АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

Іменем України

17 вересня 2014 року суддя Апеляційного
суду Дніпропетровської області
Живоглядова І.К., розглянувши у
відкритому судовому засіданні в залі
суду в м. Дніпропетровську, за участю
ОСОБА_1 та прокурора - Карпенко Р.І.,
апеляційну скаргу прокурора
прокуратури Широківського районну
Дніпропетровської області на
постанову Широківського районного
суду Дніпропетровської області від 22
серпня 2014 року, якою відносно

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, не працюючого,
ідентифікаційний податковий номер
НОМЕР_1, паспорт серія НОМЕР_2, виданого
19 вересня 1996 року Інгулецьким РВ КМУ
УМВС України у Дніпропетровській
області; зареєстрованого та
проживаючого за адресою: АДРЕСА_1,

провадження у справі про корупційне
правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 172-6
КУпАП закрито через закінчення строків
накладення адміністративного
стягнення, на підставі п. 7 ст. 247 КУпАП,-

встановив:

постановою Широківського районного
суду Дніпропетровської області від 22
серпня 2014 року ОСОБА_1 визнано винним у
вчиненні корупційного правопорушення,
передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, а
провадження у справі закрито через
закінчення строків накладення
адміністративного стягнення
передбачених ст. 38 КУпАП, на підставі п.7
ст. 247 КУпАП.

У відповідності до постанови районного
суду, ОСОБА_1 визнано винним у тому, що
він у відповідності до рішення
виборчої комісії Новолатівської
сільської ради №1-1/16 від 10 листопада 2010
року та протоколу №6 від 02 листопада 2010
року був обраний на посаду сільського
голови Новолатівської сільської ради
Широківського району
Дніпропетровської ради. У
відповідності до заяви про звільнення
за власним бажанням, ОСОБА_1 було
звільнено з посади 03 березня 2014 року.
Проте, звільнившись з посади
сільського голови ОСОБА_1 не було
подано декларацію про майно та доходи,
у відповідності до Закону України «Про
засади запобігання і протидії
корупції», за період не охоплений
раніше поданою декларацією, тобто не
задекларовано доходи отриманні у
період з 01 січня 2014 року до дати
звільнення - 03 березня 2014 року, чим
фактично припустився порушення ст. 12
Закону України «Про засади запобігання
і протидії корупції».

Дослідивши усі обставини справи
районний суд дійшов висновку, що дійсно
ОСОБА_1 було вчинено правопорушення,
передбачене ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, яке
виразилося у не подані декларацію про
доходи та майно. Проте, керуючись ч. 7 ст.
12 Закону України «Про засади
запобігання і протидії корупції» суд
дійшов висновку, що оскільки факт
невчасного подання декларації був
виявлений поза п'ятнадцятиденного
строк з моменту кінцевої дати подання
декларації, то і строки накладення
стягнення сплинули, а тому провадження
у справі закрив.

Не погоджуючись з висновками суду,
прокурор прокуратури Широківського
району - Васькевич Р.А. подав апеляційну
скаргу у порядку передбаченому ст. 294
КУпАП, в якій порушує питання про
скасування постанови районного суду та
прийняти нову, якою визнати ОСОБА_1
винним у вчиненні правопорушення,
передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, та
накласти на нього відповідне
стягнення.

На переконання прокурора, суд з
порушенням вимог ст. 38 КУпАП,
безпідставно закрив провадження у
справі через сплив строків накладення
адміністративного стягнення. Оскільки,
законом встановлено, що за корупційне
правопорушення на особу може бути
накладено стягнення протягом трьох
місяців, але не пізніше одного року з
моменту його виявлення. Враховуючи, що
з моменту закінчення правопорушення
минуло майже півроку, а з моменту його
виявлення два місяці, то у суду не було
законних підстав для закриття
провадження через закінчення строків
накладення стягнення.

У судовому засіданні апеляційного суду
прокурор - Карпенко Р.І. подану
апеляційну скаргу підтримав та просив
її задовольнити, скасувавши постанову
районного суду та прийняти нову, якою
визнати винним ОСОБА_1 та накласти на
нього стягнення у межах санкції ч. 1 ст.
172-6 КУпАП.

В свою чергу у апеляційному суді ОСОБА_1
не заперечував факт вчинення ним
правопорушення, лише просив не
накладати на нього надто суворе
стягнення.

Апеляційний суд, вивчивши матеріали
справи, заслухавши учасників слухання,
дослідивши доводи апеляційної скарги,
перевіривши законність та
обґрунтованість постанови суду першої
інстанції, дійшов висновку, що
апеляційна скарга підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Доводи прокурора викладені в
апеляційній скарзі щодо неправильного
застосування судом порядку звільнення
особи від накладення
адміністративного стягнення, є
обґрунтованими.

У відповідності до ч. 7 ст. 12 Закону
України «Про засади запобігання і
протидії корупції», протягом
п'ятнадцяти днів з моменту останнього
дня подачі декларації проводиться
перевірка своєчасності подання
декларації.

При цьому, у контексті цієї норми
мається на увазі, що орган який
відповідальний за зберігання та облік
поданих декларації про майно та доходи
протягом п'ятнадцяти днів має
перевірити вчасність подання
декларації та у разі необхідності
повідомити відповідний орган у сфері
боротьби з корупцією.

Вирішуючи питання щодо звільнення
особи від накладення стягнення, суд має
керуватися вимогами ст. 38 КУпАП, якою
передбачено, що на особу у справах про
корупційне правопорушення може бути
накладено стягнення протягом трьох
місяців з дня виявлення, але не пізніше
одного року з дня його вчинення.

Як вбачається з матеріалів справи,
ОСОБА_1 дійсно був обраний 02 листопада
2010 року на посаду сільського голови
Новолатівської сільської ради та за
власним бажанням був звільнений 03
березня 2014 року. Проте, не подав
відповідну декларацію про майно та
доходи за неохоплений раніше поданою
декларацію період з 01.01.2014 року по 03.03.2014
року. Зазначенні обставини щодо не
подання декларації у відповідності до
рапорту оперуповноваженого в ОВС ВБК
УБОЗ ГУМВС України Козіним М.Ю. були
виявлені 29 липня 2014 року. Поряд з цим, у
відповідності до ст. 12 Закону України
«Про засади запобігання і протидії
корупції» кінцевий строк подання
декларації - 1 квітня 2014 року.

Отже, строк виявлення необхідно
обчислювати з дати рапорту - 29 липня 2014
року, а момент закінчення
правопорушення з кінцевої дати подання
декларації - 1 квітня 2014 року, а відтак
строк на накладення стягнення не
закінчився.

Таким чином, апеляційний суду дійшов
висновку, що суд першої інстанції
прийшов до хибного висновку, залишивши
поза увагою вимоги ст. 38 КУпАП, та
закрив провадження у справі без
належних для цього підстав.

З огляду на викладене, апеляційний суд
вважає, що постанова судді районного
суду не відповідає фактичним
обставинам, а тому підлягає скасуванню,
із винесенням нової постанови, якою
ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні
правопорушення, передбаченого ч. 1
ст.172-6 КУпАП. При призначенні стягнення
апеляційним судом враховано
відсутність обтяжуючих обставин
вчиненого та наявність пом'якшуючих:
особа раніше до адміністративної
відповідальності не притягалася,
проживає у родині, на даний час
тимчасово не працює, а тому є достатні
підстави призначення стягнення у
вигляді штрафу у мінімальному розмірі.

На підставі викладеного та керуючись
ст. 294 КУпАП,-

постановив:

апеляційну скаргу прокурора
прокуратури Широківського району -
Васькевича Р.А. - задовольнити.

Постанову Широківського районного
суду Дніпропетровської області від 22
серпня 2014 року, якою провадження у
справі про адміністративне
правопорушення за ч. 1 ст. 172-6 КУпАП,
відносно ОСОБА_1, закрито, на підставі п.
7 ст. 247 КУпАП, - скасувати.

Прийняти нову постанову, якою ОСОБА_1
визнати винним у вчиненні
правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.
172-6 КУпАП, та накласти адміністративне
стягнення у вигляді штрафу у розмірі 170
гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави
судовий збір у сумі 36,54 гривень.

Постанова набирає законної сили
негайно, остаточна і оскарженню не
підлягає.

Суддя Апеляційного суду
І.К. Живоглядова

Дніпропетровської області