Справа № 359/8233/14-п Головуючий у І
інстанції Левченко А.В.Провадження №
33/780/732/14 Доповідач у 2 інстанції
СвінціцькаКатегорія 429
ПОСТАНОВА

Іменем України

29 вересня 2014 року
м. Київ

Суддя Апеляційного суду Київської
області Свінціцька О.П., з участю:

прокурора Саган Д.В.,

представника Київської митниці
Міндоходів Захарова А.О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні справу за апеляційною
скаргою особи, яка притягується до
адміністративної відповідальності
ОСОБА_2 на постанову судді
Бориспільського міськрайонного суду
Київської області від 15 серпня 2014 року,

в с т а н о в и л а :

Постановою судді Бориспільського
міськрайонного суду Київської області
від 15 серпня 2014 року

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина
України, уродженця Рівненської
області, проживаючого за адресою:
АДРЕСА_1

притягнуто до адміністративної
відповідальності за ст.471 Митного
кодексу України та накладено стягнення
у виді штрафу у розмірі ста
неоподатковуваних мінімумів доходів
громадян, що становить 1700 (одна тисяча
сімсот) гривень з конфіскацією в дохід
держави Україна вилучених 6 мобільних
телефонів,

в с т а н о в и л а:

Відповідно до зазначеної постанови,
01.07.2014 року о 17 годині 15 хвилин під час
проходження митного контролю в зоні
митного контролю залу "Приліт"
терміналу "D" ДП МА "Бориспіль",
громадянин України ОСОБА_2, який
прилетів до України з США м. Нью-Йорк
рейсом № 232, літаком авіакомпанії "МАУ",
своїми діями обрав канал позначений
символами зеленого кольору - "зелений
коридор", тим самим, відповідно до ч.5
ст.366 МК України заявив про те, що
переміщувані ним через митний кордон
України товари не підлягають
письмовому декларуванню,
оподаткуванню митними платежами, не
підпадають під встановлені
законодавством заборони та обмеження
щодо ввезення на митну територію
України та засвідчив про факти, що
мають юридичне значення. Під час
проведення вибіркового митного
контролю ручної поклажі на каналі
"зелений коридор" залу "Приліт"
терміналу "D" на рентген-апараті, після
перетину громадянином України ОСОБА_2
"білої лінії", яка позначає закінчення
зони спрощеного митного контролю
"зелений коридор", а також після
проведення опитування вказаного
громадянина щодо наявності в його
багажі товарів (предметів), переміщення
яких через митний кордон України
заборонено або обмежено
законодавством України, було виявлено 8
мобільних б/в телефонів: марки «iPhone 5S» -
3 шт., «iPhone 4S» - 2 шт., «iPhone 4» - 2 шт., та «iPhone
3G» - 1 шт. Предмети знаходились: один б/в
мобільний телефон - у гаманці брюк
одягнених на пасажирі, шість б/в
мобільних телефонів - у ручній поклажі
пасажира, один б/в мобільний телефон
містився у дорожній валізі пасажира
поверх його особистих речей (багажна
бирка № , виписана на ім'я ОСОБА_2).
Телефони переміщувались без ознак
приховування.

Із вказаних телефонів пасажиру було
пропущено 2 мобільні телефони: (б/в «Iphone
5S»), (б/в «Iphone 3g») як його особисті речі,
згідно вимог ст.370 МК України. Зі слів
пасажира, один б/в телефон пасажир
переміщував на прохання знайомого в
Україні, інші мобільні телефони б/в
належать йому особисто, п'ять з них він
віз в Україну в якості подарунків для
дітей-сиріт.

Не погоджуючись з рішенням суду першої
інстанції, ОСОБА_2 подав апеляційну
скаргу, в якій просить постанову суду
скасувати, та застосувати до нього
стягнення у виді мінімального штрафу
(без конфіскації телефонів), оскільки
вважає вказану постанову такою, що
прийнята з порушенням норм чинного
законодавства України, а стягнення,
застосоване до нього, не відповідає
принципам справедливості та
об'єктивності.

В обґрунтування своїх вимог апелянт
посилається на те, що шість одиниць
телефонів «Айфон» різних моделей та
вже раніше використовуваних ним
купувались в США з метою подальшого їх
дарування дітям сиротам в Україні.
Договори про придбання вказаної
техніки ним були залишені у Сполучених
Штатах ( у місці свого постійного
проживання). Вказує, що сукупна
вартість телефонів на момент прибуття
до України була меншою від 1000 євро, а,
отже, згідно статті 374 МК України вони
не підлягали обов'язковому
декларуванню та розмитненню. Зазначає,
що на момент вилучення товару та
складання відносно нього протоколу про
порушення митних правил у працівників
митниці не було підстав робити цього,
оскільки не було з'ясовано, що вартість
телефонів перевищує 1000 євро. Як вважає
апелянт, у працівників митниці не було
жодної підстави, що свідчила б про
порушення ним митного контролю, але ця
обставина не була врахована судом
першої інстанції, який під час розгляду
справи також не намагався з»ясувати
дійсну митну вартість ввезених ним
телефонів, згідно статті 57 МК України.
Крім того, звертає увагу, що судом
першої інстанції було конфісковано усі
вилучені у нього телефони і це при тому,
що все ж таки стаття 374 МК України дає
йому право провезення на митну
територію України товарів
еквівалентною вартістю 1000 євро.

Крім того, ОСОБА_2 просить поновити
строк на подачу апеляційної скарги
посилаючись на те, що місцем його
постійного проживання є США, фактично
він лише 22 серпня 2014 року дізнався про
результати розгляду справи відносно
нього, а тому, вражаючи себе заручником
обставин географічного конфузу,
вказує, що строк на подачу апеляції ним
було пропущено з об'єктивних підстав.

В додаткових поясненнях, поданих до
Апеляційного суду Київської області
ОСОБА_2 додатково акцентує, що жодного
обґрунтування вартості вилучених
телефонів в матеріалах справи не було
та немає, ціну телефонів не намагалися
визначити ані працівники митниці, ані
суд першої інстанції. Крім того,
звертає увагу, що судом першої
інстанції було конфісковано усі
вилучені у нього телефони при тому, що
стаття 374 МК України дає йому право
провезення на митну територію України
товарів, еквівалентною вартістю 1000
євро.

В судове засідання ОСОБА_2 не з»явився,
подав до суду додаткові пояснення, в
яких просить розглянути справу у його
відсутність, у зв»язку із перебуванням
за межами країни.

Вислухавши пояснення:

прокурора, який заперечував щодо
задоволення апеляційної скарги, її
доводи вважав необґрунтованими, просив
залишити постанову суду без змін,
представника Київської митниці
Міндоходів, який також заперечував
щодо задоволення апеляційної скарги;

вивчивши матеріали справи та
перевіривши доводи апеляційної скарги
суд приходить до наступного.

Відповідно до ч.2 ст. 294 КУпАП
апеляційний суд має право поновити
строк для апеляційного оскарження
постанови місцевого суду.

Наведені ОСОБА_2 причини пропуску
строку на подачу апеляційної скарги
визнаються судом поважними, у зв'язку
із чим суд вважає за необхідне поновити
строк на оскарження постанови суду
від 15.08.2014.

Винуватість ОСОБА_2 у порушенні
встановленого порядку проходження
митного контролю в зонах (коридорах)
спрощеного митного контролю, що
виразилось у переміщенні через митний
кордон України в зоні "зеленого"
коридору товарів, переміщення яких
через митний кордон України обмежено
законодавством України, стверджується
матеріалами справи, зокрема протоколом
опитування в справі про порушення
митних правил №0365/125120104/14 від 01.07.2014,
поясненнями ОСОБА_2, доповідними
записками працівників митниці,
висновком експертизи № 141 від
25.07.2014 року.

У відповідності до ст. 29 Закону України
"Про радіочастотний ресурс України",
ввезення з-за кордону, реалізація та
експлуатація радіоелектронних засобів
та випромінювальних пристроїв
здійснюється в України на дозвільній
основі. Відповідні дозволи надаються
УДЦР у порядку встановленому НКРЗ.

У відповідності до додатку № 12
Постанови КМУ № 436 від 21.05.2012 року " Про
затвердження переліку товарів, на які
встановлені обмеження щодо
переміщення через митний кордон
України ", апаратура радіозв'язку, до
яких віднесено і мобільні телефони
згідно з довідником кодів товарів
УКТЗЕД, віднесені до товарів, які під
час переміщення через митний кордон
України підлягають оцінці
відповідності згідно з вимогами
технічних регламентів.

У відповідності до п.6 Переліку товарів
із зазначенням кодів згідно з УКТЗЕД,
на які Держаним підприємством
"Український державний центр
радіочастот" видаються документи,
необхідні для здійснення митного
контролю та митного оформлення
товарів, на ввезення з-за кордону на
митну територію України абонентського
обладнання систем стільникового
радіозв'язку ( мобільні телефони ),
необхідний дозвіл УДЦР.

В зв'язку з вище викладеним, доводи
апеляційної скарги про те, що телефони,
які ОСОБА_2 перевозив, не підлягають
письмовому декларуванню та не є
об'єктами оподаткування митними
платежами, не заслуговують на увагу,
оскільки його притягнуто до
відповідальності за порушення порядку
проходження митного контролю в зонах
(коридорах ) спрощеного митного
контролю, а саме переміщення через
митний кордон України особою, яка
формою митного контролю обрала
проходження через "зелений коридор"
товарів, переміщення яких заборонено
або обмежено законодавством України,
тобто без передбаченого
законодавством України дозволу та без
письмового декларування.

Прохання в апеляційній скарзі про
повернення вилучених у ОСОБА_2 товарів,
вважаю необґрунтованими та
безпідставними.

Санкцією ст. 471 МК України передбачена
обов'язкова конфіскація товарів, які
були предметом даного правопорушення.
Оскільки ОСОБА_2 порушив порядок
проходження митного контролю зонах
(коридорах) митного контролю,
переміщаючи через митний кордон
України без письмового декларування та
без відповідного дозволу предмети,
переміщення яких через державний
кордон обмежено, то вони підлягають
обов'язковій конфіскації.

Адміністративне стягнення на ОСОБА_2
накладено з урахуванням вимог ст.ст.461,
462, 464, 465 Митного Кодексу України.

Інші доводи апеляційної скарги
правильності висновку судді щодо
винуватості ОСОБА_2 у порушенні митних
правил та правильності накладення
адміністративного стягнення не
спростовують.

За таких обставин підстави для зміни чи
скасування постанови відсутні.

Керуючись ст.294 КУпАП, ст.ст. 366, 461, 462, 464,
465,466, 471 МК України,

ПОСТАНОВИЛА:

Поновити ОСОБА_2 строк на апеляційне
оскарження постанови Бориспільського
міськрайонного суду Київської області
від 15 серпня 2014 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без
задоволення.

Постанову Бориспільського
міськрайонного суду Київської області
від 15 серпня 2014 року відносно ОСОБА_2 за
ст.471 Митного кодексу України залишити
без змін.

Постанова є остаточною й оскарженню не
підлягає.

Суддя
О.П. Свінціцька