Справа № 381/3463/14-п Головуючий у І
інстанції Бончев І.В.Провадження №
33/780/690/14 Доповідач у 2 інстанції
ГриненкоКатегорія 138
ПОСТАНОВА

Іменем України

09 вересня 2014 року суддя Апеляційного
суду Київської області Гриненко О.І.,
розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1
на постанову Фастівського
міськрайонного суду Київської області
від 30 липня 2014 року, винесену відносно
ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживаючого за
адресою: АДРЕСА_1, -

В С Т А Н О В И В
:

Постановою Фастівського
міськрайонного суду Київської області
від 30 липня 2014 року ОСОБА_1 визнано
винним у вчиненні адміністративного
правопорушення, передбаченого ст. 124
КУпАП та накладено на нього
адміністративне стягнення у виді
позбавлення права керування
транспортними засобами строком на
шість місяців.

Згідно з постановою суду, 22 травня 2014
року приблизно о 19 годині 15 хвилин,
ОСОБА_1, керуючи автомобілем марки
«PEUGEOT» державний номер НОМЕР_1, на вул.
Центральній, в с. Гора, Бориспільського
району, Київської області, порушив п.п.
2.3 «б», 16.11 Правил дорожнього руху
України, внаслідок чого здійснив
зіткнення з автомобілем марки Skoda
державний номер НОМЕР_2 під керуванням
ОСОБА_2, що спричинило пошкодження
вказаних транспортних засобів, тим
самим вчинив адміністративне
правопорушення, передбачене ст. 124
КУпАП.

Не погоджуючись із судовим рішенням
ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу на
постанову Фастівського міськрайонного
суду Київської області від 30 липня 2014
року в якій просить оскаржувану
постанову суду змінити та пом'якшити
адміністративне стягнення,
застосувавши до нього адміністративне
стягнення у виді штрафу.

На обґрунтування вимог апеляційної
скарги ОСОБА_1 посилається на те, що
суддею не в повній мірі, в порушення
вимог ст.33 КУпАП, при призначенні
стягнення за вчинене ним
адміністративного правопорушення були
враховані характер скоєного
правопорушення, дані про його особу та
майновий стан, а також обставини, що
пом'якшують відповідальність. Крім
того, апелянт зазначає, що визначений
суддею вид стягнення фактично
позбавить його єдиного джерела доходів
так як він працює водієм у товаристві з
обмеженою відповідальністю. Також в
своїй апеляційній скарзі ОСОБА_1 вказує
на порушення Фастівським
міськрайонним судом його права,
передбаченого ст.268 КУпАП, на розгляд
справи про адміністративне
правопорушення в його присутності,
через неналежне повідомлення про дату
розгляду справи. Крім того в
апеляційній скарзі ОСОБА_1 порушує
питання про поновлення строку на
оскарження постанови судді
Фастівського міськрайонного суду
винесеної щодо нього, зазначаючи при
цьому, що про день розгляду справи
повідомлений не був, а копію постанови
отримав лише 10 серпня 2014 року.

Переглянувши справу за апеляційною
скаргою ОСОБА_1, вважаю, що апеляційна
скарга підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Доводи ОСОБА_1 щодо причин пропуску
строку на апеляційне оскарження
постанови судді Фастівського
міськрайонного суду Київської області
від 30 липня 2014 року заслуговують на
увагу. Як вбачається з матеріалів
адміністративного провадження, копія
постанови про притягнення ОСОБА_1 до
адміністративної відповідальності за
ст.124 КУпАП, в порушення ст.285 КУпАП,
направлена йому лише на сьомий день
після її винесення, що підтверджується
відбитком штемпелю на поштовому
конверті (а.с.13). Крім того, матеріали
справи про адміністративне
правопорушення не містять даних про
присутність апелянта в судовому
засіданні 30 липня 2014 року при розгляді
справи. За таких обставин, вважаю
обгрунтованими доводи ОСОБА_1 щодо
поважності причин пропуску ним строку
на апеляційне оскарження постанови
Фастівського міськрайонного суду
Київської області від 30 липня 2014 року
та необхідності його поновлення.
За наслідками
перевірки рішення суду першої
інстанції в межах доводів, викладених в
апеляційній скарзі, встановлено, що при
розгляді матеріалів адміністративної
справи, судом належним чином були
досліджені докази, що містяться в
матеріалах справи, зокрема, дані, що
містяться в протоколі про
адміністративне правопорушення (а.с.1),
схемі ДТП (а.с.2), поясненнях ОСОБА_2 та
ОСОБА_1 (а.с. 3, 4), яким суд першої
інстанції дав належну оцінку та
обґрунтовано визнав ОСОБА_1 винним у
вчиненні адміністративного
правопорушення, передбаченого ст.124
КУпАП.

В матеріалах справи містяться дані про
своєчасне сповіщення ОСОБА_1 щодо місця
і часу розгляду справи (а.с.5,6.), а тому
доводи апелянта щодо неповідомлення
його про розгляд справи не
заслуговують на увагу.

Як вбачається з тексту постанови, при
накладенні на ОСОБА_1
адміністративного стягнення у виді
позбавлення права керування
транспортними засобами, суддя
місцевого суду врахував характер
вчиненого правопорушення, особу
порушника, ступінь його вини та
майновий стан.

Однак, під час апеляційного розгляду
встановлено, що суддя місцевого суду
при накладенні стягнення на ОСОБА_1 не
повній мірі дотримався вимог ст.33
КУпАП, а саме не врахував ту обставину,
що ОСОБА_1 працює на посаді водія і
накладення на нього найсуворішого виду
стягнення, передбаченого санкцією ст.124
КУпАП, фактично позбавить його єдиного
джерела доходу та поставить у скрутне
матеріальне становище. Крім того, судом
не в повній мірі враховано критичне
ставлення правопорушника до вчиненого
правопорушення та його щире каяття.

З наданої апеляційному суду
характеристики вбачається, що ОСОБА_1
по місцю проживання характеризується
виключно позитивно.

Наведені вище обставини підлягають
врахуванню відповідно до вимог статті
33 КУпАП при обранні виду та розміру
адміністративного стягнення.

Враховуючи характер вчиненого
правопорушення, особу ОСОБА_1,
обставину, що пом'якшує
відповідальність, відсутність
обставин, що обтяжують
відповідальність, суд апеляційної
інстанції вважає, що застосоване до
ОСОБА_1 місцевим судом адміністративне
стягнення є занадто суворим та не
виправдовує мету адміністративного
стягнення, передбачену статтею 23 КУпАП,
а тому приходить до висновку про
необхідність і достатність накладення
на ОСОБА_1 менш суворого
адміністративного стягнення,
передбаченого санкцією ст.124 КУпАП.

Однак, враховуючи, що адміністративне
правопорушення, передбачене ст.124
КУпАП, вчинено ОСОБА_1 22 травня 2014 року,
строк накладення адміністративного
стягнення, передбачений в ст.38 КУпАП
закінчився.

Відповідно до п.7 ч.1 ст.247 КУпАП,
провадження в справі про
адміністративне правопорушення не
може бути розпочато, а розпочате
підлягає закриттю в тому числі у
зв'язку із закінченням на момент
розгляду справи про адміністративне
правопорушення строків, передбачених
статтею 38 цього Кодексу, а тому
постанова Фастівського міськрайонного
суду Київської області від 30 липня 2014
року підлягає скасуванню, а
провадження в даній справі - закриттю.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне
оскарження постанови Фастівського
міськрайонного суду Київської області
від 30 липня 2014 року, винесеної відносно
нього.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 -
задовольнити.

Постанову Фастівського міськрайонного
суду Київської області від 30 липня 2014
року про притягнення ОСОБА_1 до
адміністративної відповідальності за
ст. 124 КУпАП в частині накладення
адміністративного стягнення у виді
позбавлення права керування
транспортними засобами строком на 6
(шість) місяців - скасувати.

У відповідності з п. 7 ч.1 ст. 247 КУпАП
провадження в справі відносно ОСОБА_1
закрити, у зв'язку з закінченням строку
накладення адміністративного
стягнення.

Постанова апеляційного суду є
остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя
О.І. Гриненко