Справа № 296/7390/14-п
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"04" вересня 2014 р.

м.Житомир

Суддя Корольовського районного суду
м.Житомира Покатілов О.Б., з участю
прокурора Ящука К.В. розглянувши
матеріали, які надійшли з
Бердичівської міжрайонної прокуратури
Житомирській області про притягнення
до адмін. відповідальності

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродж. с. Старий
Солотвин Бердичівського району
Житомирської області, заміжньої, з
середньо-спеціальною освітою,
працюючої начальником відділення
поштового зв'язку Рея Житомирської
дирекції УДППЗ «Укрпошта», депутата
шостого скликання Рейської сільської
ради Бердичівського району
Житомирської області, прож. АДРЕСА_1,
раніше до кримінальної та
адміністративної відповідальності не
притягувалась,

за ст. 172-6 ч.1 КпАП України,-

встановив :

Відповідно до підпункту «б» пункту 1
частини 1 статті 4 Закону України «Про
засади запобігання та протидії
корупції» суб'єктом відповідальності
за лорупційні правопорушення є народні
депутати України, депутати Верховної
Ради АР Крим, депутати місцевих рад.

Згідно ст. 6 Закону України «Про правила
етичної поведінки» особи, уповноважені
на виконання функцій держави або
місцевого самоврядування, під час
виконання своїх службових повноважень
зобов'язані неухильно додержуватися
вимог закону та загальновизнаних
етичних норм поведінки.

Статтею 12 Закону України «Про засади
запобігання та протидії корупції»
передбачено, що особи, зазначені у
пункті 1 статті 4 цього Закону,
зобов'язані щорічно до 1 квітня
подавати за місцем роботи (служби)
декларацію про майно, доходи, витрати і
зобов'язання фінансового характеру за
минулий рік за формою, що додається до
зазначеного Закону.

Відповідно до пункту 2 Постанови
Кабінету Міністрів України № 16 від
11.01.2012 «Про затвердження порядку
зберігання документів і використання
відомостей, зазначених у декларації
про майно, доходи, витрати і
зобов'язання фінансового характеру, та
відомостей щодо відкриття валютного
рахунка в установі банку-нерезидента»,
декларації зберігаються у кадрових
підрозділах відповідних органів
державної влади або органів місцевого
самоврядування, юридичних осіб
публічного права в особових справах
осіб, зазначених у п. 1 ч. 1 ст. 4 Закону
України «Про засади запобігання і
протидії корупції».

За роз'ясненнями Міністерства юстиції
України стосовно деяких положень
Закону України «Про засади запобігання
і протидії корупції» щодо подання
декларацій депутатами місцевих рад,
працюючі депутати подають декларацію
до кадрових підрозділів державних
органів, підприємств, установ,
організацій за місцем основної роботи,
а депутати місцевих рад, які працюють в
раді на постійній основі, є
самозайнятими особами або
пенсіонерами, - до апаратів відповідних
рад або апаратів їх виконавчих
комітетів.

В той же час встановлено, що депутат
шостого скликання Рейської сільської
ради Бердичівського району ОСОБА_1,
будучи суб'єктом відповідальності за
корупційні правопорушення згідно
підпункту «б» пункту 1 частини 1 статті 4
цього ж Закону, зобов'язана до 01.04.2014
подати за місцем основної роботи, а
саме до Житомирської дирекції УДППЗ
«Укрпошта», декларацію про майно,
доходи, витрати та зобов'язання
фінансового характеру за 2013 рік за
формою (3206-17), однак, діючи умисно, у
встановлені законодавством терміни
такої декларації по місцю роботи не
подала.

Таким чином, ОСОБА_1, будучи депутатом
Рейської сільської ради
Бердичівського району Житомирської
області, згідно п.п. «б» п.1 ч.1 ст. 4
Закону України «Про засади запобігання
і протидії корупції» являючись
суб'єктом відповідальності за
корупційні правопорушення, достовірно
знаючи про необхідність подання
декларації про майно, доходи, витрати
та зобов'язання фінансового характеру
за 2013 рік, маючи реальну можливість
своєчасно подати таку декларацію, в
порушення вимог ч. 1 ст. 12 Закону України
«Про засади запобігання і протидії
корупції», таку декларацію за місцем
основної роботи своєчасно не подала,
чим скоїла адміністративне корупційне
правопорушення, відповідальність за
яке передбачено ч. 1 ст. 172-6 Кодексу
України про адміністративні
правопорушення.

ОСОБА_1 свою винуватість у вчиненні
вказаного адмін. правопорушення
визнала повністю та пояснила, що вона
була обізнана про необхідність подачі
декларації про майно, доходи, витрати
та зобов'язання фінансового характеру
за 2013 рік. Однак, вказану декларацію
вона не заповнювала та за основним
місцем роботи не подавала, хоча таку
можливість мала, оскільки на
лікарняному через тимчасову
непрацездатність, відпустці у зв'язку з
вагітністю та пологами або догляду за
дитиною, під вартою та у відрядженні на
межами України не перебувала.
Декларацію не подала, оскільки про це
забула та не придала цьому значення.

Прокурор в судовому засіданні
підтримав зазначений протокол про
адміністративне правопорушення та
зазначив, що в діях ОСОБА_1 є ознаки
адміністративного правопорушення,
передбаченого ст. 172-6 ч.1 КУпАП.

Заслухавши пояснення учасників
процесу та дослідивши матеріали
справи, суд приходить до наступного.

Відповідно до ст. 172-6 ч.1 КУпАП,
неподання або несвоєчасне подання
декларації про майно, доходи, витрати і
зобов'язання фінансового характеру,
передбаченої Законом України «Про
засади запобігання і протидії
корупції» тягне за собою
адміністративну відповідальність.

При цьому вказаний Закон не пов'язує
настання адміністративної
відповідальності за вчинення даного
діяння з формою умислу особи, що
притягується до адміністративної
відповідальності, а обмежується лище
констатацією самого факту неподання
або несвоєчасного подання декларації
про доходи суб'єктом правопорушення.

Також у самому Законі містить перелік
поважних причин несвоєчасного подання
декларації, який розширеному
тлумаченню не підлягає.

Факт неподання ОСОБА_1 декларації про
її доходи та зобов'язання фінансового
характеру повністю підтверджується, як
поясненнями самої ОСОБА_1 так і
матеріалами даної справи, що були
досліджені в суді.

На підставі викладеного суд вважає
винуватість ОСОБА_1 у вчиненні
адміністративного правопорушення,
передбаченого ст. 172-6 КУпАП, доведеною
повністю та приходить до висновку про
необхідність накладення на неї
адміністративного стягнення у вигляді
штрафу до прибутку держави, але
враховуючи обставини справи щодо
розміру штрафу слід обмежитись його
мінімальним розміром.

Керуючись ст. 283 КпАП України,-

постановив :

ОСОБА_1 визнати винуватою у вчиненні
адмін. правопорушення, передбаченого
ст.172-6 ч.1 КпАП України та піддати її
адміністративному стягненню у вигляді
170 грн. штрафу до прибутку держави.

Стягнути з ОСОБА_1 36 грн. 54 коп. судового
збору.

Постанова може бути оскаржена до
апеляційного суду Житомирської
області через Корольовський районний
суд м.Житомира протягом 10 днів з
наступного дня після її проголошення.

Cуддя
О. Б. Покатілов