Справа № 739/1470/14-п
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"24" жовтня 2014 р. м.
Новгород-Сіверський

Новгород-Сіверський районний суд
Чернігівської області в складі:

головуючого -
судді Наполова М.І.,

при секретарі
– Неживець К.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні зали суду м.
Новгород-Сіверський Чернігівської
області справу про адміністративне
правопорушення (вх.№4190), про
притягнення до адміністративної
відповідальності за ст.41 ч.1 КУпАП:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина
України, місце реєстрації
Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг
м-н. 5-ий Зарічний,75/67 ІНН: НОМЕР_1, займає
посаду генерального директора ПрАТ
«Новгород-Сіверський завод
будівельних матеріалів», до
адміністративної відповідальності не
притягувався

В С Т
А Н О В И В:

28 липня 2014 року, ОСОБА_1 вчинив
адміністративне правопорушення, яке
виявлено при перевірці ПрАТ
«Новгород-Сіверський завод
будівельних матеріалів, а саме:

Заробітна плата працівникам
виплачується з порушенням строків
виплати. Ч. 1 ст. 115 КЗпП України має
характер прямої дії і не може
трактуватися по-іншому, тобто,
законодавством чітко визначено
зобов’язання власника або
уповноваженої особи нараховувати та
виплачувати заробітну плату не рідше
двох разів на місяць через проміжок
часу, що не перевищує шістнадцяти
календарних днів, та не пізніше семи
днів після закінчення періоду, за який
здійснюється виплата. Згідно
Колективного договору, який
зареєстрований УСЗН
Новгород-Сіверської РДА за № 39 від
28.04.2011 року заробітна плата працівникам
виплачується два рази на місяць 23 та 07
числа.

Так, заробітна плата за червень 2014 року
працівникам перерахована на карткові
рахунки згідно відомості № 86 від 18.07.2014
року в загальній сумі 105806,2 грн. з
порушенням термінів виплати (повинно
до 07.07.2014 р.) та без авансування. На
момент проведення перевірки заробітна
плата за першу половину липня 2014 року
не нарахована та не виплачена, чим
порушені вимоги ч. 1,3 ст. 115 КЗпП України.

При звільненні працівників виплата
всіх сум, що належать їм від
підприємства не провадиться в день
звільнення. Так , ОСОБА_2І, звільнений з
03.02.2014 р., виплата в сумі 17530,00 грн.
проведена лише згідно відомості № 75
від 13.06.2014 року, ОСОБА_3 звільнений з
25.06.2014 р. (наказ № 39-к від 26.05.2014 року),
виплата проведена лише 17.06.2014 року,
ОСОБА_4 звільнений з 29.05.2014 р. (наказ №
41-к від 29.05.2014 року), виплата проведена
лише 17.06.2014 року, ОСОБА_5 звільнений з
17.07.2014 року (наказ № 55-к від 17.07.2014 р.),
нарахування на момент проведення
перевірки не проведено та ін., чим
порушені вимоги ст. 116 КЗпП України.

Оплата часу щорічних відпусток
працівникам не проводиться за три дні
до їх початку. Так, наказом № 5 від 03.06.2014
року було надано частину оплачуваної
щорічної відпустки працівнику ОСОБА_6 з
03.06.2014 року, наказом №

6 від 23.06.2014 року було надано оплачувану
щорічну відпустку працівнику ОСОБА_7 з
23.06.2014 року та ін., але оплата за весь час
щорічної відпустки проводиться
пізніше ніж за три дні до початку
відпустки, чим порушені вимоги ч. 4 ст. 115
КЗпП України.

Конкретний період надання щорічних
відпусток узгоджується між
працівником і керівником підприємства,
при цьому останнім не забезпечується
зобов'язання письмово повідомляти
працівника про дату початку відпустки
не пізніше як за два тижні до початку
відпустки, що призводить до порушення
порядку оплати відпусток, яка
відповідно до вимог ч. 4 ст. 115 КЗпП
України проводиться за три дні до
початку відпустки, та права
працівників на своєчасну виплату
оплати часу відпустки, чим порушені
вимоги ч. 5 ст. 79 КЗпП України.

Черговість надання щорічних відпусток
на 2014 рік не визначено графіками, чим
порушені вимоги ч. 4 ст. 79 КЗпП України.

Відповідно до ст. 26 ЗУ «Про відпустки»
відпустка без збереження заробітної
плати за згодою сторін може надаватися
працівнику на термін, обумовлений
угодою між працівником та власником
або уповноваженим ним органом, але не
більше 15 календарних днів на рік.

Встановлено порушення Закону України
«Про індексацію грошових доходів
населення» та Порядку проведення
індексації грошових доходів населення,
затвердженого постановою КМУ від 17.07.2003
р. №           1078 ( із змінами і
доповненнями), ст. 33 Закону України «Про
оплату праці». Обов'язок роботодавця
виплачувати заробітну плату своєчасно
та в повному розмірі є основною умовою
трудового договору. Зарплата
працівника є об’єктом індексації його
грошових доходів Індексація
заробітної плати є складовою частиною
заробітної плати, а саме, додатковою
зарплатою. Не проведено індексацію
заробітної плати працівникам у зв'язку
із ростом споживчих цін за квітень,
травень, червень 2014 року. При
нарахуванні індексації згідно вимог
чинного законодавства базовим місяцем,
наприклад, для працівників ОСОБА_8,
ОСОБА_9 та ін. є грудень 2013 року, для
ОСОБА_1 та ін. є січень 2014 року. Величина
приросту індексу споживчих цін для
індексації доходів градівників
(базовий місяць грудень 2013 року)
становить: травень 2014 року - 3.0%. червень
2014 - 6,4%),величина приросту індексу
споживчих цін для індексації доходів
(базовий місяць січень 2014 року
становить: травень 2014 року - 2,8%, червень
2014 року -6.2).

Індексація нараховується і
виплачується водночас з нарахуванням
та виплатою заробітної плати за місяць,
доходи за який згідно з Порядком
підлягають індексації однак,
нарахування індексації на момент
проведення перевірки не проведено.

Не забезпечено достовірний облік
виконуваної працівником роботи та
бухгалтерський облік витрат на оплату
праці. Так, працівники ОСОБА_10, ОСОБА_11
знаходяться у відпустці по догляду за
дитиною до 3 років. ОСОБА_12 знаходиться
у відпустці по догляду за дитиною до 6
років. Відповідно до табелів заліку
робочого часу за червень 2014р.,
зазначені працівниці взагалі не
обліковуються як такі, що знаходяться
у відпустці по догляду за дитиною.
Вказане свідчить про недостовірний
облік робочого часу, чим порушені
вимоги ст. З0 Закону України «Про оплату
праці».

Відповідно до наказу № 32-к від 22.04.2014
року головний інженер ОСОБА_13
зовнішній сумісник переведений з 22.04.2014
року на повний робочий день, згідна
наказу № 3-к від 14.01.2014 року ОСОБА_14
прийнятий на роботу за сумісництвом н;
0,75 ставки інженера з охорони праці з
15.01.2014 року, згідно наказу № 25-к від

08.04.2014 року ОСОБА_5 прийнятий на посаду
оператора сушильних установок з 08.04.2014
року за сумісництвом.

Відповідно до „Положення про умови
роботи за сумісництвом працівників
державних підприємств, установ і
організацій ”, затвердженого наказом
Міністерств юстиції України від
28.06.1993р. № 43, зареєстрованого в
Міністерстві юстиції У країн від
30.06.1993р. № 76, сумісництвом вважається
виконання працівником, крім своєї
основної, іншої регулярної оплачуваної
роботи на умовах трудового договору у
вільний і від основної роботи час на
тому ж або іншому підприємстві, в
установі, організації або у
громадянина за наймом. Відповідно ст. 21
КЗпП України, трудовий договір є угода
між " працівником і власником
підприємства, установи, організації
або уповноваженого ним органом чи
фізичною особою, за якою працівник
зобов'язується виконувати роботу,
визначену цією угодою, з підляганням
внутрішньому трудовому розпорядку...

В порушення ст. 29, 57, 142 КЗпП
України не визначено режим роботи,
графіки виходу на роботу для
працівників не складаються та не
встановлено час початку і закінчення
щоденної роботи. Відсутні правила
внутрішнього трудового розпорядку для
зовнішніх сумісників. У відповідності
з законодавством, час початку та
закінчення щоденної роботи
передбачається правилами внутрішнього
трудового розпорядку. При проведенні
заходу, графіки роботи зовнішніх
сумісників для огляду не надані. Не
надані також графіки даних осіб з
основних місць працевлаштування. В
табелях обліку робочого часу,
наприклад, за червень 2014 року вони
табелюються: ОСОБА_15 по 8 голини з
понеділка по п’ятницю, ОСОБА_14 по 7
годин з понеділка по п'ятницю, ОСОБА_5 11,
12, 17, 23 по 8 годин, 13, 27 по 12 годин.

Відповідно до протоколу комісії із
соціального страхування за червень 2014
року, призначено виплату допомоги по
тимчасовій непрацездатності 2
працівникам: ОСОБА_16 за рахунок
підприємства в сумі 387,84 грн. Однак,
виплата допомоги тимчасовій
непрацездатності за рахунок
підприємства проведена тільки 18.07.2014
року, тобто, з порушенням термінів її
виплати (повинно бути не пізніше 07.07.13
р.), чим порушено вимоги ч. 2 ст. 52 Закону
України «Про загальнообов’язкове
державне соціальне страхування у
зв’язку з тимчасовою втратою
працездатності та витратами, на
поховання» (допомога по тимчасовій
непрацездатності застрахованим особам
виплачується у найближчий після дня
призначення допомоги у строк,
установлений для виплати заробітної
плати).

Компенсація працівникам втрати
частини заробітної плати у зв'язку із
порушенням строків її виплати
відповідно до індексу зростання цін на
споживчі товари і тарифів на послуги
відповідно до Порядку проведення
компенсації громадянам втрати частини
грошових доходів у зв’язку з
порушенням строків їх виплати,
затвердженого постановою МУ від 21.02.2001
року № 159 не проводиться.

При виплаті заробітної плати ОСОБА_2І,
за лютий 2014 року в червні 2014 року не
нарахована компенсація втрати частини
заробітної плати у зв'язку із
порушенням строків їх виплати. Приріст
індексу споживчих цін за період
невиплати доходу, нарахованого за
лютий 2014 року становить 9,6%, чим
порушені вимоги ст. 34 Закону України
«Про плату праці», Порядку проведення
компенсації громадянам втрати частини
грошових доходів у зв’язку з
порушенням строків їх виплати,
затвердженого постановою КМУ від 21.02.2001
року № 59, шо є правопорушенням,
передбаченим ч. 1 ст. 41 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину
у вчиненні передбаченого ст. 41 ч.1
КУпАП правопорушення визнав повністю.

Суд, вислухавши пояснення
ОСОБА_1М, та дослідивши докази по справі
у їх сукупності вважає, що дії ОСОБА_1
містять склад передбаченого ст.41 ч.1
КУпАП правопорушення.

Переходячи до обговорення
питання про вид та розмір
адміністративного стягнення та
приймаючи до уваги особу
правопорушника, ступінь громадської
небезпеки вчиненого правопорушення –
суд вважає, що у даному випадку
достатнім є застосування
адміністративного стягнення у виді
штрафу, у мінімально передбаченому
санкцією ст. 41 ч.1 КУпАП розмірі.

На підставі викладеного та
керуючись ст.ст. 40-1, 41 ч.1, 268, 284 п. 1 КУпАП,
суд -

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 визнати винним у
вчиненні передбаченого
ст.41 ч.1 КУпАП правопорушення та
накласти адміністративне стягнення у
виді ШТРАФУ в розмірі 510 (п’ятсот
десять) гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави
судовий збір в розмірі 36 (тридцять
шість) гривень 54 копійки.

Постанова може бути оскаржена до
апеляційного суду Чернігівської
області шляхом подачі апеляційної
скарги, через Новгород-Сіверський
районний суд Чернігівської області,
протягом десяти днів з дня винесення
постанови.

Головуючий: Наполов М.І.