АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ
інстанції Гуменний П.П. Провадження №
33/789/104/14 Доповідач - Тиха І.М.Категорія -
П О С Т А Н О В А

09 вересня 2014 р. Суддя апеляційного суду
Тернопільської області Тиха І.М. , з
участю особи притягнутої до
відповідальності - ОСОБА_1, розглянувши
справу про адміністративне
правопорушення відносно

ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_1,українця, громадянина
України, жителя АДРЕСА_1 сільського
голову Острівської сільської ради

за ч.1 ст. 41 Кодексу України про
адміністративні правопорушення за
апеляцією ОСОБА_1,-

В С Т А Н О В И Л А.

Постановою Тернопільського
міськрайонного суду Тернопільської
області від 29 липня 2014 року ОСОБА_1,
який обіймає посаду Острівського
сільського голови, визнано винним у
вчиненні адміністративного
правопорушення, передбаченого ч.1 ст.41
КУпАП і накладено на нього
адміністративне стягнення у виді
штрафу в доход держави в розмірі 510 грн.
та стягнуто з нього в дохід держави
судовий збір в розмірі 36 грн. 54 коп.

З даної постанови слідує, що
всупереч вимогам ч.ч.1, 2 статті 115 КЗпП
України та ч.1 статті 24 Закону України
«Про оплату праці» заробітна плата
працівникам Острівської сільської
ради за травень 2014 р. виплачувалась
разовим платежем - 23 травня 2014 року,
тобто без виплати авансу у проміжок
часу, що перевищує 16 календарних днів
між виплатами.

Всупереч вимогам ч.4 ст. 115 КЗпП
України та ст. 21 Закону України «Про
відпустки», заробітна плата (відпускні)
головному бухгалтеру ОСОБА_2
виплачувалась пізніше ніж за три дні до
початку відпустки. Так, згідно
розпорядження сільського голови від
12.05.2014р. № 45 з 26.05.2014р. - по 09.06.2014р. їй
надано 15 календарних днів відпустки,
нараховано відпускних на суму - 1440,00
грн., однак належну їй суму відпускних
виплачено лише 30 травня 2014 року.

Порушуючи вимоги ч.1 ст.117 КЗпП
України, працівнику ОСОБА_3 , який
звільнений 31.03.2014р., а остаточний
розрахунок з яким проведено лише 30.04.2014
року, не виплачено середнього
заробітку за весь час затримки виплати
розрахункових коштів до дня фактичного
розрахунку.

Не всім працівникам
нараховувались належні їм суми
індексації заробітної плати. Зокрема,
за травень 2014 року працівникам ОСОБА_4,
ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9
не нараховано, а отже і не виплачено
належні їм грошові суми індексації, чим
порушено вимоги ч.6 статті 95 КЗпП
України та статті 33 Закону України «Про
оплату праці».

В апеляційній скарзі ОСОБА_1
просить поновити строк на апеляційне
оскарження постанови судді,
посилаючись на те, що він отримав її в
повному обсязі лише 04.08.2014 року та
просить скасувати вищезгадану
постанову по суті, мотивуючи свої
вимоги тим, що обов"язок щодо
нарахування та своєчасної виплати
заробітної плати покладено на
головного бухгалтера сільської ради, а
тому сільський голова не повинен нести
адмінвідповідальність за виплату
працівникам заробітної плати разово в
місяць. Крім того, суд не врахував
письмові прохання працівників
сільської ради про виплату їм
заробітної плати один раз на місяць.
Також мотивує свою апеляційну скаргу
тим, що рішення про призупинення
виплати працівникам дитячого садочку
надбавки приймалось колегіальним
органом-сесією сільської ради, а тому
він не повинен нести персональної
відповідальності за його прийняття.

Розглянувши матеріали справи,
дослідивши доводи апеляції, приходжу
до висновку, що строк на апеляційне
оскарження постанови підлягає
поновленню, оскільки його пропущено з
поважної причини - отримання постанови
суду лише 04.08.2014 року .

Проте, вважаю що по суті
апеляційна скарга не є обгрунтованою
оскільки порушення Острівським
сільським головою ОСОБА_1 вимог
трудового законодавства України
знайшло своє підтвердження в ході
розгляду адмінсправи суддею першої
інстанції, який всебічно і повно
дослідивши всі обставини справи
обгрунтовано визнав його винним у
вчиненні адміністративного
правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 41
КупАП взявши до уваги докази, які
підтверджуюють його винність, а саме -
протокол про адміністративне
правопорушення, витяг з акту перевірки,
платіжні доручення та накази, які
містяться в матеріалах адмінсправи та
керуючись вимогами ст.ст. 33-35 КУпАП
наклав на ОСОБА_1 адміністративне
стягнення з врахуванням його особи і
характеру вчиненого ним
правопорушення, в межах санкції ч.1 ст. 41
КУпАП.

Наведені ОСОБА_10 В апеляційній
скарзі доводи не спростовують допущені
ним порушення трудового законодавства
України, а тому підстав для задоволення
апеляції та зміни постанови судді
Тернопільського міськрайонного суду,
не вбачаю.

Керуючись ст.ст. 278 , 293, 294 КУпАП,-

П О С Т А Н О В И В.

Поновити строк на апеляційне
оскарження постанови судді
Тернопільського міськрайонного суду
від 29.07.2014 року про притягнення ОСОБА_1
до адмінвідповідальності за ч.1 ст.41
КУпАП .

Скаргу ОСОБА_1 залишити без
задоволення, а постанову
Тернопільського міськрайонного суду
від 29 липня 2014 року відносно ОСОБА_1 -
без змін.

Постанова апеляційного суду набирає
законної сили негайно після її
винесення, є остаточною й оскарженню не
підлягає.

Суддя - підпис

З оригіналом згідно:

Суддя апеляційного суду
Тернопільської області І.М. Тиха