Справа № 397/1264/14-п
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17.10.2014 року

сел.
Олександрівка

Олександрійський районний
суд Кіровоградської області у складі;

- головуючий суддя - Пляка
С.Л.,

- при секретарі -
Захаренко С.А.,

- захисника - ОСОБА_1,

розглянувши справу про
адміністративне правопорушення
відносно ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1
уродженець Російської Федерації,
проживаючий ІНФОРМАЦІЯ_2,
вул.ержинського 29/6, кв. 8, працює
головним лікарем Олександрівської ЦРЛ
з 09.04.2013 року, ід. код НОМЕР_1, НОМЕР_2, про
притягнення його до адміністративної
відповідальності по ч.1 ст. 41 К України
про АП,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 вчинив
адміністративне правопорушення –
порушення законодавства про працю.

Правопорушення вчинено при
наступних обставинах.

Відповідно до рішення
Олександрівської районної ради від
09.04.2013 року головним лікарем
Олександрівської ЦРЛ був призначений
ОСОБА_2. Головний лікар керує всією
діяльністю та організовує роботу
лікарні за встановленим порядком, у
межах своєї компетенції видає накази
обов’язкові для всіх працівників
лікарні, розпоряджається майном та
коштами в межах повноважень, розробляє
структуру та штатний розпис лікарні та
подає на затвердження Голові
Олександрівської РДА.

Наказом від 13.03.2013 року
ОСОБА_3 був прийнятий на посаду
лікаря-акушер-гінеколога акушер-
гінекологічного відділення з 13.03.2013 з
виконанням обов'язків завідувача
відділенням Згідно наказу від 15.03.2013
року № 25-к ОСОБА_3 прийнятий за
сумісництвом на 0,25 посади
лікаря-акушер-гінеколога
акушер-гінекологічного відділення та
на 0,25 посади лікаря-акушер-гінеколога
поліклінічного відділення. Згідно
наказу від 15.03.2013 року № 26-к йому
встановлено надбавку за складність та
напруженість в роботі в розмірі 50 %
посадового окладу із здійсненням
оплати з 13.03.2013 року по 31.12.2013 року.

В ході перевірки табелів
обліку робочого часу, особового
рахунку ОСОБА_3 встановлено, що в період
січень-травень 2014 року в табелях не
відображена робота ОСОБА_3 за
сумісництвом та не проводилось
нарахування заробітної плати за роботу
за сумісництвом. Заяви та накази про
звільнення ОСОБА_3 з роботи за
сумісництвом відсутні.

Згідно наказу від 02.01.2014 № 2-к
з 01.01.2014 ОСОБА_4 прийнятий на роботу за
сумісництвом на 0,25 ставки
лікаря-акушер-гінеколога акушер-
гінекологічного відділення та на 0,25
посади лікаря-акушер-гінеколога
поліклінічного відділення (без
звільнення з даних посад ОСОБА_3О.).

Протягом січня-травня 2014
року в табелях обліку робочого часу
поліклінічного відділення облікована
робота лише ОСОБА_4 на 1,25 ставки (всього
1,5 ставки).

В ході вибіркового вивчення відомостей
обліку відвідувань в поліклініці, було
встановлено, що, протягом березня 2014
року прийом в поліклінічному
відділенні проводив ОСОБА_3, відомість
обліку відвідувань лікаря ОСОБА_4 в
березні 2014 року відсутня. В табелі
обліку робочого часу поліклінічного
відділення за березень 2014 року
прізвище ОСОБА_3 відсутнє, робота
ОСОБА_4 облікована в обсязі 1,25 ставки,
за які йому нарахована заробітна плата
в повному обсязі. У травні 2014 року
ОСОБА_4 був тимчасово непрацездатним з
12.05.2014 по 24.05.2014 року (листок
непрацездатності серії АГН №291951), в той
час, як згідно відомості обліку
відвідувань в поліклініці відображено,
що ОСОБА_4 проводив прийом весь місяць.
В табелі обліку робочого часу
поліклінічного відділення за травень
2014 року відображена тимчасова
непрацездатність ОСОБА_4 з 12.05.2014 по
31.05.2014, в табелі обліку робочого часу
акушер-гінекологічного відділення
тимчасова непрацездатність ОСОБА_4
відображена з 12.05.2014 по 18.05.2014, а з 19.05.2014
по 24.05.2014 - відпрацьований на 0,25 ставки
час. В червні 2014 року поданий
уточнюючий табель за травень 2014 року,
згідно якого проведений перерахунок
заробітної плати ОСОБА_4

ОСОБА_5 був прийнятий на
посаду лікаря-стоматолога-хірурга на
0,25 ставки за сумісництвом до
Олександрівської ЦРЛ згідно наказу від
01.07.2011 №50-к. Відповідно до наказу від
28.03.2014 № 79-к ОСОБА_5 попереджений про
звільнення з роботи за сумісництвом з
31.05.2014 року. Згідно листа Департаменту
охорони здоров'я Кіровоградської ОДА
від 20.02.2014 № 21-1112/03 головний лікар
Олександрівської ЦРЛ ОСОБА_2 був
повідомлений про те, що випускник
вищого навчального закладу, яка
проходить інтернатуру, ОСОБА_6 буде в
подальшому працевлаштована на посаду
лікаря-стоматолога терапевта в
Олександрівську ЦРЛ. Протягом періоду
березень-червень 2014 року наказ про
перепрофілювання посади
лікаря-стоматолога хірурга в
лікаря-стоматолога терапевта не
видавався, наказ про прийом за основним
місцем роботи лікаря-стоматолога в
Олександрівській ЦРЛ не видавався.
Тобто, ОСОБА_5 міг бути звільнений лише
з підстав, передбачених законодавством
(ст. 36 КЗпП України): угода сторін,
закінчення строку, призов або вступ
працівника на військову службу,
ініціатива працівника або роботодавця,
переведення працівника на інше
підприємство або перехід на виборну
посаду, відмова працівника від
переведення в іншу місцевість,
набрання законної сили вироку суду,
підстави передбачені контрактом.
Попередження працівника про наступне
звільнення, передбачене ст. 49-2 КЗпП
України у разі його звільнення за
ініціативою роботодавця. Підстави
розірвання трудового договору з
ініціативи власника або
уповноваженого ним органу передбачені
ст. 40 КЗпП України. Документи, які б
свідчили про настання будь-якого
випадку, передбаченого ст. 40 КЗпП
України (скорочення штатів (в тому
числі посади або її перепрофілювання),
виявлена невідповідність займаній
посаді, невиконання працівником
посадових обов'язків, прогулу,
перебування тимчасово непрацездатним
більше 4-х місяців, поновлення на роботі
працівника, який раніше виконував цю
роботу, поява на роботі в нетверезому
стані, вчинення розкрадання) при
перевірці не виявленіні. Таким чином,
ОСОБА_5 безпідставно був попереджений
про майбутнє звільнення, що порушує
вимоги ст. 49-2 КЗпП України. Відповідно
до наказу від 30.05.2014 № 153-к ОСОБА_5 був
звільнений з роботи за сумісництвом 31
травня 2014 року.

В порушення наказу Мінпраці
України від 29.07.1993 № 58. в наказі про
звільнення не зазначена причина
звільнення з посиланням на відповідну
статтю, пункт Закону. Внесення записів
до трудової книжки відомостей про
роботу за сумісництвом за бажанням
працівника не звільняє роботодавця від
обов’язку видати наказ про звільнення,
як того вимагає п. 2.3 Інструкції № 58, на
підставі якого можливе внесення такого
запису. При звільненні ОСОБА_5 порушені
вимоги ст. 83 КЗпП України щодо
нарахування і виплати грошової
компенсації працівнику при звільненні
за всі невикористані дні щорічної
відпустки. Так, наказом про звільнення
від 30.05.2014 року № 153-к, взагалі не
обумовлена необхідність нарахування
зазначеної грошової компенсації, в той
час. як за період його роботи з 01.07.2011 по
31.05.2014 року він використав 14
календарних днів відпустки, в той час,
як мав право на щорічну основну
відпустку тривалістю 24 календарні дні
за кожен відпрацьований рік. ОСОБА_5
була надана відпустка на 14 календарних
днів з 03.01.2012 по 17.01.2012 (наказ від 03.01.2012 №
3-в), в період з 18.01.2012 по 31.05.2014 відпустка
ОСОБА_5 не надавалась, що свідчить про
порушення вимог ст. 80 КЗпП України щодо
заборони ненадання щорічної відпустки
повної тривалості більше двох років
підряд.

В судовому засіданні ОСОБА_2
вини у вчинених правопорушеннях не
визнав.

Потерпілий ОСОБА_3, суду
пояснив, що працює в Олександрівській
ЦРЛ на посаді лікаря-акушер-гінеколога
акушер-гінекологічного відділення з
13.03.2013 з виконанням обов'язків
завідувача відділенням, а також за
сумісництвом на 0,25 посади
лікаря-акушер-гінеколога
акушер-гінекологічного відділення та
на 0,25 посади лікаря-акушер-гінеколога
поліклінічного відділення. З 1 січня 2014
року його роботу за сумісництвом
припинили табелювати, а також
припинили виплату заробітної плати в
розмірі 0,50 ставок за роботу по
сумісництву, незважаючи на те, що він
продовжував виконувати роботу за
сумісництвом. Про зняття з нього 0,50
ставок за сумісництвом ніхто його не
повідомляв, наказ з цього приводу не
видавася.

Захисник потерпілого суду
пояснила, що ОСОБА_2, будучи головним
лікарем ЦРЛ згідно з контрактом
повинен керуватись трудовим
законодавством та нести
відповідальність згідно з діючим
законодавством України. ОСОБА_2
порушив діюче трудове законодавство,
не попередивши, згідно ст. 49-2 КЗ про П
України, ОСОБА_3 персонально, не пізніше
ніж за два місяці, про звільнення з
роботи по сумісництву, не видав про це
наказу, який стосується його
персонально. Крім того видав наказ про
притягнення ОСОБА_3 до дисциплінарної
відповідальності, який було скасовано
судовим рішенням, що також вважає є
порушенням трудового законодавства.

Свідок ОСОБА_4 суду пояснив,
що ОСОБА_3 з’являвся на прийом як
завідуючий відділення, консультувати,
приймати пацієнтів, контролювати
роботу. Лікар гінеколог інтерн у
відділенні, з 17.11.2013 року з того часу, що
працює свідок, не працював.

Свідок ОСОБА_7 суду пояснила,
що працює в Олександрійській ЦРЛ
старшим інспектором з кадрів, наказів
та заяв про зняття ставок щодо
конкретних працівників не було був
виданий загальний наказ в межах
кошторису на 2014 рік.

Свідок ОСОБА_8 суду пояснила,
що працює старшою медсестрою
поліклінічного відділення, згідно
своїх службових обов’язків веде
табель обліку робочого часу. З 01.01.2014
року, в табелі обліку робочого часу,
робочий час за сумісництвом ОСОБА_3 не
табелювала, оскільки не було наказу про
роботу його по сумісництву. В
поліклінічне відділення ОСОБА_3
приходив, контроль його професійної
діяльності не входить в її компетенцію.

Незважаючи на те, що ОСОБА_2
вини у вчиненому правопорушенні не
визнає його вина підтверджується,
протоколом про адміністративне
правопорушення, матеріалами справи,
показами потерпілого, захисника,
свідків.

З протоколом ОСОБА_2
ознайомлений, з висновками перевірки
не згоден. Разом з тим дав пояснення, що
в наказі від 30.05.14 р. № 153-к на звільнення
лікаря ОСОБА_5 відсутні дані про
необхідність нарахування компенсації
за невикористану щорічну відпустку
помилково, наказ на звільнення з роботи
за сумісництвом ОСОБА_3 не видавався.
Надбавка за складність і напруженість
в роботі на 2014 рік не встановлювалась
(а.с. 2-5, 28).

Згідно наказу від 28.03.2014 року
№ 79- к лікар ОСОБА_5 попереджений про
зняття сумісництва та надбавки за
складність та напруженість в роботі
(а.с. 26).

Згідно наказу від 30.05.2014 року
№ 153-к лікар ОСОБА_5 звільнений з роботи
за сумісництвом (а.с. 27).

Згідно наказу від 13.03.2013 року
№ 19-к лікар ОСОБА_3 прийнятий на роботу,
15.03.2013 року видано наказ № 25-к про
роботу за сумісництвом, а наказом від
15.03.2013 року встановлена надбавка за
складність та напруженість в роботі
(а.с. 58-60).

Згідно наказу від 31.12.2013 №
391-к втратив чинність наказ № 25 від
15.03.2013 року (а.с. 61).

Згідно листа Департаменту
охорони здоров'я Кіровоградської ОДА
від 20.02.2014 № 21-1112/03 головний лікар
Олександрівської ЦРЛ ОСОБА_2 був
повідомлений про те, що випускник
вищого навчального закладу, яка
проходить інтернатуру, ОСОБА_6 буде в
подальшому працевлаштована на посаду
лікаря-стоматолога терапевта в
Олександрівську ЦРЛ (а.с. 29).

Таким чином встановлено, що
ОСОБА_3 не попередили про звільнення з
роботи за сумісництвом, не менше як за
два місяці до звільнення. Протягом
березня 2014 року допущені порушення
обліку робочого часу, тимчасової
непрацездатності щодо лікаря ОСОБА_4
Протягом періоду березень-червень 2014
року наказ про перепрофілювання посади
лікаря-стоматолога хірурга в
лікаря-стоматолога терапевта не
видавався. Лікар ОСОБА_5 міг бути
звільнений лише з підстав,
передбачених ст. 36 КЗпП України, в
наказі про звільнення не зазначена
причина звільнення з посиланням на
відповідну статтю, пункт Закону, не
обумовлена необхідність нарахування
грошової компенсації при звільненні.

Відповідно до ст. 9 К України
про АП протиправна дія чи
бездіяльність, яка посягає на права
громадян надані їм Конституцією
України, визнається адміністративним
правопорушенням.

Встановлені в судовому
засіданні порушення трудового
законодавства, свідчать про
невиконання головним лікарем
Олександрівської ЦРЛ ОСОБА_2, у повному
обсязі, законодавства про працю, що
призвело до порушення вимог ч. 2 ст. 30
Закону України «Про оплату праці», ст.
49-2, 80, 83 КЗ п П України, п. 2.3 Інструкції
про порядок ведення трудових книжок
працівників, затвердженої наказом
Мінпраці України від 29.07.1993 № 58 і він
підлягає притягненню до
адміністративної відповідальності за 1
статті 41 К України про АП.

Згідно ст.38 К України про АП
на особу, яка скоїла адміністративне
правопорушення може бути накладено
адміністративне стягнення не пізніше
як через три місяці з дня виявлення
триваючого правопорушення.

Протокол про вчинення
ОСОБА_2 адміністративного
правопорушення складено 01.07.2014 року.

Згідно складеного протоколу
відносно ОСОБА_2 строк, притягнення
його до адмінвідповідальності,
закінчився 01.10.2014 року, а тому його не
може бути притягнуто до
адмінвідповідальності .

Керуючись п. 7 ч. 1 ст. 247, п.3 ч. 1
ст.284 К України про АП , -

П О С
Т А Н О В И В :

Визнати винним ОСОБА_2 у
вчиненні адміністративного
правопорушення передбаченого ч.1 ст. 41
К України про АП.

Справу при притягнення до
адміністративної відповідальності №
397/1264/14-п відносно ОСОБА_2 закрити в
зв”язку з пропущенням строку
притягнення до адміністративної
відповідальності.

Постанова може бути
оскаржена на протязі 10 днів, з моменту
винесення, до Апеляційного суду
Кіровоградської області

СУДДЯ: /підпис/

Копія вірно: Суддя
Олександрівського

Районного суду

Кіровоградської області
ОСОБА_9