Апеляційний суд Кіровоградської
№ провадження 33/781/438/14
Головуючий у суді І-ї інстанції
Доповідач у суді ІІ-ї інстанції
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.11.2014 року. Суддя апеляційного суду
Кіровоградської області Ремез П.М., за
участю особи, яка притягується до
адміністративної відповідальності
ОСОБА_3, розглянувши у відкритому
судовому засіданні у м. Кіровограді
апеляційну скаргу ОСОБА_3 на постанову
Кіровського районного суду м.
Кіровограда від 14 жовтня 2014 року,
стосовно

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, мешканця АДРЕСА_1,

про притягнення його до
адміністративної відповідальності за
ч. 1 ст. 130 Кодексу України про
адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

Постановою Кіровського районного
суду м. Кіровограда від 14 жовтня 2014 року
ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні
правопорушення передбаченого ч.1 ст. 130
КУпАП та накладено на нього стягнення у
виді позбавлення права керувати всіма
видами транспортних засобів строком на
1 (один) рік.

ОСОБА_3 визнаний винним у тому, що він 17
вересня 2014 року о 02 год. 19 хв. по вул.
Поповича у м. Кіровограді керував
транспортним засобом марки ЗАЗ 1102,
державний номер НОМЕР_1, з явними
ознаками алкогольного сп'яніння, від
продуття алкотестеру «Драгер» та
проходження медичного огляду на
визначення стану алкогольного
сп'яніння відмовився у присутності
двох свідків, чим порушив вимоги п. 2.5
Правил дорожнього руху, та скоїв
адміністративне правопорушення,
передбачене ст. 130 ч.1 КУпАП.

У своїй апеляційній скарзі
ОСОБА_3 просить постанову районного
суду змінити та пом'якшити йому
накладене адміністративне стягнення у
виді позбавлення права керування
транспортними засобами строком на 1
рік, замінивши його на менш суворе, а
саме штраф, при цьому вказує на те, що
районним судом відповідно до вимог ст.
33 КУпАП не враховано того, що він
проживає з батьками пенсіонерами, є
єдиним годувальником родини, працює
неофіційно водієм, а тому його робота
пов'язана з керуванням транспортними
засобами і є для нього та його сім'ї
єдиним джерелом доходу, тобто районний
суд фактично позбавив його можливості
годувати та забезпечувати свою сім'ю.

Перевіривши матеріали справи,
заслухавши пояснення скаржника ОСОБА_3,
який підтримав свою апеляцію і просив
її задовольнити, вивчивши доводи
апеляції вважаю, що апеляційна скарга
підлягає задоволенню, з таких підстав.

У відповідності до вимог ст.ст.
245, 251 КУпАП районний суд об'єктивно
з'ясував обставини даної справи і,
врахувавши досліджені по справі
докази, правильно дійшов висновку про
наявність в діях ОСОБА_3 складу
адміністративного правопорушення,
передбаченого ст. 130 ч.1 КУпАП, оскільки
останній порушив вимоги п. 2.5 Правил
дорожнього руху України і його вина
підтверджується адміністративним
протоколом серії АБ2 № 161248 від 17.09.2014
року, поясненнями свідків ОСОБА_4 та
ОСОБА_5, які повністю узгоджуються з
іншими доказами по справі (а.с.2-5).

Згідно з положеннями ст. 33 КУпАП
при накладенні стягнення враховуються
характер вчиненого правопорушення,
особа порушника, ступінь його вини,
майновий стан, обставини, що
пом'якшують і обтяжують
відповідальність.

Як вбачається з матеріалів
справи суддя під час розгляду даної
справи належним чином не врахував
вимоги ст.ст. 33, 280 КУпАП та призначив
ОСОБА_3 стягнення без достатнього
врахування даних про його особу, який у
суді апеляційної інстанції, повністю
визнав свою вину у вчиненні
правопорушення, вперше вчинив
адміністративне правопорушення, на
утриманні має батьків - пенсіонерів,
які перебувають на його утриманні, його
батько дуже хворіє і потребує догляду
(а.с.18), а також і те, що у даній справі
відсутні обставини, що обтяжують
відповідальність.

Крім того, вважаю необхідним
врахувати і те, що скаржник неофіційно
працює водієм, і на даний час ця
професія є єдиним джерелом доходу для
його сім'ї, для чого необхідно
наявність права на керування
транспортними засобами, що за вказаних
обставин справи, та з урахуванням особи
правопорушника ОСОБА_3, може бути
достатньою підставою для зміни йому
виду адміністративного стягнення.

А тому, з урахуванням
вищезазначених обставин та особи
правопорушника вважаю, що районний суд
помилково обрав ОСОБА_3 такий суворий
вид адміністративного стягнення, а
саме позбавлення права керування усіма
видами транспортних засобів строком на
1 рік.

Вказані обставини визнаю
такими, що дають підстави змінити
постанову суду першої інстанції в
частині призначеного стягнення, а тому
вважаю можливим змінити йому вид
адміністративного стягнення на
мінімальний штраф у розмірі двісті
неоподатковуваних мінімумів доходів
громадян, тобто у межах санкції ст. 130 ч.1
КУпАП.

Керуючись ст. 294 ч.8 п.2 Кодексу України
про адміністративні правопорушення,
суддя апеляційного суду
Кіровоградської області,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3
задовольнити.

Постанову Кіровського
районного суду м. Кіровограда від 14
жовтня 2014 року про притягнення ОСОБА_3
до адміністративної відповідальності
за ч. 1 ст. 130 КУпАП України та накладення
на нього стягнення у виді позбавлення
права керувати всіма видами
транспортних засобів строком на 1 (один)
рік - змінити, замінивши йому
призначене адміністративне стягнення
на штраф у розмірі 3400 грн.

Постанова набирає законної сили
негайно, є остаточною й оскарженню не
підлягає.

Суддя
підпис

З оригіналом згідно:

Суддя апеляційного суду

Кіровоградської області
Ремез П.М.