АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД М. КИЄВА
№33/796/1340/2014
Постанова
винесена суддею Трубніковим А.В.

Категорія: ст. 124 КУпАП

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 листопада 2014 року суддя судової
палати з розгляду кримінальних справ
Апеляційного суду м. Києва Горб І.М., за
участю особи, яка притягнута до
адміністративної відповідальності -
ОСОБА_3, розглянувши апеляційну скаргу

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженки м. Києва,
звищою освітою, не одруженої, працюючої
викладачем в Академії адвокатури
України, ідентифікаційний код НОМЕР_1,
зареєстрованої та проживаючої за
адресою: АДРЕСА_1, яка в червні 2014 року
притягувалася до адміністративної
відповідальності за ст. 124 КУпАП до
штрафу в розмірі 340 грн.,

на постанову судді Шевченківського
районного суду м. Києва
від 29 вересня 2014 року,

в с т а н о в и в:

Постановою судді Шевченківського
районного суду м. Києва
від 29 вересня 2014 року ОСОБА_3 визнано
винною у вчиненні адміністративного
правопорушення, передбаченого ст. 124
КУпАП, та на неї накладено
адміністративне стягнення у виді
штрафу в дохід держави в розмірі
20 неоподатковуваних мінімумів
доходів громадян, що становить 340
гривень.

Також постановлено стягнути з ОСОБА_3 в
дохід держави судовий збір у
розмірі 36 грн. 54 коп.

Згідно з постановою суду, 10 вересня 2014
року об 11 год. 50 хв. на
перехресті нерівнозначних доріг по
вул. Краснодарська - вул. Саратовська
в м. Києві ОСОБА_3, керуючи
автомобілем «Мазда», державний
номерний знак НОМЕР_2, виїжджаючи з
другорядної дороги, не надала переваги
у русі автомобілю «Шевролет»,
державний номерний знак НОМЕР_3, який
рухався по головній дорозі, внаслідок
чого відбулося зіткнення з ним, після
чого відбулося зіткнення автомобіля
«Мазда», державний номерний знак
НОМЕР_2, з металевим парканом
будинку №40/29 по вул. Краснодарській, що
призвело до пошкодження обох
транспортних засобів та металевого
паркану, чим порушила п. 16.11 ПДР України.

Суд у постанові дійшов висновку про те,
що в діях ОСОБА_3 наявний склад
адміністративного правопорушення,
передбаченого ст. 124 КУпАП.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3, не
погоджуючись з постановою суду,
просить її скасувати та прийняти нову
постанову, якою визнати винним у
вчиненні ДТП її та другого учасника
ОСОБА_4

В обґрунтування своїх вимог зазначає,
що вона не заперечує своєї вини у
дорожньо-транспортній пригоді, хоча
вона й переконалась, що у неї немає
перешкод для руху, однак вважає винним
у ДТП також і водія автомобіля
«Шевролет» ОСОБА_4, оскільки ним не було
обрано безпечної швидкості на цій
ділянці дороги, з якою вона, як учасник
руху, могла б на другорядній дорозі
його побачити та уникнути ДТП, у зв'язку
з чим у суді вона заявляла клопотання
про допит свідків ДТП та проведення
експертизи для встановлення дійсних
обставин справи, але їй було
відмовлено, що не дало змоги встановити
дійсні обставини справи. Також
зазначає, що зіткнення сталося, коли її
автомобіль вже знаходився на середині
перехрестя, що підтверджується місцем
удару в автомобіль «Мазда» та його
пошкодженнями заднього правого крила і
дверей. Тому, на думку апелянта, водій
автомобіля «Шевролет» мав змогу
попередити ДТП, адже до моменту
зіткнення у нього була можливість
побачити перешкоду, застосувати
гальмування та дозволити «Мазді»
завершити рух з перехрестя, чим порушив
п. 12.3 ПДР.

Заслухавши доповідь судді апеляційної
інстанції, пояснення ОСОБА_3
на підтримку доводів апеляційної
скарги, дослідивши матеріали справи
про адміністративне правопорушення та
перевіривши доводи апеляції, вважаю що
апеляційна скарга не підлягає
задоволенню з таких підстав.

Висновок суду першої інстанції про
доведеність винуватості
ОСОБА_3 у вчиненні адміністративного
правопорушення, передбаченого
ст. 124 КУпАП, за обставин, викладених у
протоколі та постанові судді,
є обґрунтованим та підтверджується
зібраними по справі доказами у їх
сукупності, які були досліджені в
судовому засіданні та наведені у
постанові.

Зокрема вина апелянта підтверджується
протоколом про адміністративне
правопорушення, схемою
дорожньо-транспортної пригоди,
поясненнями водія ОСОБА_4 та й самої
ОСОБА_3, яка не заперечувала, що
рухалась автомобілем по другорядній
дорозі через нерегульоване перехрестя.

Водночас твердження ОСОБА_3 про те, що,
виїжджаючи на перехрестя, вона
переконалась у відсутності
автомобілів, які рухаються по головній
дорозі, та вже коли вона знаходилась на
середині перехрестя її машину раптово
на великій швидкості вдарив автомобіль
«Шевролет», державний номерний знак
НОМЕР_3, не заслуговують на увагу,
оскільки є суперечливими та мають
характер припущень.

Так, стверджуючи про те, що, виїжджаючи
на перехрестя, вона переконалась у
відсутності автомобілів, які рухаються
по головній дорозі, ОСОБА_3 одночасно
вказує на обмежену оглядовість дороги
через дерева, що позбавляло її
можливості своєчасно виявити
автомобіль «Шевролет», внаслідок чого
вона припускає, що водій автомобіля
«Шевролет» їхав на великій швидкості,
або був припаркований на узбіччі і
раптово почав рух.

Водночас такі твердження ОСОБА_3
спростовуються наявними у справі
доказами.

Так, за поясненнями ОСОБА_4, він рухався
по вул. Саратовській з вул. В. Піка в
напрямку вул. Баумана по головній
дорозі зі швидкістю 40 - 45 км на год. На
перехресті з вул. Краснодарською з
другорядної дороги виїхав автомобіль
«Мазда», державний номерний знак
НОМЕР_2, і відбулося зіткнення.
Автомобіль «Мазда» продовжив рух через
бордюр в ворота сусіднього дому, а його
машину розвернуло.

Крім того, зі схеми
дорожньо-транспортної пригоди, в якій
зафіксовано місце зіткнення
транспортних засобів, їх розташування
після зіткнення, та пошкодження, які
мали автомобілі в результаті
дорожньо-транспортної пригоди, видно,
що в автомобілі «Шевролет» було
пошкоджено передній бампер, два
передніх крила, капот, дві передні блок
фари, подушка з безпеки, передня панель
кузова, в автомобілі «Мазда» - праві
передні двері, праве заднє крило,
правий поріг, передній бампер, капот,
переднє ліве колесо. При цьому всі
учасники дорожньо-транспортної
пригоди погодились зі складеною схемою
та підписали її без будь-яких зауважень
(а.с. 3).

Характер і локалізація пошкоджень на
автомобілях «Шевролет» та «Мазда»
свідчать про те, що передньою частиною
автомобіль «Шевролет» контактував
саме із передньою правою частиною
автомобіля «Мазда».

Вказані обставини об'єктивно
підтверджуються і наданими ОСОБА_3 в
суді апеляційної інстанції
фотографіями пошкоджень автомобіля
«Мазда» після зіткнення та довідкою,
виданою інспектором СОМ ДТП ВДАІ з
обслуговування Шевченківського району
ГУ МВС України в м. Києві, відповідно до
якої, 10.09.2014 року внаслідок ДТП
автомобіль «Мазда», державний номерний
знак НОМЕР_2, отримав механічні
пошкодження: правого порогу, правих
передніх дверей із склом, правого
переднього крила, правого переднього
колеса, правих бокових подушок безпеки,
переднього бампера, капоту, лівого
переднього крила, лівого переднього
колеса, лівої передньої блок фари,
правої передньої блок фари, решітки
радіатора, правого дзеркала заднього
виду.

Отже, дані схеми дорожньо-транспортної
пригоди щодо розташування
транспортних засобів після зіткнення,
характер та локалізація пошкоджень,
які мали автомобілі після
дорожньо-транспортної пригоди та які
зазначені в схемі
дорожньо-транспортної пригоди та
довідці щодо механічних пошкоджень
автомобіля «Мазда», в сукупності з
поясненнями водіїв ОСОБА_4 та ОСОБА_3,
свідчать про недотримання водієм
ОСОБА_3 вимог п. 16.11 Правил дорожнього
руху України, відповідно до
яких,виїжджаючи з другорядної дороги,
водій повинен пропустити автомобіль,
який рухається по головній дорозі.

А доводи апелянта, про те, що у скоєнні
ДТП є виним, не тільки вона, а й водій
«Шевролет» ОСОБА_4, оскільки
недотримався безпечної швидкості та
вимог п. 12.3 ПДР, є безпідставними.

Тим більше, що твердження апелянта про
можливе порушення водієм автомобіля
«Шевролет» ОСОБА_4 правил дорожнього
руху та його можливу винуватість у ДТП,
як про це ставить питання в апеляції,
належить до компетенції органів
державної автомобільної інспекції,
які, за результатами перевірки
обставин ДТП, адміністративний
протокол відносно ОСОБА_4 не
склали та на розгляд до суду не
направляли. А тому ці обставини не
можуть бути предметом судового
розгляду адміністративної справи
відносно ОСОБА_3 При цьому, будь-які
дані про те, що ОСОБА_3 оскаржила дії
працівників ДАІ в матеріалах справи
відсутні та в суд апеляційної
інстанції апелянтом не надані.

Таким чином, висновок в протоколі про
адміністративне правопорушення і в
постанові судді про порушення ОСОБА_3
вимог правил дорожнього руху, що
спричинило пошкодження транспортних
засобів та металевого паркану будинку,
тобто про вчинення ОСОБА_3
правопорушення, передбаченого
ст. 124 КУпАП, є обґрунтованим,
відповідає матеріалам справи і
фактичним обставинам події, а тому
доводи апеляції ОСОБА_3 про
невідповідність висновків суду
фактичним обставинам справи та про її
невинуватість не заслуговують на
увагу.

З огляду на достатність в матеріалах
справи доказів вини ОСОБА_3 в порушенні
вимог правил дорожнього руху, що
спричинило пошкодження транспортних
засобів, підстав для допиту свідків ДТП
щодо обставин дорожньо-транспортної
пригоди та проведення по справі
судової автотехнічної експертизи не
вбачається, а відтак, посилання
апелянта на те, що при розгляді справи в
суді першої інстанції безпідставно
було відхилено клопотання про допит
свідків та призначення судової
автотехнічної експертизи, з
урахуванням апеляційного перегляду її
доводів за скаргою, не вплинула на
правильність прийнятого судом рішення.

Отже, розглядаючи матеріали справи,
суд першої інстанції дослідив належним
чином зібрані докази по справі, а також
з'ясував всі обставини у справі, тобто
дотримався вимог ст.ст. 251, 280 КУпАП.

Висновки, які викладені в постанові
суду, відповідають матеріалам справи і
фактичним обставинам події. При
винесенні постанови суддею було вжито
заходів до всебічного, повного та
об'єктивного дослідження матеріалів
справи.

Накладаючи адміністративне
стягнення у виді штрафу в розмірі
340 грн., суддя дотримався
загальних правил накладення стягнення
за адміністративне правопорушення,
передбачених ст. 33 КУпАП, і
обґрунтовано визначив вид та розмір
адміністративного стягнення, виходячи
з характеру вчиненого правопорушення,
особи порушника.

За таких обставин, постанова суду є
законною та обґрунтованою, а тому
підстави для її скасування - відсутні, а
відтак апеляційна скарга задоволенню
не підлягає.

На підставі викладеного та
керуючись ст. 294 КУпАП, суддя -

п о с т а н о в и в:

Постанову судді Шевченківського
районного суду м. Києва
від 29 вересня 2014 року, якою ОСОБА_3
визнано винною у вчиненні
адміністративного правопорушення,
передбаченого ст. 124 КУпАП,
та на неї накладено адміністративне
стягнення у виді штрафу в дохід держави
у розмірі 20 неоподатковуваних
мінімумів доходів громадян, що
становить 340 гривень, - залишити
без зміни, а апеляційну скаргу ОСОБА_3 -
без задоволення.

Постанова апеляційного суду набирає
законної сили негайно після її
винесення, є остаточною та оскарженню
не підлягає.

Суддя

Апеляційного суду м. Києва
Горб І.М.