АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ
інстанції Стельмащук П.Я. Провадження
№ 33/789/128/14 Доповідач - Демченко
О.В.Категорія - ч.1 ст.130 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 жовтня 2014 р. Суддя апеляційного суду
Тернопільської області Демченко О.В. з
участю скаржника ОСОБА_1, розглянувши
апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову
судді Тернопільського міськрайонного
суду від 11 вересня 2014 року, -

В С Т А Н О В И Л А :

Даною постановою ОСОБА_1 визнано винним
у вчиненні адміністративного
правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130
КУпАП, та накладено адміністративне
стягнення у вигляді штрафу в розмірі 3
500 грн. в дохід держави.

Як встановиви суддя, ОСОБА_1 13 липня 2014
року о 1 год. 00 хв. керував транспортним
засобом марки "ВАЗ-2107", д.н.з. НОМЕР_1, в с.
Поляниця Яремчанської міської ради з
явними ознаками алкогольного
сп'яніння, на вимогу працівника міліції
пройти в установленому порядку
медичний огляд для визначення стану
алкогольного сп'яніння відмовився, чим
порушив вимоги п.2.5 ПДР України.

В апеляційній скарзі, ОСОБА_1 просить
поновити пропущений строк на
апеляційне оскарження вищевказаної
постанови, а саму постанову скасувати.
Вказує, що справа про притягнення його
до відповідальності відбувалась без
його участі, а копію постанови отримав
лише 18 вересня 2014 року. Стверджує, що
судом не з'ясовано всіх обставин, які
мають значення для справи, зокрема
того, працівниками ДАІ порушено
порядок направлення водіїв для
встановлення стану алкогольного
сп'яніння.

Розглянувши матеріали справи,
доводи апеляційної скарги, заслухавши
скаржника ОСОБА_1, який підтримав
апеляційну скаргу і просить поновити
пропущений строк на апеляційне
оскарження постанови судді, саму
постанову скасувати з закриттям
провадження у справі, вважаю, що
апеляційна скарга підлягає до
задоволення з наступних мотивів.

Так, як вбачається з матеріалів справи
про адміністративне правопорушення,
справа про притягнення ОСОБА_1 до
адміністративної відповідальності за
ст.130 КУпАП, розглянута суддею 11 вересня
2014 року у його відсутності, в
матеріалах справи відсутні відомості
про його належне повідомлення про час
та місце слухання справи на 11 вересня
2014 року, а копію постанови судді ним
отримано 19 вересня 2014 року, згідно його
заяви, а тому вважаю, що строк на
апеляційне оскарження постанови судді
апелянту слід поновити, так як він
пропущений з поважних причин.

На обґрунтування свого висновку про
винуватість ОСОБА_1 у вчиненні
адміністративного правопорушення,
передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, суд першої
інстанції зіслався лише на протокол
про адміністративне правопорушення
серії АБ2 №069873 від 13.07.2014 року, якому не
дав належної оцінки.

Як свідчить протокол про
адміністративне правопорушення,
підставою для складання щодо ОСОБА_1
протоколу про адміністративне
правопорушення, були ознаки
алкогольного сп'яніння, а саме різкий
запах алкоголю з ротової порожнини,
почервоніння обличчя та його відмова
від проходження огляду для
встановлення стану алкогольного
сп'яніння в установленому порядку.

Відповідно до ст.245 КУпАП, завданнями
провадження у справах про
адміністративні правопорушення є:
своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне
з'ясування обставин кожної справи,
вирішення її в точній відповідності з
законом.

Вказаних вимог закону суд першої
інстанції не дотримався, та допустив
однобічність та неповноту судового
розгляду справи, про що свідчать
наступні обставини.

Так, згідно п. 1.6 та п. 1.7 Інструкції про
виявлення у водіїв транспортних
засобів ознак алкогольного,
наркотичного чи іншого сп'яніння або
перебування під впливом лікарських
препаратів, що знижують увагу та
швидкість реакції затвердженої
наказом Міністерства внутрішніх справ
України та Міністерства охорони
здоров'я України 09.09.2009 №400/666 огляд
проводиться: уповноваженою особою
Державтоінспекції МВС на місці зупинки
транспортного засобу з використанням
спеціальних технічних засобів,
дозволених до застосування МОЗ та
Держспоживстандартом. У разі відмови
водія транспортного засобу від
проходження огляду на ознаки
алкогольного, наркотичного чи іншого
сп'яніння або перебування під впливом
лікарських препаратів, що знижують
увагу та швидкість реакції (далі - стан
сп'яніння) на місці зупинки
транспортного засобу або його незгоди
з результатами огляду, проведеного
уповноваженою особою
Державтоінспекції МВС, огляд на стан
сп'яніння проводиться в найближчому
закладі охорони здоров'я, якому надано
право на проведення такого огляду
відповідно до статті 266 КУпАП України.

Відповідно ж до вимог ч. 2 ст.266 КУпАП
України огляд водія на стан
алкогольного, наркотичного чи іншого
сп'яніння або щодо перебування під
впливом лікарських препаратів, що
знижують його увагу та швидкість
реакції, проводиться з використанням
спеціальних технічних засобів
працівником міліції у присутності двох
свідків.

Наведені вимоги закону були порушені
як уповноваженою особою
Державтоінспекції під час складання
протоколу, так і суддею під час
розгляду справи в суді першої
інстанції.

Як вбачається з протоколу про
адміністративне правопорушення серії
АБ2 №069873 від 13.07.2014 року працівник ДАІ
Біглей І.П., який складав цей протокол,
не зазначив про те, що ОСОБА_1
пропонувалось пройти огляд на стан
сп'яніння на місці зупинки, із
використанням спеціальних технічних
засобів (а.с.1).

Таким чином, під час складання
протоколу про адміністративне
правопорушення працівником ДАІ були
порушені вимоги п.1.6 та п.1.7
вищевикладеної Інструкції, та ч. 2 ст. 266
КУпАП, а тому відсутні докази того, що
ОСОБА_1 відмовився від запропонованого
йому проходження медичного огляду у
встановленому законом порядку.

Крім того, суддею залишено поза увагою,
що відповідно до ст.256 КУпАП, у
протоколі про адміністративне
правопорушення серед іншого
зазначається місце адміністративного
правопорушення, а в протоколі про
адміністративне правопорушення чітко
не вказано місця вчинення
правопорушення, а лише зазначено - с.
Поляниця Яремчанської МР без
зазначення району чи області.

З огляду на ці обставини вважаю, що в
матеріалах справи відсутні і судом не
здобуті належні докази про вчинення
ОСОБА_1 адміністративного
правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130
КУпАП.

Вважаю, що суд першої інстанції дійшов
невірного висновку про наявність в
діях ОСОБА_1 ознак адміністративного
правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130
КУпАП, а тому постанову судді
Тернопільського міськрайонного суду
від 11 вересня 2014 року слід скасувати та
закрити провадження в справі.

На підставі наведеного, керуючись ст.294
КУпАП, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1
задовольнити.

Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне
оскарження постанови судді
Тернопільського міськрайонного суду
від 11 вересня 2014 року.

Постанову судді Тернопільського
міськрайонного суду від 11 вересня 2014
року скасувати, а провадження в
адміністративній справі відносно
ОСОБА_1 - закрити.

Постанова апеляційного суду набирає
законної сили негайно після її
винесення, є остаточною й оскарженню не
підлягає.

Суддя - підпис

З оригіналом згідно:

Суддя апеляційного суду
Тернопільської області О.В. Демченко