АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 жовтня 2014 року суддя судової палати з
розгляду кримінальних справ
Апеляційного суду міста Києва Осіпова
Л.О., розглянувши апеляційну скаргу
ОСОБА_2 на постанову Дарницького
районного суду м. Києва від 3
жовтня 2014 року,

в с т а н о в и л а :

постановою Дарницького районного суду
м. Києва від 3 жовтня 2014 року

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, який проживає за
адресою: АДРЕСА_1 (приватний будинок),
реєстраційний номер облікової картки
платника податків НОМЕР_1,

визнано винним у вчиненні
адміністративного правопорушення,
передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та
накладено на нього адміністративне
стягнення у виді позбавлення права
керування транспортними засобами
строком на 1 (один) рік.

Згідно з постановою суду ОСОБА_2 15
серпня 2014 року приблизно о 23 годині 45
хвилин по вулиці Басейній, 12 у м. Києві в
порушення вимог п. 2.9 а) Правил
дорожнього руху України керував
автомобілем НОМЕР_2 в стані
алкогольного сп'яніння. Огляд на стан
сп'яніння проводився у присутності
свідків за допомогою приладу № ARCD-0481.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить
постанову суду першої інстанції
змінити в частині застосованого до
нього адміністративного стягнення, а
саме змінити накладене на нього
адміністративне стягнення у виді
позбавлення права керування
транспортними засобами на штраф.

За доводами ОСОБА_2 при вирішенні
питання про накладення на нього
стягнення за адміністративне
правопорушення суддею не було належним
чином враховано характер та обставини
вчиненого правопорушення, дані про
його особу, зокрема, те, що він повністю
визнав свою вину, щиро розкаявся, до
адміністративної відповідальності
притягується вперше, позитивно
характеризується, працює водієм.
Стверджує, що вчинив правопорушення
під впливом сильного душевного
хвилювання, викликаного повідомленням
неповнолітньої доньки про втрату його
колишньою дружиною свідомості та
отримання травми.

Заслухавши пояснення ОСОБА_2, який
підтримав апеляційну скаргу, пояснення
свідка ОСОБА_3, дослідивши матеріали
справи про адміністративне
правопорушення та доводи апеляційної
скарги, вважаю, що апеляційна скарга
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Висновок суду першої інстанції про
доведеність вини ОСОБА_2 в порушенні п.
2.9 а) ПДР України за обставин,
викладених у постанові суду, є
обґрунтованим та підтверджується
сукупністю даних, що містяться у
протоколі про адміністративне
правопорушення, у результаті
тестування на алкоголь - 0,35 ‰, у
поясненнях свідків, рапорті інспектора
ДПС ДАІ ГУ МВС України у м. Києві,
розписці про зобов'язання доставити
автомобіль на постійне місце
зберігання (а.с. 1-6).

Цей висновок не оспорюється і ОСОБА_2 в
апеляційній скарзі.

Відповідно до вимог ст. 33 КУпАП
стягнення за адміністративне
правопорушення накладається в межах
статті закону, яка передбачає
відповідальність за вчинене
правопорушення. При накладенні
стягнення враховуються характер
вчиненого правопорушення, особа
порушника, ступінь його вини, майновий
стан, обставини, що пом'якшують і
обтяжують відповідальність.

Приймаючи рішення про накладення на
ОСОБА_2 адміністративного стягнення у
виді позбавлення права керування
транспортними засобами, суддя у
постанові послався на загальні правила
накладення стягнення за
адміністративне правопорушення,
передбачені ст. 33 КУпАП.

Разом з тим, суддею не в повній мірі
враховано характер вчиненого
правопорушення та особу порушника.

Як убачається з матеріалів справи,
ОСОБА_2 вперше притягується до
адміністративної відповідальності,
свою вину визнав повністю, у вчиненому
розкаявся. За доводами ОСОБА_2 він
вчинив правопорушення під впливом
сильного душевного хвилювання,
викликаного необхідністю надання
термінової допомоги колишній дружині,
яка, отримала травму та втратила
свідомість. Такі пояснення ОСОБА_2
підтверджується поясненнями ОСОБА_3 в
суді апеляційної інстанції та довідкою
Наукового центру радіаційної медицини
про її звернення за медичною допомогою
з приводу отриманої травми о 01 год. 30 хв.
16 серпня 2014 року (а.с. 24, 27).

ОСОБА_2 працює водієм ТОВ «Авто Просто»,
за місцем роботи характеризується
виключно позитивно, що підтверджується
характеристикою та клопотанням голови
правління вказаного товариства до
Апеляційного суду м. Києва про
незастосування до ОСОБА_2
адміністративного стягнення у виді
позбавлення права керування
транспортними засобами (а.с. 25, 26, 29).

Крім того ОСОБА_2 має утриманців,
зокрема, доньку, ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с. 20).

Порушення ОСОБА_2 вимог Правил
дорожнього руху України не потягло за
собою тяжких наслідків. У справі
відсутні дані про обставини, які
обтяжують відповідальність
правопорушника.

Враховуючи викладене, конкретні
обставини справи, вважаю, що стягнення
належить пом'якшити з позбавлення
права керування транспортними
засобами на штраф у розмірі,
передбаченому санкцією ч. 1 ст. 130 КУпАП,
а саме - двісті неоподатковуваних
мінімумів доходів громадян.

За таких обставин апеляційна скарга
ОСОБА_2 підлягає задоволенню, а
постанова Дарницького районного суду
м. Києва від 3 жовтня 2014 року - зміні.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про
адміністративні правопорушення, суддя
судової палати з розгляду кримінальних
справ Апеляційного суду міста Києва

п о с т а н о в и л а :

апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Постанову Дарницького районного суду
м. Києва від 3 жовтня 2014 року, якою
ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні
адміністративного правопорушення,
передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, змінити,
пом'якшити вид стягнення з позбавлення
права керування транспортними
засобами строком на 1 (один)
рік на накладення штрафу у розмірі
двохсот неоподатковуваних мінімумів
доходів громадян, що становить 3400 (три
тисячі чотириста) гривень.

Постанова є остаточною і оскарженню не
підлягає.

Суддя Апеляційного суду міста Києва
Осіпова Л.О.