пр.№ 3/464/1718/14
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.11.2014
року

м.Львів

Суддя Сихівського районного
суду м.Львова Борейко С.В., розглянувши
справу про адміністративне
правопорушення відносно:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1,

проживає за адресою:
ІНФОРМАЦІЯ_2,

не працює, ІПН НОМЕР_1, -

за ч.1 ст.130 Кодексу України про
адміністративні правопорушення,-

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 28 жовтня 2014 року о 13 год. 20
хв. у м.Львові на проспекті ОСОБА_2,91,
керував автомобілем НОМЕР_2, з явними
ознаками алкогольного сп’яніння (
почервоніння очей, різкий запах
алкоголю з порожнини рота, тремтіння
пальців рук), від проходження у
встановленому порядку медичного
освідчення для встановлення факту
сп’яніння категорично відмовився, чим
порушив вимоги п.2.5 ПДР України.

До суду ОСОБА_1 не з’явився, хоча
належним чином повідомлявся про місце
і час розгляду справи, клопотання про
відкладення розгляду справи від
останнього не надійшло, однак подав
заяву про слухання справи у його
відсутності. Зважаючи на викладене та
відповідно до ст. 268 КУпАП, вважаю за
можливе, справу щодо притягнення
ОСОБА_1 до адміністративної
відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП
розглядати за його відсутності на
підставі даних адміністративної
справи.

Вчинення ОСОБА_1
адміністративного правопорушення
стверджується належними і допустимими
доказами у відповідності ст.251 КУпАП, а
саме:

- протоколом про адміністративне
правопорушення від 28 жовтня 2014 року
серії АБ2 № 172679,

- письмовими пояснення правопорушника
по суті правопорушення «… випив сто
грам горілки, на експертизу їхати
відмовляюсь, з протоколом згідний»,

- письмовими поясненнями свідків
ОСОБА_3, ОСОБА_4

Таким чином, порушення ОСОБА_1 вимог п.2.5
ПДР України є доведеним, його вірно
кваліфіковано за ч.1 ст.130 КУпАП як
відмова від проходження відповідно до
встановленого порядку огляду на стан
алкогольного, наркотичного чи іншого
сп’яніння, а відтак він підлягає
адміністративній відповідальності за
вчинене.

При накладенні адміністративного
стягнення, у відповідності до ст.33
КУпАП, враховую характер вчиненого та
його суспільну небезпеку, грубе
порушення правил дорожнього руху,
вчинення такого умисно, адже, ОСОБА_1,
керуючи транспортним засобом -
джерелом підвищеної небезпеки з
ознаками алкогольного сп’яніння,
усвідомлював, що це заборонено законом
та становить небезпеку для оточуючих,
але умисно ігнорував цю заборону, особу
правопорушника, ступінь його вини. З
оглядну на наведене, вважаю, що на
ОСОБА_1 необхідно накласти
адміністративне стягнення в межах
санкції ч.1 ст.130 КУпАП у виді
позбавлення права керування
транспортними засобами, що буде згідно
з ст.23 КУпАП достатньою та необхідною
мірою відповідальності.

Разом із тим, оскільки відносно
правопорушника винесено постанову про
накладення адміністративного
стягнення, то у відповідності до ст.40-1
КУпАП, особою на яку накладено таке
стягнення, сплачується судовий збір у
розмірі встановленому Законом України
«Про судовий збір» у сумі 36 грн. 54 коп.

Відповідно ч.1 ст.130 КпАП
України та керуючись ст.ст. 40-1, 283, 284
КУпАП, -

п о с т а н о в и в:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні
адміністративного правопорушення,
передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та
накласти адміністративне стягнення у
виді позбавлення права керування
транспортними засобами строком на 1
(один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір у
розмірі 36 грн. 54 коп. в дохід держави.

Виконання постанови в частині
позбавлення права керування
транспортними засобами доручити
відділу державної автомобільної
інспекції головного управління
Міністерства внутрішніх справ України
у Львівській області.

Постанова може бути оскаржена особою,
яку притягнуто до адміністративної
відповідальності, її законним
представником, захисником, потерпілим,
його представником або прокурором
протягом 10 днів з дня винесення до
апеляційного суду Львівської області
через Сихівський районний суд м.Львова.
Постанова набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги.

Постанова у справі про адміністративне
правопорушення пред’являється до
виконання протягом трьох місяців з
наступного дня після набрання нею
законної сили.

Суддя

С.В.Борейко