Справа № 163/2386/14-п Провадження №33/773/244/14
Суддя в 1 інстанції: Войтюк Л.М.
Категорія:ч.1 ст. 130 КУпАП Доповідач:
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"03" листопада 2014 р. місто Луцьк

Суддя апеляційного суду Волинської
області Борсук П.П., з участю особи, яку
притягнуто до адміністративної
відповідальності ОСОБА_1, розглянув
апеляційну скаргу ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1,
мешканця АДРЕСА_1, непрацюючого на
постанову судді Любомльського
районного суду Волинської області від
15 вересня 2014 року про притягнення його
до адміністративної відповідальності
за ч.1 ст. 130 КУпАП з накладенням на нього
адміністративного стягнення у вигляді
штрафу в сумі 3 400 гривень,

В С Т А Н О В И В:

Згідно постанови ОСОБА_1 визнаний
винним в тому, що він 24 серпня 2014 року о
21 годині 55 хвилин, в місті Любомль
Волинської області, керуючи
транспортним засобом, мопедом «Хонда»,
відмовився від проходження огляду на
визначення стану алкогольного
сп'яніння, в порушення вимог п. 2.5 Правил
дорожнього руху України, чим вчинив
правопорушення, передбачене, ч.1 ст. 130
КУпАП.

В своїй апеляційній скарзі ОСОБА_1
оскаржує постанову суду як незаконну,
необґрунтовану. Вважає, що судом
всупереч вимогам закону, було
застосовано до нього адміністративне
стягнення, яке не підлягало накладенню,
оскільки він є неповнолітньою особою.
Просить постанову суду першої
інстанції скасувати, і з урахуванням
всіх обставин, застосувати щодо нього
за ч.1 ст.130 КУпАП захід
адміністративного впливу, визначений
ст. 24-1 КУпАП. Також просить поновити
строк на апеляційне оскарження
постанови суду, оскільки про її
існування дізнався 03 жовтня 2014 року зі
слів своїх батьків.

Заслухавши ОСОБА_1, який свою
апеляційну скаргу підтримав,
перевіривши доводи апеляційної скарги
та матеріали справи, приходжу до
висновку, що скарга підлягає до
часткового задоволення з наступних
підстав.

Як стверджується матеріалами
справи, апелянт на судовому засіданні в
суді першої інстанції присутній не був.
Його доводи про те, що про постанову
суду від 15 вересня 2014 року він дізнався
03 жовтня 2014 року апеляційним судом
перевірені, та є такими, що
підтверджуються матеріалами справи.
Тому апеляційний суд поновляє ОСОБА_1
строк на апеляційне оскарження
постанови.

Висновки постанови суду про
наявність у матеріалах справи про
адміністративне правопорушення
достатніх даних, які вказують на
вчинення ОСОБА_1 адміністративного
правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130
КУпАП є правильними, самим апелянтом
вони не оспорюються.

У відповідності до ст.ст. 23, 33
КУпАП адміністративне стягнення є
мірою відповідальності і
застосовується з метою виховання
особи, яка вчинила адміністративне
правопорушення, в дусі додержання
законів України, поваги до правил
співжиття, а також запобігання
вчиненню нових правопорушень як самим
правопорушником, так і іншими особами.
При накладенні стягнення враховується
характер вчиненого правопорушення,
особа порушника, ступінь його вини,
майновий стан, обставини, що
пом'якшують і обтяжують
відповідальність.

Матеріали справи про адміністративне
правопорушення свідчать, що суд при
накладенні стягнення на ОСОБА_1 не в
повній мірі дотримався вимог ч. 2 ст. 33
КУпАП та не врахував віку і
матеріального стану правопорушника,
що призвело до накладення стягнення,
яке не відповідає його особі.

Таким чином, доводи ОСОБА_1 про
незаконність винесеної судом першої
інстанції постанови в частині
застосування адміністративного
стягнення є підставними.

Відповідно до ч.2 ст. 13 КУпАП з
урахуванням характеру вчиненого
правопорушення та особи
правопорушника до осіб у віці від
шістнадцяти до вісімнадцяти років
можуть бути застосовані заходи впливу,
передбачені ст. 24-1 цього кодексу.

Із матеріалів справи вбачається, що
ОСОБА_1 правопорушення вчинив вперше,
раніше до адміністративної
відповідальності не притягувався,
позитивно характеризується за місцем
проживання і навчання, є неповнолітнім,
навчається на першому курсі в
інституті на денній формі навчання за
контрактом, де приймає активну участь у
проведених навчальним закладом
заходах. Від вчинених ним дій збитків
державним та суспільним інтересам не
заподіяно. Накладення на ОСОБА_1
адміністративного стягнення може
поставити його сім'ю в скрутне
становище і позбавити на тривалий час
засобів до існування.

За таких обставин постанова суду в
частині накладеного стягнення
підлягає зміні.

Враховуючи особу ОСОБА_1, його щире
каяття та відсутність обставин, що
обтяжують його відповідальність,
приходжу до висновку, що до нього
можливо застосувати захід впливу,
визначений п.2 ч.1 ст. 24-1 КУпАП.

Керуючись ст. 294 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В:

Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне
оскарження постанови Любомльського
районного суду Волинської області від
15 вересня 2014 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову Любомльського
районного суду Волинської області від
15 вересня 2014 року щодо нього змінити.

На підставі п.2 ч.1 ст. 24-1 КУпАП, до
ОСОБА_1 за вчинення правопорушення,
передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП
застосувати захід впливу у виді
попередження.

Постанова набирає законної сили
негайно з моменту її проголошення, є
остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя