Апеляційний суд Кіровоградської
№ провадження 33/781/350/14 Головуючий у
суді І-ї інстанції Павелко І. Л.
Категорія - 130 Доповідач
у суді ІІ-ї інстанції Іванов Д. Л.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.08.2014 року
м. Кіровоград

Суддя апеляційного суду
Кіровоградської області Іванов Д.Л., за
участю особи притягнутої до
адміністративної відповідальності
ОСОБА_3, розглянувши у відкритому
судовому засіданні в залі суду в м.
Кіровограді в порядку апеляційного
перегляду адміністративну справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_3 на
постанову Кіровського районного суду
м. Кіровограда від 05 серпня 2014 року в
справі про притягнення:

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3 року

народження, громадянина України, з
середньою спеціальною освітою,
працюючого зварювальником ПП
«Арт-Салон», на утриманні має двох
неповнолітніх дітей, проживаючого в
АДРЕСА_1

до адміністративної відповідальності
за ч. 1 ст. 130 Кодексу України,

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається з протоколу про
адміністративне правопорушення ОСОБА_3
поставлено за провину те, що він 12 липня
2014 року близько 03.40 год., в порушення
вимог п. 2.9 (а) Правил дорожнього руху
керував автомобілем ВАЗ-2199,
реєстраційний номер НОМЕР_1 по
автодорозі М-12 напрямку
Стрій-Тернопіль-Кіровоград-Знам'янка,
730 км в стані алкогольного сп'яніння, що
підтверджується результатами
проведеного в присутності свідків на
місці зупинки огляду на стан
алкогольного сп'яніння, з
використанням спеціального технічного
засобу «Drager» №6810.

При таких обставинах, постановою судді
Кіровського районного суду м.
Кіровограда від 05 серпня 2014 року ОСОБА_3
визнано винним у вчиненні
адміністративного правопорушення,
передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, з
накладенням адміністративного
стягнення у виді позбавлення ОСОБА_3
права керування транспортними
засобами строком на один рік.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 просить
скасувати постанову районного суду і
призначити йому адміністративне
стягнення не пов'язане з позбавленням
права керування транспортними
засобами, мотивуючи тим, що суд при
призначенні адміністративного
стягнення, в порушення вимог ст. 33 КУпАП
не врахував, те, що він отримує
мінімальну заробітну плату, на
утриманні має двох неповнолітніх дітей
та престарілу матір, крім того сплачує
аліменти на навчання повнолітнього
сина.

Вважає, що суддя районного суду
призначив йому надто суворе
адміністративне стягнення, яке не
відповідає ступеню тяжкості вчиненого
ним адміністративного правопорушення.

В судовому засіданні ОСОБА_3 апеляційну
скаргу підтримав повністю, просив суд
її задовольнити, посилаючись на
обставини викладені в ній.

Стверджує, що змушений був сісти за
кермо автомобіля під впливом алкоголю
для того, що відвезти свого знайомого в
лікарню.

Заслухавши пояснення ОСОБА_3, зваживши
його доводи, а також дослідивши
представлені матеріали
адміністративної справи, апеляційний
суд дійшов до висновку, про те, що
апеляційна скарга ОСОБА_3 задоволенню
не підлягає за таких підстав.

Згідно диспозиції ч. 1 ст. 130 КУпАП
відповідальність за вказане
адміністративне правопорушення настає
у разі керування транспортними
засобами особами в стані алкогольного,
наркотичного чи іншого сп'яніння.

За змістом ст. 245 КУпАП, завданнями
провадження у справах про
адміністративні правопорушення є:
своєчасне, повне і об'єктивне
з'ясування обставин кожної справи,
вирішення її в точній відповідності з
законом, забезпечення виконання
винесеної постанови, а також виявлення
причин та умов, що сприяють вчиненню
адміністративних правопорушень,
запобігання правопорушенням,
виховання громадян у дусі додержання
законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 251 КУпАП
доказами в справі про адміністративне
правопорушення є будь-які фактичні
дані, на основі яких у визначеному
законом порядку орган (посадова особа)
встановлює наявність чи відсутність
адміністративного правопорушення,
винність даної особи в його вчиненні та
інші обставини, що мають значення для
правильного вирішення справи.

Висновок суду про наявність в діях
ОСОБА_3 складу адміністративного
правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130
КУпАП грунтується на всебічному,
повному та об'єктивному з'ясування всіх
обставин справи і являється
правильним.

При призначенні ОСОБА_3 виду
адміністративного стягнення, суддя
також в повній мірі врахував суспільно
небезпечний характер вчиненого ним
правопорушення, його особу, ступінь
вини, обставини, які пом'якшують та
обтяжують його відповідальність,
відповідно до вимог ст. ст. 33-35 КУпАП
призначив ОСОБА_3 справедливе
покарання, яке є достатнім для його
виправлення, а також запобіганню
вчинення ним, а так само іншими особами
аналогічних правопорушень.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_3 щодо
недотримання судом першої інстанції
вимог ст. 33 КУпАП при призначенні
адміністративного стягнення,
апеляційний суд вважає безпідставними
та необґрунтованими.

Також слід зазначити, про те, що ОСОБА_3
в даному випадку для транспортування,
як він стверджує хворого знайомого в
лікарню, не позбавлений був можливості
викликати карету швидкої медичної
допомоги або скористатись послугами
таксі, не мав право і не повинен сідати
за кермо автомобіля під впливом
алкоголю.

Враховуючи вищенаведене, підстав для
скасування постанови судді
Кіровського районного суду м.
Кіровоград від 05 серпня 2014 року про
притягнення ОСОБА_3 до
адміністративної відповідальності за
ч.1 ст. 130 не вбачається.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про
адміністративні правопорушення,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 - залишити без
задоволення, а постанову Кіровського
районного суду м. Кіровограда від 05
серпня 2014 року про притягнення ОСОБА_3
до адміністративної відповідальності
за ч.1 ст. 130 Кодексу України про
адміністративні правопорушення у виді
позбавлення права керування
транспортними засобами строком на один
рік - без змін.

Постанова набирає законної сили
негайно після її винесення, є
остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя апеляційного суду

Кіровоградської області
Д.Л. Іванов