АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ
Справа № 3-7281/10Головуючий у 1-й
інстанції - Дуда О.О. Провадження №
33/789/136/14 Доповідач - Декайло
П.В.Категорія - ч.3 ст.130 КУпАП
П О С Т А Н О В А

31 жовтня 2014 р. м. Тернопіль

Суддя апеляційного суду
Тернопільської області Декайло П.В.,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні матеріали справи про
адміністративне правопорушення за
апеляційною скаргою ОСОБА_1 на
постанову Тернопільського
міськрайонного суду Тернопільської
області від 30 листопада 2010 року, -

В С Т А Н О В И В :

Цією постановою

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, мешканця АДРЕСА_1,
громадянина України, непрацюючого, -

визнано винним у вчиненні
адміністративного правопорушення,
передбаченого ч.3 ст.130 КУпАП, і на нього
накладено адміністративне стягнення у
виді позбавлення права керування
транспортними засобами строком на 10
років з оплатним вилученням
транспортного засобу марки "Део
Нексія", д.н.з. НОМЕР_1, який належить
ОСОБА_1

Як зазначено у постанові, 21 жовтня 2010
року о 22 год. 40 хв. ОСОБА_1, в м. Тернополі
по вул. Коперніка, керував транспортним
засобом марки "Део Нексія", д.н.з. НОМЕР_1
у стані алкогольного сп'яніння. Медичне
освідчення проводилось в ТОНД, чим
порушив вимоги п.2.9"а" Правил дорожнього
руху України.

В апеляційній скарзі, поданій 15 жовтня
2014 року, ОСОБА_1 просить поновити строк
на оскарження постанови
Тернопільського міськрайонного суду
від 30 листопада 2010 року, оскільки він
пропустив його з поважних причин.

Зокрема вказує на те, що вперше
дізнався про дане рішення суду лише 07
жовтня 2014 року, коли отримав відповідь
із Управління ДАІ УМВС України в
Тернопільській області на
адвокатський запит від 01 жовтня 2014
року.

Також стверджує про те, що повідомлення
про час та місце розгляду справи, і
копію зазначеного рішення суду, не
отримував.

Окрім цього, просить вказане рішення
суду скасувати, як незаконне, і закрити
провадження у справі.

Розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1
та дослідивши матеріали справи,
приходжу до переконання, що апелянту
слід відмовити у поновленні строку на
апеляційне оскарження даної постанови
суду, і повернути йому подану скаргу з
таких міркувань.

Так, відповідно до ч.2 ст.294 КУпАП
постанова судді у справі про
адміністративне правопорушення може
бути оскаржена особою, яку притягнуто
до адміністративної відповідальності,
протягом десяти днів з дня винесення
постанови. Апеляційна скарга, подана
після закінчення цього строку,
повертається апеляційним судом особі,
яка її подала, якщо вона не заявляє
клопотання про поновлення цього
строку, а також якщо у поновленні
строку відмовлено.

В даному випадку, апеляційну скаргу
ОСОБА_1 подав після закінчення строку
апеляційного оскарження, через 3 роки 10
місяців 15 днів.

У своїй апеляційній скарзі ОСОБА_1
вказує на те, що повідомлення про час та
місце розгляду справи, а також копію
зазначеного рішення суду, не отримував.

Однак, як убачається з протоколу про
адміністративне правопорушення серія
ВО1 №043440 від 21 жовтня 2010 року, ОСОБА_1
був ознайомлений з тим, що розгляд
справи за даним фактом буде
проводиться 04 листопада 2010 року у
Тернопільському міськрайонному суді,
про що свідчить його власноручний
підпис про це в протоколі (а.с.2).

Незважаючи на те, що розгляд зазначеної
справи у Тернопільському
міськрайонному суду відбувся аж 30
листопада, а не 04 листопада 2010 року, як
про це було вказано у протоколі про
адміністративне правопорушення,
ОСОБА_1 до того часу - 30 листопада 2010
року, міг сам поцікавитись про перебіг
розгляду судом справи щодо нього.

Окрім цього, неотримання копії рішення
суду не зупиняє перебіг строку на
апеляційне оскарження постанови у
справі про адміністративне
правопорушення.

Що стосується твердження апеляційної
скарги ОСОБА_1 про те, що про рішення
суду від 30 листопада 2010 року він вперше
дізнався лише 07 жовтня 2014 року, коли
отримав відповідь із Управління ДАІ
УМВС України в Тернопільській області
на адвокатський запит від 01 жовтня 2014
року, то воно не заслуговує на увагу.

Зокрема, з матеріалів справи та
відповіді на запит апеляційного суду
Тернопільської області від 24 жовтня 2014
року №301/14 слідує те, що на виконанні у
Другому відділі державної виконавчої
служби Тернопільського міського
управління юстиції перебувала
постанова Тернопільського
міськрайонного суду від 30 листопада 2010
року щодо ОСОБА_1 за ч.3 ст.130 КУпАП.

На підставі ст.ст. 3, 18, 20, 24 Закону
України "Про виконавче провадження" 11
лютого 2011 року державним виконавцем
Грушецьким С.М. було винесено постанову
про відкриття виконавчого провадження
та за вихідним №19/3336/18 від 11 лютого 2011
року направлено сторонам виконавчого
провадження.

ОСОБА_1 у ДВ ДВС Тернопільського
міського управління юстиції не
являвся, і на вимоги державного
виконавця не реагував.

Згідно до ст.40 Закону України "Про
виконавче провадження" 07 грудня 2012 року
державним виконавцем було винесено
постанову про розшук майна боржника
ОСОБА_1, а саме автомобіля НОМЕР_2.

Таким чином, приходжу до переконання,
що ОСОБА_1 не міг не знати про рішення
суду від 30 листопада 2010 року.

Окрім цього, навіть якщо і зважати на
твердження ОСОБА_1 про те, що він не знав
по рішення суду від 30 листопада 2010 року,
а вперше дізнався про нього з відповіді
на адвокатський запит, то є
незрозумілим, якою ж була підстава для
подання цього запиту.

Беручи до уваги наведене, а також те, що
апеляційну скаргу на рішення суду
ОСОБА_1 подано аж через 3 роки 10 місяців
15 днів, що не відповідає розумним
строкам оскарження, і обґрунтовуючи
поважність наведених ним причин,
вважаю, що визнати їх такими немає
підстав, а тому йому слід відмовити у
поновленні строку на апеляційне
оскарження постанови суду від 30
листопада 2010 року.

Приймаючи до уваги викладене та
керуючись ст.294 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В :

Відмовити ОСОБА_1 у поновленні строку
на апеляційне оскарження постанови
Тернопільського міськрайонного суду
Тернопільської області від 30 листопада
2010 року та повернути апеляційну скаргу
разом з додатками апелянту.

Постанова апеляційного суду набирає
законної сили негайно після її
винесення, є остаточною й оскарженню не
підлягає.

Суддя - підпис

З оригіналом згідно:

Суддя апеляційного суду
Тернопільської області П.В. Декайло