Апеляційний суд Кіровоградської
№ провадження 33/781/445/14
Головуючий у суді І-ї інстанції
Доповідач у суді ІІ-ї
інстанції Ремез П. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.11.2014 року. Суддя апеляційного суду
Кіровоградської області Ремез П.М., за
участю особи, яка притягується до
адміністративної відповідальності
ОСОБА_3, розглянувши апеляційну скаргу
ОСОБА_3 на постанову Олександрійського
міськрайонного суду Кіровоградської
області від 30 вересня 2014 року по справі
про адміністративне правопорушення
відносно

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, працює менеджером
ТОВ «УкрАгроКом», одружений, на
утриманні має двоє малолітніх дітей та
непрацюючу дружину, проживаючого
АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер -
НОМЕР_1,

якого притягнуто до адміністративної
відповідальності за ч.1 ст.130 Кодексу
України про адміністративні
правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

Постановою судді
Олександрійського міськрайонного суду
Кіровоградської області від 30 вересня
2014 року ОСОБА_3 визнано винним та
накладене адміністративне стягнення
за ст. 130 ч.1 КУпАП у виді позбавлення
права керування транспортними
засобами строком на 1 (один) рік.

ОСОБА_3. визнаний винним у
тому, що він 01 вересня 2014 року о 07 год. 10
хв. по проспекту Леніна у м. Олександрія
Кіровоградської області керував
автомобілем «ВАЗ - 2101», державний
номерний знак НОМЕР_2, в стані
алкогольного сп'яніння, від керування
транспортним засобом відсторонений,
чим скоїв адміністративне
правопорушення, передбачене ст. 130 ч.1
КУпАП.

У своїй апеляційній скарзі ОСОБА_3.
просить змінити вказану постанову суду
в частині накладеного на нього
стягнення та призначити йому інше
стягнення у виді штрафу, вказуючи на те,
що суддя у порушення вимог ст. 33 КУпАП
не врахував, що він повністю визнав
свою вину та розкаявся у вчиненому, на
його утриманні знаходиться непрацююча
дружина, що він є єдиним їх
годувальником, оскільки він працює і у
роботі постійно використовує свій
автомобіль, має постійний заробіток, а
тому вказане рішення суду поставить
його у дуже скрутне становище. А також в
апеляції заявив клопотання про
поновлення строку на апеляційне
оскарження постанови
Олександрійського міськрайонного суду
від 19 вересня 2014 року, як пропущеного
ним з поважних причин, оскільки він
08.10.2014 року помилково оскаржив дане
рішення суду до адміністративного
суду, але листом вказаного суду від
10.10.2014 року № 22135/14, якого він отримав
лише 17.10.2014 року його повідомлено про
те, що для оскарження йому необхідно
звернутися до апеляційного суду
Кіровоградської області.

Перевіривши матеріали справи,
заслухавши пояснення ОСОБА_3, який
повністю підтримав свою апеляційну
скаргу та клопотання про поновлення
строку на апеляційне оскарження,
просив їх задовольнити, а постанову
суду змінити, замінивши йому стягнення
на мінімальний штраф, вивчивши доводи
апеляції вважаю, що строк на апеляційне
оскарження підлягає поновленню, а
апеляційна скарга підлягає
задоволенню, з таких підстав.

Оскільки, як видно з матеріалів справи
місцевим судом справа розглянута у
присутності скаржника, проте останній
хоч і в межах строку на апеляційне
оскарження, однак з порушенням
підсудності помилково оскаржив дану
постанову суду до окружного
адміністративного суду
Кіровоградської області, що
підтверджується відповідним листом
вказаного суду від 10.10.2014 року № 22135/14,
якого ОСОБА_3. отримав лише 17.10.2014 року і
яким йому повідомлено про те, що для
оскарження йому необхідно звернутися
до апеляційного суду Кіровоградської
області (а.с.17), після чого, згідно
долученого до справи поштового
конверта, 20.10.2014 року скаржник направив
свою апеляцію до апеляційного суду, яка
була отримана судом 22.10.2014 року
(а.с.9-12,20), тому апеляційний суд вважає
за можливе поновити йому строк на
апеляційне оскарження даної постанови
суду.

В апеляційному суді ОСОБА_3.
повністю визнав свою винуватість у
вчиненні зазначеного правопорушення і
при цьому пояснив, що він 01 вересня 2014
року о 07 год. 10 хв. по проспекту Леніна у
м. Олександрія Кіровоградської області
керував автомобілем «ВАЗ - 2101»,
державний номерний знак НОМЕР_2. Його
зупинили працівники ДАІ, які
запідозрили, що він перебуває у стані
алкогольного сп'яніння, що
підтвердилося проходженням ним на
місці огляду на стан сп'яніння. Просив
врахувати його щире каяття, що він має
постійне місце роботи і його робота
пов'язана з постійним використанням
власного автомобіля, для чого
необхідно наявність посвідчення водія,
а також і те, що він має на утриманні
непрацюючу дружину, яка перебуває у
відпустці по догляду за дитиною до
трьох років, та двоє малолітніх дітей.

У відповідності до вимог
ст.ст. 245, 251 КУпАП районний суд
об'єктивно з'ясував обставини даної
справи і, врахувавши досліджені по
справі докази, правильно дійшов
висновку про наявність в діях ОСОБА_3
складу адміністративного
правопорушення, передбаченого ст. 130 ч.1
КУпАП, оскільки останній порушив
вимоги п. 2.9а Правил дорожнього руху
України і його вина підтверджується
квитанцією про результатами огляду,
проведеного за допомогою алкотестеру
Драгер № 0438 від 01.09.2014 року, який
показав позитивний результат 0.63 %
проміле, адміністративним протоколом
серії АВ2 № 842415 від 01.09.2014 року,
поясненнями свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5, а
також зазначеними у протоколі
власноручними визнавальними
поясненнями самого правопорушника, які
повністю узгоджуються з іншими
зібраними по справі доказами (а.с.1-4).

Згідно з положеннями ст. 33 КУпАП при
накладенні стягнення враховуються
характер вчиненого правопорушення,
особа порушника, ступінь його вини,
майновий стан, обставини, що
пом'якшують і обтяжують
відповідальність.

Як вбачається з матеріалів
справи суддя під час розгляду даної
справи належним чином не врахував
вимоги ст.ст. 33, 280 КУпАП та призначив
ОСОБА_3 стягнення помилково врахувавши,
що він не працює та без достатнього
врахуванням даних про його особу, який
під час складання протоколу, а також у
суді апеляційної інстанції, повністю
визнав свою вину у вчиненні
правопорушення, вперше вчинив таке
адміністративне правопорушення, та що
у даній справі відсутні обставини, що
обтяжують відповідальність.

Вважаю необхідним врахувати
і те, що скаржник одружений, на
утриманні має двоє малолітніх дітей та
непрацюючу дружину, яка перебуває у
відпустці по догляду за дитиною до
досягнення нею віку трьох років, працює
менеджером ТОВ «УкрАгроКом», по місцю
роботи характеризується виключно
позитивно, його робота пов'язана з
постійним використанням власного
транспортного засобу і на даний час ця
професія є єдиним джерелом доходу для
його сім'ї, для чого необхідно
наявність права на керування
автомобілем, що за вказаних обставин
справи та з урахуванням особи
правопорушника може бути достатньою
підставою для зміни скаржнику виду
адміністративного стягнення.

А тому, з урахуванням
вищезазначених обставин та особи
правопорушника вважаю, що районний суд
помилково обрав скаржнику такий
суворий вид адміністративного
стягнення, а саме позбавлення права
керування усіма видами транспортних
засобів строком на 1 рік, який за
наведених вище обставин справи та з
урахуванням особи правопорушника, є
надто суворим стягненням.

Вказані обставини визнаю
такими, що дають підстави змінити
постанову суду в частині призначеного
стягнення, а тому вважаю можливим
змінити йому вид адміністративного
стягнення на мінімальний штраф у
розмірі двісті неоподатковуваних
мінімумів доходів громадян, тобто у
межах санкції ст. 130 ч.1 КУпАП.

Керуючись ст. 294 ч.8 п.4 Кодексу
України про адміністративні
правопорушення,

ПОСТАНОВИВ:

Поновити ОСОБА_3 строк на
апеляційне оскарження постанови судді
Олександрійського міськрайонного суду
Кіровоградської області від 30 вересня
2014 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_3
задовольнити, а постанову судді
Олександрійського міськрайонного суду
Кіровоградської області від 30 вересня
2014 року відносно ОСОБА_3 змінити,
замінивши призначене йому за ст. 130 ч.1
Кодексу України про адміністративні
правопорушення адміністративне
стягнення у виді позбавлення права
керування усіма видами транспортних
засобів строком на 1 рік, на мінімальний
штраф у розмірі 3400 грн.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь
держави судовий збір у розмірі 36 грн. 54
коп.

У решті вказану постанову
суду залишити без зміни.

Постанова набирає
законної сили негайно після її
винесення, є остаточною й оскарженню не
підлягає.

Суддя
підпис

З оригіналом згідно:

Суддя апеляційного суду

Кіровоградської області

Ремез П.М.