АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД М. КИЄВА
№33/796/1076/2014
Постанова винесена суддею
Овсеп'ян Т.В.

Категорія: ст. 124 КУпАП

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 жовтня 2014 року суддя судової палати з
розгляду кримінальних справ
Апеляційного суду м. Києва Горб І.М., за
участю учасників
дорожньо-транспортної пригоди - ОСОБА_3
та ОСОБА_4,розглянувши апеляційну
скаргу

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця селища
Дігтярі Срібнянського району
Чернігівської області, громадянина
України, українця, зсередньою освітою,
одруженого, працюючого водієм в ВАТ
«Тютюнова фабрика «Прилуки»,
ідентифікаційний номер НОМЕР_1,
проживаючого та зареєстрованого за
адресою: АДРЕСА_1, який раніше до
адміністративної відповідальності не
притягувався,

на постанову судді Шевченківського
районного суду м. Києва від
01 липня 2014 року,

в с т а н о в и в:

Постановою судді Шевченківського
районного суду м. Києва від
01 липня 2014 року провадження у справі
про притягнення до адміністративної
відповідальності ОСОБА_3 за ст. 124 КУпАП
закрито за закінченням на момент
розгляду справи строків накладення
адміністративного стягнення.

Згідно з постановою суду, 29 серпня 2013
року о 14 год. 05 хв. по вул.
Довженка, 7 в м. Києві ОСОБА_3, керуючи
автомобілем «Пежо», державний номер
НОМЕР_2, розпочинаючи рух при
ввімкненні зеленого сигналу
світлофора, не дав дорогу автомобілю,
який завершував рух через перехрестя,
внаслідок чого здійснив зіткнення з
автомобілем «Мітсубісі», державний
номер НОМЕР_3, під керуванням водія
ОСОБА_4, та з автомобілем «Сузукі»,
державний номер НОМЕР_4, під керуванням
водія ОСОБА_5, що призвело до
пошкодження транспортних засобів, чим
порушив п. 16.5 ПДР України.

Суд у постанові дійшов висновку про те,
що в діях ОСОБА_3 наявний склад
адміністративного правопорушення,
передбаченого ст. 124 КУпАП.

Разом з тим, суддя прийшов до висновку,
що провадження у справі відносно
ОСОБА_3 підлягає закриттю, відповідно
до ч. 2 ст. 38, п. 7 ст. 247 КУпАП, оскільки
вказане правопорушення було вчинено 29
серпня 2013 року, а на момент судового
розгляду пройшло більше ніж три місяці
з дня його вчинення.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3, вважаючи
постанову суду незаконною, винесеною з
порушенням норм матеріального та
процесуального права, просить
скасувати постанову суду та прийняти
нову постанову, якою закрити
провадження у справі за відсутністю в
його діях події та складу
адміністративного правопорушення.

Свої вимоги аргументує тим, що суддя не
забезпечив всебічного, повного та
об'єктивного з'ясування обставин
справи, а висновки суду не ґрунтуються
на матеріалах справи та достатніх і
незаперечних доказах. Зокрема, суддя не
надала належної правової оцінки
суперечливим поясненням другого
учасника ДТП ОСОБА_4, які є
неправдивими, оскільки його автомобіль
рухався з порушеннями ПДР і рух його
автомобіля розпочався після того, як
почали рухатися автомобілі ОСОБА_5 та
його (ОСОБА_3), тобто на заборонний
сигнал світлофора.

Окрім того, з наявних в матеріалах
справи, фотоматеріалів вбачається, що
знак 5.16 «Напрямок руху по смугах»,
розташований по вул. Довженка (в
напрямку руху до Шулявського мосту) в
безпосередній близькості до
тролейбусного депо, забороняє поворот
праворуч, тобто в'їзд до парку у тому
місці для звичайних автомобілів
заборонений, а тому ОСОБА_4 не мав права
заїжджати до тролейбусного депо з вул.
Довженка і розпочинати рух з того
місця.

Також вказує на те, що під час розгляду
справи, судом не були належним чином
враховані висновки експертів за
результатами проведення судової
транспортно-трасологічної і
автотехнічної експертиз, та не
враховано пояснень наданих експертом
під час судового засідання, відповідно
до яких в даній дорожній обстановці дії
водія автомобіля «Пежо» ОСОБА_3 вважати
такими, що не відповідали вимогам п.п.
16.5, 12.3 ПДР, в категоричній формі не
можливо, а дії водія ОСОБА_4 за будь-яких
умов не відповідали вимогам ПДР і
спричинили ДТП.

Тому, на думку апелянта, незважаючи на
наявність висновків експертів, що
спростовують його вину, а також усні
пояснення експерта в судовому
засіданні, суддя дійшов хибного
висновку про доведеність його вини у
вчиненні адміністративного
правопорушення, кваліфікованого за ст.
124 КУпАП.

Заслухавши доповідь судді апеляційної
інстанції, пояснення ОСОБА_3 на
підтримку доводів апеляційної скарги,
а також ОСОБА_4, який заперечував проти
поданої апеляційної скарги, дослідивши
матеріали справи про адміністративне
правопорушення та перевіривши доводи
апеляції, вважаю що апеляційна скарга
не підлягає задоволенню з таких
підстав.

Висновок судді районного суду про
доведеність винуватості
ОСОБА_3 в порушенні п. 16.5 ПДР України за
обставин, викладених у протоколі та
постанові судді, є обґрунтованим,
відповідає фактичним обставинам
справи та підтверджується зібраними по
справі доказами у їх сукупності, які
були досліджені в судовому засіданні
та наведені у постанові, а саме, даними
протоколу про адміністративне
правопорушення (а.с. 3), схемою
дорожньо-транспортної пригоди, в якій
зафіксовано місце зіткнення, положення
транспортних засобів після зіткнення
та пошкодження, які мали в результаті
дорожньо-транспортної пригоди (а.с. 4),
поясненнями учасників
дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_4
та ОСОБА_5, свідків ОСОБА_6, ОСОБА_7,
ОСОБА_8, а також висновком судової
транспортно-трасологічної та
автотехнічної експертизи.

Зокрема, зі схеми
дорожньо-транспортної пригоди, з якою
погодились всі її учасники, вбачається,
що ширина проїзної частини по вул.
Довженка, 7 в м. Києві по
напрямку руху автомобілів «Пежо»,
«Мітсубісі» та «Сузукі» складає 11,3 м та
має 3 смуги для руху, тобто кожна
шириною приблизно 3,7 м, а місце
зіткнення автомобілів «Пежо» та
«Мітсубісі» знаходиться на відстані
9,7 м від правого краю проїзної
частини, тобто майже посередині
крайньої лівої смуги.

Водночас, зі схеми
дорожньо-транспортної пригоди видно,
що після зіткнення автомобіль «Пежо»
розташований в другій смузі, при цьому
відстань від правого краю проїзної
частини до правого переднього колеса
автомобіля «Пежо» становить 6,8 м, а до
лівого заднього колеса - 6,6 м.

Крім того, характер і локалізація
пошкоджень автомобілів «Пежо» та
«Мітсубісі» свідчать про те, що саме
лівою боковою частиною автомобіль
«Пежо» контактував із передньою правою
частиною автомобіля «Мітсубісі».

Отже, зазначені дані щодо місця
дорожньо-транспортної пригоди, а також
характер і локалізація пошкоджень
автомобілів вказують на те, що
автомобіль «Мітсубісі» на момент
зіткнення вже знаходився в крайній
лівій смузі, тобто завершував проїзд
перехрестя.

Таким чином, суддя першої інстанції
повно, всебічно та об'єктивно дослідив
матеріали справи, а тому висновок,
викладений в постанові судді про
винуватість ОСОБА_3 у вчиненні
адміністративного правопорушення,
передбаченого ст. 124 КУпАП, за наведених
у постанові обставин, є правильним.

Правильність такого висновку суду не
спростовує і висновок судової
транспортно-трасологічної та
автотехнічної експертизи №11391/11392/13-52
від 25.04.2014 року, оскільки останній,
всупереч тверджень апелянта, в
категоричній формі не спростовує
невідповідності дій водія ОСОБА_3
вимогам п. 16.5 ПДР.

Тим більше, що зазначене в схемі ДТП
місце розташування автомобіля «Пежо»
після зіткнення, а саме в другій смузі,
свідчить про те, що водій
ОСОБА_3 змінив напрямок свого руху, що
об'єктивно вказує на виявлення ним
автомобіля «Мітсубісі», який виїхав на
перехрестя, а тому, відповідно до вимог
п. 16.5 Правил дорожнього руху України,
ОСОБА_3 зобов'язаний був дати дорогу
водію автомобіля «Мітсубісі» ОСОБА_4,
який завершував рух через перехрестя.

Твердження ж апелянта про можливе
порушення водієм автомобіля
«Мітсубісі» ОСОБА_4 правил дорожнього
руху та його можливу винуватість у ДТП,
як про це ставить питання в апеляції,
належить до компетенції органів
державної автомобільної інспекції,
які, за результатами перевірки
обставин ДТП, адміністративний
протокол відносно ОСОБА_4 не склали та
на розгляд до суду не направляли. А тому
ці обставини не можуть бути предметом
судового розгляду адміністративної
справи відносно ОСОБА_3

Отже, розглядаючи матеріали справи,
суд повно та всебічно з'ясував
обставини, які призвели до ДТП, надав їм
об'єктивну оцінку та прийшов до
правильного висновку про наявність в
діях ОСОБА_3 складу адміністративного
правопорушення, передбаченого ст. 124
КУпАП, та обґрунтовано прийняв рішення
про закриття провадження по справі у
зв'язку із закінченням на момент
розгляду справи про адміністративне
правопорушення строків накладення
адміністративного стягнення,
передбачених ст. 38 КУпАП.

За таких обставин, постанова суду є
законною та обґрунтованою, а тому
підстави для її скасування - відсутні, а
відтак апеляційна скарга задоволенню
не підлягає.

На підставі викладеного та
керуючись ст. 294 КУпАП, суддя -

П О С Т А Н О В И В:

апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишити без
задоволення, а постанову судді
Шевченківського районного суду м.
Києва від 01 липня 2014 року, якою
провадження у справі про притягнення
до адміністративної відповідальності
ОСОБА_3 за ст. 124 КУпАП закрито за
закінченням на момент розгляду справи
строків накладення адміністративного
стягнення, - без зміни.

Постанова апеляційного суду набирає
законної сили негайно після її
винесення, є остаточною та оскарженню
не підлягає.

Суддя

Апеляційного суду м. Києва
Горб І.М.