Справа № 367/5229/14-п Головуючий у І
інстанції Линник В.Я.Провадження №
33/780/842/14 Доповідач у 2 інстанції
ПОСТАНОВА

Іменем України

23 жовтня 2014 року
м. Київ

Суддя Апеляційного суду Київської
області Гайдай Р.М., розглянувши
апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову
Ірпінського міського суду Київської
області від 29 серпня 2014 року, якою

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, мешканця АДРЕСА_1, -

притягнуто до адміністративної
відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП і
накладено адміністративне стягнення у
виді позбавлення права керування
транспортними засобами строком на 1
рік;

Стягнуто з ОСОБА_1 36 грн. 54 коп. судового
збору.

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_1 притягнутий до
адміністративної відповідальності за
те, що 06.08.2014 року о 7 год. 40 хв., керував
транспортним засобом «Мерседес», д.н.з.
НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного
сп'яніння (різкий запах алкоголю з
ротової порожнини), від проходження
встановленого законом порядку огляду
на стан алкогольного сп'яніння
відмовився в присутності свідків, чим
порушив п. 2.5 ПДР України, за що
передбачена відповідальність ч. 1 ст. 130
КУпАП.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить
поновити строк апеляційного
оскарження постанови суду, оскільки
розгляд справи проходив в іншому суді
ніж вказано у протоколі, без його
участі та без належного повідомлення
його про місце і час судового
засідання. Апеляційну скаргу
обґрунтовує тим, що постанова суду
підлягає зміні, у зв'язку з
неправильним застосуванням норм
матеріального права та порушенням норм
процесуального права, а саме судом
неповно й не всебічно встановлено
фактичні обставини, що спричинило
накладення суворого стягнення, що не
відповідає характеру вчиненого
правопорушення. Також апелянт
зазначає, що був готовий їхати на
медичний огляд тільки через 30 хвилин,
оскільки він був відповідальний за
своєчасну доставку та збереження
товару, а йому був необхідний певний
час для розвантаження автомобіля. Крім
того, ОСОБА_1 просить звернути увагу на
те, що він здійснює підприємницьку
діяльність з використанням автомобіля,
проживає із сім'єю на орендованій
квартирі, до адміністративної
відповідальності за порушення ПДР
України протягом останнього року не
притягувався, а його робота - це єдиний
дохід сім'ї, у з в'язку з цим ОСОБА_1
просить змінити накладене на нього
адміністративне стягнення на штраф у
розмірі 3 400 грн.

Вислухавши ОСОБА_1, котрий апеляційну
скаргу підтримав і просить задоволити
її, перевіривши матеріали справи,
приходжу до висновку, що апеляційна
скарга підлягає до задоволення з таких
підстав.

Щодо клопотання ОСОБА_1 про поновлення
строку апеляційного оскарження
постанови суду, то вважаю, що воно
підлягає задоволенню, оскільки
відповідно до ст. 268 КУпАП, справа про
адміністративне правопорушення
розглядається в присутності особи, яка
притягується до адміністративної
відповідальності. Під час відсутності
цієї особи, справу може бути розглянуто
лише у випадках, коли є дані про
своєчасне її оповіщення про місце і час
розгляду справи і якщо від неї не
надійшло клопотання про відкладення
розгляду справи.

Як видно з матеріалів справи, ОСОБА_1
при розгляді справи в судовому
засіданні присутній не був, належним
чином повідомлений про час та місце
розгляду справи також не був, крім того
в протоколі про адміністративне
правопорушення зазначено, що розгляд
справи про адміністративне
правопорушення відбудеться в
Києво-Святошинському районному суді
Київської області, проте судовий
розгляд відбувся у Ірпінському
міському суді Київської області.

За таких обставин вважаю, що строк на
апеляційне оскарження постанови
ОСОБА_1 пропущений з поважних причин.

Винність ОСОБА_1 у вчиненні
адміністративного правопорушення,
передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП
підтверджується матеріалами справи і
не оспорюється в апеляційній скарзі.

Щодо доводів апеляційної скарги ОСОБА_1
про суворість призначеного покарання,
то вони є обґрунтованими.

Згідно ст. 23 КУпАП адміністративне
стягнення є мірою відповідальності і
застосовується з метою виховання
особи, яка вчинила адміністративне
правопорушення, в дусі додержання
законів України, поваги до правил
співжиття, а також запобігання
вчиненню нових правопорушень як самим
правопорушником, так і іншими особами.

Відповідно до ч. 2 ст. 33 КУпАП, при
накладенні стягнення враховуються
характер вчиненого правопорушення,
особа правопорушника, ступінь його
вини, майновий стан, обставини, що
пом'якшують і обтяжують
відповідальність.

Як вбачається з матеріалів справи,
ОСОБА_1 вину у вчиненому визнав і щиро
розкаявся, раніше до адміністративної
відповідальності не притягувався, є
підприємцем і займається
автомобільними перевезеннями
вантажів, цей вид діяльності є його
основним і за рахунок якого він утримує
себе та сім'ю.

Враховуючи вищевикладене, вважаю за
можливе пом'якшити накладене на ОСОБА_1
стягнення.

На підставі викладеного, керуючись ст.
294 КУпАП, -

ПОСТАНОВИЛА:

Поновити ОСОБА_1 строк апеляційного
оскарження постанови Ірпінського
міського суду Київської області від 29
серпня 2014 року щодо нього.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволити.

Постанову Ірпінського міського суду
Київської області від 29 серпня 2014 року
щодо ОСОБА_1 змінити в частині
накладення адміністративного
стягнення на штраф в розмірі 5950
гривень.

Постанова є остаточною й оскарженню не
підлягає.

Суддя
Р.М. Гайдай