначене
питання було предметом обговорення як
у районній раді, так і у державній
районній адміністрації. Поряд з цим,
свідки - депутати сільради ОСОБА_7 (а.с.
58) і ОСОБА_8 (а.с. 59) повідомили, що ним
було відомо про службове
підпорядкування начальника ВОС голові
сільради, які перебувають у шлюбних
відносинах.

Отже, підсумовуючи викладене
апеляційний суд дійшов висновку, що дії
ОСОБА_1 відповідають вимогам чинного
Закону України «Про засади запобігання
і протидії корупції» в частині
урегулювання конфлікту інтересів. Так,
службове підпорядкування ОСОБА_3 її
чоловіку ОСОБА_1 законом не заборонено,
фактично депутатам сільської ради було
відомо про факт конфлікту інтересу, а
недотримання форми та процедури при
відсутності її чіткого законодавчого
врегулювання, не може свідчити про
наявність складу корупційного
правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.
172-7 КУпАП.

Враховуючи наявну відсутність у
матеріалах справи достатніх доказів,
які б підтверджували наявність складу
адміністративного правопорушення,
передбаченого ч. 1 ст. 172-7 КУпАП, у діях
ОСОБА_1, а також дотримуючись вимог ст. 62
Конституції України, апеляційний суд
вважає, що судом першої інстанції було
досліджено усі обставини справи,
наявним доказам дана належна оцінка та
при наявності сумніві щодо винуватості
особи суд правильно та з наведенням
відповідних мотивів, на підставі п. 1 ст.
247 КУпАП, закрив провадження у справі
через відсутність складу
адміністративного правопорушення.

За таких обставин, суд апеляційної
інстанції вважає необхідним
апеляційну скаргу залишити без
задоволення, а постанову місцевого
суду - без змін.

На підставі викладеного та керуючись
ст. 294 Кодексу України про
адміністративні правопорушення, -

постановив:

апеляційну скаргу заступника
прокурора Нікопольської міжрайонної
прокуратури - Шашликової Т.Ф. - залишити
без задоволення.

Постанову Нікопольського
міськрайонного суду Дніпропетровської
області від 28 серпня 2014 року, якою
провадження відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст.
172-7 КУпАП, закрито, на підставі п. 1 ст. 247
КУпАП, через відсутність складу
адміністративного правопорушення -
залишити без змін.

Постанова набирає законної сили
негайно, остаточна і оскарженню не
підлягає.

Суддя Апеляційного суду
І.К. Живоглядова

Дніпропетровської області