Справа №: 706/1382/14-п
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 жовтня 2014 рокум.Христинівка Суддя
Хрситинівського районного суду
Черкаської області Вітер Л.А., з участю:
адвоката ОСОБА_1, прокурора Слюсара
І.О.,

розглянувши адміністративну справу,
яка надійшла з прокуратури
Христинівського району Черкаської
області про притягнення до
адміністративної відповідальності за
ст. 172-7ч. 1 КУпАП ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1,
українки, громадянки України,
уродженки с. Андріївки Рузаївського
району Кокчетавської області, жительки
АДРЕСА_1, директора Сичівського будинку
культури,

ВСТАНОВИВ:

Громадянка ОСОБА_2 обвинувачується в
тому, що вона будучи депутатом
Сичівської сільської ради VI скликання
та являючись суб'єктом
відповідальності за корупційне
правопорушення відповідно до п.п. «б» п.
1 ч. 1 ст. 4 Закону України «Про засади
запобігання і протидії корупції» на
сесії Сичівської сільської ради № 25
від 06.02.2014 року проголосувала за
надання земельної ділянки в
користування на правах оренди ОСОБА_3,
який являється близьким родичем, коло
яких визначено законом, а саме
чоловіком останньої, чим порушила
вимоги п. 2 ч. 1 ст. 14 вказаного Закону, а
саме невідкладно у письмовій формі не
повідомила Сичівського сільського
голову про наявність конфлікту
інтересів, за що передбачено
відповідальністі за ч. 1 ст. 172-7 КУпАП.

ОСОБА_2 вину у вчиненому не визнала
повністю та пояснила, що вона є
депутатом Сичівської сільської ради.
Її чоловік, як громадянин України має
право на отримання у власність
земельної ділянки для ведення
особистого селянського господарства в
розмірі до 2 га. Відповідно він подав до
сільської ради заяву в порядку
звернення громадян. На сесії при
голосуванні всім депутатам було
відомо, що розглядається заява її
чоловіка. На даній сесії також
розглядався ряд інших питань, а не лише
земельні, так як дана сесія була
планова. Всі рішення на сесії
приймалися депутатами одноголосно.
Проекти рішень із земельних питань
готував землевпорядник сільської ради.
При розгляді різних питань, її голос не
був вирішальним. Вважає, що
корупційного діяння з її боку не було.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 06.02.2014
року, будучи депутатом Сичівської
сільської ради VI скликання та
являючись суб'єктом відповідальності
за корупційне правопорушення
відповідно до п.п. «б» п. 1 ч. 1 ст. 4 Закону
України «Про засади запобігання і
протидії корупції» на сесії Сичівської
сільської ради № 25 від 06.02.2014 року
проголосувала за надання земельної
ділянки в користування на правах
оренди ОСОБА_3, який являється її
чоловіком.

Так, відповідно до ст..172-7 КУпАП
відповідальність настає за
неповідомлення особою безпосереднього
керівника у випадках, передбачених
законом, про наявність конфлікту
інтересів. У цій статті під конфліктом
інтересів слід розуміти суперечність
між особистими інтересами особи та її
службовими повноваженнями, наявність
яких може вплинути на об'єктивність або
неупередженість прийняття рішень, а
також на вчинення чи невчинення дій під
час виконання наданих їй службових
повноважень.

Так відповідно до ч.1 ст.1 «Про засади
запобігання і протидії корупції»
конфлікт інтересів - суперечність між
особистими майновими, немайновими
інтересами особи чи близьких їй осіб та
її службовими повноваженнями,
наявність якої може вплинути на
об'єктивність або неупередженість
прийняття рішень, а також на вчинення
чи невчинення дій під час виконання
наданих їй службових повноважень

Діяльність депутата місцевої ради
регулюється Законом України «Про
статус депутатів місцевих рад», яким не
передбачено обов'язок депутатів
місцевих рад повідомляти кого - небудь
при голосуванні про конфлікт
інтересів, а також не передбачено
випадків, коли депутат не має права
голосувати. Згідно ч.1 ст.19 Закону
України «Про статус депутатів місцевих
рад» депутат місцевої ради
користується правом ухвального
голосу з усіх питань, що розглядаються
на засіданнях ради та її органів, до
складу яких він входить. Депутат
місцевої ради набуває права ухвального
голосу з моменту визнання його
повноважень.

Депутат сільської ради не є службовою
особою та не має відповідних службових
повноважень. В матеріалах справи
відсутні докази, що голос ОСОБА_2 був
вирішальним при розгляді заяви її
чоловіка, так як всі рішення сесії
приймалися депутатами одноголосно, а
також законом не передбачено заборони
депутату місцевої ради голосувати за
позитивне вирішення заяви його членів
сім`ї.

Крім того, в матеріалах справи відсутні
дані про те, що ОСОБА_2 під час виконання
повноважень депутата місцевої ради
вчинила корупційне правопорушення.

Відповідно до ч.1 ст.1 «Про засади
запобігання і протидії корупції»
корупційне правопорушення - умисне
діяння, що містить ознаки корупції,
вчинене особою, зазначеною у частині
першій статті 4 цього Закону, за яке
законом установлено кримінальну,
адміністративну, цивільно-правову та
дисциплінарну відповідальність;
корупція - використання особою,
зазначеною в частині першій статті 4
цього Закону, наданих їй службових
повноважень та пов'язаних із цим
можливостей з метою одержання
неправомірної вигоди або прийняття
обіцянки/пропозиції такої вигоди для
себе чи інших осіб або відповідно
обіцянка/пропозиція чи надання
неправомірної вигоди особі, зазначеній
в частині першій статті 4 цього Закону,
або на її вимогу іншим фізичним чи
юридичним особам з метою схилити цю
особу до протиправного використання
наданих їй службових повноважень та
пов'язаних із цим можливостей;
неправомірна вигода - грошові кошти або
інше майно, переваги, пільги, послуги,
нематеріальні активи, які обіцяють,
пропонують, надають або одержують без
законних на те підстав.

Зазначене визначення корупції
повністю узгоджується із
ратифікованими Україною Цивільною
Конвенцією про боротьбу з корупцією 1989
року, Кримінальною конвенцією про
боротьбу з корупцією1993 року,
Конвенцією ООН 2003 року та п. 3.22. Рішення
Конституційного суду України № 21-рп/2010
від 6 жовтня 2010 року в яких зазначено, що
термін «корупція» означає
«використання особою наданих їй
службових повноважень та пов'язаних з
цим можливостей з метою одержання
неправомірної вигоди або прийняття
обіцянки/пропозиції такої вигоди для
себе чи інших осіб», а корупційна
діяльність безпосередньо пов'язується
з корисливими діями (бездіяльністю)
посадової особи при виконанні
покладених на неї службових обов'язків.
Зазначене може прирівнюватись до
давання чи отримання хабара,
зловживання службовим становищем чи
впливом, сприяння відмиванню отриманих
від корупційних злочинів доходів, їх
приховування, розкрадання чи
нецільового використання майна,
перешкоджання здійсненню правосуддя, а
також незаконного збагачення як
значного збільшення доходів, яке
перевищує законні доходи особи яке
вона не може раціонально обґрунтувати,
тощо.

Згідно ч.1 ст.9 Конституції України
чинні міжнародні договори, згода на
обов'язковість яких надана Верховною
Радою України, є частиною
національного законодавства України.

Таким чином, за змістом національного
законодавства та міжнародних
договорів згоду на обов'язковість яких
надала Верховна Рада України,
обов'язковими ознаками за якими
будь-яка неправомірна чи неетична
поведінка осіб, уповноважених на
виконання функцій держави може
визнаватись корупційною, а так само й
процедура віднесення тих чи інших
діянь названих суб'єктів до категорії
корупційних та їх кваліфікації за
відповідними нормами глави 13-А КУпАП в
тому числі і за ст.172-7 цього Кодексу є
умисна форма вини, використання свого
службового становища та мета одержання
неправомірної вигоди.

Проте, в матеріалах справи відсутні
докази, які б підтверджували, що ОСОБА_2
протиправно використовувала
повноваження депутата місцевої ради та
пов'язані з цим можливості з метою
одержання за це неправомірної вигоди, а
також приймала обіцянку/пропозицію
неправомірної вигоди для себе чи інших
осіб.

Крім того, з матеріалів справи не
вбачається, що рішення сесії за які
голосувала як депутат ОСОБА_2 визнані в
установленому порядку як незаконні.

Враховуючи викладене вище, заслухавши
пояснення особи, яка притягається до
адміністративної відповідальності,
адвоката ОСОБА_1, висновок прокурора,
дослідивши письмові докази по справі,
суд вважає, що провадження в
адміністративній справі про
притягнення ОСОБА_2 до
адміністративної відповідальності та
ст. 172-7 КУпАП слід закрити за
відсутністю у її діях складу та події
адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.ст.247, 280, 283, 284 КУпАП,-

ПОСТАНОВИВ:

Провадження в адміністративній справі
про притягнення ОСОБА_2 до
відповідальності за ст. 172-7 ч. 1 КУпАП
закрити за відсутністю у її діях складу
та події адміністративного
правопорушення.

Постанова судді набирає законної сили
після закінчення строку подання
апеляційної скарги. Постанова судді у
справі про адміністративне
правопорушення може бути оскаржена
особою, яку притягнуто до
адміністративної відповідальності, її
законним представником, захисником,
потерпілим, його представником або
прокурором протягом десяти днів з дня
винесення постанови.

Суддя Л. А. Вітер