АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

Іменем України

10 вересня 2014 року суддя Апеляційного
суду Дніпропетровської області
Живоглядова І.К., розглянувши у
відкритому судовому засіданні в залі
суду в м. Дніпропетровську, за участю
ОСОБА_1 її захисника - адвоката ОСОБА_2;
представника митниці - Романенко І.М. та
прокурора - Добролюбова В.А., апеляційну
скаргу тимчасово виконуючого обов'язки
начальника митниці - Михайлова В.В. на
постанову Кіровського районного суду
м. Дніпропетровська від 01 серпня 2014
року у справі про порушення митних
правил, якою відносно

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, керівника ТОВ СПОТ
«Комінметінвест», ідентифікаційний
податковий номер НОМЕР_1, паспорт серія
НОМЕР_4, виданого 28 жовтня 1966 року
Жовтневим РВ ДМУ УМВС України у
Дніпропетровській області;
зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1,

провадження у справі про порушення
митних правил за ч. 1 ст. 483 Митного
Кодексу України закрито через
відсутність складу адміністративного
правопорушення,-

встановив:

постановою Кіровського районного суду
м. Дніпропетровськ від 01 серпня 2014 року
провадження у справі про порушення
митних правил за ч. 1 ст. 483 Митного
Кодексу України, відносно ОСОБА_1,
закрито через відсутність складу
адміністративного правопорушення, на
підставі п. 1 ст. 247 КУпАП.

У відповідності до постанови районного
суду у вину ОСОБА_1 ставилося те, що вона
будучи керівником ТОВ СПОТ
«Комінметінвест», 13 березня 2014 року
допустила декларування товару -
«розчинник TW-00026» у кількості 800 кг,
УКТЗЕД (ставка мита 5,5%), що
надійшов 11 березня 2014 року з Польщі від
фірми «PPG Polifarb Cieszyn S.A.» на адресу ТОВ
СПОТ «Комінметінвест» у зону
діяльності Дніпропетровської митниці,
як «розчиники (розріджувачі) NG-0976,
TW-00026», УКТЗЕД (ставка мита 0%).

Дослідивши усі обставини справи
районний суд дійшов висновку, що у діях
ОСОБА_1 відсутній склад правопорушення,
передбаченого ч. 1 ст. 483 Митного Кодексу
України. Свої висновки суд мотивував
тим, що дане правопорушення
характеризується прямою формою умислу,
тобто особа умисно вчиняє певні дії з
метою протиправного переміщення
товарів через митний кордон України.
Проте, під час розгляду справи було
встановлено, що митне декларування
було проведено згідно з
товаросупровідними документами, які
були наданні постачальником. Разом з
тим, даний товар неодноразово
декларувався за тим же кодом. Таким
чином, суд дійшов висновку, що у діях
ОСОБА_1 відсутній умисел направлений на
протиправне переміщення товару.

Не погоджуючись з висновками суду,
тимчасово виконуючий обов'язки
заступника начальника митниці -
Михайлов В.В. подав апеляційну скаргу у
порядку передбаченому ст. 294 КУпАП, в
якій порушує питання про скасування
постанови районного суду та прийняти
нову, якою визнати ОСОБА_1 винною у
вчиненні правопорушення,
передбаченого ч. 1 ст. 483 Митного Кодексу
України, та накласти на неї відповідне
стягнення.

На переконання митного органу, суд
прийняв рішення яке не відповідає
фактичним обставинам. Так, під час
розгляду справи залишилося поза увагою
суду залишилася та обставина, що при
митному оформленні розчинника TW-00026 до
митного органу був наданий сертифікат
якості, за яким на вказаний товар, із
зазначенням його складу - 100% ефірів, що
має значення для визначення коду
товару УКТЗЕД. У подальшому на даний
товар було подано вже інший сертифікат
якості, за яким у товару, що
декларувався зазначено інший хімічний
склад.

У судовому засіданні апеляційного суду
представник митниці - Романенко І.М. та
прокурор - Добролюбов В.А. подану
апеляційну скаргу підтримали та
просили її задовольнити, скасувавши
постанову суду та прийняти нову, якою
визнати винною ОСОБА_1.

В свою чергу у апеляційному суді ОСОБА_1
разом зі своїм адвокатом виступили
проти задоволення поданої митним
органом апеляційної скарги, вважаючи
рішення суду першої інстанції,
законним та обґрунтованим.

Свої доводи мотивували відсутністю
будь-якого умислу направленого на
протиправне переміщення товарів через
митний кордон. Митне декларування було
проведено у повній відповідності до
документів, які були наданні
постачальником, і які вже пройшли
(перевірялися) митний орган країни
експортера.

Апеляційний суд, вивчивши матеріали
справи, дослідивши доводи апеляційної
скарги, перевіривши законність та
обґрунтованість постанови суду першої
інстанції, дійшов висновку, що у
задоволенні апеляційної скарги слід
вимовити з наступних підстав.

Доводи митного органу викладені в
апеляційній скарзі щодо наявності
складу адміністративного
правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 483
Митного Кодексу України, є
безпідставними.

Висновок суду першої інстанції про
невинуватість ОСОБА_1 у вчиненні
адміністративного правопорушення,
передбаченого ч. 1 ст. 483 Митного Кодексу
України, відповідає фактичним
обставинам справи, є законним та
обґрунтованим.

Зазначений висновок суд першої
інстанції зробив з аналізу наявних у
матеріалах справи даних, давши їм
належну оцінку у їх сукупності.

Зокрема, з матеріалів справи
вбачається, що ТОВ СПОТ
«Комінметінвест», керівником якого є
ОСОБА_1, здійснювало декларування на
підставі пакету товаросупровідних
документів, які використовувалися при
оформленні експорту з Польщі. Під час
проведення митних формальностей
справжність пред'явлених
товаросупровідних документів як у
митного органу, так і у декларанта
сумніві не викликала.

Поряд з цим, ТОВ СПОТ «Комінметінвест»
уклало контракт на купівлю товарів
безпосередньо у виробника без
застосування будь-яких посередників,
що в свою чергу свідчить про прозорість
правочину та унеможливлює зміну
(підробку) товаросупровідних
документів.

З урахуванням наведених обставин,
апеляційний суд погоджується з
висновками суду першої інстанції щодо
наявності сумніві, що ОСОБА_1 діяла
умисно і її дії були направлені на
переміщення товарів з порушенням
чинного порядку митного оформлення.

Разом з тим, доводи митного органу, що
на стадії митного оформлення
декларантом було подано різні
сертифікати якості, то дана обставина
лише побічно може свідчити про
наявність умислу, і в даному
конкретному випадку без сумнівно не
доводить наявність умислу у діях особи.

З огляду на викладене, апеляційний суд
приходить до висновку про правильність
та обгрутованість висновків місцевого
суду, щодо недоведеності вини ОСОБА_1 у
вчиненні порушення митних правил,
передбачених ч. 1 ст. 483 КУпАП,
зафіксованих у протоколі про
адміністративне правопорушення,
складеному відносно останньої
уповноваженою особою
Дніпропетровської митниці.

При розгляді справи районним судом
порушень ст. ст. 279, 280 КУпАП не допущено,
докази перевірені на їх допустимість
та належність, відповідно до ст. 252
КУпАП, а всі обставини, що мають
значення для вирішення справи, суд
встановив та дав їм належну правову
оцінку.

Неправильного застосування норм
матеріального права або порушень норм
процесуального права, які б були
підставою для скасування постанови
суду, апеляційним переглядом не
встановлено.

Таким чином, апеляційний суд вважає
необхідним апеляційну скаргу залишити
без задоволення, а постанову суду
першої інстанції - без змін.

постановив:

у задоволенні апеляційної скарги
тимчасово виконуючого обов'язки
начальника митниці - Михайлова В.В. про
скасування постанови Кіровського
районного суду м. Дніпропетровська від
01 серпня 2014 року - відмовити.

Постанову Кіровського районного суду
м. Дніпропетровська від 01 серпня 2014
року, якою провадження у справі про
адміністративне правопорушення за ч. 1
ст. 483 Митного Кодексу України, відносно
ОСОБА_1, закрито через відсутність
складу адміністративного
правопорушення, на підставі п. 1 ст. 247
КУпАП, - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили
негайно, остаточна і оскарженню не
підлягає.

Суддя Апеляційного суду
І.К. Живоглядова

Дніпропетровської області