П О С Т А Н О В А

І м е н е м У к
р а ї н и

28.10.2014
м. Ужгород

Апеляційний суд Закарпатської області
в особі :

судді - Вотьканича Ф.А.,

з участю особи, яка притягнута до
адміністративної відповідальності, -
ОСОБА_1, захисника - ОСОБА_2,

розглянув у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу захисника
ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_1 на постанову
судді Ужгородського міськрайонного
суду від 15 серпня 2014 року, якою

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, мешканку АДРЕСА_1,

визнано винною у вчиненні
правопорушення, передбаченого ч.1 ст.184
КУпАП і накладено адміністративне
стягнення у виді попередження.

Згідно постанови суді суду першої
інстанції, ОСОБА_1 ухилялася від
виконання передбачених Законом
обов'язків щодо забезпечення
необхідних умов виховання своєї
неповнолітньої доньки ОСОБА_3, 2000 року
народження, внаслідок чого остання 9
травня 2014 року о 6 годині вийшла з дому
та пішла у невідомому напрямку, про що
не повідомила матір, в результаті чого
ОСОБА_1 звернулась до працівників
міліції.

Дослідивши матеріали адміністративної
справи, суддя місцевого суду дійшов
висновку про те, що своїми діями ОСОБА_1
вчинила правопорушення, передбачене ч.1
ст.184 КУпАП.

Як зазначено у постанові судді, вина
ОСОБА_1 у вчиненні даного
правопорушення підтверджується
протоколом про адміністративне
правопорушення серії ЗА №015037 від 16
червня 2014 року, висновком від 12 травня
2014 року, письмовими поясненнями ОСОБА_1
від 10 травня 2014 року та рапортом о/у
СКСМД Ужгородського МВ УМВС України в
Закарпатській області від 16 червня 2014
року, які знаходяться в матеріалах
справи.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_2
просить скасувати постанову судді з
огляду на її незаконність. Апеляцію
мотивує тим, що протокол про
адміністративне правопорушення не
відповідає фактичним обставинам
справи, жодних доказів невиконання
ОСОБА_1 своїх батьківських обов'язків в
справі немає. Захисник ОСОБА_4 просить
також поновити строк на оскарження
постанови судді, так як судом всупереч
вимог 268 КУпАП ні його, ні його
підзахисну не було повідомлено
належним чином про час і місце розгляду
даної справи, а про наявність судового
рішення їм стало відомо після спливу
строку оскарження (12.09.2014 р.).

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 та її
захисника, які підтримали апеляційну
скаргу в частині закриття справи за
відсутністю в діях ОСОБА_5
адмінправопорушення, а в частині
закриття справи через закінчення
строків накладення адмінстягнення
апеляційну скаргу не підтримали,
перевіривши матеріали
адміністративної справи, доводи
апеляційної скарги, апеляційний суд
вважає, що апеляційна скарга підлягає
до задоволення з таких підстав.

Обґрунтованим є клопотання захисника
ОСОБА_2 про поновлення строку на подачу
апеляції, який ним пропущений з
поважних причин.

Відповідно до вимог статей 252, 280 КпАП
суддя при розгляді справи про
адміністративне правопорушення
зобов'язаний повно й об'єктивно
дослідити обставини правопорушення і
з'ясувати, чи було воно вчинено та чи
винна в цьому дана особа.

Адміністративна відповідальність за ч.
1 ст. 184 КпАП настає у разі ухилення
батьків від виконання обов'язків щодо
навчання та виховання неповнолітніх
дітей. Таке ухилення може полягати у
різних формах бездіяльності,
пов'язаної з незабезпеченням їхнього
належного виховання та навчання.

Як вбачається з матеріалів справи,
єдиним доказом, на підставі якого орган
внутрішніх справ порушив щодо Ч.
адміністративне провадження за ч. 1 ст.
184 КпАП і яким суддя обгрунтував
висновок про її винність у неналежному
виконанні передбачених законодавством
обов'язків по вихованню неповнолітньої
доньки є той факт, що остання 9 травня 2014
року о 6 годині вийшла з дому та пішла у
невідомому напрямку.

Будь-яких інших даних, які б свідчили
про інші побідні випадки, а також щодо
ухилення матері (ОСОБА_1) від виконання
обов'язків щодо забезпечення
необхідних умов життя, виховання
неповнолітньої доньки, у матеріалах
адміністративної справи немає і при ЇЇ
розгляді в суді не встановлено.

Із матеріалів, які надійшли до
апеляційного суду вбачається, що
вихованням доньки займається виключно
її мати - ОСОБА_1, оскільки батько -
ОСОБА_6 позбавлений батьківських прав.
Окрім цього, за місцем навчання видно,
що її донька - ОСОБА_3 успішно
навчається в Ужгородській ЗОШ №5,
дисциплінована, має добру поведінку,
неконфліктна, у стосунках із
ровесниками та вчителями доброзичлива
та толерантна.

Тому єдиний випадок, що неповнолітня
ОСОБА_3 вийшла з дому і пішла в
невідомому напрямку, не повідомивши
про це матір, не дає достатніх підстав
для висновку про винність ОСОБА_1 у
неналежному вихованні своєї доньки і
наявність у її діях правопорушення,
передбаченого ч. 1 ст. 184 КпАП.

У зв'язку з викладеним, апеляційний суд
приходить до висновку про необхідність
скасування постанови судді від 15
серпня 2014 року про притягнення ОСОБА_1
до адміністративної відповідальності
за ч. 1 ст. 184 КпАП та закриттям
провадження за відсутністю в її діях
складу адміністративного
правопорушення.

Керуючись ст.294 КпАП України,
апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В :

Поновити захиснику ОСОБА_2 строк на
апеляційне оскарження постанови судді.

Постанову судді Ужгородського
міськрайонного суду від 15 серпня 2014
року щодо ОСОБА_1 скасувати, а
провадження в справі закрити за
відсутністю в її діях складу
адміністративного правопорушення,
передбаченого ч.1 ст.184 КУпАП.

Постанова є остаточною й
оскарженню не підлягає.

Суддя:
Ф.А. Вотьканич