Справа № 369/6419/14-п Головуючий у І
інстанції Лисенко Владислав
ВікторовичПровадження № 33/780/754/14
Доповідач у 2 інстанції ШрольКатегорія
138 17.10.2014
ПОСТАНОВА

Іменем України

16 жовтня 2014 року
м. Київ

Суддя апеляційного суду Київської
області В.Р.Шроль, розглянувши у
відкритому судовому засіданні справу
за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на
постанову судді Києво-Святошинського
районного суду Київської області від
07.07.2014 року, якою провадження по справі
про притягнення до адміністративної
відповідальності за ст.124 КУпАП

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, мешканця АДРЕСА_1,

закрито у зв'язку з відсутністю в його
діях складу адміністративного
правопорушення,

В С Т А Н О В И В :

У відповідності до протоколу про
адміністративне правопорушення 25.06.2014
року близько 16 год. 30 хв. в м. Боярка
Києво-Святошинського району Київської
області по вул. Магістральній ОСОБА_2,
керуючи автомобілем марки «MERSEDES»
державний номерний знак НОМЕР_1 в
порушення п.10.1 ПДР, підчас зміни
напрямку руху не переконався, що це
буде безпечно для інших учасників
дорожнього руху, внаслідок чого
допустив зіткнення з автомобілем марки
«ЗАЗ» державний номерний знак НОМЕР_2,
який здійснював обгін, після чого від
удару зазначений автомобіль відкинуло
ліворуч на припарковані автомобілі
«CHEVROLET» державний номерний знак НОМЕР_3
та автомобіль марки «SUBARU» державний
номерний знак НОМЕР_4. В результаті
дорожньо-транспортної пригоди
транспортні засоби отримали механічні
пошкодження.

Закриваючи провадження в справі про
адміністративне правопорушення за
відсутністю у діях ОСОБА_2 складу
адміністративного правопорушення,
суддя прийшов до висновку, що ДТП
сталося з вини водія автомобіля марки
«ЗАЗ» державний номерний знак НОМЕР_2,
який порушив вимоги п. 14.2 ПДР, а ОСОБА_2
не міг запобігти дорожньо-траспортній
події.

В апеляційній скарзі водій автомобіля
«ЗАЗ» ОСОБА_1 просить постанову
скасувати та винести нову постанову
якою направити матеріали справи до
ВДАІ для доопрацювання. В
обґрунтування апеляційної скарги
вказує на неповноту розгляду справи
суддею, на порушення суддею його прав,
на неправильність встановлення суддею
фактичних обставин ДТП, на
неправомірне посилання на постанову
про притягнення його до
адміністративної відповідальності,
яка на час розгляду не набрала
чинності, а в подальшому була скасована
в апеляційному порядку.

Також звертається з клопотанням про
поновлення строку на апеляційне
оскарження, мотивуючи його тим, що
розгляд справи щодо ОСОБА_2 відбувся
без його участі, копія постанови йому
не була вручена,а тому він не мав
можливості вчасно оскаржити постанову.

Як вбачається з матеріалів справи,
постанова винесена 07.07.2014 року, а
апеляційну скаргу до суду було подано
03.09.2014 року, тобто після закінчення
строків на апеляційне оскарження.

Вважаю, що строк на апеляційне
оскарження постанови підлягає
поновленню, оскільки правопорушник при
розгляді справи не був присутній,
постанова йому не була направлена,
тобто строк на апеляційне оскарження
пропущений з поважних причин.

Заслухавши ОСОБА_1 та його захисника,
які підтримали апеляційну скаргу,
представника особи, яка притягується
до адміністративної відповідальності,
що заперечив проти задоволення
апеляційної скарги, перевіривши
матеріали справи та вивчивши доводи
апеляційної скарги, вважаю її такою, що
підлягає частковому задоволенню,
виходячи з наступного.

Згідно із вимогами ст.ст. 245, 252, 280 КУпАП
під час провадження у справах про
адміністративні правопорушення
забезпечується всебічне, повне та
об"єктивне дослідження всіх обставин
справи, а оцінка доказів має
ґрунтуватися на їх сукупності.

Зазначених вимог Закону суддею
при розгляді справи про притягнення
ОСОБА_2 до адміністративної
відповідальності за ст.124 КУпАП не
дотримано.

Приходячи до висновку про
відсутність у діях ОСОБА_2 порушень ПДР,
суддя послався на винуватість ОСОБА_1 -
іншого учасника ДТП у порушенні п.14.2
ПДР, що призвело до ДТП, що підтверджено
наявністю постанови про притягнення
його до адміністративної
відповідальності, яка на момент
прийняття судового рішення не була
допустимим джерелом доказів, оскільки
за правилами ст.294 КУпАП не набрала
законної сили.

Крім того, без дослідження
будь-якої іншої доказової бази суддя
визнав, що ОСОБА_2 не мав можливості
запобігти зазначеній ДТП.

До того ж, суддя вдався до оцінки
дій іншого учасника ДТП - ОСОБА_1, не
давши взагалі аналізу діям ОСОБА_2 на
предмет порушення ним норм ПДР, хоча
предметом розгляду у судовому
засіданні був протокол про
адміністративне правопорушення,
складений саме щодо ОСОБА_2

Проте, аналіз наявних доказів по
справі висновки суду не підтверджують.

У відповідності до вимог ПДР
перед поворотом ліворуч водій має
завчасно зайняти відповідне крайнє
положення на проїзній частині даного
напрямку, а у разі його виконання не з
крайнього положення - повинен дати
дорогу як зустрічним, так і попутним
транспортним засобам.

Із розміщення автомобіля
«Мерседес» після ДТП, зафіксованого на
схемі дорожньо-транспортної пригоди,
випливає, що він перебуває у положенні,
яке виключає можливість здійснення
маневру повороту ліворуч з крайньої
лівої смуги.

З пояснень водія автомобіля «ЗАЗ»
та очевидця події ОСОБА_3 (а.с.13)
встановлено, що водій автомобіля
«Мерседес» поворот ліворуч виконував
не з крайнього положення на проїзній
частині даного напрямку.

Пояснення водія «Мерседеса»
ОСОБА_2 версію виконання ним маневру
повороту ліворуч не з крайнього
положення не спростовують.

Отже, виконуючи поворот ліворуч
не з крайнього положення на проїзній
частині даного напрямку, ОСОБА_2 мав би
надати перевагу у русі автомобілю
«ЗАЗ», що рухався у попутному напрямку,
проте вказаних вимог ПДР не дотримався,
що призвело до зіткнення транспортних
засобів та отримання ними механічних
пошкоджень.

Доводи апеляційної скарги про
необхідність направлення справи до
органу ДАЇ для доопрацювання не можуть
бути взяті до уваги, оскільки відсутні
підстави для прийняття такого рішення.

Але ОСОБА_2 не може бути
притягнутий до адміністративної
відповідальності за ст.124 КУпАП,
оскільки спливли строки накладення
адміністративного стягнення,
передбачені ст.38 КУпАП, тому справа
підлягає закриттю на підставі п.7ч.1
ст.247 КУпАП.

Оскільки при розгляді справи
суддя допустив значні порушення як
матеріального, так і процесуального
права, що призвело до невірних
висновків щодо оцінки дій ОСОБА_2,
постанова підлягає скасуванню з
постановленням нової постанови.

Керуючись ст.294 Кодексу України про
адміністративні правопорушення,

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 поновити строк на
апеляційне оскарження постанови судді
Києво-Святошинського районного суду
Київської області від 07.07.2014 року щодо
ОСОБА_2.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити
частково.

Постанову судді Києво-Святошинського
районного суду Київської області від
07.07.2014 року щодо ОСОБА_2 скасувати.

Прийняти нову постанову, якою
провадження в справі про притягнення
ОСОБА_2 до адміністративної
відповідальності за ст.124 КУпАП закрити
у зв'язку із закінченням на момент
розгляду справи строків, передбачених
ст.38 КУпАП.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя:

В.Р.Шроль