Справа № 740/4142/14 Головуючий у 1
інстанції Хандога В. М. Провадження №
33/795/242/2014 Категорія - ст. 164-5 ч. 1 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 листопада 2014 року місто Чернігів

21 листопада 2014 року апеляційний суд
Чернігівської області в складі
головуючого - судді Воронцової С.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Чернігові апеляційну
скаргу ОСОБА_1 на постанову Ніжинського
міськрайонного суду Чернігівської
області від 07 жовтня 2014 року.

ВСТАНОВИВ:

Зазначеною постановою:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянку
України, яка працює продавцем у ФОП
ОСОБА_2, одружену, що має на утриманні
малолітню дитину, проживаючу АДРЕСА_1,

притягнуто до адміністративної
відповідальності за частиною першою
статті 164-5 Кодексу України про
адміністративні правопорушення з
накладенням стягнення у виді штрафу в
розмірі 850 (вісімсот п'ятдесят) гривень
з конфіскацією та знищенням вилученого
товару.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави 36
грн. 54 коп. судового збору.

Згідно постанови суду, 11.09.2014 року
головним управлінням Міндоходів у
Чернігівській області в магазині за
адресою АДРЕСА_2, в якому здійснює
діяльність ФОП ОСОБА_2, виявлено, що
продавець ОСОБА_1 в торговому залі, на
прилавках та в підсобних приміщеннях
зберігала алкогольні напої та тютюнові
вироби, які марковані підробленими
марками акцизного податку та
немарковану продукцію, а саме: 34 пляшки
горілки «Пшенична» виробництва ПрАТ
«Чернігівська горілка» ємністю 0,5 л. 40%,
маркована акцизними марками з регіоном
«0,5»; 10 пакетів горілки «Пшенична»
виробництва ТОВ «Олександрія Бліг» 10 л.
40% без марок акцизного податку; 391 пачка
тютюнової продукції сигарети «Прилуки
особливі» з ознаками акцизної
підробки, чим порушено абз. 3 ч. IV ст. 11 ЗУ
від 19.12.1995 року № 481/95 та ст.226 ПКУ від
02.12.10 р. №27-55- VI.

Не погоджуючись з постановою суду
ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій
просить постанову суду скасувати, як
таку, що не відповідає фактичним
обставинам справи, є незаконною та
необґрунтованою.

Доводи апеляційної скарги обґрунтовує
тим, що постанова суду першої інстанції
постановлена з порушенням норм
процесуального права та неправильним
застосуванням норм матеріального
права. Зазначає, що суд не повно
з'ясував усі фактичні обставини справи,
не дослідив, не надав належної оцінки
наявним в матеріалах справи доказам,
формально підійшовши до вивчення
обставин справи, що потягло за собою
прийняття необґрунтованого рішення з
призначенням досить суворого виду
стягнення.

Звертає увагу на те, що протокол про
адміністративне правопорушення не
відповідає вимогам ст. 256 КУпАП,
оскільки у справі відсутні будь-які
докази та інші фактичні дані на
підтвердження вчинення нею
правопорушення за ч. 1 ст. 164-5 КУпАП, а
саме щодо зберігання або
транспортування алкогольних напоїв чи
тютюнових виробів, на яких немає марок
акцизного збору встановленого зразка.
Крім того, в порушення вищевказаних
вимог Закону у протоколі не вказано
прізвища свідків, які б могли
підтвердити факт вчинення нею
інкримінованого правопорушення.

Особа, яка притягується до
адміністративної відповідальності в
судове засідання не з'явилась , хоча про
час та місце слухання справи була
сповіщена своєчасно та належним чином,
про причини неявки суд не сповістила ,
заяв про відкладення справи на іншу
дату не подавала. З урахуванням того що
вимогами ч.6 ст. 294 КУпАП України ,
обов'язкова присутність особи при
розгляді її справи апеляційним судом
не передбачена , суд вважає можливим
розглядати вказану справу у
відсутності останньої.

Викликаний апеляційним судом свідок в
судове засідання також не з'явився, про
причини неявки суд не повідомлено,
вжиття інших заходів для забезпечення
його участі в судовому засіданні не
передбачено.

Перевіривши матеріали справи,
дослідивши доводи апеляційної скарги,
суд вважає, що вона підлягає
частковому задоволенню за наступних
підстав.

Згідно ст. 245 КУпАП завданням
провадження в справах про
адміністративні правопорушення є
своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне
з'ясування обставин кожної справи та
вирішення її в точній відповідності із
законом.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, суд,
при розгляді справи про
адміністративне правопорушення, крім
іншого, зобов'язаний з'ясувати: чи було
вчинено адміністративне
правопорушення, чи винна дана особа в
його вчиненні, чи підлягає вона
адміністративній відповідальності, а
також з'ясувати інші обставини, що
мають значення для правильного
вирішення справи.

За змістом ст. 252 КУпАП оцінка доказів
при розгляді справ про адміністративні
правопорушення ґрунтується на
всебічному, повному і об'єктивному
дослідженні усіх обставин справи в їх
сукупності.

Як убачається з матеріалів справи, суд
зазначені вимоги закону не виконав,
крім того, вдався до суперечливих
висновків в своєму рішенні.

При цьому, суд першої інстанції при
розгляді матеріалів справи
недостатньо ретельно перевірив всі
обставини справи.

Приймаючи рішення про доведеність
винуватості ОСОБА_1 у вчиненні
адміністративного правопорушення,
передбаченого ч. 1 ст. 164-5 КУпАП, як на
головний доказ винуватості особи, суд
послався на протокол про
адміністративне правопорушення № 8 від
11 вересня 2014 року, складений у місті
Ніжині.

При цьому, поза увагою суду першої
інстанції залишились положення статті
256 КУпАП, де чітко визначені вимоги щодо
змісту такого документу. Зокрема, у
протоколі про адміністративне
правопорушення зазначаються: дата і
місце його складення, посада, прізвище,
ім'я, по батькові особи, яка склала
протокол; відомості про особу, яка
притягається до адміністративної
відповідальності; місце, час вчинення і
суть адміністративного
правопорушення; нормативний акт, який
передбачає відповідальність за дане
правопорушення; прізвища, адреси
свідків і потерпілих, якщо вони є;
пояснення особи, яка притягається до
адміністративної відповідальності.

Під час апеляційного перегляду було
встановлено, що суд першої інстанції
належним чином не вдався до аналізу
змісту протоколу про адміністративне
правопорушення, який не відповідає
вищевказаним вимогам Закону.

Так, фабула протоколу про
адміністративне правопорушення
містить вказівку на те, що ОСОБА_1,
працюючи продавцем у ФОП ОСОБА_2
вчинила правопорушення: 11.09.14 р. в
магазині за адресою: АДРЕСА_2 в якому
здійснює діяльність ФОП ОСОБА_2,
продавець ОСОБА_1 зберігала алкогольні
напої та тютюнові вироби, які марковані
підробленими марками акцизного
податку та немарковану продукцію в
асортименті. Порушено абз. 3 ч.IV ст.11 ЗУ
від 19.12.1995 р. №481/95-ВР «Про державне
регулювання виробництва і обігу спирту
етилового, коньячного і плодового,
алкогольних напоїв та тютюнових
виробів»; ст. 226 ПКУ від 02.10.2012 р. №27-55-VI.

Разом з тим, диспозиція частини першої
статті 164-5 КУпАП передбачає
адміністративну відповідальність в
разі зберігання або транспортування
алкогольних напоїв чи тютюнових
виробів, на яких немає належним чином
розміщених марок акцизного збору, або з
підробленими чи фальсифікованими
марками акцизного збору посадовими
особами підприємств-виробників,
імпортерів і продавців цих товарів.

Отже, у протоколі не викладено суті
адміністративного правопорушення,
вчиненого ОСОБА_1 відповідно до
диспозиції ст. ч.1 ст.164-5 Кодексу
України про адміністративне
правопорушення.

Крім того, пункт п'ятий вищевказаного
протоколу містить посилання на те, що
за вчинене ОСОБА_1 адміністративне
правопорушення відповідальність
передбачена ч. 1 ст. 164-5
Адміністративного кодексу України.
Вказаного нормативного акту, який був
би чинний на даний час, в Україні не має.
Відповідальність за вчинення
адміністративних правопорушень
передбачена Кодексом України про
адміністративні правопорушення.

Таким чином, протокол про вчинення
ОСОБА_1 адміністративного
правопорушення не відповідає вимогам
статті 256 КУпАП, а тому не міг бути
прийнятим судом першої інстанції до
розгляду.

Не зважаючи на невідповідність
протоколу про адміністративне
правопорушення вимогам КУпАП, суд
першої інстанції у мотивувальні
частині постанови вийшов за межі
протоколу про адміністративне
правопорушення, вказавши, що продавець
ОСОБА_1 в торговому залі, на прилавках
та в підсобних приміщеннях зберігала 34
пляшки горілки «Пшенична» виробництва
ПрАТ «Чернігівська горілка» ємністю 0,5
л. 40%, маркована акцизними марками з
регіоном «0,5»; 10 пакетів горілки
«Пшенична» виробництва ТОВ
«Олександрія Бліг» 10 л. 40% без марок
акцизного податку; 391 пачка тютюнової
продукції сигарети «Прилуки особливі»
з ознаками акцизної підробки.

В матеріалах справи, окрім інших
документів, мається копія трудового
договору між працівником ОСОБА_1 і
фізичною особою, яка використовує
найману працю ОСОБА_2 від 03 липня 2014
року, відповідно до якого продавець
ОСОБА_1 зобов'язана виконувати
обов'язки продавця, нести матеріальну
відповідальність, дотримуватись
правил ПБ та санітарних норм. Детальне
вивчення даного трудового договору
дає підстави суду вважати, що до
обов'язків продавця не входило
закупівля товару та забезпечення його
зберігання на складі магазину, отже
вона не може нести відповідальність за
якість та відповідність товару
встановленим законодавством нормам.

Зважаючи на вищевикладене, постанова
суду та протокол про адміністративне
правопорушення відносно ОСОБА_1 є
неконкретними в частині формулювання
суті вчиненого адміністративного
правопорушення, а також вказаний
нормативний акт, який передбачає
відповідальність за дане
правопорушення, не існує, тобто не
відомо за статтею якого Кодексу суд
повинен притягнути ОСОБА_1 до
відповідальності, в зв'язку з чим
постанова суду не може вважатись
законною і обґрунтованою і підлягає
скасуванню.

З суб'єктивної сторони характер
зазначеного правопорушення
характеризується умислом.

Згідно статті 10 КУпАП адміністративне
правопорушення визнається вчиненим
умисно, коли особа яка його вчинила
усвідомлювала протиправний характер
своєї дії чи бездіяльності ,
передбачала їх шкідливі наслідки і
бажала або свідомо допускала настання
цих наслідків.

Матеріалами справи про
адміністративне правопорушення умислу
особи на скоєння інкримінованого їй
правопорушення не доведено.

Відповідно до положень статті 294 КУпАП
постанова суду першої інстанції про
притягнення ОСОБА_1 до
адміністративної відповідальності за
ч.1 ст. 164-5 КУпАП підлягає скасуванню а
провадження у справі щодо неї підлягає
закриттю на підставі п.1 ст. 247 КУпАП за
відсутності в діях останньої складу
зазначеного правопорушення.

Згідно наявних матеріалів справи
предметом зазначеного порушення вимог
абз. 3 ч. IV ст. 11 Закону України від 19.12.1995
року № 481/95 та ст. 226 Постанови Кабінету
Міністрів України від 02.12.10 р. №27-55- VI
були алкогольні напої та тютюнові
вироби походження яких невідоме та
такі що марковані підробленими марками
акцизного податку або не марковані
марками акцизного податку
встановленого зразка, що перешкоджає
поверненню вилученого товару в обіг з
метою його реалізації.

А тому з огляду на вимоги ст. 29 КУпАП та
для забезпечення інтересів держави,
уникнення та запобігання загрози
життю та здоров'ю споживачів даної
продукції, вилучений товар, що
зберігається у ТОВ» Варіо-Сервіс» м.
Чернігів, а саме: 34 пляшки горілки
«Пшенична» виробництва ПрАТ
«Чернігівська горілка» ємністю 0,5 л. 40%,
маркована акцизними марками з регіоном
«0,5»; 10 пакетиків горілки «Пшенична»
виробництва ТОВ « Олександрія Бліг» 10
л. 40% без марок акцизного податку; 391
пачка тютюнової продукції сигарети «
Прилуки особливі» підлягає
конфіскації.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 29, 247, 294 Кодексу України про
адміністративні правопорушення,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити
частково.

Постанову Ніжинського міськрайонного
суду Чернігівської області від 07
жовтня 2014 року про притягнення ОСОБА_1
до адміністративної відповідальності
за ч.1 ст. 164-5 Кодексу України про
адміністративне правопорушення
скасувати, а провадження у справі
закрити на підставі пункту першого
частини першої статті 247 КУпАП.

Відповідно до вимог ст. 29 КУпАП в
зв'язку з шкідливим впливом та
становленням загрози для життя і
здоров'я споживачів конфіскувати 34
пляшки горілки «Пшенична» виробництва
ПрАТ «Чернігівська горілка» ємністю 0,5
л. 40%, маркована акцизними марками з
регіоном «0,5»; 10 пакетиків горілки
«Пшенична» виробництва ТОВ «
Олександрія Бліг» 10 л. 40% без марок
акцизного податку; 391 пачку тютюнової
продукції сигарети «Прилуки особливі»,
які передані на зберігання ТОВ»
Варіо-Сервіс» м. Чернігів.

Постанова апеляційного суду є
остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя С. В. Воронцова