Справа № 163/1755/14-п Провадження №33/773/187/14
Суддя в 1 інстанції: Гайдук А.Л.
Категорія:ст. 472 МК України Доповідач:
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 серпня 2014 року місто Луцьк

Суддя судової палати з розгляду
кримінальних справ Апеляційного суду
Волинської області Оксентюк В.Н.,

з участю особи, яка притягується до
адміністративної відповідальності -
ОСОБА_2,

захисника - адвоката ОСОБА_3,

представника митниці - Альохіна В.Л.,

прокурора - Шевчука В.М.,

розглянувши апеляційну скаргу
захисника ОСОБА_2 - адвоката ОСОБА_3 на
постанову Любомльського районного
суду Волинської області від 21 липня 2014
року, якою ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1,
громадянин України, українець, житель
АДРЕСА_1, працюючий директором
державного підприємства
«Володимир-Волинське лісомисливське
господарство, РНОКПП НОМЕР_1, паспорт
громадянина України НОМЕР_2, виданий
Нововолинським МВ УМВС України у
Волинській області 19.07.2002 року,

притягнутий до адміністративної
відповідальності за ст.472 МК України,-

В С Т А Н О В И В:

Зазначеною постановою ОСОБА_2 визнаний
винним у вчиненні адміністративного
правопорушення, передбаченого ст.472 МК
України і на нього накладено
адміністративне стягнення у вигляді
штрафу в розмірі 25007 (двадцять п'ять
тисяч семи) гривень 30 копійок з
конфіскацією в дохід держави пиловника
модринового 1, 2 сортів у кількості 37
штук, об'ємом 21,08 м.куб., вартістю 25007,30
грн., вилученого згідно протоколу та
опису затриманих предметів №0655/20500/2014
від 27.06.2014 року.

Стягнуто з ОСОБА_2 в користь
Ягодинської митниці Міндоходів 2324 (дві
тисячі триста двадцять чотири) гривні 87
копійок витрат по справі за зберігання
товарів.

Стягнуто з ОСОБА_2 в користь держави 36
(тридцять шість) гривень 54 копійки
судового збору.

ОСОБА_2 визнаний винним в тому, що
будучи директором державного
підприємства «Володимир-Волинське
лісомисливське господарство», через
особу даного підприємства,
уповноважену по роботі з митницею,
подав до митного контролю та
оформлення в режимі експорту з України
товаросупровідні документи на товар,
який 24.06.2014 року був ввезений в зону
митного контролю митного поста
«Володимир-Волинський» Ягодинської
митниці Міндоходів на автомобілі марки
«МАН», реєстраційний номер
НОМЕР_3/НОМЕР_4, а саме: електронну митну
декларацію (типу ЕК 10 АА) №205100000/2014/003603
від 24.06.2014 року, CMR №177733 від 24.06.2014 року,
рахунок-фактуру (інвойс) №16 від 23.06.2014
року, сертифікат про походження
ВЛ№725182, відповідно до яких, до митного
оформлення заявив «лісоматеріали
круглі необроблені, небрусовані,
деревина паливна у вигляді колод,
довжиною 5,10 м., діаметром 36 см., хвойних
порід: модрина - 21,08 м.ккб», вагою нетто
/брутто/ - 22000 кг., загальною вартістю -
1549,38 Євро, за кодом УКТЗЕД -
(відправником товару виступає державне
підприємство «Володимир-Волинське
ЛМГ» (Україна), отримувачем - «ETHOS-DREWNO Sp.z
o.o. (Польща), покупцем - «ALMEDA S.A.» (Панама),
хоча в дійсності у вищевказаному
вантажному причепі з реєстраційним
номером НОМЕР_4, знаходився товар
«пиловник модриновий 1, 2 сортів у
кількості 37 штук, об'ємом 21,08 м»,
загальною вартістю 1549,38 Євро, який
класифікується за кодом УКТЗЕД ,
тобто не заявив за встановленою формою
точних та достовірних відомостей щодо
назви переміщуваного товару та його
коду згідно УКТЗЕД, чим вчинив
правопорушення, передбачене ст.472 МК
України.

Захисник ОСОБА_2 - адвокат ОСОБА_3 у
поданій апеляції посилається на те, що
згідно розділу 1Х додатку до Закону
України від 19.09.2013 року «Про митний
тариф України» розмір митних платежів
для товарів за кодом УКТЗЕД 4401 та 4403
дорівнює нулю. На час митного
оформлення товару ДП
«Володимир-Волинське лісомисливське
господарство» мало у наявності
сертифікати про походження
лісоматеріалів та виготовлених з них
пиломатеріалів як для реалізації
товару за кодом УКТЗЕД так і
реалізації товару за кодом . При
митному оформлені товару була допущена
помилка в кодуванні товару, яка не
потягнула за собою застосування
санкцій.

Відповідно до ч.1 ст.460 МК України
допущення у митній декларації помилок,
які не призвели до неправомірного
звільнення від сплати митних платежів
або зменшення їх розміру, до
незабезпечення дотримання заходів
митного та нетарифного регулювання
зовнішньоекономічної діяльності, якщо
такі помилки не допускаються
систематично, не тягне за собою
адміністративної відповідальності.

Згідно ч. 3 ст. 268 МК України
систематичними помилками вважаються
такі, які допущені більше, ніж двічі на
місяць. ОСОБА_2 таку помилку допустив
вперше.

Просить постанову Любомльського
районного суду від 21 липня 2014 року щодо
ОСОБА_2 скасувати та прийняти нову
постанову, якою звільнити ОСОБА_2 від
адміністративної відповідальності,
передбаченої ст.472 МК України та
закрити провадження у справі.

Заступник начальника Ягодинської
митниці у поданому на апеляцію
запереченні зазначає, що об'єктом
передбаченого ст.472 МК України
правопорушення є встановлений ч.1 ст.257
МК України порядок декларування
товарів. Як слідує з матеріалів справи
в митній декларації, а також доданих до
неї розрахунку-фактурі, CMR та
сертифікаті була зазначена невірна
інформація щодо назви та коду товару
згідно з УКТЗЕД, чим і був порушений
встановлений Законом порядок
декларування товару. Мотивом вчинення
даного правопорушення є вивіз
лісоматеріалів кращої якості, що
призводить до виснаження природних
ресурсів. Відповідно до Закону України
«Про особливості державного
регулювання діяльності суб'єктів
підприємницької діяльності, пов'язаної
з реалізацією і експортом
лісоматеріалів», Постановою КМУ № 436
від 21.05.2012 року «Про затвердження
переліків товарів, на які встановлено
обмеження при переміщенні через митний
кордон України» на вказаний вид
товарів встановлено обмеження щодо
переміщення їх через митний кордон
України, тобто встановлено нетарифне
регулювання, а тому його незаконне
переміщення через митний кордон
України не можна розглядати як помилку.
Вважає, що наведені вище обставини
виключають можливість застосування
положень ст.268, 460 МК України. Просить
апеляційну скаргу залишити без
задоволення, а постанову Любомльського
районного суду від 21 липня 2014 року без
зміни.

Заслухавши доповідача, який виклав
суть постанови, доводи апеляції та
заперечення на неї, захисника ОСОБА_2 -
адвоката ОСОБА_3, ОСОБА_2, які подану
апеляцію підтримали, просили постанову
скасувати, а провадження у справі
закрити, прокурора та представника
митниці, які апеляції не визнали,
перевіривши матеріали справи та доводи
апеляції приходжу до висновку, що
апеляція до задоволення не підлягає з
наступних підстав.

З матеріалів справи та постанови суду
першої інстанції встановлено, що
ОСОБА_2 інкриміновано вчинення
правопорушення, передбаченого ст.472 МК
України, а саме - недекларування товару
комерційного призначення, яке
виразилось у незаявленні за
встановлено формою точних і
достовірних відомостей щодо назви і
коду товару.

ОСОБА_2 та його представник в суді
першої інстанції та у поданій апеляції,
а також при перегляді справи в суді
апеляційної інстанції не заперечують
того факту, що між заявленим до митного
контролю товаром та поданими на нього
документами виявлено розбіжність у
назві товару та його коду згідно
УКТЗЕД, а саме: у товаросупровідних
документах товар значиться як
«лісоматеріали круглі необроблені,
небрусовані деревина паливна у вигляді
колод», за кодом УКТЗЕД - , в той
час коли фактично переміщувався інший
товар - «пиловник модриновий» з кодом
УКТЗЕД , однак вказану
розбіжність обґрунтовують помилкою,
яка сталась вперше, що виключає
можливість притягнення ОСОБА_2 до
адміністративної відповідальності.

Такі їх посилання є безпідставними і
спростовуються наступними доказами.

Відповідно до Закону України від 19.09.2013
року № 584-VII «Про Митний тариф України»
звільняються від оподаткування ПДВ
операції з постачання деревини
товарних позицій, як за кодом 4401, так і
за - 4403.

Разом з тим, згідно постанови КМУ № 436
від 21.05.2012 товари за кодами 4401 та 4403
віднесено до переліку товарів, на які
встановлені обмеження щодо
переміщення через митний кордон
України. Зокрема, експорт
лісоматеріалів, в даному випадку у
вигляді пиловника модринового за кодом
УКТЗЕД , дозволяється лише за
наявності сертифіката про походження,
передбаченого Законом України № 2860-IV
від 08.09.2005 «Про особливості державного
регулювання діяльності суб'єктів
підприємницької діяльності, пов'язаної
з реалізацією та експортом
лісоматеріалів». Таким чином, експорт
цього товару підпадає під нетарифне
регулювання.

Відповідно до п. 13 ст. 4 МК України -
заходи нетарифного регулювання
зовнішньоекономічної діяльності не
пов'язані із застосуванням мита до
товарів, що переміщуються через митний
кордон України або встановлені
відповідно до закону заборони та
обмеження, спрямовані на захист
внутрішнього ринку, громадського
порядку та безпеки, суспільної моралі,
на охорону здоров'я та життя людей і
тварин, охорону навколишнього
природного середовища, захист прав
споживачів товарів, що ввозяться в
Україну, а також на охорону
національної культурної та історичної
спадщини.

Аналізуючи зазначені вище норми закону
та враховуючи конкретні обставини
справи суд першої інстанції зробив
висновок про те, що незаконне вивезення
(експорт) лісоматеріалів кращої якості
та ширшого функціонального
призначення - пиловника модринового
шляхом заявлення його, як деревини
паливної, призводить до
необґрунтованого виснаження природних
ресурсів держави та нанесення шкоди
навколишньому природному середовищу і,
що вказаними діями ОСОБА_2 як директор
ДП «Володимир-Волинське ЛМГ», не
забезпечив дотримання заходів
нетарифного регулювання
зовнішньоекономічної діяльності і
такі його дії підпадають під дії ст.472
МК України.

Такі висновки суду першої інстанції є
правильними і підтверджуються
сукупністю доказів наведених у
постанові суду першої інстанції, яким
суд дав вірну юридичну оцінку.

Доводи апелянта про те, що на час
митного оформлення товару у ДП
«Володимир-Волинське лісомисливське
господарство» були сертифікати про
походження лісоматеріалів як
«деревини паливної» так і «пиловника
модринового», а неточності у митній
декларації та інших її супровідних
документах щодо назви та коду товару
стались внаслідок помилки, яка
допущена ОСОБА_2 вперше, не
відповідають встановленим обставинам
справи та спростовуються наступними
доказами.

Згідно ст.3 Закону України «Про
особливості державного регулювання
діяльності суб'єктів підприємницької
діяльності, пов'язаної з реалізацією
та експортом лісоматеріалів» -
реалізація суб'єктами підприємницької
діяльності лісоматеріалів та
виготовлених з них пиломатеріалів,
крім передбачених статтею 2 Закону,
допускається за наявності сертифіката
про походження лісоматеріалів.

В матеріалах справи міститься
сертифікат про походження
лісоматеріалів та виготовлених з них
пиломатеріалів для здійснення
експортних операцій серія ВЛ № 725249 від
24.06.2014 року відповідно до якого ДП
«Володимир-Волинському ЛМГ» дано
дозвіл на експорт 23.73 м. куб.
модринового половника. Підставою для
видачі сертифіката став лісорубочний
квиток 02лкб № 419290 від 10 жовтня 2014 року
(а.с.65). Тому законність видачі такого
сертифікати викликає обґрунтовану
підозру.

При розгляді справи по суті суд першої
інстанції на вимогу ОСОБА_2 приєднав до
матеріалів справи лісорубочний квиток
02лкб № 419290 від 10.10.2013 року відповідно
до якого ДП «Володимир-Волинське ЛМГ» в
ході санітарно-вибіркової рубки було
дозволено здійснити вирубку 8 м. куб
ділової та 34 м. куб. дров'яної деревини
породи модрина, тоді як 24.06.2014 року на
експорт даним підприємством було
заявлено 21.18 м. куб ділової деревини.

За таких обставин суд першої інстанції
вірно не взяв до уваги доводи ОСОБА_2
про наявність станом на 24.06.2014 року у
очолюваного ним підприємства
сертифіката на експорт 21.18 м. куб.
ділової деревини породи модрина.

Крім цього, відповідно до вимог ст. 268, 269
МК України за письмовим зверненням
декларанта та з дозволу митного органу
допускається зміна відомостей у митній
декларації або її відкликання.

Однак з пояснень ОСОБА_2 та показань
уповноваженої на митне оформлення ДП
«Володимир-Волинське ЛМГ» особи -
ОСОБА_6, допитаного в суді першої
інстанції в якості свідка, встановлено,
що останні з заявою про виправлення
помилки чи відкликання митної
декларації до митного органу не
звертались та дій, які б свідчили про їх
такі наміри, не вчиняли.

Крім цього свідок ОСОБА_6 в суді першої
інстанції ствердив, що при експорті
деревини ними раніше неодноразово
допускались помилки в митних
деклараціях, але митні органи в кожному
такому випадку завжди надавали
можливість їх виправити. Будь-яких
доказів, що така помилка ОСОБА_2
допущена вперше, скаржник апеляційному
суду не надав. Тому його доводи, що така
помилка ОСОБА_2 вчинена вперше до уваги
не приймаються.

Передбачене ст.472 МК України
правопорушення є з формальним складом,
а тому доводи апелянта в суді
апеляційної інстанції про те, що
матеріальних збитків від дій ОСОБА_2 не
наступило не впливають на законність
постанови суду першої інстанції.

Всі інші обставини на які посилається
апелянт у своїй апеляції також не
впливають на законність та
обґрунтованість постанови суду першої
інстанції.

При призначенні адміністративного
стягнення суд врахував характер
вчиненого правопорушення та особу
винного і обрав стягнення в межах
санкції ст.472 МК України.

Постанова суду першої інстанції є
умотивована і підстав для її
скасування та закриття провадження у
справі не має.

Керуючись ст.531 МК України, ст.294 Кодексу
України про адміністративні
правопорушення, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Постанову Любомльського районного
суду від 21 липня 2014 року щодо ОСОБА_2
залишити без зміни, а апеляційну скаргу
захисника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 - без
задоволення.

Постанова остаточна і оскарженню не
підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Волинської області
В.Н.Оксентюк