Справа № 199/7497/14-п
ПОСТАНОВА

іменем України

24.09.2014 року м.
Дніпропетровськ

Суддя Амур-Нижньодніпровського
районного суду м. Дніпропетровська
Воробйов В.Л., розглянувши справу про
адміністративне правопорушення
відносно ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1,
уродженця м.Дніпропетровська,
громадянина України, не працюючого,
проживаючого за адресою: АДРЕСА_1, в
скоєні адміністративного
правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130
КУпАП, -

В С Т А Н О В И В:

27.08.2014 року о 21-45 ОСОБА_2, в районі
будинку 8 по вул. Вітчизняній у
м.Дніпропетровську, керував
автомобілем «Шкода Фабія» № НОМЕР_1, з
явними ознаками алкогольного сп'яніння
(запах алкоголю з порожнини рота), був
зупинений інспектором ДПС, для
проходження медичного огляду на стан
сп'яніння, на що він відмовився у
присутності двох свідків, чим порушив
п.2.5 ПДР України.

ОСОБА_2 до суду не з"явилась,
клопотання про відкладення розгляду
справи від нього не надходили.

Враховуючи, що ОСОБА_2 був своєчасно
повідомлений про місце і час розгляду
справи, тому вважаю за можливе на
підставі ч.1 ст.268 КУпАП розглядати
справу у його відсутність.

Обставини справи підтверджуються:

- протоколом про адміністративне
правопорушення серії АВ2 № 331138 від
27.08.2014 року, де викладені обставини
скоєння правопорушником

ОСОБА_2 адміністративного
правопорушення;

- письмовими поясненнями свідків
ОСОБА_3 та ОСОБА_4 їх даними при
складанні протоколу про
адміністративне правопорушення, про
те, що в їх присутності водій ОСОБА_2
відмовився пройти медичний огляд з
метою виявлення стану сп'яніння;

- актом прийому-передачі № 878 від 27.08.2014
року;

- рапортом працівника ДПС від 27.08.2014
року

- письмовими поясненнями
правопорушника ОСОБА_1, які були надані
під час складання протоколу про
адміністративне правопорушення,
згідно яких він свою провину фактично
визнав.

Дослідивши наявні докази, вважаю, що
ОСОБА_2 винний в скоєнні
адміністративного правопорушення,
передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, як
управління транспортними засобами
особами в стані алкогольного,
наркотичного або іншого сп'яніння, або
під впливом лікарських препаратів, які
знижують їх увагу і швидкість реакції,
а також передача управління
транспортним засобом особі, яка
знаходиться в стані такого сп'яніння
або під впливом лікарських препаратів,
а так само відмова особи, яка управляє
транспортним засобом, від проходження
відповідно до встановленого порядку
огляду на стан алкогольного,
наркотичного або іншого сп'яніння, або
відносно вживання лікарських
препаратів, що знижують увагу і
швидкість реакції.

При розгляді адміністративної справи
встановлено, що посвідчення на право
керування транспортним засобом
відповідної категорії у ОСОБА_1 органи
ДАІ не вилучали, а адміністративна
справа взагалі не містить відомості
про те, що ОСОБА_2 отримав посвідчення
на право керування транспортним
засобом відповідної категорії, про що
органи ДАІ повинні були суду надати
відомості, які могли бути підставою для
призначення ОСОБА_1 покарання у вигляді
позбавлення права керування
транспортними засобами, а також,
враховуючи те, що зазначення такої
інформації є обов'язком працівників
ДАІ, які оформлюють матеріали для
спрямування їх до суду.

Тому, суд, з огляду на викладене,
призначаючи ОСОБА_1 покарання у вигляді
штрафу, керується вимогами ч.3 п.28
Постанови Пленуму Верховного Суду
України від 23.12.2005 року №14 «Про
практику застосування судами України
законодавства у справах про деякі
злочини проти безпеки дорожнього руху
та експлуатації транспорту, а також про
адміністративні правопорушення на
транспорті», про те, що «суди не вправі
застосовувати позбавлення права
керувати транспортними засобами й
тоді, коли винна особа вже позбавлена
такого права або взагалі його не мала».

Призначаючи вид адміністративного
стягнення, враховую характер і міру
громадської небезпеки скоєного, особу
правопорушника, те, що ОСОБА_2 згідно
своїх письмових пояснень, наданих під
час складання протоколу про
адміністративне правопорушення,
провину фактично визнав, відсутні
відомості про те, що він у минулому
притягався до адміністративної
відповідальності, в тому числі і за
аналогічні правопорушення, збитки у
разі його дій нікому не завдані,
негативних або тяжких наслідків для
інших фізичних чи юридичних осіб не
настало.

При цьому суд констатує відсутність
обставин, що у відповідності до ст.35
КУпАП обтяжують відповідальність
ОСОБА_1 за адміністративне
правопорушення.

У зв'язку з викладеним, вважаю
можливим призначити ОСОБА_1
адміністративне стягнення у вигляді
штрафу.

На підставі викладеного і керуючись
ст.ст.283,284 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 визнати винним у скоєнні
адміністративного правопорушення,
передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП і піддати
адміністративному стягненню у вигляді
штрафу у розмірі 4000 (чотири тисячі)
гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави
(, одержувач УДКСУ в АНД
районі м. Дніпропетровська
Дніпропетровської області МФО 805012
р/рахунок 0003 код надходжень КЕКД
22030001 ОКПО 37989300 банк отримувача ГУ
ДКСУ у Дніпропетровської області м.
Дніпропетровськ) 36 гривень 54 копійок
судового збору.

Скарга на постанову по справі про
адміністративне правопорушення може
бути подана протягом 10 днів з дня
винесення постанови.

Суддя
В.Л.Воробйов