АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 серпня 2014 року суддя судової палати з
розгляду кримінальних справ
Апеляційного суду міста Києва Сітайло
О.М., розглянувши апеляційні скарги
заступника прокурора м. Києва Асхарова
М., представника Київської
регіональної митниці Міндоходів
Дєдєньової Д.О. на постанову
Солом'янського районного суду м. Києва
від 06 червня 2014 року,

ВСТАНОВИЛА:

Постановою Солом'янського районного
суду м. Києва від 06 червня 2014
рокупровадження в справі про
притягнення ОСОБА_5 до
адміністративної відповідальності за
порушення митних правил, передбачених
ч. 1 ст. 483 МК України, закрито за
відсутністю події й складу
адміністративного правопорушення.

Згідно протоколу про порушення митних
правил №0082/10000/14 від 21.02.2014 року, 13
серпня 2013 року в зоні діяльності
Ягодинської митниці з Польщі на митну
територію України автомобільним
транспортом р.н. НОМЕР_1/НОМЕР_2 на
підставі товаросупровідних
документів: міжнародної
товарно-транспортної накладної CMR №
388420 від 12 серпня 2013 року, книжки МДП №
XF.72948225 та інвойсу № ЕХ-0026 від 08 серпня
2013 року переміщено товари «світильники
та комплектуючі до них, обладнання для
очищення води», загальною вартістю 16
468,27 дол. США.

Відповідно до товаросупровідних
документів:

одержувачем товарів є ТОВ
«ВІВАТІМПОРТ» (, м. Київ, вул.
Андрія Іванова, буд. 10, оф. 1);

продавцем та відправником товарів є
компанія «MAXIMUS BUSINESS LTD» (1F1, 25 Crighton Place,
Edinburgh, EH7 4NY, United Kingdom, Великобританія).

Товари поставлені на виконання умов
контракту № ЕХ-08-05-13 від 08 травня 2013
року, укладеного між ТОВ «ВІВАТІМПОРТ»
та компанією «MAXIMUS BUSINESS LTD»
(Великобританія) на умовах поставки СІР
Київ.

14 серпня 2013 товари, заявлені до митного
оформлення в Київській
міжрегіональній митниці Міндоходів
(митний пост «Західний») в режимі ІМ-40
за МД №100250000/2012/067060, оформлені та
випущені у вільний обіг.

06 вересня 2013 року відповідно до
законодавства України з питань митної
справи, зокрема ст. 567 Митного кодексу
України, Київською міжрегіональною
митницею Міндоходів з метою перевірки
законності ввезення товарів на митну
територію України до Департаменту
митної справи Міндоходів ініційовано
направлення запиту до митних органів
Великобританії.

10 грудня 2013 року Київською
міжрегіональною митницею Міндоходів з
Департаменту митної справи Міндоходів
листом № 26448/7/99-99-24-03-10-17 від 05 грудня 2013
року вх. № 2185085/5 отримано відповідь
митних органів Великобританії.

З відповіді митних органів
Великобританії встановлено, що
компанія«MAXIMUS BUSINESS LTD» є ліквідованою
та з 17 травня 2013 року виключена з
реєстру.

____________________________________________________

Справа № 33/796/867/2014 Категорія: ч. 1 ст. 483
МК України

Головуючий суддя у 1-й інстанції:
Шереметьєва Л.А.

Суддя в апеляційній інстанції: Сітайло
О.М.

До митного контролю, в якості підстави
для переміщення товарів через митний
кордон України подані CMR № 388420 від 12
серпня 2013 року та інвойс № ЕХ-0026 від
08.08.2013 року, відповідно до яких
продавцем та відправником товарів
товарів є компанія «MAXIMUS BUSINESS LTD».

Крім того, на CMR № 388420 від 12 серпня 2013
року та інвойсі № ЕХ- 0026 від 08 серпня 2013
року, який також містить посилання на
контракт ЕХ-08-05-13 від 08 травня 2013 року,
проставлено печатку компанії «MAXIMUS
BUSINESS LTD», яка, відповідно до відповіді
митних органів Великобританії, на час
видачі вищевказаних документів є
ліквідованою.

Відповідно до ст. 6 Закону України №
959-ХІІ від 16 квітня 1991 року «Про
зовнішньоекономічну діяльність»
суб'єкти, які є сторонами
зовнішньоекономічного договору
(контракту), мають бути здатними до
укладання договору (контракту)
відповідно до цього та інших законів
України та/або закону місця укладання
договору (контракту).

В контракті № ЕХ-08-05-13 від 08 травня 2013
року в розділі «Определения»
зазначено, що «Счет-фактура (інвойс) -
являеться неотъемлемым документом к
Контракту, в котором стороны
согласовывают ассортимент, количество,
цену за единицу, общую стоимость,
условия поставки каждой партии Товара
и имеет силу Приложения
(Спецификации)».

Отже, на час поставки товарів,
враховуючи ліквідацію компанії «MAXIMUS
BUSINESS LTD», контракт ЕХ-08-05-13 від 08 травня
2013 року був фактично не дійсним, а
інвойс № ЕХ-0026 від 08 серпня 2013 року,
який є невід'ємною частиною контракту
та його Доповненням (специфікацією),
виданий ліквідованою компанією
(стороною економічного контракту), яка
не є здатною до укладання контракту.

В зв'язку з викладеним вище, митний
орган вважає, що товари «світильники та
комплектуючі до них, обладнання для
очищення води», загальною вартістю 16
468,27 дол. США, або 131 630,88 грн. згідно курсу
Національного банку України на день
переміщення 13.08.2013 року) переміщені
через митний кордон України з
приховуванням від митного контролю,
шляхом подання як підстави для
переміщення товарів документів, що
містять неправдиві відомості щодо
відправника та продавця товарів, що є
порушенням митних правил,
відповідальність за яке передбачена
ст. 483 МК України.

Відповідно до облікової картки ТОВ
«ВІВАТІМПОРТ» директором підприємства
є ОСОБА_5.

Директор ТОВ «ВІВАТІМПОРТ» ОСОБА_5 за
своїми посадовими обов'язками є
керівником підприємства і відповідає
за фінансово-господарську діяльність
підприємства, зобов'язаний надавати
для митного контролю і оформлення
документи з достовірною та правдивою
інформацією.

Відповідно, директор ТОВ «ВІВАТІМПОРТ»
ОСОБА_5 до поставки товарів в Україну,
під час узгодження інвойсу № ЕХ-0026 від
08 серпня 2013 року, який є невід'ємною
частиною контракту та його Доповненням
(специфікацією), повинен був
пересвідчитись в правоздатності
компанії «MAXIMUS BUSINESS LTD» (1F1, 25 Crighton Place,
Edinburgh, EH7 4NY, United Kingdom, Великобританія).

Таким чином, митний орган вважає, що дії
громадянина України ОСОБА_5 призвели до
переміщення товарів загальною
вартістю 131 630,88 грн. через митний кордон
України з приховуванням від митного
контролю, шляхом подання як підстави
для переміщення товарів документів, що
мають ознаки підробки, містять
неправдиві відомості щодо відправника,
одержувача та неправдиві відомості,
необхідні для визначення митної
вартості товарів.

Не погодившись із постановою
Солом'янського районного суду м. Києва
від 06 червня 2014 року заступник
прокурора м. Києва Асхаров М. подав
апеляційну скаргу, в якій просить
оскаржувану постанову скасувати,
прийняти нову постанову, якою ОСОБА_5
визнати винним у вчиненні порушення
митних правил та накласти на нього
адміністративне стягнення.

Свої вимоги апелянт мотивує тим, що
судом першої інстанції не прийнято до
уваги, що відповідно до постанови
Пленуму Верховного Суду України № 8
«Про судову практику у справах про
контрабанду та порушення митних
правил» підставою для переміщення
товарів через митний кордон є
визначені нормативними актами
документи, без яких неможливо одержати
дозвіл митного органу на пропуск
товарів через митний кордон. Це,
зокрема, можуть бути митна декларація,
контракт, коносамент, ліцензія, квота,
товаросупровідні документи, дозвіл
відповідних державних органів.
Документами, що містять неправдиві
дані, є, зокрема, такі, в яких відомості
щодо суті угоди, найменування,
асортименту, ваги, кількості чи
вартості товарів, а також їх
відправника чи одержувача, держави, з
якої вони вивезені чи в яку
переміщуються, не відповідають
дійсності.

Не погодившись із постановою
Солом'янського районного суду м. Києва
від 06 червня 2014 року представник
Київської регіональної митниці
Міндоходів Дєдєньова Д.О.
подалаапеляційну скаргу, в якій,
посилаючись на незаконність,
необгрунтованість, грубе порушенням
норм матеріального права,просить
оскаржену постанову скасувати,
прийняти нову постанову, якою визнати
винним ОСОБА_5 у вчиненні порушення
митних правил, передбаченому ч. 1 ст. 483
МК України, та накласти на нього
адміністративне стягнення у виді
штрафу в розмірі 100% вартості предметів
правопорушення з конфіскацією товарів
- безпосередніх предметів
правопорушення, а враховуючи
відсутність цих товарів з стягненням
їх вартості.

Наполягає на тому, що суд першої
інстанції без врахування обставин
справи, наявних доказів, допустив
суперечливе застосування норм
матеріального права, оскільки справа
щодо ОСОБА_5, як посадової особи -
директора ТОВ «Віватімпорт»,
порушенана підставі документів, що
надані від митних органів
Великобританії; усього на підставі
наданої в офіційному повідомленні
інформації щодопосадових осіб ТОВ
«Віватімпорт» заведено 69 справ, з яких
42 розглянуті судом першої інстанції, та
в яких прийнято рішення про визнання
цих осіб винними у порушенні митних
правил за ч. 1 ст. 483 МК України, в тому
числі 31 постанова щодо ОСОБА_5

Заслухавши доповідь судді, пояснення
представника Київської регіональної
митниці Міндоходів Дєдєньову Д.О.,
прокурора Свербиуса А.О., які
підтримали подані апеляційні скарги та
просили їх задовольнити, захисника
ОСОБА_5- адвоката ОСОБА_6, яка вважає, що
постанова суду першої інстанції є
законною, обгрунтованою, а тому
апеляційні скарги задоволенню не
підлягають, перевіривши матеріали
адміністративної справи, дослідивши
доводи апеляційних скарг, суд дійшов
висновку, що апеляційна скарга
прокурора підлягає задоволенню, а
апеляційна скарга представника
Київської регіональної митниці
Міндоходів задоволенню частково з
наступних підстав.

Винність ОСОБА_5 в інкримінованому
правопорушенні, передбаченому ч. 1
ст. 483 КУпАП повністю доведено
матеріалами адміністративної справи,
зокрема даними протоколу про порушення
митних правил №0082/10000/14, документами,
наданими до Київської міжрегіональної
митниці Міндоходів товариством
«Віватімпорт» для розмитнення товарів
(контракт, інвойс, товаросупровідні
документи), листом митних органів
Великобританії з інформацією про
ліквідацію компанії «Maximus Business LTD»,
наказом про призначення на посаду
директора ТОВ «Віватімпорт» ОСОБА_5

Згідно ч. 1 ст. 486 МК України завданнями
провадження у справах про порушення
митних правил є своєчасне, всебічне,
повне та об'єктивне з'ясування обставин
кожної справи, вирішення її з
дотриманням вимог закону, забезпечення
виконання винесеної постанови, а також
виявлення причин та умов, що сприяють
вчиненню порушень митних правил, та
запобігання таким правопорушенням.

Згідно ст. 245 КУпАП завданнями
провадження в справах про
адміністративні правопорушення є:
своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне
з'ясування обставин кожної справи,
вирішення її в точній відповідності з
законом.

Як убачається з матеріалів справи, суд
першої інстанції на підставі наявних в
ній доказів діййшов невірного висновку
про відсутність в діях ОСОБА_5 складу
адміністративного правопорушення,
передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України,
оскільки такий висновок не відповідає
фактичним обставинам справи.

Так, висновок суду першої інстанції
про те, що директор ТОВ «ВІВАТІМПОРТ»
ОСОБА_5 не подавав митному органу, як
підставу для переміщення товару
документів, що містять неправдиві
відомості щодо продавця та відправника
товару, не подавав митному органу
неправдиві відомості для визначення
митної вартості товару та не вчиняв дій
щодо переміщення зазначеного вантажу
через митний кордон України з
приховуванням від митного контролю,
суд вважає неогрунтованими.

У відповідності до ч. 3 ст. 265 МК
підприємства можуть бути декларантами,
за умови перебування їх на обліку в
митних органах України.

В графі 14 «Декларант/представник»
митної декларації у даній справі
зазначено ТОВ «ВІВАТІМПОРТ».

Відповідно до ст. 459 МК України
суб'єктами адмніністративної
відповідальності за порушення митних
правил підприємствами - є посадові
особи цих підприємств.

Виходячи з обов'язку надавати для
митного контролю і оформлення
документи з достовірною та правдивою
інформацією (ст. 266 МК України) директор
ТОВ «ВІВАТІМПОРТ» до поставки товарів
в Україну, під час узгодження інвойсу
ЕХ-0026 від 08.08.2013 року, який є невід'ємною
частиною контракту та його Доповненням
(специфікацією), повинен був
пересвідчитись в правоздатності
компанії «MAXIMUS BUSINESS LTD» (1F1, 25 Crighton Place,
Edinburgh, EH7 4NY, United Kingdom, Великобританія).

Таким чином директор ТОВ «ВІВАТІМПОРТ»
ОСОБА_5 є суб'єктом адміністративної
відповідальності, хоча особисто не
подавав митному органу, як підставу для
переміщення товару документів, що
містять неправдиві відомості щодо
продавця та відправника товару.
Представник ОСОБА_5 ОСОБА_7 не є
посадовою особою ТОВ «ВІВАТІМПОРТ», а
тому не може бути суб'єктом даного
правопорушення.

Відповідно до статті 6 Закону України
№959-ХІІ від 16 квітня 1991 року «Про
зовнішньоекономічну діяльність»
суб'єкти, які є сторонами
зовнішньоекономічного договору
(контракту), мають бути здатними до
укладання договору (контракту)
відповідно до цього та інших законів
України.

Отже на час поставки товарів,
враховуючи ліквідацію компанії «MAXIMUS
BUSINESS LTD», відповідно до відповіді
митних органів Великобританії, яка
будь-яких сумнівів не викликає,
вищевказаний контракт був не дійсним, а
інвойс який є його доповненням, виданий
ліквідованою компанією (стороною
зовнішньоекономічного контракту), яка
не є здатною до його виконання

Крім того, переміщення предметів із
приховуванням від митного контролю це
їх переміщення через митний кордон
шляхом подання документів, які містять
неправдиві дані, зокрема це такі дані в
яких відомості в тому числі щодо їх
відправника чи одержувача, щодо
держави, з якої вони вивезені чи в яку
переміщуються тощо не відповідають
дійсності.

Суб'єктивна сторона характеризується
умисною формою вини. Для кваліфікації
дій за ст. 483 МК України не мають
значення мотив і мета їх вчинення, а
також чи настали від цього шкідливі
наслідки.

З огляду на викладене, посилання суду
першої інстанції про те, що ОСОБА_5 не
подавав митному органу неправдиві
відомості для визначення митної
вартості товару є безпідставними,
оскільки об'єктивну сторону
правопорушення склало подання
документів, які містять неправдиві
дані, зокрема, щодо їх відправника.

Заслуговують на увагу доводи
апеляційної скарги прокурора, які
спростовують висновки суду першої
інстанції про те, що в митній
декларації зазначено достатньо
відомостей, за допомогою яких можна
ідентифікувати й класифікувати товар.
Оскільки підставою для переміщення
товарів через митний кордон є
визначені нормативними актами
документи, без яких неможливо одержати
дозвіл митного органу на пропуск
товарів через митний кордон і це не
тільки митна декларація, як зазначає
суд першої інстанції, але і інші
зокрема: контракт, коносамент,
ліцензія, квота, товаросупровідні
документи, дозвіл відповідних
державних органів, тощо.

Крім того суд в мотивувальній частині
постанови вказав дві підстави для
закриття провадження, зокрема у зв'язку
з відсутністю доказів вчинення ОСОБА_5
правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 483
МК України та за відсутністю в його
діях складу такого правопорушення, що
також свідчить про суперечливість
висновків суду та їх непослідовність.

Також, з інкримінованих ОСОБА_5 в
протоколі дій об'єктивної сторони
необхідно виключити: подання
документів, що містять ознаки підробки,
подання документів, що містять
неправдиві дані щодо одержувача товару
та неправдиві відомості, необхідні для
визначення митної вартості товарів, як
такі, що не знайшли свого підтвердження
в матеріалах справи.

За таких обставин вважаю постанову
суду першої інстанції не законною та не
обґрунтованою, оскільки судом
неправильно застосовані норми
матеріального права, його висновки не
відповідають фактичним обставинам
справи, тому постанова суду першої
інстанції підлягає скасуванню з
прийняттям нової постанови.

Доводи апеляційної скарги
представника Київської регіональної
митниці Міндоходів Д.О.Дєдєньової з
приводу неоднакового застосування
закону судом першої інстанції у
аналогічних справах, не заслуговують
на увагу, оскільки суд приймає рішення
у кожній конкретній справі на підставі
зібраних у ній доказів та фактичних
обставин.

Як вбачається із матеріалів справи,
адміністративне правопорушення,
передбачене ч. 1 ст. 483 МК України,
вчинене ОСОБА_5, виявлено 10 грудня 2013
року.

Відповідно до вимог ст. 467 МК України
адміністративне стягнення за
порушення митних правил може бути
накладено не пізніше, ніж через шість
місяців з дня виявлення
правопорушення, якщо воно є триваючим.

З огляду на викладене, вирішити питання
про накладення адміністративного
стягнення на ОСОБА_5 не можливо, у
зв'язку зі спливом строку.

На підставі наведеного та керуючись ст.
294 КУпАП, суддя Апеляційного суду міста
Києва, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу заступника
прокурора м. Києва Асхарова М.
задовольнити. Апеляційну скаргу
представника Київської регіональної
митниці Міндоходів Дєдєньової Д.О.
задовольнити частково.

Постанову Солом'янського районного
суду м. Києва від 06 червня 2014 року, якою
провадження в справі про притягнення
ОСОБА_5 до адміністративної
відповідальності за порушення митних
правил, передбачених ч. 1 ст. 483 МК
України, закрито за відсутністю події й
складу адміністративного
правопорушення, - скасувати та
постановити нову постанову.

Визнати ОСОБА_5 винним у вчиненні
адміністративного правопорушення,
передбаченого ч.1 ст. 483 МК України, а
саме: дії ОСОБА_5 призвели до
переміщення товарів через митний
кордон України з приховуванням від
митного контролю, шляхом подання як
підстави для переміщення товарів
документів, що містять неправдиві
відомості щодо відправника та продавця
товарів.

Провадження у справі закрити у
зв'язку з закінченням на час розгляду
справи строків притягнення до
адміністративної відповідальності.

Стягнути з ОСОБА_5 судовий збір в сумі 36
грн. 54 коп.

Постанова апеляційного суду набирає
законної сили негайно після її
винесення, є остаточною й оскарженню не
підлягає.

Суддя Апеляційного суду м. Києва
О.М.
Сітайло