П О С Т А Н О В А

І м е н е м У к
р а ї н и

10.09.2014
м. Ужгород

Апеляційний суд Закарпатської області
в особі судді Дворніченка В.І., за
участі представника Чопської митниці
мін доходів - ОСОБА_1, за участі особи,
щодо якої запроваджено протокол про
порушення митних правил , розглянув у
відкритому судовому засіданні
апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову
судді Ужгородського міськрайонного
суду Закарпатської області від 30.04.2014
року, якою

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, мешканку АДРЕСА_1

визнано винним у вчиненні
правопорушення передбаченого ст..471 МК
України та накладено на неї
адміністративне стягнення у вигляді
штрафу в розмірі 1700 гривень та
конфіскації безпосередніх предметів
порушення митних правил - товарів на
загальну суму 1435 гривень,

в с т а н о в и в:

Згідно встановлених судом першої
інстанції обставин, 14.02.2014 року, о 13:44
год. в зону митного контролю м/п «тиса»
Чопської митниці Міндоходів, на
ділянку «В'їзд», заїхав автомобіль
марки «Шкода Октавія», реєстраційний
номер НОМЕР_1, де в якості пасажира
слідувала гр..України ОСОБА_2

Після виведення автомобіля із
«зеленого коридору», в ході здійснення
поглибленого огляду транспортного
засобу та особистих речей пасажира,
були виявлені товари іноземного
виробництва, кількість яких перевиує
обмеження, встановлені ч.1 ст.378 МК
України та постановою КМУ від 21.05.2012
року № 434, а саме: напій розчинний на
основі концентратів кави (капучіно),
розфасований для роздрібної торгівлі в
упаковки виробника по 1 кг кожна,
торгової марки «aro», виробник «Mokate
Sp.z.o.o.», загальною кількістю 30
упаковок(30 кг), вартістю 1435,50 грн.

На підставі ст.376 МК України товари в
обсягах, визначених постановою
Кабінету Міністрів України від 21.05.2012
року № 434 (одна упаковка) повернута
громадянці ОСОБА_2

Таким чином, на думку судді, ОСОБА_2
порушила встановлений порядок
проходження митного контролю в
зонах(коридорах) спрощеного митного
контролю, тобто в неї під час митного
контролю були виявлені товари, які
обмежені для переміщення через митний
кордон України, чим скоїла
правопорушення передбачене ст.471 МК
України.

ОСОБА_2 подано апеляційну скаргу, в якій
просить поновити строк на апеляційне
оскарження постанови Ужгородського
міськрайонного суду від 30.04.2014 року як
такий, що пропущений нею з поважних
причин, а саме неповідомлення ОСОБА_2
про день, час та місце розгляду справи в
суді та неотримання нею копії
постанови в передбачені законом
строки, та зазначає, що в зв'язку з
неповнотою судового розгляду,
проведеного з порушенням її прав,
передбачених ст..268 КУпАП, 498 МК України,
що позбавило її можливості представити
суду документи про її особу, майновий
стан та обставини, які пом'якшують її
відповідальність, що могли бути
підставою для звільнення її від
адмінвідповідальності на підставі ст.22
КУпАП, постанова від 30.04.2014 року
підлягає скасуванню, а вона -
звільненню від адміністративної
відповідальності в зв'язку з
малозначністю вчиненого
адміністративного правопорушення, в
порядку ст.22 КУпАП, із закриттям
провадження у справі на цій підставі.

Заслухавши апелянта ОСОБА_2, яка
підтримала доводи апеляції та просила,
поновивши строк на апеляційне
оскарження постанови, останню
скасувати та звільнити її від
адміністративної відповідальності, з
огляду на вартість не задекларованого
нею товару, на підставі ст.22 КУпАП,
обмежившись оголошенням усного
зауваження, представника Чопської
митниці про законність прийнятого у
справі судового рішення, перевіривши
матеріали адміністративної справи,
апеляційний суд вважає, що апеляційна
скарга підлягає до часткового
задоволення, з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.7 КУпАП ніхто не
може бути підданий заходу впливу в
зв'язку з адміністративним
правопорушенням, інакше як на
підставах і в порядку, встановлених
законом, а відповідно до ч. 4 ст. 526 МК
України та ч.1 ст.268 КУпАП справа про
адміністративне правопорушення може
бути розглянута за відсутністю особи,
яка притягується до адміністративної
відповідальності за це правопорушення,
лише у випадках, якщо є дані про
своєчасне її сповіщення про місце і час
розгляду і якщо від неї не надійшло
клопотання про перенесення розгляду
справи.

Ці вимоги закону суддею не додержано.

Так, з постанови судді вбачається, що
ОСОБА_2 не приймала участі у розгляді
справи, в матеріалах справи відсутні
дані про те, що вона повідомлена про час
і місце розгляду, а також дані про те, що
в результаті розгляду її клопотання
про відкладення розгляду справи від
03.04.2014 року прийнято будь-яке рішення. У
справі не має даних про те, що судом у
встановлений законом строк ОСОБА_2
вручена копія постанови, навпаки з
супровідного листа вбачається(а.с.26), що
копія такої надіслана апелянту через
місяць після спливу строку на
апеляційне оскарження. У матеріалах
справи також не має достовірних даних
про те, що ОСОБА_2 отримала копію
постанови. Зазначені обставини
перешкодили їй своєчасно подати
апеляційну скаргу, тому причини
пропуску строку на її внесення
визнаються поважними, і такий строк
поновлюється.

В свою чергу, у відповідності до ст.531 МК
України однією з підстав для
скасування постанови про накладення
адміністративного стягнення за
порушення митних правил є безпідставне
недопущення до участі в розгляді
справи особи, притягнутої до
відповідальності, або її представника,
а також інше обмеження прав учасників
провадження у справі про порушення
митних правил та її розгляду.

Отже, приходжу до переконання, що
постанова судді Ужгородського
міськрайонного суду від 30.04.2014 року з
цих підстав підлягає скасуванню.

Разом з тим, статею 280 КУпАП визначено,
що орган (посадова особа) при розгляді
справи про адміністративне
правопорушення зобов'язаний з'ясувати:
чи було вчинено адміністративне
правопорушення, чи винна дана особа в
його вчиненні, чи підлягає вона
адміністративній відповідальності, чи
є обставини, що пом'якшують і обтяжують
відповідальність, чи заподіяно майнову
шкоду, чи є підстави для передачі
матеріалів про адміністративне
правопорушення на розгляд громадської
організації, трудового колективу, а
також з'ясувати інші обставини, що
мають значення для правильного
вирішення справи і дане положення
перекликається з нормами, викладеними
в ст.489 МК України.

Дані питання судом першої інстанції
під час постановлення оскаржуваної
постанови, внаслідок недопущення до
участі в розгляді справи особи,
притягнутої до відповідальності, в
повній мірі вирішені не були.

Згідно ч.8 ст.294 КУпАП за наслідками
розгляду апеляційної скарги суд
апеляційної інстанції має право
скасувати постанову та прийняти нову
постанову.

Висновок суду першої інстанції щодо
наявності в діях ОСОБА_2 складу
правопорушення, передбаченого ст.471 МК
України - порушення встановленого цим
Кодексом порядку проходження митного
контролю в зонах (коридорах) спрощеного
митного контролю, тобто переміщення
через митний кордон України особою, яка
формою проходження митного контролю
обрала проходження (проїзд) через
"зелений коридор", товарів, переміщення
яких через митний кордон України
заборонено або обмежено
законодавством України, є вірним та
обґрунтованим.

Вина ОСОБА_2 у вчиненні правопорушення,
передбаченого ст. 471 МК України
доведена матеріалами справи.

Так, протоколом про порушення митних
правил №0220/30502/14 від 14.02.2014 року
підтверджені зазначені в
мотивувальній частині постанови судді
місцевого суду час, місце та обставини,
за яких ОСОБА_2, обравши формою
проходження митного контролю
проходження (проїзд) через "зелений
коридор", намагалась перемістити
товари, переміщення яких через митний
кордон України обмежено
законодавством України.

Дані обставини підтверджуються також і
доповідною запискою держінспектора
відділу митного оформлення(а.с.11-12) та
поясненнями ОСОБА_3, який 14.02.2014 року
згідно журналу наряду виходу на роботу
працював на ділянці «В'їзд» та був
присутнім при митному огляді легкового
автомобіля, на якому в якості пасажира
слідувала ОСОБА_2 та виявленні у неї
незаявлених товарів(а.с.13).

З долученого до матеріалів справи акту
про проведення огляду(а.с.9-10)
вбачається, що в ході митного контролю
транспортного засобу та речей
гр.ОСОБА_2 було виявлено товари
іноземного виробництва, які
знаходились в поліетиленовому пакеті
та господарських сумках, у багажному
відсіку легкового автомобіля і доступ
до них нічим не утруднювався.

У відповідності до ч.1 ст.495 МК України
доказами у справі про порушення митних
правил є будь-які фактичні дані, на
основі яких у визначеному законом
порядку встановлюються наявність або
відсутність порушення митних правил,
винність особи у його вчиненні та інші
обставини, що мають значення для
правильного вирішення справи. Такі
дані встановлюються: 1) протоколом про
порушення митних правил, протоколами
процесуальних дій, додатками до
зазначених протоколів; 2) поясненнями
свідків; 3) поясненнями особи, яка
притягується до відповідальності; 4)
висновком експерта; 5) іншими
документами (належним чином завіреними
їх копіями або витягами з них) та
інформацією, у тому числі тими, що
перебувають в електронному вигляді, а
також товарами - безпосередніми
предметами порушення митних правил,
товарами із спеціально виготовленими
сховищами (тайниками), що
використовувалися для приховування
безпосередніх предметів порушення
митних правил від митного контролю,
транспортними засобами, що
використовувалися для переміщення
безпосередніх предметів порушення
митних правил через митний кордон
України.

З висновку експерта № 136 від
19.02.2014 року вбачається, що загальна
вартість вказаних у справі про
порушення митних правил вилучених
товарів, складає 1435-50 грн., за умови що
вміст упаковок відповідає маркуванню і
відповідній нормативній документації.
Реалізація на території України
готового продукту із вмістом какао та
доданням цукру і інших речовин
іноземного виробництва без наявності
передбачених законодавством
документів та належного маркування
заборонена(а.с.20-22).

З письмового пояснення ОСОБА_2, яке було
написано власноручно,
(а.с.5-5зв.)вбачається, що дані товари
придбані нею в Угорщині для власного
споживання. Про те, що дані товари
обмежені для ввезення на територію
України вона не знала, тому для
проходження митного контролю і обрала
смугу «зелений коридор», не заявивши в
усному порядку працівнику митниці про
наявність в неї товарів в таких
кількостях.

Вищенаведені докази в їх сукупності
підтверджують вину ОСОБА_2 в скоєнні
порушення митних правил,
відповідальність за що передбачена
ст.471 МК України, здобуті відповідно до
вимог Митного кодексу України та інших
нормативних актів України, підстав
визнавати їх недопустимими не має.

Твердження апеляційної скарги про те,
що існують обставини, які є підставою
для звільнення ОСОБА_2 від
адміністративної відповідальності з
оголошенням їй усного зауваження, в
порядку ст.22 КУпАП, в зв'язку з
малозначністю вчиненого нею
правопорушення та з врахуванням даних
про її особу, з огляду на доведеність її
вини та загальну вартість
переміщуваних нею товарів - 1435,50 грн. на
увагу не заслуговують.

Разом з тим, вирішуючи питання про
накладення адміністративного
стягнення на ОСОБА_2 за ст.471 МК України,
з врахуванням положень ст.38 КУпАП та ч.2
ст.467 МК України, приходжу до висновку
про необхідність закриття провадження
в даній справі на підставі п.7 ст.247
ККУпАП, в зв'язку із закінченням
строків накладення адміністративного
стягнення на момент розгляду справи в
апеляційному суді.

Керуючись ст. ст. 293, 294 КУпАП України,
апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В :

клопотання про поновлення строку на
апеляційне оскарження задовольнити,
поновити ОСОБА_2 строк на апеляційне
оскарження судового рішення.

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити
частково.

Постанову судді Ужгородського
міськрайонного суду Закарпатської
області від 30.04.2014 року скасувати.

Визнати ОСОБА_2 винною в скоєнні
порушення митних правил,
відповідальність за яке передбачена
ст.471 МК України, а провадження в справі
закрити на підставі п.7 ст.247 КУпАП, в
зв'язку з закінченням строків
накладення адміністративного
стягнення.

Постанова набирає законної сили
негайно, є остаточною й оскарженню не
підлягає.

Суддя:
В.І.Дворніченко