Провадження №: 3/752/5312/14
ПОСТАНОВА

І М Е Н
Е М У К Р А Ї Н И

14.10.2014 року суддя Голосіївського
районного суду м. Києва Дідик М.В.,
розглянувши матеріали про
адміністративне правопорушення, які
надійшли від ВДАІ Голосіївського РУ ГУ
МВС України у м. Києві відносно ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженки м. Києва,
громадянки України, не працюючої,
проживаючої за адресою: АДРЕСА_1,
ідентифікаційний номер: НОМЕР_1;

про вчинення адміністративного
правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130
КУПАП,

в с т а н о в и в :

20.09.2014 року о 07 год. 50 хв. ОСОБА_1,
керувала автомобілем «КІА»,
реєстраційний номер НОМЕР_2, в м. Києві
по бульв. Т. Шевченка, з явними ознаками
наркотичного сп'яніння (звужені зіниці
ока, які не реагують за світло, млява
мова). Від проходження медичного огляду
на стан сп'яніння у встановленому
законом порядку водій відмовилася в
присутності двох свідків.

Пунктом 2.5 ПДР України передбачено, що
водій повинен на вимогу працівника
міліції пройти у встановленому порядку
медичний огляд для визначення стану
алкогольного сп'яніння, впливу
наркотичних чи токсичних речовин.

Відповідно до ст. 251 КУпАП протокол про
адміністративне правопорушення є
доказом у справі.

Таким чином судом встановлено, що водій
ОСОБА_1, керувала автомобілем з явними
ознаками наркотичного сп'яніння, від
проходження медичного огляду на стан
сп'яніння у встановленому законом
порядку відмовилася в присутності двох
свідків, тобто вчинила дії, якими
порушила п. 2.5 ПДР України, за що
відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130
КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1, свою вину
не визнала. Пояснила, що не хотіла їхати
з працівниками ДАІ для огляду на стан
сп'яніння тому, що спішила до матері.
Надала суду висновок лікаря про те, що
станом на 10.30 год. 20.09.2014 року ознак
сп'яніння не виявлено. Також просила не
позбавляти її права керування.

Суд не бере до уваги висновок лікаря,
оскільки складом адміністративного
правопорушення, вчиненого ОСОБА_1, є
факт відмови від проходження на стан
сп'яніння у встановленому законом
порядку.

Вина ОСОБА_1 підтверджується
протоколом про адміністративне
правопорушення серії АВ2 № 473739 від
20.09.2014 року, поясненнями свідків та
іншими матеріалами справи.

На підставі вищевикладеного та
враховуючи характер вчиненого
порушення, особу водія ОСОБА_1,
ставлення її до вчиненого, обставини,
що пом'якшують та обтяжують
відповідальність, вважаю за необхідне
визнати ОСОБА_1 винною у вчиненні
правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130
КУпАП та накласти адміністративне
стягнення у виді штрафу.

На підставі ст. 40-1 КУпАП, стягнути з
ОСОБА_1 судовій збір в розмірі 0,03
розміру мінімальної заробітної плати.

На підставі викладеного та керуючись ч.
1 ст. 130, 283-285 КУпАП , -

п о с т а н о в и в :

Визнати ОСОБА_1 винною у вчиненні
правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130
КУпАП.

Притягнути ОСОБА_1 до адміністративної
відповідальності, наклавши
адміністративне стягнення у виді
штрафу у розмірі двохсот
неоподатковуваних мінімумів доходів
громадян, що становить 3400 (три тисячі
чотириста) гривень 00 копійок.

Стягнути з ОСОБА_1 судовій збір в
розмірі 0,03 розміру мінімальної
заробітної плати, що становить 36
(тридцять шість) грн. 54 коп. на користь
держави.

Постанова судді у справі про
адміністративне правопорушення
набирає законної сили після закінчення
строку подання апеляційної скарги чи
протесту прокурора.

Постанова судді у справі про
адміністративне правопорушення може
бути оскаржена особою, яка
притягається до адміністративної
відповідальності, її законним
представником, захисником, потерпілим,
його представником або на неї може бути
внесено протест прокурора протягом
десяти днів з дня винесення постанови.

Апеляційна скарга, протест прокурора
подаються до відповідного
апеляційного суду через місцевий суд,
який виніс постанову.

Суддя
М.В. Дідик