АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

« 18» серпня 2014 року
м. Чернівці

Суддя апеляційного суду
Чернівецької області Марчук В.Т., за
участю прокурора Перч Ю.М., адвоката
ОСОБА_1 та правопорушника ОСОБА_2,
розглянувши адміністративну справу за
апеляційними скаргами скаргою
прокурора прокуратури Сокирянського
району Сторчака А.В. та правопорушника
ОСОБА_2 на постанову судді
Сокирянського районного суду
Чернівецької області від 17 липня 2014
року, -

В С Т А Н О В И В:

Цією постановою ОСОБА_2,
ІНФОРМАЦІЯ_1, проживаючого в АДРЕСА_1,
громадянина України, з повною вищою
освітою, одруженого, працюючого
начальником КП «Сокирянське РБТІ»,
раніше не судимого визнано винним за
ст.172-7 Кодексу України про
адміністративні правопорушення та
провадження по справі закрито у зв'язку
із спливом на момент розгляду справи
строків накладення адміністративного
стягнення, передбачених ст. 38 КУпАП.

Згідно постанови суду, ОСОБА_2
працюючи на посаді начальника КП
«Сокирянське РБТІ», будучи посадовою
особою юридичної особи публічного
права та суб'єктом відповідальності за
корупційні правопорушення, порушив
встановлену законом вимогу підпункту
«а» п.2 ч.1 ст.4 Закону України «Про
засади запобігання і протидії
корупції» щодо необхідності
повідомлення про конфлікт інтересів
безпосереднього керівника, який виник
у нього при прийняті рішень, пов'язаних
з прийняттям на посаду інженера РБТІ
своєї дружини - ОСОБА_4 та виданням
наказів по РБТІ про преміювання
останньої, тобто вчинив
правопорушення, передбачене ст. 172-7
КУпАП.

В апеляції прокурор просить
скасувати постанову суду та прийняти
нову постанову, якою ОСОБА_2 притягнути
до адміністративної відповідальності
в межах санкції ст. 172-7 КУпАП у вчиненні
корупційного адміністративного
правопорушення, передбаченого ст.ст. 9,14
Закону України «Про засади запобігання
і протидії корупції».

Також апеляційну скаргу подав
правопорушник ОСОБА_2, в якій просить
скасувати постанову суду та закрити
провадження по справі у зв'язку із
відсутністю складу адміністративного
правопорушення.

Вивчивши матеріали
адміністративної справи, заслухавши
доводи прокурора, який підтримав
подану ним апеляцію в повному обсязі та
просив

Справа №33/794/102/14
Головуючий у І інстанції: Римлянська
Г.О.

Категорія ст. 172-7 КУпАП
Доповідач:
Марчук В.Т.

відмовити в задоволенні апеляції
ОСОБА_2, заслухавши думку ОСОБА_2 та його
захисника - адвоката ОСОБА_1, які
підтримали свою апеляцію в повному
обсязі та просили відмовити в
задоволенні апеляції прокурора,
перевіривши доводи скарг вважаю, що
скарга ОСОБА_2 задоволенню не підлягає,
скарга прокурора підлягає задоволенню,
а постанову районного суду слід
скасувати.

Згідно протоколу про адміністративне
правопорушення від 01 липня 2014 року
ОСОБА_2 порушив п.2. ч.1 ст.14 Закону
України «Про засади запобігання і
протидії корупції» та ст. 172-7 КУпАП.
Також його вина повністю доведена
матеріалами адміністративної справи.

Твердження апелянта ОСОБА_2 про
відсутність конфлікту інтересів,
оскільки ОСОБА_4 отримувала премії
такого ж розміру, як і решта
працівників, та необхідність закриття
провадження по справі у зв'язку із
відсутністю складу адміністративного
правопорушення є безпідставним і це
спростовується матеріалами справи.

З досліджених в судовому засіданні
матеріалів адміністративної справи,
апеляційним судом встановлено, що мало
місце неоднакове преміювання ОСОБА_2
працівників КП Сокирянське РБТІ, при
цьому привілеї надавались дружині
ОСОБА_2 - ОСОБА_4 та її родичам.

Зокрема, наказом № 9 начальника КП
Сокирянське РБТІ ОСОБА_2 від 27
листопада 2013 року про преміювання
працівників КП Сокирянське РБТІ за
листопад 2013 р. з невідомих причин не
нараховано та не виплачено премію
бухгалтеру ОСОБА_5 при наявності для
того підстав.

Разом з тим, вищевказаним наказом
нараховано та виплачено премію
начальнику ОСОБА_2 в розмірі 50%, ОСОБА_6
(теща) в розмірі 30%, ОСОБА_4 (дружина) в
розмірі 30%, ОСОБА_7 (інженер
підприємства) в розмірі 30% та інженеру
підприємства ОСОБА_8, який являється
рідним братом дружини ОСОБА_2 - ОСОБА_4, в
розмірі 30 %, при тому, що останній,
згідно листка непрацездатності №678329 з
12.11.2013 року по 29.11.2013 року перебував на
стаціонарному лікуванні, тобто не
виконував свої функціональні
обов'язки.

Крім того, наказом № 6 начальника КП
Сокирянське РБТІ ОСОБА_2 від 26 вересня
2013 року про преміювання працівників КП
Сокирянське РБТІ за вересень 2013 р.
премійовано працівників підприємства
ОСОБА_6В.(теща), ОСОБА_4 (дружина), ОСОБА_8
(рідний брат дружини ОСОБА_4), а також
бухгалтера ОСОБА_5 Однак, з невідомих
причин не нараховано та не виплачено
премію інженеру підприємства ОСОБА_7
при наявності для того підстав.

Відповідно до ч.1 ст. 1 Закону України
«Про засади запобігання і протидії
корупції» конфлікт інтересів -
суперечність між особистими майновими,
немайновими інтересами особи чи
близьких їй осіб та її службовими
повноваженнями, наявність якої може
вплинути на об'єктивність або
неупередженість прийняття рішень, а
також на вчинення чи невчинення дій під
час виконання наданих їй службових
повноважень.

Згідно п.2 ч.1 ст. 14 вищевказаного Закону
особи, зазначені у пункті 1 та
підпунктах "а", "б" пункту 2 частини
першої статті 4 цього Закону,
зобов'язані невідкладно у письмовій
формі повідомляти безпосереднього
керівника про наявність конфлікту
інтересів.

Таким чином, ОСОБА_2 не вжив заходів по
недопущенню виникнення суперечностей
між особистими інтересами та його
службовими повноваженнями, наявність
яких в подальшому вплинуло на
об'єктивність прийняття рішень,
допустив виникнення конфлікту
інтересів, а також не повідомив
невідкладно безпосереднього керівника
(сесію Сокирянської районної ради) про
наявність конфлікту інтересів, чим
вчинив адміністративне
правопорушення, передбачене ст. 172-7
КУпАП.

Відповідно до складеного протоколу про
адміністративне правопорушення ОСОБА_2
визнав вину повністю, його підписав
власноручно та зауважень до нього не
написав.

Згідно ч.1 ст. 9 Закону України «Про
засади запобігання та протидії
корупції» особи, зазначені у
підпунктах "а", "в"-"ж" пункту 1 та
підпункті "а" пункту 2 частини першої
статті 4 цього Закону, не можуть мати у
безпосередньому підпорядкуванні
близьких їм осіб або бути
безпосередньо підпорядкованими у
зв'язку з виконанням повноважень
близьким їм особам.

Ч.2 ст. 9 Закону передбачає, що у разі
виникнення обставин, що порушують
вимоги частини першої цієї статті,
відповідні особи, близькі їм особи
вживають заходів щодо усунення таких
обставин у п'ятнадцятиденний строк.

Відповідно до ч.1 ст.1 вказаного Закону
безпосереднє підпорядкування -
відносини прямої організаційної або
правової залежності підлеглої особи
від її керівника, в тому числі через
вирішення (участь у вирішенні) питань
прийняття на роботу, звільнення з
роботи, застосування заохочень,
дисциплінарних стягнень, надання
вказівок, доручень, контролю за їх
виконанням.

Апеляційний суд погоджується з судом
першої інстанції, що мав місце конфлікт
інтересів, який ОСОБА_2 у відповідності
до вимог ч.2 ст. 9 Закону повинен був
усунути, оскільки останній, як
керівник, своїм наказом прийняв на
посаду інженера РБТІ свою дружину
ОСОБА_4, а також своїми наказами
преміював її.

Вивчивши матеріали справи, суд дійшов
до висновку, що провадження по справі
необхідно закрити у зв'язку з
закінченням строку накладення
адміністративного стягнення на момент
розгляду справи.

ОСОБА_4 з викладеними у постанові
районного суду висновками погодитися
не можливо.

З аналізу ст. 38 КУпАП вбачається, що
законодавцем, з урахуванням певних
особливостей розслідування та
виявлення різних категорій
правопорушень, було передбачено
загальні та спеціальні строки
накладення стягнення по різним
категоріям правопорушень. Так, при
накладенні стягнень за корупційне
правопорушення, у відповідності до ч. 3
ст. 38 КУпАП, передбачено спеціальний
строк: три місяці з моменту виявлення,
але не більше одного року з моменту
вчинення правопорушення.

Апеляційним судом під час перегляду
справи було встановлено, що протокол
про адміністративне правопорушення
(а.с. 2-4) був складений 01.07.2014 року після
проведення перевірки в порядку п.4-1 ст.
25 Закону України «Про Службу безпеки
України» щодо дотримання службовими
особами корупційного законодавства
було виявлено факти, які свідчать про
наявність корупційного правопорушення
у діях ОСОБА_2

За таких обставин, закриваючи
провадження у справі, відносно ОСОБА_2
за ст. 172-7 КУпАП, суд першої інстанції
недотримався вимог ч. 3 ст. 38 КУпАП, не
взяв до уваги той факт, що корупційне
правопорушення було виявлено менше ніж
три місяці тому - 01.07.2014 року, після
проведеної перевірки, а вчинено менше
року, відповідно до матеріалів
адміністративної справи.

Враховуючи, що відповідно до п.6
постанови ПВСУ «Про практику розгляду
судами скарг на постанови у справах про
адміністративні правопорушення» № 6
від 24.06.1988, строк застосування
адміністративного стягнення при
правопорушеннях, які тривають,
обчислюється з дня виявлення
правопорушення, строк накладення на
ОСОБА_2 адміністративного стягнення за
вчинення корупційного правопорушення
триває до 01 жовтня 2014 року.

Отже, на момент розгляду справи як
судом першої, так і апеляційної
інстанції строк накладення
адміністративного стягнення,
передбачений ч. 3 ст. 38 КУпАП, не минув.

Таким чином, доводи прокурора щодо
хибності висновків суду в частині
закриття провадження по справі знайшли
своє підтвердження, тому апеляційна
скарга підлягає задоволенню, а
постанова районного суду - скасуванню з
прийняттям, у відповідності до вимог п.
3 ч. 8 ст. 294 КУпАП, нової постанови, якою
ОСОБА_2 слід визнати винним за ст. 172-7
КУпАП та накласти на нього стягнення у
виді штрафу у розмірі, передбаченого
межами санкції, оскільки на момент
розгляду справи в апеляційній
інстанції, строки притягнення особи до
адміністративної відповідальності,
передбачені ст. 38 КУпАП не сплинули.

Обираючи необхідний та достатній
розмір штрафу, апеляційний суд
враховує характер вчиненого
правопорушення, ступінь вини
правопорушника, його особу, його
майновий стан, те, що він раніше до
адміністративної відповідальності не
притягувався. Також, апеляційний суд
враховує відсутність обтяжуючих
обставин, відповідно до ст. 35 КУпАП.

З урахуванням вимог ст. 401 КУпАП та п.5
ч.2 ст. 4 Закону України "Про судовий
збір" від 8.07.2011р. (з послідуючими
змінами і доповненнями) з ОСОБА_2
підлягає стягненню судовий збір в
дохід держави.

На підставі викладеного та керуючись
ч.3 ст. 38, ст. 294 Кодексу України про
адміністративні правопорушення, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу правопорушника
ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Апеляцію прокурора прокуратури
Сокирянського району Сторчака А.В. -
задовольнити.

Постанову Сокирянського районного
суду Чернівецької області від 17 липня
2014 року, винесену відносно ОСОБА_2 за ст.
172-7 КУпАП, - скасувати.

Визнати винним ОСОБА_2 у вчиненні
корупційного правопорушення,
передбаченого ст. 172-7 КУпАП, та накласти
на нього стягнення у виді штрафу у сумі
200 гривень.

Стягнути ОСОБА_2 судовий збір у сумі 36
гривень 54 копійки на користь держави.

Копію постанови направити
правопорушнику ОСОБА_2 та прокурору
прокуратури Сокирянського району
Сторчаку А.В.

Постанова апеляційного суду набирає
законної сили негайно, є остаточною та
оскарженню не підлягає.

Суддя апеляційного суду

Чернівецької області
В.Т. МАРЧУК

Копія згідно з оригіналом: суддя