Номер провадження: 33/785/698/14
Головуючий у першій інстанції Чванкін
Доповідач Балабан В. Ф.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.11.2014 року
м. Одеса

Апеляційний суд Одеської області у
складі судді Балабана В.Ф., розглянувши
апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову
судді Київського районного суду м.
Одеси від 09.10.2014 року,

встановив:

зазначеною постановою

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, гр-ка України, що
проживає за адресою: АДРЕСА_1

була притягнута до адміністративної
відповідальності за вчинення
правопорушення, передбаченого ст. 124
КУпАП та на неї було накладене
адміністративне стягнення у виді
штрафу у сумі 340 грн.

Згідно з постановою суду, ОСОБА_1
притягнута до адміністративної
відповідальності за те, що вона, 23.07.2014
року, приблизно о 09 годині 00 хвилин,
керуючи автомобілем НОМЕР_1, рухаючись
по другорядній дорозі по вул.
Авдеева-Чорноморського у м. Одесі, в
порушення вимог п. 16.11 Правил
дорожнього руху, при проїзді
нерегульованого перехрестя
рівнозначних доріг вул.
Авдєєва-Чорноморського та вул.
Чубаївська, не надала переваги у русі
мопеду «Ямаха» під керуванням водія
ОСОБА_2, який рухався по головній
дорозі, внаслідок чого сталося падіння
мопеду на проїзну частину, що призвело
до пошкодження транспортного засобу.

Таким чином, згідно з постановою
суду, ОСОБА_1 вчинила правопорушення,
передбачене ст. 124 КУпАП.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1
стверджує, що постанова суду є
незаконною, такою, що винесена з
порушенням вимог адміністративного
законодавства та всупереч фактичним
обставинам справи, у зв`язку з чим
просить скасувати постанову та закрити
щодо неї провадження по справі в
зв'язку з відсутністю в її діях складу
правопорушення.

Вивчивши доводи апеляційної скарги
та матеріали справи, заслухавши
апелянта ОСОБА_1 та ОСОБА_2, який визнав
апеляцію та просив закрити провадження
по справі, вважаю, що апеляційна скарга
підлягає задоволенню, а постанова суду
скасуванню з таких підстав.

У відповідності зі ст. 268 КУпАП,
справа про адміністративне
правопорушення розглядається в
присутності особи, яка притягується до
адміністративної відповідальності.

За відсутності цієї особи справу
може бути розглянуто лише у випадках,
коли є дані про своєчасне її сповіщення
про місце і час розгляду справи і якщо
від неї не надійшло клопотання про
відкладення розгляду справи.

З матеріалів справи вбачається, що
вони не містять у собі відомостей про
те, що ОСОБА_1 зверталась до суду з
клопотанням про розгляд справи за її
відсутності.

Також з матеріалів справи
вбачається, що адміністративна справа
була розглянута судом за відсутністю
ОСОБА_1, при цьому в них також відсутні
відомості про те, що ОСОБА_1 була
належним чином повідомлена про час та
місце розгляду справи.

Згідно з вимогами ст. 277-2 КУпАП,
належним повідомленням особи про час
та місце розгляду справи є судова
повістка, яка вручається особі не
пізніш як за три доби до дня розгляду
справи в суді.

Проте, з матеріалів справи
вбачається, що судова повістка ОСОБА_1
взагалі вручена не була, ані особисто,
ані поштовим відправленням на її
адресу, в зв'язку з чим твердження суду
у постанові про те, що ОСОБА_1 була
належним чином повідомлена про час та
місце розгляду справи є безпідставним.

За таких обставин вважаю, що ОСОБА_1
була позбавлена можливості надати суду
пояснення, які б мали суттєве значення
для всестроннего та об`єктивного
розгляду справи щодо неї, що свідчить
про грубі порушення судом вимог
адміністративно-процесуального
законодавства щодо забезпечення особи
права на захист.

У відповідності до ст. 245 КУпАП,
провадження по справам про
адміністративні правопорушення
повинно бути засновано на своєчасному,
всебічному, повному та об`єктиному
з`ясуванню обставин справи та
вирішення її в точній відповідності з
законом.

Оцінка доказів, у відповідності до
ст.252 КУпАП, здійснюється за внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на
всебічному, повному та об`активному
дослідженні всіх обставин справи в їх
сукупності.

Між тим, з матеріалів справи
вбачається, що при її розгляді суд не
додержувався принципів всебічності,
повноти та об'єктивності, що потягло за
собою прийняття необгрунтованого
рішення.

Так, згідно з постановою суду, вина
ОСОБА_1 підтверджена протоколом про
адміністративне правопорушення,
схемою ДТП, поясненнями та іншими
матеріалами справи.

При цьому постанова суду взагалі не
містить у собі конкретних вказівок на
те, які це саме матеріали справи та як
на їх підставі суд дійшов до
переконливого висновку про наявність в
діях ОСОБА_1 складу правопорушення, що
розглядається.

Згідно з вимогами ст. 283 КУпАП,
постанова про адміністративне
правопорушення, крім інших обставин,
наведених у диспозиції даної статті,
повинна містити у собі опис обставин,
установлених при розгляді справи.

З постанови суду вбачається, що
правопорушення було вчинене ОСОБА_1,
яка рухалась по другорядній дорозі, при
проїзді нею перехрестя рівнозначних
доріг вул. Авдєєва-Чорноморського з
вул. Чубаївська, де вона не надала
перевазі у русі водію мопеда «Ямаха»,
що рухався по головній дорозі (а.с.30).

Таким чином, як вбачається з
постанови, обставини правопорушення,
судом з'ясовані та викладені
суперечливо, що свідчить про
недотримання судом вимог
адміністративно-процесуального
законодавства щодо всебічного, повного
та об`єктивного з`ясування усіх
обставин справи, що є неприпустимим.

При цьому, викладення в постанові
обставин правопорушення, що були
встановлені судом в ході розгляду
справи, суперечить тому, як вони
викладені та встановлені у протоколі
про адміністративне правопорушення,
якій на думку суду, є доказом вини водія
ОСОБА_1 (а.с. 1, 30).

Між тим, стверджуючи в постанові про
те, що протокол про адміністративне
правопорушення та схема
дорожньо-транспортної пригоди є
доказами вини водія ОСОБА_1, суд не
надав оцінки тим обставинам, що вказані
документи складені з суттєвими
порушеннями закону.

Так, згідно зі ст. 256 КУпАП, протокол
про адміністративне правопорушення
повинен бути підписаний особою, яка
притягається до адміністративної
відповідальності, а у разі відмови
особи, яка притягається до
адміністративної відповідальності,
від підписання протоколу, в ньому
робиться запис про це. При складенні
протоколу особі, яка притягається до
адміністративної відповідальності,
роз'яснюються її права та обов'язки,
передбачені ст. 268 КУпАП, про що
робиться відмітка у протоколі.

Проте, з матеріалів справи
вбачається, що протокол про
адміністративне правопорушення не
містить у собі ані підпису ОСОБА_1, ані
відмітки про її відмову від підписання
протоколу, при цьому у протоколі
зазначено, що ОСОБА_1 були роз'яснені іі
права та обов'язки, передбачені ст. 63
Конституції України та ст. 268 КУпАП, і
повідомлено про час та місце розгляду
справи (а.с.1).

Між тим, згідно з матеріалами справи,
а саме листа інспектора УДАЇ ГУМВС
України в Одеської області Стецка В.В.,
яким був складений протокол про
адміністративне правопорушення, та
свідків ОСОБА_3 і ОСОБА_4, ОСОБА_1 взагалі
була відсутня при складанні протоколу
щодо неї (а.с.1, 4, 7-8).

Таким чином, вказівка інспектора
УДАЇ ГУМВС України в Одеської області
Стецка В.В. про роз'яснення ОСОБА_1 її
прав та обов'язків, передбачених ст. 63
Конституції України та ст. 268 КУпАП, і
повідомлення її про час та місце
розгляду справи під час складання
протоколу, не відповідає дійсності.

Більш того, протокол про
адміністративне правопорушення
взагалі не був вручений ОСОБА_1 ані
власноруч, ані поштою, оскільки у
супровідному листі про направлення на
адресу ОСОБА_1 протоколу про
адміністративне правопорушення та
тексту ст. 268 КУпАП для ознайомлення,
відсутні необхідні для поштового
відправлення реквізити, а саме
вихідний номер кореспонденції та дата
відправлення.

Одночасно у матеріалах справи також
відсутні будь-які об'єктивні відомості
про те, що цей супровідний лист дійсно
був направлений на адресу ОСОБА_1 та про
вручення її протоколу про
адміністративне правопорушення
особисто (а.с.4).

Проте, як вбачається з матеріалів
справи, судом в ході розгляду справи
наведеним обставинам не була надана
оцінка.

Крім того, згідно зі ст.256 КУпАП,
протокол про адміністративне
правопорушення, при наявності свідків,
може бути підписаний також і цими
особами.

Відповідно до ст.272 КУпАП, свідком у
справі про адміністративне
правопорушення, є особа, якій відомі
які-небудь обставини, що підлягають
установленню по даній справі.

З протоколу про адміністративне
правопорушення вбачається, що він
підписаний свідками ОСОБА_4 та ОСОБА_3,
які засвідчили подію вчинення ОСОБА_1
правопорушення, при обставинах, що
викладені в протоколі (а.с.1).

При цьому з пояснень вказаних
свідків, наданих 03.09.2014 року випливає,
що вони взагалі не були присутніми при
обставинах вчинення ОСОБА_1
правопорушення, а лише оглядали
пред'явлений їм слідчим Стецком В.В.
виклик на ім'я ОСОБА_1 про явку до
слідчого о 10 годині 03.09.2014 року та чек
поштового відправлення цього виклику
від 29.08.2014 року (а.с.1, 7-8).

Таким чином, вказівка у протоколі про
адміністративне правопорушення на
ОСОБА_3 та ОСОБА_5, як на свідків
дорожньо-транспортної пригоди, також
не відповідає дійсності, але вказаним
обставинам судом в ході розгляду
справи також не було надано ніякої
оцінки.

З матеріалів справи вбачається, що
інспектором УДАІ ГУМВС України в
Одеської області Стецком В.В. також був
опитаний свідок ОСОБА_6, якій під час
подій, що розглядаються, їхав на своєму
автомобілі у попутному напрямку з
водієм мопеду «Ямаха» ОСОБА_2, але дещо
позаду нього, та бачив як якійсь
автомобіль синього кольору, що рухався
по вул. Авдєєва-Чорноморського, не
надав переваги у русі мопеду, в
наслідок чого водій мопеду різко
загальмував і після цього упав, але при
цьому свідок ОСОБА_6 вказав, що не бачив
хто саме був за кермом синього
автомобілю. Також свідок зазначив, що
синій автомобіль, на його думку, був
імовірно марки або «Форд-Фокус», або
«Шевроле-Авео» (а.с.21).

Таким чином, свідок ОСОБА_7, якій є
безпосереднім очевидцем
дорожньо-транспортної пригоди, не
вказав на водія ОСОБА_1, як на особу, що
порушила правила дорожнього руху та є
безперечним винуватцем
дорожньо-транспортної пригоди, проте
вказані обставини були залишені поза
увагою суду.

Щодо схеми дорожньо-транспортної
пригоди, яка, на думку суду, є доказом
вини ОСОБА_1 у вчиненому
правопорушенні, то вказана схема
складена з порушеннями закону.

Так, згідно з протоколом про
адміністративне правопорушення,
дорожньо-транспортна пригода за участю
водія ОСОБА_1 та водія ОСОБА_2 сталася о
09 годині 23.07.2014 року.

Проте, згідно з матеріалами справи,
протокол огляду місця
дорожньо-транспортної пригоди та схема
пригоди, були проведені і складені лише
о 16 годині, тобто через сім годин після
самої пригоди, що взагалі є
неприпустимим. При цьому на вказаній
схемі відсутні позначення
розташування транспортних засобів під
час дорожньо-транспортної пригоди та
місце падіння мопеду «Ямаха», яким
керував водій ОСОБА_2, а також відсутній
опис отриманих транспортними засобами
механічних пошкоджень. Більш того,
протокол огляду місця
дорожньо-транспортної пригоди та схема
пригоди взагалі були складені за
відсутності обох водіїв - ОСОБА_1 та
ОСОБА_2, на підставі пояснень яких і
мають бути складені вказані документи
(а.с.13-18).

Наведені обставини свідчать про те, що
вказані документи, які повинні мати
доказове значення по справі, були
складені на власний розсуд
працівниками ДАІ за відсутністю
будь-яких об'єктивних даних щодо
дійсних обставин
дорожньо-транспортної пригоди.

Проте вказаним обставини суд, як
вбачається з матеріалів справи, оцінки
не надав та вони взагалі не були
предметом аналізу суду, що потягло
прийняття необґрунтованого рішення.

Також, посилаючись у постанові на те,
що вина ОСОБА_1 підтверджується
поясненнями, суд не вказав чиї саме
пояснення свідчать про винність ОСОБА_1

Так, з матеріалів справи вбачається,
що водій ОСОБА_8 у своїх поясненнях
стверджує, що дорожньо-транспортна
пригода сталася з вини водія ОСОБА_1
(а.с.19,24).

Проте, водій ОСОБА_1 не визнала себе
винною у вчиненні
дорожньо-транспортної пригоді.

ОСОБА_3 та ОСОБА_9, що вказані у
протоколі про адміністративне
правопорушення в якості свідків, як
вбачається з матеріалів справи,
взагалі не були присутні на місці ДТП
та обставини пригоди їм не були відомі
(а.с.7-8).

Свідок ОСОБА_7, який є очевидцем ДТП, у
своїх поясненнях беззаперечно не
вказує на ОСОБА_1 як на особу, що вчинила
ДТП (а.с.21).

Таким чином, висновок суду про
винність ОСОБА_1 у вчиненої
дорожньо-транспортної пригоді
заснований цілком на поясненнях водія
ОСОБА_8, які не підтверджені жодними
об'єктивними доказами та визивають
обґрунтовані сумніви в їх
добросовісності та на документах, які
не можуть бути розглянуті в якості
доказів зогляду їх допустимості.

Крім того, згідно з диспозицією ст. 124
КУпАП, адміністративна
відповідальність за вчинення
правопорушення, передбаченого цією
статтею, наступає за умови отримання
транспортними засобами механічних
пошкоджень.

Згідно з протоколом про
адміністративне правопорушення та
постановою суду, мопед, якій належав
водію ОСОБА_2, внаслідок ДТП, яка
розглядається, отримав механічні
пошкодження.

Наведені твердження суду та органу,
якій складав протокол про
адміністративне правопорушення, як
вбачається з матеріалів справи,
засновані лише на поясненнях водія
мопеду ОСОБА_2 (а.с.24).

При цьому, водій ОСОБА_2 у своїх
поясненнях не наводить які саме
механічні пошкодження були отримані
його транспортним засобом внаслідок
падіння під час ДТП.

Також не містить у собі опису
механічних пошкоджень, які внаслідок
падіння були отримані мопедом, і
протокол огляду місця
дорожньо-транспортної пригоди з
доданої до нього схемою пригоди, у яких
вказані обставини обов'язково повинні
бути зазначені (а.с.13-18).

Більш того, з матеріалів справи
вбачається, що в них взагалі відсутні
будь-які обставини, які б достовірно
свідчили про наявність механічних
пошкоджень, які були отримані мопедом
внаслідок подій, що розглядаються.

Отже, твердження суду про наявність у
транспортного засобу, що належить
водію ОСОБА_2 механічних пошкоджень,
які з`явились внаслідок
дорожньо-транспортної угоди за участю
водія ОСОБА_1, не підтверджується
матеріалами справи.

За таких обставин, висновок суду про
наявність в діях ОСОБА_1 складу
правопорушення та її винність у
вчиненні дорожньо-транспортної
пригоди, не тільки не заснований на
матеріалах справи, а й суперечить їм, в
зв'язку з чим постанова суду підлягає
безумовному скасуванню.

На підставі викладеного, керуючись ст.
293, 294 Кодексу України про
адміністративни правопорушення, суддя
апеляційного суду Одеської області

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 -
задовольнити.

Скасувати постанову судді Київського
районного суду м.Одеси від 09 жовтня 2014
року про притягнення до
адміністративної відповідальності
ОСОБА_1 за вчинення правопорушення,
передбаченого ст. 124 Кодексу України
про адміністративні правопорушення.

Закрити провадження по
адміністративній справі про
притягнення ОСОБА_1 до
адміністративної відповідальності за
вчинення правопорушення,
передбаченого ст. 124 Кодексу України
про адміністративні правопорушення, в
зв`язку з відсутністю в її діях складу
правопорушення, передбаченого ст. 124
КУпАП.

Постанова є остаточною і оскарженню не
підлягає.

Суддя апеляційного суду

Одеської області
В.Ф.Балабан