Справа № 163/2761/14-п
Провадження №3/163/1759/14
ЛЮБОМЛЬСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 жовтня 2014 року

місто Любомль

Суддя Любомльського районного суду
Волинської області Гайдук А.Л.,

при секретарі Горпинко К.О.,

з участю прокурора Оксентюк Б.А.,

представника Ягодинської митниці
Міндоходів ОСОБА_1,

особи, що притягується до
відповідальності, ОСОБА_2,

розглянувши, направлені Ягодинською
митницею Міндоходів, матеріали справи
за протоколом №1047/20509/2014 про
притягнення до відповідальності за
ст.ст. 471, 472 МК України

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина
України, що проживає ІНФОРМАЦІЯ_2,
непрацюючого, РНОКПП НОМЕР_1, паспорт
громадянина України серії МС №243708,
виданий Кременецьким РВ УМВС України у
Волинській області 27.01.1998 року, -

в с т а н о в и л а :

ОСОБА_2 06.10.2014 року близько 12 год. 49 хв.,
слідуючи з Республіки Білорусь в
Україну через митний пост «Дольськ»
Ягодинської митниці Міндоходів, в
якості пасажира автомобіля марки
«MERCEDES-BENZ SPRINTER», реєстраційний номер
НОМЕР_2, порушив порядок проходження
митного контролю в зоні спрощеного
митного контролю «зелений коридор»,
переміщуючи в багажному відділенні
зазначеного транспортного засобу, без
ознак приховування, окрім товару, в
межах допустимої норми, товар, який
склав понад неоподатковувану норму, а
саме, деревообробний
багатофункціональний станок БЕЛМАШ
СДМ-2500, вагою 51 кг., вартістю, згідно
товарного чека від 29.08.2014 року, 18700
російських рублів, що по курсу
Національного банку України становить
6099,75 грн., чим вчинив правопорушення,
передбачене ст. 471 МК України.

Крім цього, ОСОБА_2 також ставиться у
вину порушення митних правил за
ознаками ст.472 МК України.

ОСОБА_2 в судовому засіданні вину
визнав лише у порушенні ним порядку
проходження митного контролю на смузі
спрощеного митного контролю «зелений
коридор», категорично заперечивши
вчинення ним недекларування
переміщуваного товару. Пояснив, що,
перебуваючи з кумом ОСОБА_3 на
заробітках в Росії, разом придбали
зазначені станки для власних потреб,
кожному по одному, на які їм видали один
товарний чек. Повертаючись додому,
коробки зі станками не приховували, а
поставили їх у багажне відділення
автомобіля, у якому слідували в якості
пасажирів. Смугу руху для проходження
митного контролю обирав водій
автомобіля, однак уваги цьому він не
приділяв, оскільки за кордон виїжджав
рідко та з правилами перетину
державного кордону не ознайомлений.
Окрім придбаних станків та особистих
речей, інших товарів він не перевозив.
До митного контролю подав товарний чек
на придбані станки, повідомивши
інспектору митниці про те, що один
станок належить йому, а другий –
кумові. Незважаючи на це, інспектор
митниці склав відносно нього протокол
про порушення митних правил, а письмові
пояснення, які друкував сам інспектор
митниці, він підписав під тиском
останнього, хоча вони не відповідають
дійсності. При цьому вказав, що в
автомобілі, у якому він їхав, було
багато пасажирів та він не хотів їх
затримувати, створюючи конфліктну
ситуацію. Після усного повідомлення
про перевезення станків, інспектор
митниці декларації для її заповнення
згідно встановленого порядку йому не
надавав. У вчиненому щиро розкаявся та
просив суд зважити на зазначені ним
обставини, суворо не карати та
повернути станок, який йому не
належить.

Окрім особистого зізнання ОСОБА_2 в
суді, його вина у вчиненні
правопорушення, передбаченого ст.471 МК
України, об’єктивно стверджується
дослідженими судом доказами, а саме:
протоколом про порушення митних правил
№1047/20509/2014 від 06.10.2014 року та
фото-таблицями до протоколу (а.с.1-4, 14-16);
копією контрольних талонів для
проходження по «зеленому коридору» та
по «червоному коридору» (а.с.7); актом
про проведення огляду (переогляду)
товарів, транспортних засобів, ручної
поклажі та багажу №205091300/2014/000079 від
06.10.2014 року, у якому зафіксовано факт
виявлення в автомобілі марки «MERCEDES-BENZ
SPRINTER», реєстраційний номер НОМЕР_2,
серед особистих речей та товарів, які
не підлягають оподаткуванню, двох
станків деревообробних
багатофункціональних БЕЛМАШ СДМ-2500,
вагою 102 кг. (а.с.8-9); копією товарного
чека від 29.08.2014 року, відповідно до
якого вартість двох вказаних станків
становить 37400 російських рублів, що
згідно курсу Національного банку
України на зазначену дату складає 12199,51
грн., відповідно вартість одного
переміщуваного станка - 6099,75 грн. (а.с.13);
службовою запискою старшого
державного інспектора митного поста
«Дольськ» Ягодинської митниці
Міндоходів ОСОБА_4 від 06.10.2014 року (а.с.19).

При цьому, суд не приймає до уваги
пояснення ОСОБА_2 в тій частині, що
станки переміщував він та його кум
ОСОБА_3, кожен по одному, тобто кожен в
межах допустимої норми, оскільки
зазначена обставина, окрім особистих
пояснень ОСОБА_2, іншими належними та
допустимими доказами, дослідженими в
судовому засіданні, не підтверджена.

Відповідно до ст.471 МК України,
передбаченим у цій статті
адміністративним правопорушенням є
порушення встановленого цим Кодексом
порядку проходження митного контролю в
зонах (коридорах) спрощеного митного
контролю, тобто переміщення через
митний кордон України особою, яка
формою проходження митного контролю
обрала проходження (проїзд) через
"зелений коридор", товарів, переміщення
яких через митний кордон України
заборонено або обмежено
законодавством України, або товарів в
обсягах, що перевищують
неоподатковувану норму переміщення
через митний кордон України.

Таким чином, ОСОБА_2 своїми діями
порушив порядок проходження митного
контролю в зоні спрощеного митного
контролю «зелений коридор» шляхом
переміщення через митний кордон
України товару - двох станків
деревообробних багатофункціональних
БЕЛМАШ СДМ-2500, вагою 102 кг., з яких один
станок склав понад неоподатковувану
норму, як по вазі, так і по вартості,
тобто вчинив правопорушення,
передбачене ст. 471 МК України.

Щодо кваліфікації дій ОСОБА_2 за ст.472 МК
України суд приходить до наступного
висновку.

У відповідності до вимог ст. 472 МК
України адміністративним
правопорушенням є недекларування
товарів, транспортних засобів
комерційного призначення, що
переміщуються через митний кордон
України, тобто незаявлення за
встановленою формою точних та
достовірних відомостей (наявність,
найменування або назва, кількість тощо)
про товари, транспортні засоби
комерційного призначення, які
підлягають обов'язковому декларуванню
у разі переміщення через митний кордон
України.

Як вбачається зі змісту протоколу про
порушення митних правил №1047/20509/2014 від
06.10.2014 року, у ньому розкрито об'єктивну
сторону лише правопорушення,
передбаченого ст.471 МК України, та
жодним чином не відображено дій, які б
охоплювались складом (об’єктивною
стороною) правопорушення,
передбаченого ст.472 МК України, яка
передбачає відповідальність за
незаявлення за встановленою формою
точних і достовірних відомостей про
товари, які підлягають обов'язковому
декларуванню у разі переміщення через
митний кордон України. З протоколу
незрозуміло, в чому полягало дане
правопорушення, якими діями
правопорушника воно вчинене і чим це
підтверджується.

Об'єктивна сторона правопорушення,
передбаченого ст.472 МК України,
характеризується дією (недостовірне
декларування), або ж бездіяльністю
(недекларування). Тобто, це незаявлення
за встановленою письмовою, усною, або
будь-якою іншою формою відомостей або
заявлення недостовірних відомостей
про товари, їх митного режиму і інших
відомостей для митної мети.

Статтею 257 МК України передбачено, що
декларування здійснюється шляхом
заявлення за встановленою формою
(письмовою, усною, шляхом вчинення дій)
точних відомостей про товари, мету їх
переміщення через митний кордон
України, а також відомостей, необхідних
для здійснення їх митного контролю та
митного оформлення.

Судом встановлено, і це підтверджено
наявною у справі копією контрольного
талона для проходження по «зеленому
коридору» транспортного засобу марки
«MERCEDES-BENZ SPRINTER», реєстраційний номер
НОМЕР_2, ту обставину, що в даному
автомобілі смугою спрощеного митного
контролю, по так званому «зеленому
коридору», слідувало семеро осіб.

Зазначене також, на думку суду,
підтверджує пояснення ОСОБА_2 в тій
частині, що він, слідуючи через митний
кордон України зазначеним
транспортним засобом в якості
пасажира, для проходження митного
контролю сам особисто не обирав смугу
руху спрощеного митного контролю
«зелений коридор», що одночасно
спростовує його письмові пояснення, у
яких стверджено протилежне.

Із доданих до протоколу фото-таблиць
вбачається, що деревообробні станки в
коробках переміщувались відкрито у
багажному відділенні автомобіля серед
інших речей, що підтверджує його
пояснення в частині необізнаності з
дозволеними нормами на переміщення
товарів через митний кордон України.

Пояснення ОСОБА_2 про те, що під час
проходження митного контролю по
«зеленому коридору» він провів усне
декларування товару, не спростовані ні
протоколом про порушення митних
правил, а ні іншими зібраними у справі
доказами.

Копією контрольного талона для
проходження по «червоному коридору»
стверджено, що автомобіль марки
«MERCEDES-BENZ SPRINTER», реєстраційний номер
НОМЕР_2, було переведено на смугу
митного контролю «червоний коридор»
для проведення поглибленого огляду.

Аналіз диспозиції ст.472 МК України
вказує на те, що слідування смугою
митного контролю "червоний коридор", як
і переведення на зазначений коридор з
«зеленого», передбачає обов’язкове
письмове декларування товару.

Однак, з пояснень ОСОБА_2
судом встановлено, що після
переведення його із «зеленого» на
«червоний» коридор можливості
заповнити митну декларацію у письмовій
формі йому надано не було. Такі
пояснення особи, що притягується до
відповідальності, об’єктивно
підтверджуються матеріалами справи, а
саме, відсутністю у них митної
декларації встановленої форми, яка
повинна була надаватись ОСОБА_2 для
заповнення при переведенні його на
смугу митного контролю «червоний
коридор», що в свою чергу також
виключає склад правопорушення,
передбаченого ст.472 МК України, у
зв’язку з відсутністю в діях
останнього об’єктивної сторони даного
порушення митних правил.

Таким чином, доказів, які б
підтверджували винуватість ОСОБА_2 у
вчиненні правопорушення,
передбаченого ст.472 МК України, у справі
митним органом не здобуто та судом не
встановлено.

При накладенні стягнення на ОСОБА_2 за
ст.471 МК України, суд враховує характер
та обставини вчиненого правопорушення,
щире розкаяння винного, як обставину,
що пом’якшує відповідальність,
відсутність обставин, що обтяжують
відповідальність, ступінь його вини у
вчиненому, дані про особу
правопорушника, зокрема те, що він
вперше притягується до
відповідальності за порушення митних
правил, та вважає, що відносно ОСОБА_2
слід застосувати стягнення у виді
штрафу в розмірі 100 неоподатковуваних
мінімумів доходів громадян.

Враховуючи, що вилучений у ОСОБА_2 товар
не заборонений та не обмежений до
переміщення через митний кордон
України, тому він підлягає поверненню
останньому після митного оформлення та
сплати митних платежів.

Оскільки суд дійшов висновку про
відсутність в діях ОСОБА_2 складу
правопорушення, передбаченого ст.472 МК
України, а також враховуючи, що
ввезений товар не заборонений та не
обмежений до переміщення через митний
кордон України, будь-яких
обґрунтованих підстав для його
вилучення в порядку ст.511 МК України під
час складання протоколу не
встановлено, а тому витрати за його
зберігання на митному складі не
стягує.

Відповідно до п.5 ч.2 ст. 4 Закону України
«Про судовий збір» з ОСОБА_2 слід
стягнути судовий збір в розмірі 36 грн. 54
коп.

Керуючись ст.ст. 522, 527, 528 МК України, п.1
ст.247 КУпАП , п.5 ч.2 ст. 4 Закону України
«Про судовий збір», на підставі ст.ст.
471, 472 МК України, суддя, -

п о с т а н о в и л а :

ОСОБА_2 визнати винним у вчиненні
правопорушення, передбаченого ст.471 МК
України, і накласти на нього стягнення
у виді штрафу в розмірі 1700 (одна тисяча
сімсот) гривень.

Штраф в розмірі 1700 (одна тисяча сімсот)
гривень підлягає стягненню на рахунок
5262 в ГУДКСУ у Волинській області
(МФО 803014, , одержувач
УДКСУ в Любомльському районі, код
класифікації доходів бюджету 21081100,
призначення платежу «адміністративні
штрафи у справі про порушення митних
правил»).

Провадження у справі відносно ОСОБА_2
за ст.472 МК України закрити на підставі
п.1 ст.247 КУпАП, у зв’язку з відсутністю
в його діях складу адміністративного
правопорушення.

Стягнути з ОСОБА_2 в користь держави 36
(тридцять шість) гривень 54 копійки
судового збору на рахунок 0262 в
ГУДКСУ у Волинській області (МФО 803014,
, отримувач УДКСУ в
Любомльському районі, код класифікації
доходів бюджету 22030001).

Вилучений, згідно протоколу про
порушення митних правил №1047/20509/2014 від
06.10.2014 року, деревообробочний
багатофункціональний-2500 станок, вагою
51 кг, повернути ОСОБА_2 після
відповідного його митного оформлення
та сплати митних платежів.

Постанова суду (судді) у справі про
порушення митних правил може бути
оскаржена особою, стосовно якої вона
винесена, представником такої особи,
прокурором або органом доходів і
зборів, який здійснював провадження у
цій справі, протягом десяти днів з дня
винесення постанови до апеляційного
суду Волинської області через
Любомльський районний суд Волинської
області.

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги чи подання прокурора.

Суддя Любомльського районного суду

Волинської
області

ОСОБА_5