Справа № 363/3554/14-п Головуючий у І
інстанції Чірков Г.Є.Провадження №
33/780/845/14 Доповідач у 2 інстанції
СеменцовКатегорія 147
ПОСТАНОВА

іменем
України

28 жовтня 2014 року
м. Київ

Суддя судової палати з розгляду
кримінальних справ Апеляційного суду
Київської області Семенцов Ю.В.,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на
постанову Вишгородського районного
суду Київської області від 23 вересня
2014 року, якою

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, жителя АДРЕСА_1,

визнано винним у вчиненні
адміністративного правопорушення,
передбаченого ч. 1 ст.
130 КУпАП, та накладено адміністративне
стягнення у виді позбавлення права
керувати всіма видами транспортних
засобів строком на 1 рік ,-

В С
Т А Н О В И В:

Згідно з постановою суду, 29 липня 2014
року близько 11 год. 00 хв. в с. Козаровичі
Вишгородського району по вул. Кірова,
ОСОБА_2 керував транспортним засобом
марки «ЗАЗ TF 698 Р» д.н.з. НОМЕР_1 з явними
ознаками алкогольного сп'яніння. Від
проходження медичного огляду на стан
сп'яніння в установленому законом
порядку відмовився, чим порушив п. 2.5
ПДР України, своїми діями вчинив
адміністративне правопорушення,
передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Не погоджуючись з постановою місцевого
суду, ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в
якій просить скасувати постанову суду
та закрити провадження у справі у
зв'язку з відсутністю в його діях
складу правопорушення. Вважає, що суд
неповно з'ясував обставини, а також
мотиви особи, що викликала працівників
ДАІ на місце нібито вчинення
правопорушення, не взяв до уваги
пояснення про те, що ОСОБА_3 та інші
особи, які під'їхали з ним на двох
автомобілях із хуліганських спонукань
безпричинно побили його. Зазначає
апелянт, що для того, щоб виправдати
свої злочинні дії, ОСОБА_3 вигадав
неправдиву версію, згідно якої ОСОБА_2,
перебуваючи у нетверезому стані за
кермом свого автомобіля, майже наїхав
на його дітей, які рухались на
велосипеді.

Заслухавши ОСОБА_2, який підтримав свою
апеляційну скаргу та просив її
задовольнити, перевіривши матеріали
справи та доводи апеляційної скарги,
прихожу до висновку, що вона підлягає
до задоволення виходячи з наступного.

За змістом ст. ст. 245, 252, 280, 283 КУпАП при
розгляді справи про адміністративні
правопорушення забезпечується
всебічне, повне та об'єктивне
з'ясування обставин справи, підлягають
для з'ясування питання про те, чи було
вчинене адміністративне
правопорушення та чи винна особа в його
вчинені, рішення приймається на
підставі доказів долучених у суді і
оцінених суддею за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтуються на
всебічному, повному і об'єктивному
дослідженню всіх обставин справи в їх
сукупності, керуючись законом.

Як вбачається з постанови, місцевий суд
не дотримався вказаних вимог закону.

У відповідності до п.п. 1.6., 1.7 Інструкції
«Про виявлення у водіїв транспортних
засобів ознак алкогольного сп'яніння,
наркотичного чи іншого сп'яніння або
перебування під впливом лікарських
препаратів, що знижують увагу та
швидкість реакції», затвердженої
наказом МВС України та МОЗ України від
09.09.2009 № 400/666, зареєстрованого в МЮ
України 06.10.2009 р. №931/16947, огляд
проводиться: уповноваженою особою
Державтоінспекції МВС на місці зупинки
транспортного засобу з використанням
спеціальних технічних засобів,
дозволених до застосування МОЗ та
Держспоживстандартом; лікарем закладу
охорони здоров`я. У разі
відмови водія транспортного засобу
від проходження огляду на стан
сп'яніння на місці зупинки
транспортного засобу або його незгоди
з результатами огляду, проведеного
уповноваженою особою
Державтоінспекції МВС, огляд на стан
сп'яніння проводиться в найближчому
закладі охорони здоров`я, якому надано
право на проведення такого огляду
відповідно до ст. 266 КУпАП

Під час судового розгляду ОСОБА_2
пояснив, що в день складення щодо нього
протоколу про адміністративне
правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП, він
не керував автомобілем, а разом зі
своїм товаришем знаходився біля
будинку по вул. Кірова, 2. Після того, як
його брат повернув йому (ОСОБА_2)
автомобіль, який поставили на стоянку
біля будинку, під'їхали ОСОБА_3 та інші
особи та почали наносити удари, після
яких він (ОСОБА_2) втратив свідомість.
Про те, що нібито він ще до побиття
керував автомобілем в нетверезому
стані, працівники міліції дізналися зі
слів ОСОБА_3 та склали протокол. В стані
алкогольного сп'яніння він не
знаходився, від проходження медичного
огляду на наявність ознак алкогольного
сп'яніння не відмовлявся, а просив
працівників міліції доставити його з
приводу отриманих тілесних ушкоджень
у лікарню, протокол підписав з
продиктованою інспектором припискою.

Висновок місцевого суду про те, що
ОСОБА_2 керував транспортним засобом з
явними ознаками алкогольного сп'яніння
спростовується довідковою лікаря
ОСОБА_7 від 02.10.2014 року, про те, що 29.07.2014
року ОСОБА_2 звертався в лікарню за
медичною допомогою, ознак алкогольного
сп'яніння не виявлено.

З пояснень ОСОБА_2, зазначених в
протоколі про адміністративне
правопорушення, та доданих до нього
пояснень ОСОБА_5, ОСОБА_3, ОСОБА_6 не
зазначено, що ОСОБА_2
відмовлявся від проходження огляду на
стан сп'яніння.

Зважаючи на викладене, суд приходить до
висновку про відсутність в матеріалах
справи належних та допустимих доказів,
які б вказували на доведеність вини
ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного
правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.
130 КУпАП

У зв'язку із цим постанова судді
місцевого суду підлягає скасуванню, а
провадження у справі закриттю на
підставі п. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю
в діях ОСОБА_2 складу адміністративного
правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.
130 КУпАП.

Керуючись ст. 294 КУпАП, -

П О С
Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Постанову судді Вишгородського
районного суду Київської області від 23
вересня 2014 року щодо
ОСОБА_2 скасувати.

Провадження у справі закрити за
відсутністю в діях ОСОБА_2 складу
адміністративного правопорушення,
передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Постанова є остаточною й оскарженню не
підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Київської області
Ю.В.Семенцов