Справа № 359/9502/14-п Головуючий у І
інстанції Мельник О.О.Провадження №
33/780/817/14 Доповідач у 2 інстанції
СвінціцькаКатегорія 429
ПОСТАНОВА

Іменем України

10 листопада 2014 року
м. Київ

Суддя Апеляційного суду Київської
області Свінціцька О.П., з участю:

прокурора Новікова І.О.,

представника Київської митниці
Міндоходів Захарова А.О.,

представника особи, що притягується до
адміністративної відповідальності

ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні справу за апеляційною
скаргою представника особи, що
притягується до адміністративної
відповідальності ОСОБА_3 - ОСОБА_2 на
постанову судді Бориспільського
міськрайонного суду Київської області
від 19 вересня 2014 року,

в с т а н о в и в :

Постановою судді Бориспільського
міськрайонного суду Київської області
від 19 вересня 2014 року

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця Китаю,
провінція Гуандун, громадянина Китаю,
працюючого головою правління фонду
«China Europe International Construction Fund Limited», який
проживає по АДРЕСА_1,

притягнуто до адміністративної
відповідальності за ст.471 МК України, та
накладено стягнення у виді штрафу в
розмірі 1700 гривень з конфіскацією в
дохід держави Україна грошових коштів
у розмірі 36 800 доларів США та 1040 доларів
Гонконгу.

Відповідно до зазначеної постанови, 27
серпня 2014 року, близько 10 години 45
хвилин, в залі «Приліт» терміналу
«Прем»єр зала» ДП МА «Бориспіль», під
час проведення митного контролю
пасажирів, які прилетіли з Росії м.
Москва до України, рейсом №1804, у
громадянина Китаю ОСОБА_3, який своїми
діями обрав проходження митного
контролю по каналу, позначеному
символами зеленого кольору («зелений
коридор»), тим самим, відповідно до ч.5
ст. 366 МК України заявивши, що
переміщувані ним через митний кордон
товари не підлягають письмовому
декларуванню, оподаткуванню митними
платежами, не підпадають під
встановлені законодавством заборони
та/або обмеження щодо ввезення на
територію України та засвідчив про
факти, що мають юридичне значення.
Після перетину пасажиром «білої
лінії», яка позначає закінчення зони
спрощеного митного контролю «зелений
коридор», було виявлено 36800 доларів США
та 1040 доларів Гонконгу, які
перевищували наявну у пасажира суму в
розмірі 13200 доларів США, що станом на
27.08.2014 за офіційним курсом НБУ
становить еквівалент 10000 євро, і які
знаходились в одному з відділень
ручної поклажі (рюкзака) пасажира.
Зазначена готівка переміщувалась без
ознак приховування та відповідно до
Постанови Правління НБУ №148 від 27.05.2008
підлягали обов'язковому письмовому
декларуванню і потребували наявності
відповідних дозвільних документів, чим
ОСОБА_3 порушив порядок проходження
митного контролю в зонах (коридорах)
спрощеного митного контролю, яким
обмежено переміщення валюти через
митний кордон України відповідно до
Постанови КМУ №436 від 21.05.2012.

Не погоджуючись з рішенням суду першої
інстанції представник особи, яка
притягується до адміністративної
відповідальності подав апеляційну
скаргу, в якій просить постанову суду
змінити залишивши в якості
адміністративного стягнення відносно
громадянина КНР ОСОБА_3 лише штраф у
розмірі 1700 гривень, оскільки судом
першої інстанції при винесенні
постанови від 19.09.2014 неповно були
досліджені докази, неправильно
встановлені обставини у справі, також
неправильно застосовані норми
матеріального права та порушені норми
процесуального права. На обґрунтування
своїх вимог апелянт зазначає, що суд
першої інстанції залишив поза увагою
той факт, що ОСОБА_3, прибувши до
аеропорту «Бориспіль», намагався
задекларувати готівкову валюту, але не
зміг цього зробити внаслідок не
володіння українською та англійською
мовами, про що свідчить той факт, що
ОСОБА_3 самостійно видав
співробітникам митниці готівкову
валюту, а зауваження суду першої
інстанції щодо того, що під час
правопорушення був присутній
перекладач вважає хибним, оскільки
перекладач з»явився більше ніж через 2
години після того, як відбувся
зазначений факт і був присутній лише
при складанні протоколу. Як вважає
апелянт, основною і обов'язковою
ознакою об'єктивної сторони
адміністративного порушення є не
тільки вина, а й умисел, відсутність
якого виключає склад будь-якого
адміністративного правопорушення, що й
вбачається в діях ОСОБА_3, тобто, вина
без умислу. Зауважує, що судом першої
інстанції було неправильно
застосовано санкцію статті 471 МК
України, оскільки є лише порушення у
вигляді перевищення обсягу готівкової
валюти, що ввозиться на територію
України, що не передбачає санкції у
вигляді конфіскації. Крім того, звертає
увагу суду на той факт, що розмір
(вартість) додаткового покарання
(конфіскація валюти вартістю
півмільйона гривень) є не вимірюваним у
зрівнянні з розміром основного
покарання у виді штрафу в розмірі 1700
гривень.

В судовому засіданні представник
ОСОБА_3 подану апеляційну скаргу
підтримав.

Вислухавши пояснення:

прокурора, який заперечував щодо
задоволення апеляційної скарги, її
доводи вважав необґрунтованими, просив
залишити постанову суду без змін,
представника Київської митниці
Міндоходів, який також заперечував
щодо задоволення апеляційної скарги;

вивчивши матеріали справи та
перевіривши доводи апеляційної скарги
суд приходить до наступного.

Винуватість ОСОБА_3 у порушенні
встановленого порядку проходження
митного контролю в зонах (коридорах)
спрощеного митного контролю, що
виразилось у переміщенні через митний
кордон України в зоні «зеленого»
коридору товарів, переміщення яких
через митний кордон обмежено
законодавством України,
підтверджується зібраними у справі
доказами, а саме протоколом про
порушення митних правил від 27 серпня 2014
року №0493/125120101/14, доповідними записками
інспекторів Київської митниці, описом
предметів, затриманих у
правопорушника, іншими доказами, що
містяться в справі.

Вказаним доказам судом першої
інстанції була дана належна правова
оцінка, дії ОСОБА_3 за ст. 471 МК України
кваліфіковані вірно.

Так, відповідно до вимог ст. 471 МК
України 2012 року, адміністративна
відповідальність за вказаною статтею
настає за порушення порядку
проходження митного контролю в зонах
(коридорах) спрощеного митного
контролю, тобто переміщення через
митний кордон України особою, яка
формою проходження митного контролю
обрала проходження через «зелений
коридор» товарів, переміщення яких
через митний кордон України
заборонено, або обмежено
законодавством України, або товарів в
обсягах, що перевищують неоподатковану
норму переміщення через митний кордон
України.

Відповідно до постанови Кабінету
Міністрів України від 21 травня 2012 року
№ 436 «Про затвердження переліків
товарів, на які встановлено обмеження
щодо переміщення через митний кордон
України» готівка віднесена до товарів,
переміщення яких через митний кордон
України обмежено законодавством
України.

Згідно з п.1 розділу 2 «Інструкції про
переміщення готівки через митний
кордон України», затвердженої
постановою Національного Банку
України від 27.05.2008 року № 148, фізична
особа має право ввозити в Україну та
вивозити за її межі готівку в сумі, що
не перевищує в еквіваленті 10000 євро, без
письмового декларування митному
органу.

Відповідно до вимог ст.197 МК України на
окремі товари встановлюються
обмеження щодо їх переміщення через
митний кордон України. В даному випадку
такі обмеження встановлені на рівні 10000
євро.

Згідно з ч.5 ст.366 МК України, обрання
«зеленого коридору» вважається заявою
особи про те, що переміщені нею через
митний кордон України товари не
підлягають письмовому декларуванню.

ОСОБА_3 переміщав через митний кордон
України готівку без письмового
декларування в сумі, що перевищує
встановлені обмеження.

Таким чином ОСОБА_3 перемістив
через митних кордон України в режимі
спрощеного митного контролю (зелений
коридор) іноземну валюту у розмірі,
який перевищує розмір, встановлений
постановою Правління НБУ від 27.05.2008
року № 148, належним чином оформленої
митної декларації та дозвільних
документів, що підтверджують зняття
готівки з рахунків банків (фінансових
установ) на суму, що перевищує в
еквіваленті 10 000 євро не надавав, тобто
порушив порядок проходження митного
контролю, а тому твердження
представника в апеляційній скарзі про
те, що такі дії ОСОБА_3 свідчать про
відсутність події та складу
адміністративного правопорушення є
безпідставними.

Посилання апелянта на те, що в діях
ОСОБА_3 відсутній умисел, що виключає
склад адміністративного
правопорушення суд до уваги не
приймає,оскільки порушення митних
правил, передбачене ст.471 МК України
може вчинятись як умисно, так і через
необережність відповідно до вимог ч.1
ст. 458 МК України.

Апеляційний суд також критично
ставиться до посилань апелянта на
необхідність накладення на ОСОБА_3
адміністративного стягнення у виді
штрафу без застосування конфіскації
вилученої валюти, оскільки санкція ст.
471 МК України передбачає
безальтернативну санкцію - накладення
штрафу у розмірі 100 неоподаткованих
мінімумів доходів громадян та
конфіскацією предметів (грошових
коштів), порядок переміщення через
митний кордон України яких було
порушено. За таких умов незастосування
даного виду стягнення прямо
протирічить вимогам чинного
законодавства України, що є
неприпустимим.

Доводи апеляційної скарги
правильності висновків судді суду
першої інстанції щодо винуватості
ОСОБА_3 у порушенні митних правил та
правильності кваліфікації його дій не
спростовують.

Зважаючи на викладене, оскаржувана
постанова відповідає вимогам закону,
підстави для її зміні чи скасування
відсутні, у зв'язку з чим залишає дану
постанову без змін, а апеляційну скаргу
без задоволення.

Керуючись ст.294 КУпАП, ст.ст. 366, 461, 462, 464,
465,466, 471 МК України,

постановив :

Апеляційну скаргу представника особи,
яка притягується до адміністративної
відповідальності ОСОБА_3 - ОСОБА_2
залишити без задоволення.

Постанову Бориспільського
міськрайонного суду Київської області
від 19 вересня 2014 року відносно ОСОБА_3
без змін.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя
О.П. Свінціцька