Справа № 190/1771/14-п
Провадження 3/190/430/14
ЄРДР №
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 жовтня 2014
року
м.
П’ятихатки

П’ятихатський районний суд
Дніпропетровської області

в складі
головуючого-судді          Легкошерс
т Ю.В.,

за участю
серетаря                    ОСОБА_1,

прокурора
Мельник О.Г.,

правопорушника                    ОС
ОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду м. П'ятихатки
справу про адміністративне
правопорушення відносно

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1,
уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, не працюючого,
має статус депутата Дніпропетровської
обласної ради, мешканця ІНФОРМАЦІЯ_3

про притягнення до
адміністративної відповідальності за
ст. 172-6 ч. 1 КУпАП

в с т а н о в и в:

ОСОБА_2, будучи
суб'єктом відповідальності за
корупційні правопорушення, при
звільненні з роботи з посади голови
П’ятихатської районної державної
адміністрації Дніпропетровської
області 28.03.2014 року, в порушення вимог
абзацу 1 частини 1 статті 12 Закону
України «Про засади запобігання і
протидії корупції», не подав за місцем
роботи до П’ятихатської районної
державної адміністрації декларацію
про майно, доходи, витрати і
зобов'язання фінансового характеру за
період не охоплений раніше поданими
деклараціями з 01.01.2014 року по 28.03.2014
року, достовірно знаючи про
необхідність подання такої декларації.

ОСОБА_2 в
судовому засіданні факт вчинення
адміністративного правопорушення
визнав та пояснив, що дійсно займав
посаду голови П’ятихатської районної
державної адміністрації
Дніпропетровської області. При
прийнятті на вказану посаду приймав
присягу державного службовця. При
звільненні подав за місцем роботи
декларацію про майно, доходи, витрати і
зобов'язання фінансового характеру за
2013 рік, а за період з 01.01.2014 року по 28.03.2014
року не подав. Декларацію за період з
01.01.2014 року по 28.03.2014 року подав лише в
жовтні 2014 року.

Прокурор Мельник
О.Г. в судовом засіданні просив ОСОБА_2
визнати винним у вчиненні
адміністративного правопорушення,
передбаченого ст. 172-6 ч. 1 КУпАП та
накласти адмінастративне стягнення у
вигляді штрафу.

Дослідивши матеріали адміністративної
справи, заслухавши правопорушника,
думку прокурора, суд прийшов до
наступного.

Статтею 172-6 ч. 1
КУпАП передбачена відповідальність
за неподання або несвоєчасне подання
декларації про майно, доходи,
витрати і зобов'язання фінансового
характеру, передбаченої Законом
України «Про засади запобігання і
протидії корупції».

Дана стаття КУпАП є
бланкетною і основним нормативно-
правовим актом у даному випадку є
Закон України «Про засади запобігання
і протидії корупції».

У відповідності до ст. 12 Закону України
«Про засади запобігання і протидію
корупції», визначено порядок
фінансового контролю, до якого входить
подання відповідної декларації про
майно та доходи за минулий рік до 1
квітня наступного року за звітним.

Наведений обов'язок також закріплено і
у ст. 13 Закону України «Про державну
службу», у якій визначено, що за особою,
яка відносяться до категорії державних
службовців закріплено обов'язок
подавати щороку до 1 квітня відповідну
декларацію про майно та доходи, бланк
якої визначено Законом України «Про
засади запобігання і протидію
корупції».

Разом з тим, відповідно до ч. 1 ст. 12
Закону України "Про засади запобігання
і протидії корупції" суб'єкти
декларування, які звільняються або
іншим чином припиняють діяльність,
пов'язану з виконанням функцій держави
або місцевого самоврядування, подають
декларацію про майно, доходи, витрати і
зобов'язання фінансового характеру за
період, не охоплений раніше поданими
деклараціями. Суб'єкти декларування,
які звільнилися або іншим чином
припинили діяльність, пов'язану з
виконанням функцій держави або
місцевого самоврядування, зобов'язані
протягом одного року подавати за своїм
останнім місцем роботи (служби)
декларацію про майно, доходи, витрати і
зобов'язання фінансового характеру за
минулий рік за формою і в порядку,
визначеними законом».

З аналізу диспозиції ч. 1 ст. 172-6 КУпАП,
вбачається, що законодавцем було чітко
визначено не подання або несвоєчасне
подання декларації, що за своїм змістом
характеризуватися як умисними діями,
так і необережністю.

В ході розгляду справи встановлено, що
ОСОБА_2 19.04.2010 року прийняв присягу
державного службовця про, що свідчить
його підпис на тексті присяги /а.с.18/. За
своїм змістом присяга передбачає
дотримання посадовою особою законів
України, і тим більше знати закони, які
забезпечують функціонування органів
державної влади, в тому числі основи
антикорупційного законодавства.

Про певні обмеження, як державного
службовця ОСОБА_2 було повідомлено, що
підтверджується його власноручним
підписом /а.с.17/.

Поряд з цим, сам факт неподання
декларації підтверджується довідкою
від 01 жовтня 2014 року, виданою
П’ятихатською районною державною
адміністрацією Дніпропетровської
області /а.с.26/, у відповідності до якої
ОСОБА_2 станом на 01.10.2014 року не подав
декларацію про майно та доходи за
неохоплений раніше поданою
декларацією.

Отже, приведенні обставини, які були
встановленні під час судового
засідання у своїй сукупності без
жодних сумнівів свідчать про наявність
складу корупційного правопорушення у
бездіяльності ОСОБА_2, яке виразилося у
не поданні ним як колишнім державним
службовцем декларації про майно та
доходи за період неохоплений раніше
поданою декларацією, що передбачено ст.
12 Закону України «Про засади
запобігання і протидії корупції»,
відповідальність за яке передбачено ч.
1 ст. 172-6 КУпАП.

З урахуванням всіх обставин скоєння
правопорушення, враховуючи особу
правопорушника, його майновий стан, суд
приходить до висновку про необхідність
накладення на порушника
адміністративного стягнення у виді
штрафу, вважаючи, що саме таке
стягнення сприятиме вихованню у дусі
додержання законів України, поваги до
правил співжиття та для запобігання
вчиненню нових правопорушень.

В зв'язку з накладенням на
правопорушника адміністративного
стягнення, суд стягує з нього судовий
збір.

На підставі викладеного, керуючись ст.
ст. 172-6, 276, 280, 283 КУпАП,
Законом України "Про засади
запобігання і протидії корупції" суд, -

п о с т а н о в и в:

ОСОБА_2 визнати винним у
скоєнні адміністративного
правопорушення передбаченого ст.
172-6 ч.1 КУпАП і призначити покарання
у вигляді штрафу у сумі 170 ( сто сімдесят
) грн.

Стягнути з ОСОБА_2 судовий збір в сумі 36
грн. 54 коп. на користь держави.

Постанову по справі про
адміністративне правопорушення може
бути оскаржено прокурором, особою, щодо
якої її винесено.

Скаргу на постанову по справі про
адміністративне правопорушення може
бути подано протягом десяти днів з дня
винесення постанови.

Суддя

Легкошерст Ю.В.