Номер провадження: 33/785/453/14
Номер справи місцевого суду: 515/495/14-п
Головуючий у першій інстанції Семенюк
Доповідач Балабан В. Ф.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.09.2014 року
м. Одеса

Суддя апелляційного суду Одеської
області Балабан В.Ф., розглянувши
скаргу ОСОБА_4 на постанову судді
Татарбунарського районного суду
Одеської області від 24 березня 2014 року,

встановив:

зазначеною постановою

ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, гр-на Турції, що не
працює, зареєстрований за адресою:
АДРЕСА_1,

був притягнутий до
адміністративної відповідальності за
вчинення правопорушення,
передбаченого ст. 130 ч.1 Кодексу України
про адміністративні правопорушення та
на нього було накладене стягнення у
виді позбавлення права керування всіма
видами транспортних засобів строком на
1 рік.

ОСОБА_4 був притягнутий до
адміністративної відповідальності за
те, що він, 21.01.2014 року, приблизно о 03
години 00 хвилин керував автомобілем
«Ssang Yong Rexton», р/н НОМЕР_1 з наявними
ознаками алкогольного сп`яніння,
рухаючись по вул. Пантеліймонівській у
м. Одесі, але, в порушення вимог п. 2.5
Правил дорожнього руху, відмовився від
проходження медичного огляду во
встановленому законом порядку, чим
вчинив правопорушення, передбачене ст.
130 ч.1 КУпАП.

ОСОБА_4 в апеляційній скарзі
просить поновити йому строк на
оскарження постанови, посилаючись на
те, що йому не було повідомлено про час
та місце розгляду справи, в зв'язку з
чим справа була розглянута за його
відсутності і він був позбавлений
можливості надати пояснення на свій
захист.

Крім того, ОСОБА_4 в апеляційній
скарзі, стверджує, що він безпідставно
притягнутий до адміністративної
відповідальності, оскільки
правопорушення, передбаченого ст. 130 ч.1
КУпАП, він не вчиняв і просить
скасувати постанову та закрити
провадження по справі щодо нього у
зв'язку з відсутністю в його діях
складу злочину.

Вивчивши доводи апеляційної скарги
та матеріали справи, заслухавши
пояснення представника апелянта, який
підтримав апеляцію і просив її
задовольнити, вважаю, що строк на
оскарження постанови суду може бути
поновленим, а апеляційна скарга
підлягає задоволенню з таких підстав.

У відповідності зі ст. 268 КУпАП,
справа про адміністративне
правопорушення розглядається в
присутності особи, яка притягується до
адміністративної відповідальності.

З матеріалів справи вбачається, що
справа була розглянута у відсутності
правопорушника, при цьому, матеріали
справи свідчать про те, що копія
постанови суду про притягнення до
адміністративної відповідальності
ОСОБА_4 взагалі не була направлена.

Таким чином вважаю, що ОСОБА_4 був
позбавлений можливості реалізувати
свої права, надані йому
адміністративно-процесуальним
законодавством, а саме надавати
пояснення на свій захист у судовому
засіданні, та право на своєчасне
оскарження постанови суду, в зв`язку з
чим строк на оскарження постанови
підлягає поновленню.

Суд, при розгляді адміністративної
справи повинен керуватись вимогами
адміністративного законодавства щодо
повноти, об`єктивності та
всесторонністі розгляду справи дійшов,
але він ці вимоги законодавства
порушив, внаслідок чого прийшов до
неправильного висновку про винність
ОСОБА_4 у вчиненому правопорушенні.

Так, з протоколу про
адміністративне правопорушення
вбачається, що ОСОБА_4 керував
автомобілем з наявними ознаками
алкогольного сп'яніння, але відмовився
від пропозиції робітників ДАІ від
проходження медичного обстеження на
стан алкогольного сп'яніння у
передбаченому законом порядку.

При цьому, як вбачається з
протоколу про адміністративне
правопорушення, ОСОБА_4 власноруч
підписав вказаний протокол та не
зазначив у ньому ніяких заперечень
щодо обставин, які викладені у
протоколі та правильності його
складання (а.с.1).

Але слід звернути увагу на те, що
ОСОБА_4 є турок за національністю і як
вбачається з його власноручного запису
в протоколі про адміністративне
правопорушення, він не нагадує
правопис, свідчить про неможливість
для останнього здійснити запис на
українській мові.

При цьому в матеріалах
адміністративної справи відсутні
окремі письмові пояснення ОСОБА_4 з
викладенням обставин скоєння
правопорушення.

З цього слід зробити висновок, що
ОСОБА_4 не володіє українською мовою, на
якій складено протокол про
адміністративне правопорушення.

На цей факт він посилається в
своїй апеляційній скарзі, а також
стверджує, що просив надати йому
правову допомогу, але йому в цьому було
відмовлено.

Також, в порушення вимог ст. 256
КУпАП, при наявності свідків скоєння
адміністративного правопорушення,
вони також можуть підписати протокол.

Згідно матеріалів
адміністративної справи, свідками
скоєння ОСОБА_4 адміністративного
право рушення були гр-ни ОСОБА_2 та
ОСОБА_3

ОСОБА_4 стверджує, що цих свідків
на місці події не було і звертаючи на
увагу на час складання протоколу 3часа
30 хвилин і відсутність їх підписів в
протоколі про адміністративне
правопорушення необхідно погодитись з
ствердженням апелянта.

Також є справедливим ствердження
апелянта на користь того, що він не
скоював правопорушення, передбаченого
ч. 1 ст. 130 КУпАП, так як у нього було лише
вилучено документ на право керування
транспортним засобом, але сам він не
був відсторонений від керування
транспортним засобом і не вилучено
транспортний засіб.

Дійсно, згідно вимог ст. 266 КУпАП в
випадках керування транспортним
засобом особою в стані алкогольного
сп'яніння, вона підлягає відстроченню
від керування транспортним засобом і
разі її згоди право керування
передається уповноваженій нею особі,
яка має посвідчення водія відповідної
категорії та може бути допущена до
керування транспортним засобом.

Однак матеріали адміністративної
справи не містять свідчень про те, що
ОСОБА_4 був відсторонений від права
керування транспортним засобом, що
може служити доказом про відсутність у
нього стану алкогольного сп'яніння.

Також не має свідчень про
тимчасове затримання транспортного
засобу на підставі вимог ст. 265-2 КУпАП.

У відповідності до ч. 8 ст. 294 КУпАП,
за наслідками розгляду апеляційної
скарги, протесту прокурора суд
апеляційної інстанції має право:

1) залишити апеляційну скаргу чи
протест прокурора без задоволення, а
постанову без змін;

2) скасувати постанову та закрити
провадження у справі;

3) скасувати постанову та прийняти нову
постанову;

4) змінити постанову.

Відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП,
провадження у справі про
адміністративне правопорушення не
може бути розпочате, а розпочате
підлягає закриттю у разі відсутності
події і складу адміністративного
правопорушення.

За таких обставин апеляційний суд
вважає, суд першої інстанції дійшов до
необґрунтованого висновку про
винність ОСОБА_4 во вчиненому
правопорушенні, та правільно
кваліфікував його дії за ст. 130 ч.1 КУпАП,
як відмову особи, яка керує
транспортним засобом від проходження
відповідно до встановленого порядку
огляду на стан алкогольного сп'яніння,
в зв'язку з чим постанова суду підлягає
скасуванню, а провадження по справі
необхідно закрити.

На підставі викладеного, керуючись
ст. 293, 294 Кодексу України про
адміністративни правопорушення, суддя
апеляційного суду Одеської області

П О С Т А Н О В И В:

Поновити ОСОБА_4 строк на
апеляційне оскарження постанови судді
Татарбунарського районного суду
Одеської області від 24 березня 2014 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_4
задовольнити.

Постанову судді Татарбунарського
районного суду Одеської області від 21
березня 2014 року про притягнення його до
адміністративної відповідальності -
скасувати і провадження по справі
закрити за відсутність в діях ОСОБА_4
складу адміністративного
правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130
КУпАП.

Постанова є остаточною та
оскарженю не підлягає.

Суддя апеляційного суду

Одеської області
В.Ф. Балабан