АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

« 22» липня 2014 року
м. Чернівці

Суддя апеляційного суду
Чернівецької області Марчук В.Т.,
розглянувши адміністративну справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_1 на
постанову судді Першотравневого
районного суду м. Чернівці від 08 липня
2014 року, -

В С Т А Н О В И Л А:

Цією постановою до
адміністративної відповідальності за
ст.130 ч.1 Кодексу України про
адміністративні правопорушення
притягнуто ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1,
проживаючого в АДРЕСА_1, та накладено на
нього адміністративне стягнення у виді
одного року позбавлення права
керування всіма видами транспортних
засобів.

Згідно постанови суду, ОСОБА_1 25
травня 2014 року близько 23 год. 15 хв. в м.
Чернівці по вул. Марморозькій,4, керував
автомобілем марки «ВАЗ-21124», д.н.з.
НОМЕР_1, в стані алкогольного сп'яніння
та на вимогу працівників міліції про
проходження медичного огляду на стан
алкогольного сп'яніння відмовився, чим
порушив п 2.5 Правил Дорожнього руху
України.

В апеляції ОСОБА_1 просить
скасувати постанову суду та закрити
щодо нього провадження по справі у
зв'язку з відсутністю у його діях
складу такого правопорушення.

Апеляційний розгляд справи
відбувся за відсутності ОСОБА_1, який
належним чином був повідомлений про
час та місце розгляду справи, але в
судове засідання не з»явився. Подав
письмову заяву, в якій просить розгляд
справи провести в його відсутності,
апеляцію підтримав.

Вивчивши матеріали
адміністративної справи, перевіривши
доводи скарги вважаю, що апеляційна
скарга підлягає частковому
задоволенні, а постанова районного
суду - скасуванню з прийняттям нової
постанови.

Відповідно до положень ч. 7 ст. 294 КУпАП,
апеляційний суд переглядає справу в
межах апеляційної скарги. При цьому,
він не обмежений її доводами, якщо під
час розгляду справи буде встановлено
неправильне застосування норм
матеріального права або порушення норм
процесуального права.

Справа №33/794/94/14
Головуючий у І інстанції: Іщенко І.В.

Категорія ст. 130 ч.1 КУпАП
Доповідач: Марчук
В.Т.

Згідно з вимогами ст. 268 КУпАП та
положеннями п. 24 Постанови
Пленуму Верховного суду України №14 від
23.12.2005 року «Про практику застосування
судами України законодавства у справах
про деякі злочини проти безпеки
дорожнього руху та експлуатації
транспорту, а також про
адміністративні правопорушення на
транспорті», справа обов'язково
розглядається в присутності особи, яка
притягається до адміністративної
відповідальності. Розгляд справи у
відсутності цієї особи допустимий лише
при наявності відомостей про своєчасне
повідомлення особи про час та місце
розгляду справи.

Згідно з ч.1 ст.277-2 КУпАП повістка
особі, яка притягується до
адміністративної відповідальності,
вручається не пізніше як за три доби до
дня розгляду справи в суді, в якій
зазначаються дата і місце розгляду
справи.

Суддею суду першої інстанції під час
розгляду справи про адміністративне
правопорушення передбачене ч.1 ст.130
КУпАП відносно ОСОБА_1 вимоги ст.ст.268,
277-2 КУпАП, щодо належного повідомлення
про розгляд справи виконані не були.
Дана справа розглянута у відсутність
ОСОБА_1, а в матеріалах справи відсутні
відомості про отримання нею відповідно
до ст.277-2 КУпАП судової повістки про
розгляд адміністративної справи, що
відбувся 08.07.2014 року, що є безумовною
підставою для скасування оскаржуваної
постанови судді районного суду.

Згідно ст. 17 Закону України "Про
виконання рішень та застосування
практики Європейського суду з прав
людини" суди застосовують при
розгляді справ Конвенцію про захист
прав людини і основоположних свобод
та практику Європейського суду з прав
людини, як джерело права.

Зі змісту п.25 рішення Європейського
суду з прав людини від 11 квітня 2011 року
у справі "Жук проти України" вбачається,
що суди, розглядаючи справи без участі
учасників процесу, повинні
пересвідчитися, що їм вчасно
повідомлено про дату і час розгляду
справи, тобто, що їхнє право бути
присутніми під час судового розгляду
не було порушено.

Враховуючи вищевикладене, вважаю, що
право ОСОБА_1 бути присутнім під час
розгляду справи, давати пояснення,
заявляти клопотання, тобто його право
на захист при розгляді
адміністративної справи стосовно
нього було порушено.

Судом апеляційної інстанції
встановлено, що ОСОБА_1 25 травня 2014 року
близько 23 год. 15 хв. в м. Чернівці по вул.
Марморозькій,4, керував автомобілем
марки «ВАЗ-21124», д.н.з. НОМЕР_1, в стані
алкогольного сп'яніння та на вимогу
працівників міліції про проходження
медичного огляду на стан алкогольного
сп'яніння відмовився, чим порушив п 2.5
Правил Дорожнього руху України.

Згідно протоколу про адміністративне
правопорушення серія АБ2№402712 від 25
травня 2014 року ОСОБА_1 порушив п.2.5
Правил дорожнього руху України. Також
його вина повністю доведена
матеріалами адміністративної справи
та не оспорюється в апеляції.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП,
завданням провадження в справах про
адміністративні правопорушення є:
своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне
з'ясування обставин кожної справи,
вирішення її в точній відповідності з
законом.

Відповідно до вимог ст. 278 КУпАП
суддя при підготовці справи до
розгляду повинен вирішити питання,
зазначенні в цій статті, зокрема,
з'ясувати, чи правильно складено
протокол та інші матеріали до нього.

Згідно вимог ст. 280 КУпАП при
розгляді справи про адміністративне
правопорушення суддя зобов'язаний
з'ясувати: чи було вчинено
адміністративне правопорушення, чи
винна особа у його вчиненні, чи
підлягає вона адміністративній
відповідальності, чи є обставини, що
пом'якшують і обтяжують
відповідальність, чи заподіяно майнову
шкоду та інші обставини, що мають
значення для правильного вирішення
справи.

Аналіз матеріалів адміністративної
справи свідчить про те, що ОСОБА_1 скоїв
адміністративне правопорушення
передбачене ч.1ст.130 КУпАП, та його вина
повністю доведена матеріалами справи.

Доводи ОСОБА_1 про те, що в його діях
відсутній склад адміністративного
правопорушення спростовуються
протоколом про адміністративне
правопорушення серії АБ2№402712 від 25
травня 2014 року, власноручними
поясненнями ОСОБА_1, відповідно до яких
останній в присутності двох свідків,
повністю визнав свою вину в керуванні
автомобілем в стані алкогольного
сп'яніння та відмовився від
проходження медичного огляду на стан
алкогольного сп'яніння. (а.с.1).

Даний протокол складений
уповноваженою на це особою, в
присутності ОСОБА_1, який його підписав
і жодних зауважень щодо його
неправильності не заявляв, а тому
доводи апеляційної скарги про те, що
викладені в протоколі відомості не
відповідають дійсності не
заслуговують на увагу.

Що стосується накладення на ОСОБА_1
адміністративного стягнення, то суд
апеляційної інстанції, виходить з
вимог ст.ст. 23, 33 КУпАП, відповідно до
яких - адміністративне стягнення є
мірою відповідальності і
застосовується з метою виховання
особи, яка вчинила адміністративне
правопорушення, в дусі додержання
законів України, поваги до правил
співжиття, а також запобігання
вчиненню нових правопорушень.

Стягнення за адміністративне
правопорушення накладається у межах,
установлених цим Кодексом та іншими
законами України. При
накладенні стягнення
враховуються характер вчиненого
правопорушення, особа порушника
ступінь його вини майновий стан,
обставини, що пом'якшують і обтяжують
відповідальність.

З огляду на встановлені судом
обставини, приймаючи до уваги
суспільну небезпеку вчиненого
адміністративного правопорушення,
характер цього правопорушення, яке
стосується безпеки дорожнього руху і є
грубим, але враховуючи відсутність в
матеріалах справи даних про те, що
ОСОБА_1 раніше притягувався до
адміністративної відповідальності та
наявність на утриманні двох
неповнолітніх дітей (ОСОБА_2,
ІНФОРМАЦІЯ_3, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4),
батьків пенсійного віку, батько
інвалід ІІ групи, керуючись вимогами
ст. ст. 23, 33 КУпАП, апеляційний суд
вважає за можливе та необхідне
застосувати до нього адміністративне
стягнення у вигляді штрафу в розмірі
мінімальної межі санкції ч.1 ст.130
КУпАП, яке буде відповідати ступеню
вини порушника та буде засобом
запобігання вчиненню ним нових
правопорушень.

Таким чином, в зв'язку з істотним
порушенням норм процесуального права,
прав особи, яка притягалась до
адміністративної відповідальності при
розгляді справи в суді першої
інстанції, постанова судді районного
суду щодо ОСОБА_1 підлягає скасуванню з
прийняттям, у відповідності до вимог п.
3 ч. 8 ст. 294 КУпАП, нової постанови,
оскільки на момент розгляду справи в
апеляційній інстанції, строки
притягнення особи до адміністративної
відповідальності, передбачені ст.38
КУпАП не сплинули.

З урахуванням вимог ст. 401 КУпАП та
п.5 ч.2 ст. 4 Закону України "Про судовий
збір" від 8.07.2011р. (з послідуючими
змінами і доповненнями) з ОСОБА_1
підлягає стягненню судовий збір в
дохід держави.

На підставі викладеного, керуючись ст.
294 Кодексу України про адміністративні
правопорушення, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу задовольнити
частково.

Постанову Першотравневого районного
суду м. Чернівці від 08 липня 2014 року,
якою притягнуто до відповідальності
ОСОБА_1 за ст. 130 ч.1 КУпАП - скасувати.

Прийняти нову постанову, якою ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_1, визнати винним у скоєні
адміністративного правопорушення,
передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та
накласти на нього адміністративне
стягнення у виді штрафу у розмірі 3400
(три тисячі чотириста ) гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір у
розмірі 36 гривень 54 копійки.

Постанова апеляційного суду набирає
законної сили негайно є остаточною та
оскарженню не підлягає.

Суддя апеляційного суду

Чернівецької області
В.Т. МАРЧУК

Копія згідно з оригіналом: суддя