Справа № 128/4448/14-п
ПОСТАНОВА

Іменем України

16.10.2014
м. Вінниця

Вінницький районний суд Вінницької
області в складі:

головуючого судді: Шевчук Л.П.,

при секретарі: Жигаровій Д.О.,

з участю правопорушника: ОСОБА_1,

захисника правопорушника - ОСОБА_2

розглянувши адміністративні
матеріали, що надійшли з відділення ДАІ
Вінницького району про притягнення до
адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина
України, уродженця м. Миколаїв,
проживаючого в АДРЕСА_1, зі слів
правопорушника маючого вищу освіту,
працюючого приватним підприємцем,
одруженого, маючого на утримання одну
неповнолітню дитину, -

за вчинення адміністративних
правопорушень, передбачених ч.1 ст. 130;
ст. 122-2 КпАП України,-

ВСТАНОВИВ:

08 серпня 2014 року о 22 год. 50 хв., ОСОБА_1 в
м. Вінниця, по вул. Гніванське шосе,
керуючи автомобілем марки «Hyundai »,
державний номерний знак якого НОМЕР_1,
не виконав вимогу працівника ДАІ про
зупинку транспортного засобу, яка
подавалась за допомогою жезла, який
світився та свистка у зрозумілій для
водія формі, чим порушив п. 2.4 ПДР
України.

Крім того, 08 серпня 2014 року о 22 год. 50 хв.
ОСОБА_1 в м. Вінниця, по вул. Гніванське
шосе, керував автомобілем марки «Hyundai
», державний номерний знак якого НОМЕР_1
в стані алкогольного сп'яніння. Огляд
на стан сп'яніння проводився КЗ
«Вінницький обласний наркологічний
диспансер «Соціотерапія», чим порушив
вимоги п. 2.9 ПДР.

ОСОБА_1 в судовому засіданні свою вину
у вчиненні даних адміністративних
правопорушень не визнав та суду
пояснив, що не вчиняв цих
правопорушень, оскільки взагалі не
перебував за кермом транспортного
засобу. Того дня, у тій годині він стояв
у своєму дворі поряд з автомобілем
марки «Hyundai », державний номерний знак
якого НОМЕР_1, який був припаркований
біля його під'їзду за адресою: АДРЕСА_1,
Вінницького району Вінницької області.
Перед цим, він вживав алкогольні напої
з сусідами Антоном та ОСОБА_3, що не
заборонено законом, однак за кермо не
сідав. До нього безпідставно підійшли
працівники ДАІ та вказали на
вищезазначені адміністративні
правопорушення і із застосуванням
спецзасобів доставили його на огляд на
стан сп'яніння до наркологічного
диспансеру. Оскільки він не перебував
за кермом, просив визнати його не
винним.

Захисник правопорушника ОСОБА_2 в
судовому засіданні просив визнати його
не винним, закрити справу про
адміністративне правопорушення
відносно нього за відсутністю в його
діях події та складу адміністративних
правопорушень, передбачених ч.1 ст. 130;
ст. 122-2 КпАП України, оскільки водій
ОСОБА_1 не вчиняв даних правопорушень,
так як не керував автомобілем, а був
затриманий працівниками ДАІ біля
під'їзду свого будинку та доставлений
на огляд в медичний заклад. Крім того,
зазначив, що відсутність вини ОСОБА_1
доведена показами свідка ОСОБА_3,
наданими в судовому засіданні та
просив не приймати до уваги свідчення
працівника ДАІ, оскільки він є
зацікавленою особою, працюючою на
показники. Також повідомив, що в той же
час на ОСОБА_1 було складено і третій
протокол за ст. 126 КпАП України, скаргу
на який подано до УДАІ Вінницької
області.

Інспектор ДПС взводу ДПС ДАІ м. Вінниці
пр. - к міліції Безпалько О.П., який
складав адміністративні протоколи
відносно ОСОБА_1 в судовому засіданні
пояснив, що 08 серпня 2014 року о 22 год. 50
хв. він, в складі екіпажу, ніс службу
перед заїздом на провулок Гніванський.
Його напарник зупинив автомобіль марки
«Hyundai Tucson», який рухався в напрямку
Гніванського провулку, однак водій не
виконав вимогу зупинки, продовжив рух
та набрав швидкості, тому вони сіли в
автомобіль та поїхали слідом. Водій
під'їхав до свого під'їзду за АДРЕСА_1,
Вінницького району Вінницької області,
зупинився, вимкнув світло та коли вони
під'їхали, вискочив з машини та замкнув
її. На їх вимогу пред'явити посвідчення
водія, технічний паспорт на автомобіль,
ОСОБА_1 почав неадекватно реагувати
зчиняючи галас на що його дружина та
сусіди просили його заспокоїтись.
Внаслідок такої неадекватної
поведінки з боку ОСОБА_1, ним було
порвано напарнику спецодяг (жилет),
тому вони вимушені були застосувати
спецзасоби та, врахувавши по зовнішнім
ознакам стан ОСОБА_1, доставити його для
проходження огляду на стан сп'яніння в
наркодиспансер. Також пояснив, що крім
адміністративних правопорушень,
передбачених ч.1 ст. 130; ст. 122-2 КпАП
України на ОСОБА_1 було складено
адміністративний протокол за вчинення
адміністративного правопорушення,
передбаченого ст. 126 КпАП України та
накладено адміністративне стягнення у
виді штрафу, у задоволенні скарги
ОСОБА_1 відмовлено.

Свідок ОСОБА_3 суду показав, що проживає
з ОСОБА_1 по сусідству. В той день,
ввечері, він вийшов на балкон своєї
квартири на першому поверсі покурити.
Біля під'їзду побачив ОСОБА_1 та
привітався з ним. Біля під'їзду стояв
припаркований автомобіль «Hyundai »
темного кольору. Кому він належить йому
невідомо. Він курив на балконі,
розмовляв по телефону із своєю
дівчиною та побачив як приїхала
міліція і почала одівати наручники на
його сусіда ОСОБА_1 та посадила його в
машину. Також пояснив, що не бачив чи
ОСОБА_1 виходив з машини. Чув, що
працівники ДАІ вимагали в ОСОБА_1
документи. Крім того, зазначив, що, на
його погляд, ОСОБА_1 не перебував в
стані алкогольного сп'яніння, поводив
себе адекватно, за той час, що його знає,
бачив за кермом багатьох автомобілів,
однак за кермом цього автомобіля марки
«Hyundai Tucson» його не бачив. Будинок в
якому проживає він та ОСОБА_1 нараховує
два підїзди по три поверхи, двір не
великий, однак чи бачив хтось із
сусідів ще дану подію, він згадати не
може.

Свідки, зазначені в адміністративних
протоколах ОСОБА_5 та ОСОБА_6 в судовому
засіданні не допитувались, оскільки
учасниками процесу, а також
правопорушником ОСОБА_1 не
спростовувалось факту відмови
правопорушника від підпису в
протоколах про адміністративні
правопорушення та отримання їх копій.

Незважаючи на невизнання вини
правопорушником, його вина доводиться
доказами, як наявними в справі, так i
отриманими під час судового розгляду.

Наявні в справі протоколи про
адміністративне правопорушення серії
АВ2 № 990580 від 08.08.2014 року та серії АВ2
№990579 від 08.08.2014 року відповідають
обставинам, встановленим в судовому
засіданні.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення,
передбаченого ч.1 ст. 130 КпАП України
також підтверджується наявним у
матеріалах справи висновком КЗ
«Вінницький обласний наркологічний
диспансер «Соціотерапія» №1484 від
08.08.2014 року, згідно якого ОСОБА_1
перебуває у стані алкогольного
сп'яніння (алкотест 6510-1,96%).

Крім того, з журналу карток порушень
вбачається, що ОСОБА_1 раніше вчиняв
адміністративні правопорушення,
передбачені ч.1 ст. 130 (05.08.2009 року); ч.1 ст.
122; ч. 4. ст. 121 КпАП України.

Також, з довідки ДАІ від 30.11.2012 року
вбачається, що 26.11.2012 року біля 23 год. 00
хв. водій ОСОБА_1, керуючи автомобілем
«Hyundai Tucson», державний номерний знак
якого НОМЕР_1, рухаючись у м. Вінниці, по
вул. Свердлова в напрямку вул. Р,
Скалецького, в районі будинку №121, по
вул. Свердлова, виїхав на зустрічну
смугу руху, де допустив зіткнення із
службовим автомобілем ППС міліції
марки «УАЗ», внаслідок чого троє людей
отримали тілесні ушкодження.

В судовому засіданні працівником ДАІ,
який долучив до справи дану довідку,
було пояснено, що відносно ОСОБА_1 було
складено 26.11.2012 року біля 23 год. 00 хв.
протокол за ч.1 ст. 130 КпАП України, однак
оскільки пасажирами автомобіля ППС
міліції марки «УАЗ» було отримано
тілесні ушкодження, було порушено
кримінальну справу, тому протокол за ч.1
ст. 130 КпАП України розглядався в
кримінальній справі. Відповідно, з
даної довідки вбачається, що ОСОБА_1
керує автомобілем «Hyundai Tucson»,
державний номерний знак якого НОМЕР_1.

Крім того, працівником ДАІ Безпалько
О.П. в судовому засіданні було долучено
до матеріалів справи відповідь УДАІ у
Вінницькій області щодо розгляду заяви
ОСОБА_1 про проведення перевірки щодо
перевищення посадових повноважень
працівника служби ДАІ та
неправомірність винесення протоколів
відносно нього за ст. 130, 122-2 КпАП
України, з якої вбачається за
результатами проведеної перевірки
встановлено, що інспектором ДПС
відділу ДАІ м. Вінниці Безпалько О.П.
під час своїх посадових обов'язків
вимог законодавства допущено не було,
складання адміністративних матеріалів
відносно ОСОБА_1 відбувалось в рамках
чинних нормативно - правових актів.

Врахувавши пояснення ОСОБА_1,
представника ДАІ, свідка ОСОБА_3,
наданих в судовому засіданні, суд
критично розцінює невизнання
правопорушником вини, як засіб
самозахисту і спроби уникнути
адміністративної відповідальності.

Також, суд не приймає до уваги покази
свідка ОСОБА_3 та оцінює їх критично,
оскільки вони різняться з показами
самого правопорушника, не відповідають
доказам, наявних в матеріалах справи, а
також ним не зазначено точного часу та
обставин самого адміністративного
правопорушення. Крім того, він є
сусідом одного поверху ОСОБА_1 та з
характеризуючих показів, наданих в
судовому засіданні, перебуває з ним в
дружніх, добросусідських відносинах.

З огляду на вищевикладене, суд вважає
доведеним, що ОСОБА_1 08 серпня 2014 року о
22 год. 50 хв. в м. Вінниця, по вул.
Гніванське шосе, порушив п.п. 2.4, 2.9 ПДР
України та вчинив адміністративні
правопорушення, передбачені ч.1 ст. 130;
ст. 122-2 КпАП України.

Своїми діями ОСОБА_1 вчинив
адміністративні правопорушення,
передбачені ч.1 ст. 130; ст. 122-2 КпАП
України.

Оскільки адміністративні матеріали
про притягнення до адміністративної
відповідальності ОСОБА_1 за вчинення
адміністративних правопорушень,
передбачених ч.1 ст. 130; ст. 122-2 КпАП
України розглядаються одночасно, на
підставі ст. 36 КпАП України, суд вважає
за необхідне застосувати до
правопорушника адміністративне
стягнення в межах санкції встановленої
за більш серйозне правопорушення з
числа вчинених.

Враховуючи характер вчинених
правопорушень, особу правопорушника,
те, що він неодноразово притягується до
адміністративної відповідальності за
даною статтею, належних висновків для
себе не зробив, а також одночасно
вчинив ряд адміністративних
правопорушень та його ставлення до
вчиненого, те, що він свою вину у
вчиненні даних адміністративних
правопорушень не визнав, а також те, що
транспортний засіб є джерелом
підвищеної небезпеки і керування ним в
стані алкогольного сп'яніння є
небезпечним як для самої особи - водія,
так і для інших учасників дорожнього
руху, суд дійшов висновку, що з метою
виховання правопорушника та
запобігання вчинення ним нових
правопорушень, необхідним та достатнім
адміністративним стягненням для
ОСОБА_1 буде адміністративне
стягнення у виді позбавлення права
керування транспортними засобами на
строк, передбачений санкцією даної
статті.

Відповідно до ст. 40-1 КпАП України
судовий збір у провадженні по справі
про адміністративне правопорушення у
разі винесення судом (суддею) постанови
про накладення адміністративного
стягнення сплачується особою, на яку
накладено таке стягнення. Тому з ОСОБА_1
слід стягнути на користь держави 36 грн.
54 коп. судового збору.

Враховуючи вищевикладене,
керуючись ст. 122-2, ч. 1 ст. 130, 284, 294 КпАП
України, -

ПОСТАНОВИВ :

Визнати винним ОСОБА_1 у вчиненні
адміністративних правопорушень,
передбачених ч.1 ст. 130; ст. 122-2 КпАП
України та накласти на нього
адміністративне стягнення у виді
позбавлення права керування
транспортними засобами строком на 1
(один) рік 6 (шість) місяців.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави
судовий збір в сумі 36 грн. 54 коп.

Постанова може бути оскаржена до
Апеляційного суду Вінницької області
через Вінницький районний суд протягом
10-ти днів з дня її винесення.

Суддя: Л.П. Шевчук