Справа № 347/1392/14-п
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.08.2014
м. Косів

Суддя Косівського районного суду
Івано-Франківської області Сабадах Б.В.
розглянувши матеріали справи, які
надійшли від відділення ДАІ м.Косів при
УДАІ УМВС про притягнення до
адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, жителя АДРЕСА_1
громадянина України, не працюючого,

за ст. 130 ч.1 КУпАП,-

В СТАН О В И В:

Згідно протоколу про адміністративне
правопорушення серії АВ2 № 242231 ОСОБА_1
04.06.2014 року о 22 год. 10 хв. у
Верховинському районі с. Верхній
Ясенів керував автомобілем НОМЕР_1 в
стані алкогольного сп'яніння. Медичний
огляд для встановлення факту вживання
алкоголю і стану сп'яніння проводився в
ЦРЛ смт. Верховина.

В судовому засіданні ОСОБА_1 пояснив, що
дійсно близько 22 год. 10 хв. в с. Верхній
Ясенів Верховинського району його було
зупинено працівниками міліції, які
почали від нього вимагати перевірку
вмісту багажного відділення
автомобіля. На його відмову вони
викликали працівника ДАІ, який
приїхавши почав звинувачувати його в
тому, що в нього характерний запах з
ротової порожнини, а тому він перебуває
в стані алкогольного сп'яніння. На його
заперечення про те, що дійсно близько
за 2 години перед тим як сісти за кермо
випив пляшку пива, однак на даний час на
його думку допустима доза алкоголю
крові порушена не була, інспектор ДАІ
не відреагував та склав протокол. З
протоколом він не згоден, оскільки
інспектор ДАІ взагалі не дав йому з ним
ознайомитися і не вручив копію, від
проходження огляду, передбаченого
діючим законодавством, не відмовлявся,
але відмовився від вимог інспектора
ДАІ, який на власний розсуд вирішив
доставити його в невідоме місце для
проведення експертизи, попередньо не
провівши огляд на місці зупинки, як це
визначено Порядком направлення водіїв
транспортних засобів для проведення
огляду з метою виявлення стану
алкогольного, наркотичного чи іншого
сп'яніння, або перебування під впливом
лікарських препараті, що знижують
увагу та швидкість реакції, і
проведення такого огляду,
затвердженого постановою КМУ №1103 від
17.12.2008р., Інструкцією про виявлення у
водіїв транспортних засобів ознак
алкогольного, наркотичного чи іншого
сп'яніння, або перебування під впливом
лікарських препаратів, що знижують
увагу та швидкість реакції,
затвердженою спільним наказом МВС та
МОЗ №400/666 від 09.09.2009р., Інструкцією з
оформлення працівниками
державтоінспекції МВС матеріалів про
адміністративні правопорушення у
сфері забезпечення безпеки дорожнього
руху, затвердженою наказом МВС України
№77 від 26.02.2009р..

Суддя, вивчивши матеріали справи та
пояснення ОСОБА_1 вважає за необхідне
провадження по справі закрити в зв'язку
з відсутністю в його діях складу
адміністративного правопорушення
передбаченого ст. 130 ч. 1 КУпАП. з
наступних підстав.

Відповідно до вимог ст.245 КУпАП,
завданням провадження в справах про
адміністративні правопорушення є:
своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне
з'ясування обставин кожної справи,
вирішення її в точній відповідності з
законом.

Згідно ст.280 КУпАП, суд, при розгляді
справи про адміністративне
правопорушення, крім іншого,
зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено
адміністративне правопорушення, чи
винна дана особа в його вчиненні, чи
підлягає вона адміністративній
відповідальності, а також з'ясувати
інші обставини, що мають значення для
правильного вирішення справи.

Постановою Пленуму Верховного Суду
України від 23 грудня 2005 року №14 «Про
практику застосування судами України
законодавства у справах про деякі
злочини проти безпеки дорожнього руху
та експлуатації транспорту, а також про
адміністративні правопорушення на
транспорті» передбачено, що при
розгляді справ зазначеної категорії
необхідно з'ясовувати всі обставини,
перелічені у статтях 247, 280 КУпАП. Зміст
постанови судді має відповідати
вимогам, передбаченим статтями 283 і 284
КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести
докази, на яких ґрунтується висновок
про вчинення особою адміністративного
правопорушення, та зазначити мотиви
відхилення інших доказів, на які
посилався правопорушник, чи
висловлених останнім доводів.

Відповідно до вимог ст.ст.251, 252 КУпАП
доказами в справі про адміністративне
правопорушення є будь-які фактичні
дані, на основі яких у визначеному
законом порядку орган (посадова особа)
встановлює наявність чи відсутність
адміністративного правопорушення,
винність даної особи в його вчиненні та
інші обставини, що мають значення для
правильного вирішення справи. Ці дані
встановлюються протоколом про
адміністративне правопорушення,
поясненнями особи, яка притягається до
адміністративної відповідальності,
свідків, а також іншими документами.

Так, ст.130 ч. 1 КУпАП передбачає
відповідальність за керування
транспортними засобами особами в стані
алкогольного, наркотичного чи іншого
сп'яніння або під впливом лікарських
препаратів, що знижують їх увагу та
швидкість реакції, а також передача
керування транспортним засобом особі,
яка перебуває в стані такого сп'яніння
чи під впливом таких лікарських
препаратів, а так само відмова особи,
яка керує транспортним засобом, від
проходження відповідно до
встановленого порядку огляду на стан
алкогольного, наркотичного чи іншого
сп'яніння або щодо вживання лікарських
препаратів, що знижують увагу та
швидкість реакції, вчинене повторно
протягом року.

Порядок проходження огляду на стан
сп'яніння встановлений ст.266 КУпАП, а
також затвердженим постановою
Кабінету Міністрів України №1103 від 17
грудня 2008 року «Порядком направлення
водіїв транспортних засобів для
проведення огляду з метою виявлення
стану алкогольного, наркотичного чи
іншого сп'яніння або перебування під
впливом лікарських препаратів, що
знижують увагу та швидкість реакції, і
проведення такого огляду» та
«Інструкцією про виявлення у водіїв
транспортних засобів ознак
алкогольного, наркотичного чи іншого
сп'яніння або перебування під впливом
лікарських препаратів, що знижують
увагу та швидкість реакції»,
затверджену спільним Наказом МВС та
МОЗ України №400/666 від 09.09.2009 року.

Зокрема пунктами 1.6, 2.1, 2.3, 2.5 та 2.6
«Інструкції про виявлення у водіїв
транспортних засобів ознак
алкогольного, наркотичного чи іншого
сп'яніння або перебування під впливом
лікарських препаратів, що знижують
увагу та швидкість реакції»
передбачено, що у разі наявності ознак
сп'яніння, передбачених цією
Інструкцією, уповноважена особа
Державтоінспекції МВС проводить на
місці зупинки огляд на стан сп'яніння
за допомогою спеціальних технічних
засобів, дозволених до застосування
МОЗ та Держспоживстандартом, які мають,
зокрема, свідоцтво про державну
реєстрацію та свідоцтво про його
повірку, які перед проведенням огляду
уповноважена на проведення огляду
особа надає на вимогу особи, яка
підлягає огляду і такий огляд на стан
сп'яніння на місці зупинки
транспортного засобу проводиться в
присутності двох свідків, до того ж не
можуть бути залучені як свідки
працівники міліції, або особи щодо
неупередженості яких є сумніви.

Відповідно до п.п. 1.2, 1.3 Інструкції,
огляду на стан сп'яніння підлягають
водії транспортних засобів, щодо яких в
уповноваженої особи Державтоінспекції
МВС є підстави вважати, що вони
перебувають у стані сп'яніння згідно з
ознаками такого стану, а саме: 1) запах
алкоголю з порожнини рота; 2) порушення
координації рухів; 3) порушення мови; 4)
виражене тремтіння пальців рук; 5) різка
зміна забарвлення шкірного покриву
обличчя; 6) поведінка, що не відповідає
обстановці.

Аналіз викладених вище норм про
порядок оформлення працівниками ДАІ
матеріалів щодо притягнення осіб до
адміністративної відповідальності за
ст.130 КУпАП свідчить про те, що у даному
випадку працівник ДАІ повинен був на
місці зупинки транспортного засобу
запропонувати водію використати
спеціальний технічний засіб для
визначення стану алкогольного
сп'яніння і провести це у присутності
двох свідків. Проте, як вбачається з
матеріалів справи, ОСОБА_1 взагалі не
було запропоновано пройти огляд на
стан сп'яніння на місці зупинки за
допомогою спеціальних технічних
засобів, в протоколі про
адміністративне правопорушення
взагалі не вказано ознак алкогольного
сп`ягніння. Підстав їхати до
спеціального медичного закладу на
медичний огляд у ОСОБА_1 не було, тому
він був вправі відмовитися від
проходження медичного огляду.

З огляду на те, що протоколом про
адміністративне правопорушення
встановлено лише факт керування
транспортним засобом в стані
алкогольного сп'яніння, в той час коли
така обставина не підтверджена
відповідним висновком, не маючи
повноважень вийти за межі протоколу
про адміністративне правопорушення та
притягнути ОСОБА_1 до адміністративної
відповідальності за відмову від
проходження медичного огляду, вважаю,
що провадження у справі в частині
притягнення його до адміністративної
відповідальності за ст. 130 ч. 1 КУпАП
слід закрити за відсутністю події та
складу адміністративного
правопорушення.

ОСОБА_1 в судовому засіданні
категорично заперечував те, що йому
взагалі пропонувалося працівниками
ДАІ на місці його зупинки пройти огляд
на стан алкогольного сп'яніння за
допомогою алкотесту, стверджував що
просив надати йому такий прилад,
оскільки вважав що він керував
автомобілем у межах допустимї норми
вмісту алкоголю в крові.

Згідно п.п.4.1; 4.2; 5.4 «Інструкції з
оформлення працівниками
Державтоінспекції МВС матеріалів про
адміністративні порушення у сфері
забезпечення безпеки дорожнього руху»,
яку затверджено Наказом МВС України №
77 від 26.02.2009 року, у разі виявлення
правопорушення у сфері забезпечення
безпеки дорожнього руху працівник ДАІ
відповідно до ст.255 КУпАПскладає
протокол про адміністративне
правопорушення, копія якого під підпис
вручається особі, яка притягається до
адміністративної відповідальності,
розяснює порушникові його права і
обовязки відповідно до ст.63
Конституції України таст.268 КУпАП.. До
протоколу про адміністративне
правопорушення долучаються письмові
пояснення свідків правопорушення
долучаються письмові пояснення
свідків правопорушення, у разі їх
наявності. У разі оформлення протоколу
про адміністративне правопорушення,
передбаченого ст.130 КУпАП наявність
пояснень свідків є обовязковою у
кількості двох. У разі відмови водія
транспортного засобу від проведення
огляду в закладі охорони здоров»я
посадова особа Державтоінспекції МВС в
присутності двох свідків складає
протокол про адміністративне
правопорушення, у якому зазначає
ознаки спяніння і дії водія щодо
ухилення від огляду.

Таким чином в судовому засіданні
встановлено, що посадова особа, яка
складала протокол про адміністративне
правопорушення щодо ОСОБА_1,, інспектор
ДАІ з обслуговування Верховниського
району в порушення вимог пунктів 2, 6, 8
«Порядку направлення водіїв
транспортних засобів для проведення
огляду з метою виявлення стану
алкогольного, наркотичного чи іншого
спяніння або перебування під впливом
лікарських препаратів, що знижують
увагу та швидкість реакції, і
проведення такого огляду», який
затвердженоПостановою КМУ № 1103 від
17.12.2008 року та п.п.4.1; 4.2; 5.4 «Інструкції з
оформлення працівниками
Державтоінспекції МВС матеріалів про
адміністративні порушення у сфері
забезпечення безпеки дорожнього руху»,
яку затверджено Наказом МВС України №
77 від 26.02.2009 року, «Інструкції про
виявлення у водіїв транспортних
засобів ознак алкогольного,
наркотичного чи іншого сп'яніння або
перебування під впливом лікарських
препаратів, що знижують увагу та
швидкість реакції»не запропонував
ОСОБА_1 на місці за допомогою технічних
засобів перевірити чи знаходиться він
в стані алкогольного спяніння, та не
відібрав письмові пояснення у свідків.

Також суд зазначає про те, що об'єктивна
сторона зазначеного правопорушення
полягає у відмові особи, яка керує
транспортним засобом, від проходження
відповідно до встановленого порядку
огляду на стан алкогольного,
наркотичного чи іншого сп'яніння або
щодо вживання лікарських препаратів,
що знижують увагу та швидкість реакції.

Разом з тим, Пунктом 10 Порядку
направлення водіїв транспортних
засобів для проведення огляду з метою
виявлення стану алкогольного,
наркотичного чи іншого сп'яніння або
перебування під впливом лікарських
препаратів, що знижують увагу та
швидкість реакції, і проведення такого
огляду, затвердженого постановою КМ
України від 17 грудня 2008 р. N 1103,
передбачено, що огляд водія
транспортного засобу в закладі охорони
здоров'я проводиться в будь-який час
доби за методикою та із застосуванням
приладів, дозволених для використання
МОЗ.

Пунктом 13 вищевказаного порядку
передбачено, що лікар, що проводив у
закладі охорони здоров'я огляд водія
транспортного засобу, складає за його
результатами висновок за формою, яка
затверджується МОЗ.

Відповідно до п.п. 3.15, 3.16 «Інструкції
про виявлення у водіїв транспортних
засобів ознак алкогольного,
наркотичного чи іншого сп'яніння або
перебування під впливом лікарських
препаратів, що знижують увагу та
швидкість реакції», за результатами
огляду на стан сп'яніння та
лабораторними дослідженнями
встановлюється діагноз, який вноситься
до акта медичного огляду.Висновок щодо
результатів медичного огляду з метою
виявлення стану алкогольного,
наркотичного чи іншого сп'яніння або
перебування під впливом лікарських
препаратів, що знижують увагу та
швидкість реакції (далі - висновок щодо
результатів медичного огляду особи на
стан сп'яніння) (додаток 3), видається на
підставі акта медичного огляду.

Разом з тим в матеріалах справи
міститься тільки протокол медичного
огляду для встановлення факту вживання
алкоголю і стану сп'яніння, однак
відсутній передбачений додатком 3
«Інструкції про виявлення у водіїв
транспортних засобів ознак
алкогольного, наркотичного чи іншого
сп'яніння або перебування під впливом
лікарських препаратів, що знижують
увагу та швидкість реакції» висновок
щодо результатів медичного огляду з
метою виявлення стану алкогольного,
наркотичного чи іншого сп'яніння або
перебування під впливом лікарських
препаратів, що знижують увагу та
швидкість реакції. Таким чином в
матеріалах справи взагалі відсутній
передбачений вимогами п. 3.16 Інструкції
документ, який міг б бути джерелом
доказу керування ОСОБА_1 в стані
алкогольного сп'яніння.

Статтею 62 Конституції України
передбачено що всі сумніви щодо
доведеності вини особи тлумачаться на
її користь.

Відповідно до ст.ст. 251, 252, 280 КупАП
наявність адміністративного
правопорушення і винність у його
вчинені особи та інші обставини, що
мають істотне значення для
правильності вирішення справи про
адміністративні правопорушення,
підлягають правильному вирішенні
справи про адміністративне
правопорушення, підлягають
доказуванню передбаченим законом
способами, оцінка відповідних доказів
має ґрунтуватись на всебічному,
повному і об'єктивному дослідженні
всіх обставин справи у їх сукупності та
законі. При розгляді справи про
адміністративне правопорушення, поряд
з іншим, підлягає з'ясуванню, чи було
вчинено адміністративне
правопорушення і чи винна дана особа у
його вчинені та чи підлягає вона
адміністративній відповідальності,
постанова у справі повинна бути
законною та обґрунтованою.

Згідно ст. 247 ч.1 п.1 КУпАП провадження в
справі про адміністративне
правопорушення не може бути розпочато,
а розпочате підлягає закриттю за
відсутністю події і складу
адміністративного правопорушення.

За таких обставин, суддя вважає за
необхідне провадження по справі
закрити, звільнити ОСОБА_1 від
адміністративної відповідальності у
зв'язку з відсутністю складу
адміністративного правопорушення.

На підставі вищевикладеного, керуючись
ст. 247 ч. 1 п. 1 КУпАП,-

ПОСТАНОВИВ:

Провадження в справі про вчинення
ОСОБА_1 адміністративного
правопорушення, передбаченого ст.130 ч.1
КУпАП, закрити за відсутністю в його
діях складу адміністративного
правопорушення.

Постанова судді набирає законної сили
після закінчення строку подання
апеляційної скарги.

Постанова судді може бути оскаржена
шляхом подачі апеляції протягом 10 днів
з дня її винесення до апеляційного суду
в Івано-Франківській області через
Косівський районний суд.

Суддя:
Б.В. Сабадах