Провадження № 3/487/1412/14
Справа № 487/7027/14-п
Заводський районний суд міста
ПОСТАНОВА

Іменем України

про накладення адміністративного
стягнення

11.09.2014 суддя Заводського районного
суду міста Миколаєва Кузьменко В.В.,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні суду в місті
Миколаєві матеріали справи про
адміністративне правопорушення, що
надійшли від Територіальної державної
інспекції з питань праці у
Миколаївській області про притягнення
до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженку міста
Єлізово Камчатської області
Російської Федерації, мешканку
квартири АДРЕСА_1, реєстраційний номер
облікової картки платника податків
НОМЕР_1,

за вчинення адміністративного
правопорушення, передбаченого
частиною 1 статті 41 Кодексу України про
адміністративні правопорушення,

встановив:

10.07.2014 головним державним інспектором
праці ТДІзПП у Миколаївській області
Токаревою Т.В. було складено протокол
про адміністративне правопорушення,
суть якого полягає в тому, що
начальником відділу кадрів
Миколаївського національного
аграрного університету ОСОБА_1 не
виконано нормативів робочих місць у
розмірі чотирьох відсотків від
середньої кількості штатних
працівників облікового складу за 2013
рік. Середньооблікова кількість
штатних працівників відповідно до
рядка 01 звіту про зайнятість і
працевлаштування інвалідів за 2013 рік
за формою 10-ПІ становить 1 121 особа, 4
відсотка від зазначеної кількості
складає 45 осіб, в той час як у 2013 році в
Миколаївському національному
аграрному університеті працювало 37
осіб.

Причиною вказаного порушення стало те,
що посадова особа начальник відділу
кадрів Миколаївського національного
аграрного університету ОСОБА_1 не
вживала заходів для організації
робочих місць інвалідів: до центру
зайнятості надавались звіти про
вакантні робочі місця без визначення
можливості та умов для організації
працевлаштування інвалідів; не
здійснювались інші самостійні пошуки
організації працевлаштування
інвалідів.

В судовому засіданні особа, яка
притягується до адміністративної
відповідальності пояснила, що
кількість інвалідів, які працюють в
університеті є меншою на дві особи від
встановленого нормативу, якщо взяти до
уваги, що у структурі університету є
коледжи. Університет приймає людей на
роботу, які вже будучи працівниками
вказаного закладу освіти оформлюють
інвалідність. Окрім того, зазначила що
до її посадових обов'язків не входить
пошук інвалідів.

Згідно частини 3 статті 18 Закону
України "Про основи соціальної
захищеності інвалідів в України"
встановлено, що підприємства, установи,
організації, фізичні особи, які
використовують найману працю
зобов'язані виділяти та створювати
робочі місця для працевлаштування
інвалідів, у тому числі і спеціальні
робочі місця, створювати для них умови
праці з урахуванням індивідуальних
програм реабілітації і забезпечувати
інші соціально-економічні гарантії,
передбачені чинним законодавством,
надавати державній службі зайнятості
інформацію, необхідну для організації
працевлаштування інвалідів, і
звітувати Фонду соціального захисту
інвалідів про зайнятість та
працевлаштування інвалідів.

Порушення вказаних норм законодавства
про працю утворює склад
правопорушення, передбаченого
частиною 2 статті 188-1 КпАП України.

Таким чином, оцінюючи докази, якими, в
рамках справи, що розглядається є
протокол про адміністративне
правопорушення від 10.07.2014 №14-01-065/0167, акт
перевірки від 11.07.2014 №14-01-065/0281 тощо, суд
дійшов висновку про наявність у діях
ОСОБА_1 вини у вчиненні правопорушення,
передбаченого частиною 2 статті 188-1
КпАП України.

Вирішуючи питання про накладення
адміністративного стягнення, суд,
відповідно до положень статті 33 КпАП
України, із додержанням принципів
законності та індивідуалізації,
приходить висновку, що для виховання
ОСОБА_1 в дусі додержання законів
України, запобігання вчиненню нею
нових правопорушень, її покарання та
виправлення достатнім буде накладення
адміністративного стягнення у розмірі
десяти неоподатковуваних мінімумів
доходів громадян.

Згідно положень пункту 5 частини 2
статті 4 Закону України «Про судовий
збір» з ОСОБА_1 підлягає стягненню
судовий збір у розмірі 36.54 грн.

На підставі викладеного, керуючись
статтями 221, 268, 283, 284 КпАП України, суд -

постановив:

Накласти на ОСОБА_1 адміністративне
стягнення за скоєне правопорушення,
передбачене частиною 2 статті 188-1 КпАП
України у вигляді штрафу в розмірі
десяти неоподатковуваних мінімумів
доходів громадян, що є еквівалентно 170.00
(сто сімдесят) грн. на користь держави.

(р/р 0003; код податку 210811; ОКПО
23626096;МФО 826013; одержувач: Місцевий
бюджет Заводського району м. Миколаєва;
Банк:УДК в Миколаївській області).

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави
судовий збір у розмірі 36 (тридцять
шість) грн. 54 коп.

(одержувач коштів: Державний бюджет
22030001; Код одержувач а (ЄДРПОУ): 37992781;
Банк одержувача: ГУ ДКУ у Миколаївській
області; Код банку одержувача (МФО):826013;
р/р: 0003; Код класифікації доходів
бюджету: 22030001; Призначення платежу:
Судовий збір).

Постанова набирає законної сили через
десять днів з моменту винесення та може
бути оскаржена до апеляційного суду
Миколаївської області, у строк та
порядок, передбачений статтею 294 КпАП
України.

СУДДЯ
В.В. КУЗЬМЕНКО