Іванівський районний суд
Справа № 656/598/14-п
Номер провадження 3/656/183/14
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 жовтня 2014 року
смт. Іванівка

Суддя Іванівського районного суду
Херсонської області Крисанова В.І.,
розглянувши справу про
адміністративне правопорушення
відносно ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1,
ідентифікаційний номер - НОМЕР_1,
уродженця та мешканця АДРЕСА_1,
громадянина України, працюючого
головою фермерського господарства
«Тетяна», не одруженого, маючого на
утриманні одну неповнолітню дитину, не
судимого, до адміністративної
відповідальності протягом року не
притягувався, притягується за ч.1 ст. 41
КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 працюючи головою фермерського
господарства «Тетяна» допустив
порушення трудового законодавства тим,
що 25 липня 2011 року уклав трудовий
договір з ОСОБА_2 на виконання
обов'язків тракториста-машиніста з
режимом праці по 40 годин на тиждень та
оплатою праці в розмірі 1 341,99 грн. на
місяць, але заява ОСОБА_2 про звільнення
за власним бажанням не містить дати, в
трудовому договорі відсутня відмітка
про те, коли та на підставі чого він був
розірваний. Відповідно до відомостей
нарахування заробітної плати та
табелів обліку робочого часу ОСОБА_2
офіційно працював на посаді
тракториста-машиніста до 12 вересня 2013
року. При звільненні ОСОБА_2 була
виплачена заробітна плата пропорційно
відпрацьованому у вересні 2013 року часу
в сумі 536,80 грн., але в порушення вимог
ст. 83 КЗпПУ при звільненні не була
нарахована та виплачена грошова
компенсація за всі невикористані дні
щорічної відпустки, чим порушені
вимоги ч. 1 ст. 47 КЗпПУ, ч. 1 ст. 116 КЗпПУ
щодо виплати в день звільнення усіх
належних ОСОБА_2 сум, ч. 1 ст. 117 КЗпПУ
щодо нарахування компенсації
несвоєчано виплачених сум. При
перевірці документально не
встановлено, що ОСОБА_2 був фактично
звільнений 12 жовтня 2013 року, а не 12
вересня 2013 року, а тому не можливо
встановити, чи належить до виплати
ОСОБА_2 заробітна плата за частину
вересня та частину жовтня 2013 року, чим
вчинив адміністративне
правопорушення, відповідальність за
яке передбачена ч. 1 ст. 41 КЗпПУ.

При складанні протоколу про
адміністративне правопорушення ОСОБА_1
пояснив, що згідно відомостей
нарахування заробітної плати
фермерське господарство
заборгованості перед ОСОБА_2 не має.

На розгляд справи до суду ОСОБА_1 не
з'явився, про час та місце розгляду
справи повідомлений під розписку
рекомендованим листом.

Згідно ст. 252 КУпАП орган (посадова
особа) оцінює докази за своїм
внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному дослідженні всіх обставин
в їх сукупності, керуючись законом і
правосвідомістю.

Частиною 1 ст. 41 КУпАП встановлена
адміністративна відповідальність за
порушення встановлених термінів
виплати пенсій, стипендій, заробітної
плати, виплати її не в повному обсязі,
терміну надання посадовими особами
підприємств, установ, організацій
незалежно від форми власності та
фізичними особами - підприємцями
працівникам, у тому числі колишнім, на
їхню вимогу документів стосовно їх
трудової діяльності на даному
підприємстві, в установі, організації
чи у фізичної особи - підприємця,
необхідних для призначення пенсії (про
стаж, заробітну плату тощо),
визначеного Законом України «Про
звернення громадян», або надання
зазначених документів, що містять
недостовірні дані, порушення терміну
проведення атестації робочих місць за
умовами праці та порядку її проведення,
а також інші порушення вимог
законодавства про працю.

Згідно ч. 1 ст. 83 КЗпПУ у разі звільнення
працівника йому виплачується грошова
компенсація за всі не використані ним
дні щорічної відпустки, а також
додаткової відпустки працівникам, які
мають дітей.

Відповідно до ч. 1 ст. 47 КЗпПУ власник
або уповноважений ним орган
зобов'язаний в день звільнення видати
працівникові належно оформлену
трудову книжку і провести з ним
розрахунок у строки, зазначені в статті
116 цього Кодексу.

Згідно ч. 1 ст. 116 КЗпПУ при звільненні
працівника виплата всіх сум, що
належать йому від підприємства,
установи, організації, провадиться в
день звільнення. Якщо працівник в день
звільнення не працював, то зазначені
суми мають бути виплачені не пізніше
наступного дня після пред'явлення
звільненим працівником вимоги про
розрахунок. Про нараховані суми,
належні працівникові при звільненні,
власник або уповноважений ним орган
повинен письмово повідомити
працівника перед виплатою зазначених
сум.

Відповідно до ч. 1 ст. 117 КЗпПУ в разі
невиплати з вини власника або
уповноваженого ним органу належних
звільненому працівникові сум у строки,
зазначені в статті 116 цього Кодексу, при
відсутності спору про їх розмір
підприємство, установа, організація
повинні виплатити працівникові його
середній заробіток за весь час
затримки по день фактичного
розрахунку.

Вина ОСОБА_1 у скоєному
адміністративному правопорушенні,
передбаченому ч. 1 ст. 41 КУпАП
підтверджується наступними доказами.

Протоколом про адміністративне
правопорушення та актом перевірки
додержання суб'єктами господарювання
законодавства про працю та
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від 30 травня 2014
року з яких видно, що державний
інспектор праці під час перевірки
фермерського господарства «Тетяна»
виявив порушення законодавства про
працю, допущені керівником ОСОБА_1, що
призвели до порушення законних прав
працівника ОСОБА_2 (а.с.2-13).

Копією трудового договору з
працівником від 25 липня 2011 року,
відповідно до якого ОСОБА_2 був
прийнятий на роботу до фермерського
господарства «Тетяна» на посаду
тракториста-машиніста сільського
виробництва з посадовим окладом у
розмірі 1 100,00 грн. на місяць; пунктом 4.2.
трудового договору ОСОБА_2 передбачена
щорічна основна оплачувана відпустка
тривалістю 24 дні (а.с.31).

Копією відомості нарахування та
виплати заробітної плати за першу
половину вересня 2013 року, відповідно до
якої ОСОБА_2 виплачена заробітна плата
у сумі 329,89 грн. (а.с.38).

Копією табелю обліку використання
робочого часу за вересень 2013 року,
згідно якої ОСОБА_2 відпрацював у
вересні місяці 10 днів (а.с.54).

Копією трудової книжки, виданої на ім'я
ОСОБА_2, відповідно до якої 25 липня 2011
року ОСОБА_2 був прийнятий на роботу до
фермерського господарства «Тетяна» на
посаду тракториста-машиніста
сільського виробництва, а 12 вересня 2014
року - звільнений на підставі ст. 38
КЗпПУ за власним бажанням (а.с.75-76).

Письмовими поясненнями ОСОБА_2,
наданими ним 06 жовтня 2014 року
інспектору праці, відповідно до яких,
він у період з 25 липня 2011 року по 12
вересня 2013 року працював у
фермерському господарстві «Тетяна». За
час роботи на підприємстиві щорічні
оплачувані відпустки йому не
надавалися, компенсація за
невикористані відпустки не
виплачувалася.

Обставиною, якою пом'якшує
відповідальність ОСОБА_1 є вчинення ним
адміністративного правопорушення
вперше.

Обставини, які обтяжують
відповідальність ОСОБА_1 при розгляді
справи не встановлені.

З урахуванням характеру вчиненого,
особи правопорушника, ступеня його
вини, пом'якшуючої відповідальність
обставини, вважаю, що до ОСОБА_1
необхідно застосувати адміністративне
стягнення у вигляді штрафу на користь
держави.

Відповідно до ч. 1 ст. 307 КУПАП штраф має
бути сплачений порушником не пізніш як
через п'ятнадцять днів з дня вручення
копії постанови про накладення штрафу,
а в разі оскарження або внесення на неї
подання прокурора такої постанови - не
пізніш як через п'ятнадцять днів з дня
повідомлення про залишення скарги або
подання без задоволення.

Відповідно до ст. 308 КУпАП у разі
несплати правопорушником штрафу у
строк, установлений ч. 1 ст. 307 цього
Кодексу, постанову надіслати для
примусового виконання до відділу
державної виконавчої служби за місцем
проживання порушника, роботи або за
місцезнаходженням його майна в
порядку, встановленому законом.

Згідно ст. 40-1 КУпАП у разі винесення
судом (суддею) постанови про накладення
адміністративного стягнення особою, на
яку накладено таке стягнення,
сплачується судовий збір, розмір і
порядок сплати, якого встановлюється
законом.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону
України «Про судовий збір» № 3671-17 від
08.07.2011 року в редакції від 23 жовтня 2013
року, у разі ухвалення судом постанови
про накладення адміністративного
стягнення особою, на яку накладено таке
стягнення, сплачується судовий збір в
розмірі 0,03 розміру мінімальної
заробітної плати, що становить 36,54 грн.

Оскільки на ОСОБА_1 постановою судді
накладено адміністративне стягнення,
то з нього підлягає стягненню судовий
збір в сумі 36,54 грн.

Керуючись ст.ст.40-1, 221 КУпАП, суддя

П О С Т А Н О В И В:

Визнати ОСОБА_1 винним у скоєнні
адміністративного правопорушення,
передбаченого ч. 1 ст. 41 КУпАП та
застосувати до нього адміністративне
стягнення у вигляді штрафу на користь
держави в сумі 510 (п'ятсот десять)
гривень (р/р 0170, МФО 852010, , назва отримувача: УК в
Іванівському районі/Іванівський
район/21081100; банк отримувача: ГУДКСУ в
Херсонській області).

У порядку примусового виконання
постанови про стягнення штрафу
стягнути з ОСОБА_1 подвійний розмір
штрафу в сумі 1 020 (одна тисяча двадцять)
гривень (р/р 0170, МФО 852010, , назва отримувача: УК в
Іванівському районі/Іванівський
район/21081100; банк отримувача: ГУДКСУ в
Херсонській області).

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1,
ідентифікаційний номер - НОМЕР_1,
мешканця АДРЕСА_1 судовий збір на
користь держави за ухвалення суддею
постанови про накладення
адміністративного стягнення (рахунок
№ 0170, МФО 852010, ;
назва отримувача: УК в Іванівському
районі/Іванівський район/21081100; банк
отримувача: ГУДКСУ в Херсонській
області) в сумі 36 (тридцять шість)
гривень 54 копійки.

Копію постанови направити ОСОБА_1
до відома.

Постанова може бути оскаржена до
апеляційного суду Херсонської області
через Іванівський районний суд
Херсонської області протягом десяти
днів з дня її винесення.

Строк пред'явлення постанови до
виконання три місяці.

Постанова набрала чинності
«___»__________2014 року

Суддя: В. І. Крисанова