Справа № 359/3195/14-п Головуючий у І
інстанції Вознюк С.М.Провадження №
33/780/895/14 Доповідач у 2 інстанції
ПОСТАНОВА

Іменем України

20 листопада 2014 року м. Київ

Суддя Апеляційного суду Київської
області Орел А.І., розглянувши у
відкритому судовому засіданні з участю
прокурора Новікова І.О.., представника
Київської митниці Захарова А.О.,
представника особи, яку притягнуто до
адміністративної відповідальності ,
справу за апеляційною скаргою
представника Київської митниці
Міндоходів на постанову
Бориспільського міськрайонного суду
Київської області від 24.10.2014 року, якою
ОСОБА_2 визнано винним за ст. 471 МК
України та накладено штраф у розмірі 1700
грн., вилучену валюту в розмірі 508
доларів США, 650 російських рублів та 1855
грн. повернуто ОСОБА_2, -

В С Т А Н О В И В :

Згідно протоколу про порушення митних
правил, 30.09.2014 року о 12 год. 45 хв., ОСОБА_2,
який відлітав з України до РФ м. Москва,
в ДМА "Бориспіль", обрав проходження
митного контролю в режимі "зелений
коридор", а після перетину "білої лінії",
яка позначає закінчення "зеленого
коридору", у нього було виявлено 13 240
доларів США, 1855 грн. та 650 російських
рублів, які знаходились у барсетці
(ручна поклажа). З виявленої суми
пропущено було 12 732 доларів США.

Постановою Бориспільського
міськрайонного суду Київської області
від 24.10.2014 року ОСОБА_2 визнано винним за
ст. 471 МК України та накладено штраф у
розмірі 1700 грн., вилучену валюту в
розмірі 508 доларів США, 650 російських
рублів та 1855 грн. повернуто ОСОБА_2.
Обґрунтовуючи постанову, суд зазначив,
що ОСОБА_2 допустив порушення вимог ст.
366 МК України, однак прокурор в судовому
засіданні не довів і навіть не
стверджував, що стягнення у вигляді
штрафу не достатньо для досягнення
бажаного стримуючого і карного впливу
та запобігання порушень вимог про
декларування, застосування
конфіскації предметів порушення
митних правил є порушенням ст. 1
Протоколу №1 до Європейської Конвенції
«З захисту прав і основних свобод
людини», оскільки покладає на ОСОБА_2
«індивідуальний надмірний тягар».

В апеляційній скарзі представник
Київської митниці Міндоходів просить
постанову суду скасувати, постановити
нову постанову, якою визнати ОСОБА_2
винним за ст. 471 МК України та
застосувати стягнення у вигляді штрафу
1700 грн. з конфіскацією вилученої
валюти: 508 доларів США, 650 російських
рублів та 1855 грн. Мотивує свої вимоги
тим, що на момент проходження митного
контролю ОСОБА_2 оформленої належним
чином митної декларації не надав, до
моменту перетину «білої лінії» до
інспекторів митниці з не звертався,
документів, які підтверджують факт
зняття готівкових валютних коштів з
відповідного банківського рахунку або
інших документів про походження валюти
не пред'явив. Обираючи вид та розмір
стягнення, суд проігнорував норми ч.3
ст. 462 МК України, відповідно до яких, у
разі, коли статтею МК України
передбачається накладення основного
та додаткового стягнення -
застосування лише додаткового
адмінстягнення без основного не
допускається, за виключенням випадків
закриття кримінальних проваджень по
таких справах. Апелянт вважає, що шкода
від вчиненого ОСОБА_2 правопорушення
полягає в неповазі до встановленого
порядку переміщення відповідного
товару (валюти) через митний кордон, в
нехтуванні та приниженні значення норм
національного права в житті
українського суспільства та у
ігноруванні громадського обов'язку
правосвідомості.

Заслухавши представника митного
органу та прокурора, які підтримали
апеляційну скаргу, перевіривши
матеріали справи та вивчивши доводи
апеляційної скарги, вважаю, що
апеляційна скарга підлягає до
задоволення, виходячи з наступного.

Винуватість ОСОБА_2 у вчиненні
правопорушення, передбаченого ст. 471 МК
України, встановлена судом першої
інстанції на підставі зібраних по
справі та наведених у постанові
доказів і ні ким не оскаржується.

Встановивши наявність вини ОСОБА_2 у
вчиненні правопорушення,
передбаченого ст. 471 МК України, суд
наклав на нього адміністративне
стягнення лише у вигляді штрафу, хоча
санкція даної норми закону передбачає
обов'язкову конфіскацію. При цьому дане
рішення суду належним чином не
обґрунтоване.

Безпідставним є посилання в постанові
суду на рішення Європейського суду з
прав людини (справу «Ізмайлов проти
Росії», рішення від 06.11.2008 року),
оскільки обставини порушення митних
правил ОСОБА_2 не є аналогічними
обставинам, встановленим рішенням
Європейського суду з прав людини по
справі «Ізмайлов проти Росії».

Крім того, судом в постанові невірно
зазначено в резолютивній частині
постанови прізвище правопорушника,
замість ОСОБА_2, зазначено ОСОБА_2.

За таких обставин вважаю, що постанова
суду першої інстанції не може бути
визнана законною та обґрунтованою і
тому підлягає скасуванню та прийняття
нової постанови.

На підставі наведеного, керуючись ст. 294
КУпАП,-

П О С Т А Н О В И В:

Постанову Бориспільського
міськрайонного суду Київської області
від 24.10.2014 року щодо ОСОБА_2 скасувати.

Прийняти нову постанову, якою ОСОБА_2
визнати винним у вчиненні
правопорушення, передбаченого ст. 471 МК
України та накласти на нього
адміністративне стягнення у вигляді
штрафу в сумі 1700 грн. з конфіскацією на
користь держави вилученої валюти: 508
доларів США, 650 російських рублів та 1855
грн.

Постанова є остаточною і оскарженню не
підлягає.

СУДДЯ :