Апеляційний суд Кіровоградської
Справа №33/781/410/14
Суддя в суді І інстанції: Панасюк
І.В. Категорія: ч.1ст.172-6 КУпАП
Доповідач в суді ІІ
інстанції: Лещенко Р.М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.10.2014 року. Суддя апеляційного суду
Кіровоградської області Лещенко Р.М.,
за участі прокурора , розглянувши у
відкритому судовому засіданні у м.
Кіровограді апеляційну скаргу
останнього на постанову
Гайворонського районного суду
Кіровоградської області від 11 вересня
2014 року, якою

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженець с.
Телешівка Ракитнянського району
Київської області, мешканець АДРЕСА_1,

притягнутий до адміністративної
відповідальності за ч. 1 ст. 172-6 Кодексу
України про адміністративні
правопорушення та ч. 1 ст. 12 Закону
України «Про засади запобігання і
протидії корупції»,

В С Т А Н О В И
В:

Постановою Гайворонського районного
суду Кіровоградської області від 11
вересня 2014 року ОСОБА_3 визнаний винним
у вчиненні адміністративного
правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.
172-6 КУпАП та

ч. 1 ст. 12 Закону України «Про засади
запобігання і протидії корупції», та на
нього накладено адміністративне
стягнення у виді штрафу у розмірі
десяти неоподатковуваних мінімумів
доходів громадян, що складає 170 (сто
сімдесят) грн.

Згідно постанови суду ОСОБА_3, займаючи
у період з 02.07.2013 р. по 12.03.2014 р. посаду
голови Гайворонської районної
державної адміністрації, відповідно до
підпункту «в» п.1 ст. 4 Закону України
«Про засади запобігання і протидії
корупції» являючись суб'єктом
відповідальності за корупційні
правопорушення, яке передбачене ч. 1
ст.12 Закону України «Про засади
запобігання і протидії корупції»,
звільнившись з роботи 12 березня 2014
року, у день звільнення не подав
декларацію про майно, доходи, витрати і
зобов'язання фінансового характеру за
період, не охоплений раніше поданими
деклараціями під час звільнення, тобто
за період з 1 січня 2014 року до дня
звільнення (припинення діяльності).

В своїй апеляційній скарзі ОСОБА_3
просить скасувати постанову суду
стосовно нього та закрити провадження
по справі в зв'язку з відсутністю
складу адміністративного
правопорушення, посилаючись на те, що
він 25 березня 2014 року подав декларацію
про майно, доходи, витрати і
зобов'язання фінансового характеру за
2013 рік. Одночасно ним було подано
декларацію про майно, доходи, витрати і
зобов'язання фінансового характеру за
неохоплений раніше поданою
декларацією період з 01 січня по 12
березня 2014 року. Таким чином, в
поточному 2014 році звільнившись
(припинивши діяльність), пов'язану з
виконанням функцій держави або
місцевого самоврядування, він
своєчасно, відповідно до вимог чинного
законодавства, подав за своїм останнім
місцем роботи (служби) декларацію за
період з 01 січня по 12 березня 2014 року.
Крім того, звертає увагу на те, що
методичні рекомендації, на які
послався суддя при обґрунтуванні свого
рішення, підготовлені Всеукраїнською
громадською організацією
«Всеукраїнською спеціальною колегією
з питань боротьби з корупцією та
організованою злочинністю», яка
зареєстрована Міністерство юстиції
України саме як об'єднання громадян
(свідоцтво про реєстрацію 17.01.2007 року
№2593). Зазначена громадська організація
не має будь-яких повноважень щодо
підготовки нормативно-правових актів,
таке право не передбачено не тільки
будь-яким Законом або підзаконним
актом, але навіть статутом організації.
Також, на думку апелянта, зазначені
Методичні рекомендації, на які
посилається суд, незареєстровані
Міністерством юстиції, підготовлені
особами, жодна з яких не має наукової
ступені, і взагалі не мають жодного
правового значення.

ОСОБА_3 та його захисник - адвокат
ОСОБА_4 в судове засідання апеляційного
суду Кіровоградської області не
з'явилися, так як звернулися до суду з
письмовим клопотанням про розгляд їх
апеляційної скарги без їх участі.
Враховуючи, що відповідно до вимог ч. 6
ст. 294 КУпАП неявка особи, яка
притягається до адміністративної
відповідальності, в судове засідання
не перешкоджає розгляду справи, тому
розгляд даної справи в апеляційному
порядку можливий без участі останніх.

Заслухавши прокурора, який вважає
що апеляційна скарга задоволенню не
підлягає, перевіривши матеріали справи
про адміністративне правопорушення,
зваживши доводи апеляційної скарги,
прихожу до висновку, що вона підлягає
задоволенню, з таких підстав.

Відповідно до ст. 245 КУпАП,
завданнями провадження у справах про
адміністративні правопорушення є:
своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне
з'ясування обставин кожної справи,
вирішення її в точній відповідності з
законом.

Вказаних вимог закону суд першої
інстанції не дотримався, та допустив
однобічність та неповноту судового
розгляду справи, про що свідчать
наступні обставини.

В преамбулі Закону України «Про
засади запобігання і протидії
корупції» зазначено, що Закон України
«Про засади запобігання і протидії
корупції» визначає основні засади
запобігання і протидії корупції в
публічній і приватній сферах
суспільних відносин, відшкодування
завданої внаслідок вчинення
корупційних правопорушень збитків,
шкоди, поновлення порушених прав,
свобод чи інтересів фізичних осіб, прав
чи інтересів юридичних осіб, інтересів
держави.

Згідно вимог ч. 2 ст. 2 Закону
України «Про засади запобігання і
протидії корупції» дія Закону України
«Про засади запобігання і протидії
корупції» та передбачені ним обмеження
поширюються на всіх осіб, визначених
суб'єктами відповідальності за
корупційні правопорушення, у межах,
установлених Законом України «Про
засади запобігання і протидії
корупції».

Відповідно до абз. 2 ч. 1 ст. 12
Закону України «Про засади запобігання
і протидії корупції» суб'єкти
декларування, які звільняються або
іншим чином припиняють діяльність,
пов'язану з виконанням функцій держави
або місцевого самоврядування, подають
декларацію про майно, доходи, витрати і
зобов'язання фінансового характеру за
період, не охоплений раніше поданими
деклараціями. Суб'єкти декларування,
які звільнилися або іншим чином
припинили діяльність, пов'язану з
виконанням функцій держави або
місцевого самоврядування, зобов'язані
протягом одного року подавати за своїм
останнім місцем роботи (служби)
декларацію про майно, доходи, витрати і
зобов'язання фінансового характеру за
минулий рік за формою і в порядку,
визначеними Законом України «Про
засади запобігання і протидії
корупції».

З протоколу № 29/14 про вчинення
адміністративного корупційного
правопорушення (а.с. 2-5) вбачається що
ОСОБА_3 подав 25 березня 2014 року до
апарату Гайворонської РДА декларацію
про майно, доходи, витрати і
зобов'язання фінансового характеру за
відпрацьований у 2014 році час.

Гайворонський районний суд,
визнаючи ОСОБА_3 винним у вчиненні
адміністративного правопорушення,
передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП та ч. 1 ст.
12 Закону України «Про засади
запобігання і протидії корупції»,
послався на методичні рекомендації
щодо заповнення декларації,
затверджені Всеукраїнською
спеціальною колегією з питань боротьби
з корупцією та організованою
злочинністю, та згідно яких особи, які
звільняються, або іншим чином
припиняють діяльність, пов'язану з
виконанням функцій держави або
місцевого самоврядування, подають
декларацію за період, не охоплений
раніше поданими деклараціями, у день
звільнення (припинення діяльності).

Однак, таке посилання районного
суду на вказані методичні рекомендації
є безпідставним, так як ці рекомендації
були розроблені Всеукраїнською
спеціальною колегією з питань боротьби
з корупцією та організованою
злочинністю, яка є Всеукраїнською
громадською організацією, що була
зареєстрованою Міністерством юстиції
України 17.01.2007 року як об'єднання
громадян (реєстраційний номер №2593), а
згідно ст. ст. 147,150 Конституції України
право офіційного тлумачення законів
України належить лише Конституційному
Суду України.

Тому, враховуючи, що у ч. 1 ст. 12
Закону України «Про засади запобігання
і протидії корупції» не зазначено в
який термін часу суб'єкти декларування,
які звільняються або іншим чином
припиняють діяльність, пов'язану з
виконанням функцій держави або
місцевого самоврядування, подають
декларацію про майно, доходи, витрати і
зобов'язання фінансового характеру за
період, не охоплений раніше поданими
деклараціями. А також враховуючи те, що
ОСОБА_3 подав вищезазначену декларацію
25 березня 2014 року, тому вважаю що в діях
останнього відсутній склад
адміністративного правопорушення,
передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, через що
постанова районного суду підлягає
скасуванню, а провадження по справі
закриттю, на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, за
відсутністю в діях ОСОБА_3 складу
адміністративного правопорушення.

Керуючись п. 1 ст. 247, ст. 294 Кодексу
України про адміністративні
правопорушення, суддя апеляційного
суду Кіровоградської області,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3
задовольнити.

Постанову Гайворонського
районного суду Кіровоградської
області від 11 вересня 2014 року про
притягнення ОСОБА_3 до
адміністративної відповідальності за
ч. 1 ст. 172-6 КУпАП та ч. 1 ст. 12 Закону
України «Про засади запобігання і
протидії корупції», та накладення на
нього адміністративного стягнення у
виді штрафу у розмірі десяти
неоподатковуваних мінімумів доходів
громадян, що складає 170 грн., скасувати,
а провадження по справі закрити, на
підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, за відсутністю
в його діях складу адміністративного
правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.
172-6 КУпАП.

Постанова набирає законної сили
негайно після її винесення, є
остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя апеляційного суду

Кіровоградської області
Лещенко Р.М.