П О С Т А Н О В А

І м е н е м У к
р а ї н и

23.06.2014
м. Ужгород

Суддя апеляційного суду Закарпатської
області Дворніченко В.І., за участі
прокурора: Малицького С.І., особи, щодо
якої запроваджено протокол про
адміністративне правопорушення -
ОСОБА_1, розглянув матеріали справи про
адміністративне правопорушення за
апеляційним поданням заступника
прокурора прокуратури Рахівського
району на постанову Рахівського
районного суду від 07.05.2014 року, якою
провадження в адміністративній справі
щодо

ОСОБА_1,

ІНФОРМАЦІЯ_1, мешканця АДРЕСА_1,
українця, громадянина України, з вищою
освітою, одруженого, директора
Водицької ЗОШ І-ІІІ ступенів № 1, раніше
несудимого,

закрито в зв'язку з відсутністю в його
діях складу адміністративного
правопорушення, відповідальність за
яке передбачена ст.172-7 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

У відповідності до вказаної постанови
на розгляді в суді перебував протокол
про адміністративне правопорушення
від 18.04.2014 року про притягнення до
адмінвідповідальності ОСОБА_1 за
правопорушення передбачене ст.172-7
КУпАП, згідно якого останній,
перебуваючи на посаді директора
Водицької ЗОШ І-ІІІ ст. № 1, будучи
суб'єктом відповідальності за вчинення
корупційних правопорушень, на якого
поширюються обмеження та зобов'язання
передбачені законом України «Про
засади запобігання і протидії
корупції», крім іншого, будучи і
головою атестаційної комісії, 19.03.2014
року, під час засідання атестаційної
комісії Водицької ЗОШ І-ІІІ ст., де
вирішувалось питання про атестацію
ОСОБА_1 та його дружини ОСОБА_3, порушив
п.2 ч.1 ст.14 ЗУ «Про засади запобігання і
протидії корупції», що виразилось у
неповідомленні ним безпосереднього
керівника, а саме начальника
управління освіти, молоді та спорту
Рахівської РДА, в письмовій формі, про
наявність конфлікту інтересів у
зв'язку з його діяльністю в якості
директора школи та голови атестаційної
комісії, чим допустив правопорушення,
відповідальність за яке передбачена
ст.172-7 КУпАП. Об'єктивних причин
неповідомлення про конфлікт інтересів
та невжиття всіх необхідних заходів,
спрямованих на запобігання конфлікту
інтересів директором Водицької ЗОШ
ОСОБА_1 не встановлено.

Мотивуючи закриття провадження в
справі щодо ОСОБА_1 на підставі п.1 ст.247
КУпАП, в зв'язку з відсутністю в його
діях складу правопорушення,
відповідальність за яке передбачена
ст.172-7 КУпАП, суд першої інстанції в
постанові зазначив, що в судовому
засіданні не встановлено в діях
директора Водицької ЗОШ І-ІІІ ст.
ОСОБА_1 суперечності між особистими
майновими, немайновими інтересами та
вплив його дій, як директора даної
школи на об'єктивність або
упередженість прийняття атестаційною
комісією рішень, тобто змушування до
позитивного голосування. Крім того, не
доведена вина в одержанні
неправомірної вигоди. Не встановлено
також і того факту, що ОСОБА_1 спричинив
збитки своїми діями, порушив чиїсь
законні права та інтереси, мав при
цьому будь-який свій корисливий
інтерес. Отже, з врахуванням положень
п.3 третього абзацу ч.1 ст.9 ЗУ «Про
засади запобігання і протидії
корупції» про те, що положення абзацу
першого та другого цієї частини не
поширюються на осіб, які працюють у
сільських населених пунктах, суд
першої інстанції дійшов висновку про
відсутність в діях ОСОБА_1 складу
адміністративного правопорушення.

В апеляційному поданні заступником
прокурора прокуратури Рахівського
району порушується питання про
скасування даної постанови, як
незаконної та невмотивованої з
постановленням нової про визнання
ОСОБА_1 винним за ст.172-7 КУпАП з
накладенням на нього
адміністративного стягнення в межах
санкції даної статті.

Заслухавши прокурора, який підтримав
доводи апеляційного подання та просив
його задовольнити, а постанову
Рахівського районного суду від 07.05.2014
року скасувати , піддавши ОСОБА_1
адміністративному стягненню, ОСОБА_1
який просив в задоволенні апеляційного
подання прокурора відмовити, а
оскаржувану постанову залишити без
змін, перевіривши матеріали справи,
вважаю, що апеляційне подання частково
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Відповідно до вимог ст.280 КпАП України
при розгляді справи суд зобов'язаний
з'ясувати: чи було вчинено
адміністративне правопорушення, чи
винна дана особа в його вчиненні, чи
підлягає вона адміністративній
відповідальності, чи є обставини, що
пом'якшують і обтяжують
відповідальність, чи заподіяно майнову
шкоду, а також з'ясувати інші обставини,
що мають значення для правильного
вирішення справи.

Вказаних вимог закону судом першої
інстанції дотримано не було.

Згідно протоколу про адміністративне
корупційне правопорушення від 18.04.2014
року ОСОБА_1, будучи директором
Водицької ЗОШ І-ІІІ ст. № 1 та головою
атестаційної комісії з атестації
педагогічних працівників, являючись
суб'єктом відповідальності за вчинення
корупційних правопорушень, на якого
поширюються обмеження та зобов'язання
передбачені ЗУ «Про засади запобігання
і протидії корупції», не виконав
обов'язок, покладений на нього п.2 ч.1
ст.14 ЗУ «Про засади запобігання і
протидії корупції», невідкладно у
письмовій формі повідомляти
безпосереднього керівника про
наявність конфлікту інтересів.

У відповідності до ч.7 ст.294 КУпАП
апеляційний суд переглядає справу в
межах апеляційної скарги. Суд
апеляційної інстанції не обмежений
доводами апеляційної скарги, якщо під
час розгляду справи буде встановлено
неправильне застосування норм
матеріального права або порушення норм
процесуального права. Апеляційний суд
може дослідити нові докази, які не
досліджувалися раніше, якщо визнає
обґрунтованим ненадання їх до
місцевого суду або необґрунтованим
відхилення їх місцевим судом.

Як вбачається з матеріалів справи,
ОСОБА_1 призначено на посаду директора
Водицької ЗОШ І-ІІІ ст. № 1 з 01.09.2008
року(а.с.31), а наказом по Водицькій ЗОШ
І-Ш ст. № 1 від 03.09.2013 року за № 27
створено атестаційну комісію з
атестації педагогічних працівників
цієї школи.

19.03.2014 року під головуванням директора
школи ОСОБА_1 відбулось засідання
атестаційної комісії, на які
атестовано його. Як вчителя історії
цієї школи та педагогічного працівника
ОСОБА_3, його дружину, згідно свідоцтва
про одруження,як вчителя світової
літератури, російської мови та
художньої культури Водицької
загальноосвітньої школи. Того ж дня,
19.03.2014 року головою атестаційної
комісії та її членами власноручно
підписано протокол засідання
атестаційної комісії та атестаційні
листи на атестованих ОСОБА_3 та ОСОБА_1,
які скеровано до управління освіти,
молоді та спорту Рахівської РДА.

У відповідності до п.2 ч.1 ст.14 Закону
України «Про засади запобігання і
протидії корупції» особи, зазначені у
пункті 1 та підпунктах "а", "б" пункту 2
частини першої статті 4 цього Закону,
зобов'язані, зокрема, невідкладно у
письмовій формі повідомляти
безпосереднього керівника про
наявність конфлікту інтересів.

В свою чергу, ст.172-7 КУпАП передбачено
відповідальність за неповідомлення
особою безпосереднього керівника у
випадках, передбачених законом, про
наявність конфлікту інтересів, а
згідно ст.1 ЗУ «Про засади запобігання і
протидії корупції» конфлікт інтересів
- це суперечність між особистими
майновими, немайновими інтересами
особи чи близьких їй осіб та її
службовими повноваженнями, наявність
якої може вплинути на об'єктивність або
неупередженість прийняття рішень, а
також на вчинення чи невчинення дій під
час виконання наданих їй службових
повноважень.

З матеріалів справи видно, що ОСОБА_1,
будучи директором Водицької ЗОШ,
виконуючи обов'язки голови
атестаційної комісії, в період з червня
2013 року по 17.04.2014 року жодних письмових
повідомлень про виникнення конфлікту
інтересів в Управління освіти молоді
та спорту Рахівської РДА не
подавав(а.с.7).

Отже, з врахуванням всього вище
викладеного, апеляційний суд
констатує, що в діях ОСОБА_1 наявний
склад адміністративного
правопорушення, відповідальність за
яке передбачена ст.172-7 КУпАП, що
виразилось у невиконанні ним, як
суб'єктом відповідальності за
корупційні правопорушення обов'язку
невідкладно у письмовій формі
повідомити управління освіти, молоді
та спорту при Рахівській РДА про
наявність конфлікту інтересів.

Твердження ОСОБА_1 про те, що в його діях
немає складу правопорушення, позаяк
ним в телефонному режимі повідомлялось
безпосереднє керівництво про
наявність конфлікту інтересів,
апеляційним судом до уваги не
приймається, оскільки жодним належним
та допустимим доказом не підтверджено
і в даному випадку конкретному випадку
не може бути свідченням відсутності
складу даного корупційного порушення,
тому що Законом встановлено обов'язок
невідкладного повідомлення про
конфлікт інтересів саме в письмовій
формі, за невиконання якого і наступає
адміністративна відповідальність
передбачена ст.172-7 КУпАП.

Суперечить нормам матеріального права
як твердження ОСОБА_1, так і висновок
суду першої інстанції, наведений в
оскаржуваній постанові, про те, що село
Водиця Рахівського району
Закарпатської області відноситься до
сільської місцевості та, крім того, має
статус гірського населеного пункту, у
зв'язку з чим на нього, як на директора
Водицької ЗОШ обмеження, передбачені
абзацами першим та другим ч.1 ст.9 Закону
України «Про засади запобігання і
протидії корупції» не поширюються, а
відтак він не може бути суб'єктом
відповідальності за правопорушення
передбачене ст.172-7 КУпАП, із слідуючих
міркувань.

Статею 9 вище названого Закону
встановлено, що суб'єкти
відповідальності за корупційні
правопорушення не можуть мати у
безпосередньому підпорядкуванні
близьких їм осіб або бути
безпосередньо підпорядкованими у
зв'язку з виконанням повноважень
близьким їм особам. В абзаці третьому
зазначеної правової норми вказано, що
положення абзаців першого та другого
цієї частини не поширюються на осіб,
які працюють у сільських населених
пунктах (крім тих, що є районними
центрами), а також гірських населених
пунктах, з чого можна зробити
обгрунтований висновок про те, що дані
обмеження дійсно не поширюються на
ОСОБА_1, однак жодним чином не
звільняють його від обов'язків,
визначених в ст.14 Закону,
відповідальність за невиконання яких
передбачена ст.172-7 КУпАП.

Не ґрунтується на законі і свідчить про
однобічність під час розгляду даної
справи твердження суду першої
інстанції про те, що в діях директора
Водицької ЗОШ І-Ш ст. ОСОБА_1 не
встановлено суперечності між
особистими майновими, немайновими
інтересами та вплив його дій як
директора даної шкоди на об'єктивність
або упередженість прийняття
атестаційною комісією рішень, тобто
змушування до позитивного голосування,
а так само і одержання ним
неправомірної вигоди, з огляду на те, що
правопорушення, відповідальність за
яке передбачена ст.172-7 КУпАП має
формальний склад і не передбачає в
якості обов'язкової ознаки настання
будь-яких суспільно-небезпечних
наслідків.

Винність ОСОБА_1 підтверджується
протоколом про адміністративне
корупційне правопорушення листом
Рахівської РДА, поясненнями свідків по
справі тощо.

Разом з тим, враховуючи вимоги ст.ст.33-36,
280 КУпАП, при прийнятті рішення про
накладення адміністративного
стягнення, беручи до уваги положення
ст.22 КУпАП, враховуючи всі пом'якшуючі
відповідальність ОСОБА_1 обставини,
дані про його особу, позитивні
характеристики, необережну форму вини,
об'єктивність та неупередженість
прийнятих атестаційною комісією
рішень, що ствердили в своїх поясненнях
і свідки допитані по справі,
апеляційний суд вважає, що допущене
ОСОБА_1 правопорушення слід вважати
малозначним, в зв'язку з чим
провадження в даній справі слід
закрити, обмежившись оголошенням йому
усного зауваження.

Керуючись ст. 247, 268, 280, 283, 294 КУпАП,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційне подання заступника
прокурора прокуратури Рахівського
району - задовольнити частково.

Постанову судді Рахівського районного
суду Закарпатської області від 07.05.2014
року про закриття провадження в
адміністративній справі щодо ОСОБА_1 за
ст.172-7 КУпАП в зв'язку з відсутністю в
його діях складу адміністративного
правопорушення - скасувати.

Визнати винним ОСОБА_1 в скоєнні
адміністративного правопорушення,
відповідальність за яке передбачена
ст.172-7 КУпАП.

На підставі ст.22 КУпАП, звільнити
ОСОБА_1 від адміністративної
відповідальності за вчинення
правопорушення передбаченого ст.172-7
КУпАП, обмежившись оголошенням йому
усного зауваження, а провадження в
справі щодо нього - закрити.

Постанова набирає законної сили
негайно після її винесення, є
остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя:
В.І.Дворніченко