П О С ТА Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05.09.2014
м. Ужгород

Апеляційний суд Закарпатської області
в особі судді Феєра І.С., за участю
особи, яку притягнуто до
адміністративної відповідальності
ОСОБА_1, прокурора Малицького С.І.,
розглянув у відкритому судовому
засіданні в м. Ужгороді справу про
адміністративне правопорушення за
апеляційною скаргою ОСОБА_1 на
постанову судді Хустського районного
суду Закарпатської області від 30.04.2014
року.

Цією постановою:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, українець,
громадянин України, уродженць та
мешканець АДРЕСА_1, із середньо
спеціальною освітою, працюючий
майстером лісу ДП «Хустського ДЛГ»
визнаний винним та притягнутий до
адміністративної відповідальності за
ч.1 ст. 172-4 КУпАП та на нього накладено
адміністративне стягнення у вигляді
штрафу в сумі 850 грн. з конфіскацією
винагороди від роботи за сумісництвом
у розміром 7035, 74 грн..

Стягнуто із ОСОБА_1 в дохід держави
судовий збір у розмірі 36, 54 грн..

Як зазначено в постанові судді, ОСОБА_1
перебуваючи на посаді майстра лісу
Велятинського лісництва державного
підприємства «Хустського лісового
дослідного господарства», будучи
відповідно до п.1 ч.1 ст. 2 Закону України
«Про державний захист працівників суду
і правоохоронних органів» особою
вповноваженою на виконання функцій
держави, службовою особою з виконанням
організаційно - розпорядчих обов»язків
та суб»єктом відповідальності за
корупційне правопорушення,
передбачене ст. 4 ч.1 п.1 п.п «ж» Закону
України «Про засади запобігання і
протидії корупції», порушив
встановлені Законом України «Про
засади запобігання і протидії
корупції» обмеження щодо сумісництва
та суміщення з іншими видами
діяльності, а саме в період з січня 2013
року по грудень 2013 року відповідно до
контрактів укладених між ним та
Крайниківською сільською радою,
всупереч посадовій інструкції та за
рахунок робочого часу працював на
посаді землевпорядника Крайниківської
сільської ради на 0,5 ставки по
сумісництву, за що отримав
донарахування грошових коштів до
заробітної плати у сумі 7035 грн. 74 коп..

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить
поновити строк та скасувати постанову
суду від 30.04.2014 року, винести нову
постанову, якою провадження в справі
щодо нього закрити за відсутністю в
його діянні складу правопорушення,
передбаченого ч.1 ст. 172-4 КУпАП. Указує,
що з висновками зафіксованими в
матеріалах УБОЗ УМВС України в
Закарпатській області так і з
висновками суду щодо того, що він є
суб»єктом відповідальності за
корупційне діяння не може погодитись й
уважає їх безпідставними. Судом
проігноровано та не прийнято до уваги
його доводи про те, що він не є

-2-

державним службовцем чи посадовою
особою місцевого самоврядування, не є
особою вповноваженою на виконання
функцій держави, не наділений
функціями властивими працівників
правоохоронного органу, а отже, не є
суб»єктом відповідальності за
корупційні правопорушення, і не
входить до кола суб»єктів
правопорушення, передбаченого ч.1 ст.
172-4 КУпАП, а тому в його діях відсутній
склад правопорушення. Крім того,
присягу державного службовця не
приймав, пільгами не користується, не
був попереджений про недопустимість
суміщення ним посад, при прийнятті на
посаду майстра лісу. Також, уважає, що
строк притягнення його до
адміністративної відповідальності,
відповідно до ст. 38 КупАП на час
розгляду справи закінчився.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 на
підтримання апеляційної скарги, думку
прокурора, який уважає постанову
обґрунтованою та законною, а апеляцію
безпідставною, дослідивши матеріали
адміністративної справи, апеляційний
суд прийшов до висновку, що апеляційна
скарга не підлягає до задоволення з
наступних підстав.

Завданням провадження в справах про
адміністративні правопорушення,
відповідно до вимог ст. 245 КУпАП є
своєчасне, всебічне, повне і об»єктивне
з»ясування обставин кожної справи,
вирішення її в точній відповідності з
законом, забезпечення виконання
винесеної постанови, а також виявлення
причин та умов, що сприяють вчиненню
адміністративних правопорушень,
запобігання правопорушенням,
виховання громадян у дусі додержання
законів, зміцнення законності.

Згідно ст.280 КУпАП орган (посадова
особа) при розгляді справи про
адміністративне правопорушення
зобов»язаний з»ясувати: чи було
вчинено адміністративне
правопорушення, чи винна дана особа в
його вчиненні, чи підлягає вона
адміністративній відповідальності, чи
є обставини, що пом'якшують, і обтяжують
відповідальність, чи заподіяно майнову
шкоду, чи є підстави для передачі
матеріалів про адміністративне
правопорушення на розгляд громадській
організації, трудового колективу, а
також з»ясувати інші обставини, що
мають значення для правильного
вирішення справи.

Як убачається з матеріалів справи, суд
зазначених вимог закону дотримався в
повному обсязі.

Так, статтею 172-4 ч.1 КУпАП встановлена
адміністративна відповідальність за
порушення особою встановлених законом
обмежень щодо зайняття
підприємницькою чи іншою оплачуваною
діяльністю (крім викладацької,
наукової чи творчої діяльності,
медичної та суддівської практики,
інструкторської практики із спорту).

У примітці до вказаної статті
зазначено, що суб»єктом правопорушень
у цій статті є особи, зазначені в пункті
1 частини першої статті 4 Закону України
«Про засади запобігання і протидії
корупції».

Відповідно до п.1 ч.1 ст.7 Закону України
«Про засади запобігання і протидії
корупції» особам, зазначеним у п. 1 ч.1
ст. 4 цього ж Закону забороняється
займатися іншою оплачуваною
діяльністю (крім викладацької,
наукової і творчої діяльності,
медичної практики, інструкторської
практики зі спорту та суддівської
практики).

Суд першої інстанції, ретельно
дослідивши й, належно оцінивши зібрані
в справі докази в їх сукупності, дійшов
обгрунтованого висновку про
винуватість ОСОБА_1 у вчиненні
правопорушення, за наведених у
постанові обставин і правильно
кваліфікував його діяння за ст. 172-4 ч. 1
КУпАП, як порушення особою, що
перебувала на посаді майстра лісу
Велятинського лісництва державного
підприємства «Хустського лісового
дослідного господарства», будучи
відповідно до п.1 ч.1 ст. 2 Закону України
«Про державний захист працівників суду
і правоохоронних органів» особою
вповноваженою

-3-

на виконання функцій держави,
службовою особою з виконанням
організаційно - розпорядчих обов»язків
та суб»єктом відповідальності за
корупційне правопорушення,
передбачене ст. 4 ч.1 п.1 п.п «ж» Закону
України «Про засади запобігання і
протидії корупції», порушив
встановлені Законом України «Про
засади запобігання і протидії
корупції» обмеження щодо сумісництва
та суміщення з іншими видами
діяльності, а саме в період з січня 2013
року по грудень 2013 року відповідно до
контрактів укладених між ним та
Крайниківською сільською радою,
всупереч посадовій інструкції та за
рахунок робочого часу працював на
посаді землевпорядника Крайниківської
сільської ради на 0,5 ставки по
сумісництву, за що отримував
донарахування грошових коштів до
заробітної плати у сумі 7035 грн. 74 коп..

Зазначені в постанові дані
відповідають фактичним обставинам
справи, підтверджені дослідженими в
судовому засіданні та викладеними в
постанові доказами, яким суд дав
належну оцінку в їх сукупності та
взаємозв»язку.

Вина ОСОБА_1 підтверджується
протоколом про вчинення
адміністративного корупційного
правопорушення від 20.03.2014 року ( а. с.1-4 ),
яким було встановлено, що поряд з
основною роботою на посаді майстра
лісу Велятинського лісництва
державного підприємства «Хустського
лісового дослідного господарства»
порушив обмеження щодо сумісництва та
суміщення з іншими видами діяльності, а
саме в період із січня 2013 року по
грудень 2013 року відповідно до
контрактів укладених між ним та
Крайниківською сільською радою,
працював на посаді землевпорядника
Крайниківської сільської ради на 0,5
ставки по сумісництву, за що отримував
донарахування грошових коштів до
заробітної плати у сумі 7035 грн. 74 коп.,
що підтверджується контрактами від
10.04.2011 року, 10.04.2012 року, 10.04.2013 року та
довідкою про те, що ОСОБА_1 дійсно
працював в Крайниківській сільській
раді на посаді землевпорядника, з якої
вбачається загальна сума доходів, яка
нараховувалась останньому (а.с. 25-31; 53);
типовим договором про повну
матеріальну відповідальність,
затвердженого постановою Деркомпраці
СРСР та Секретаріату ВЦСПС від 28.12.1997
року № 447/24; посадовою інструкцією
майстра лісу, затвердженою директором
ДП «Хустське ЛДГ» від 06.07.2010 року;
списком працюючих Велятинського
лісництва.

Твердження апелянта про те, що він не
входить до кола субєктів
відповідальності за корупційне
правопорушення, передбачене ч.1 ст. 172-4
КупАП не заслуговують на увагу.

У відповідності до 89 Лісового Кодексу
України державна лісова охорона має
статус правоохоронного органу. У
частині першій вищезазначеної саттті
вказано, що державна лісова охорона
також входить до складу територіальних
органів виконавчої влади з питань
лісового господарства, так і до складу
підприємств, установ і організацій, які
належить до сфери його управління.

У відповідності до п.1 ч.1 ст. 2 Закону
України "Про державний захист
працівників суду і правоохоронних
органів" № 3781-ХІІ від 23.12.1993 року, із
змінами внесеними згідно із Законом
України "Про внесення змін до деяких
законодавчих актів України у зв»язку з
проведенням адміністративної реформи»
від 04.07.2013 року № 406 - VII до
правоохоронних органів належать:
органи прокуратури; внутрішніх справ,
служби безпеки; Військової служби
правопорядку у Збройних Силах України;
органи охорони державного кордону;
органи доходів і зборів, органи і
установи виконання покарань; слідчі
ізолятори; органи державного
фінансового контролю; рибоохорони;
державної лісової охорони; інші органи,
які здійснюють правозастосовні або
правоохоронні функції.

-4-

Згідно ст.241 КУпАП, майстер лісу має
право накладати адміністративне
стягнення, тому він відноситься до
службової особи. Службова особа - це
особа, яка має господарські чи
адміністративні повноваження, тобто
вповноважена приймати управлінські та
адміністративні рішення, або має в
підпорядкуванні підлеглих осіб, або
управляє, розпоряджається майном. На
рівні лісгоспу такими є директор,
головний лісничий, заступники,
головний бухгалтер, лісничі, помічники,
старші майстри лісу.

У суді апеляційної інстанції ОСОБА_1
вину у вчиненому адміністративному
правопорушенні, передбаченому 172-4
КУпАП визнав, та пояснив, що не був
обізнаний при прийнятті на посаду
майстра лісу про обмеження щодо
сумісництва та суміщення з іншими
видами діяльності, а також його про це
ніхто не попереджав.

Вид стягнення ОСОБА_1 судом призначено
у відповідності з вимогами ст. 33 КУпАП,
у межах санкції ст. 172-4 ч.1 КУпАП, за якою
його притягнуто до адміністративної
відповідальності, з урахуванням
характеру вчиненого правопорушення,
особи порушника. З урахуванням цих
обставин, суд призначив
адміністративне стягнення в
мінімальному розмірі, передбаченому,
санкцією ст. 172-4 ч.1 КУпАП., за
відсутності обставин, що обтяжують
відповідальність.

За таких обставин, підстав для
задоволення апеляційної скарги ОСОБА_1
та закриття провадження в справі за
відсутністю в його діях указаного
складу адміністративного
правопорушення апеляційний суд не
вбачає.

Керуючись ст. 294 КУпАП, п.1 ч.1 ст.7 Закону
України «Про засади запобігання і
протидії корупції», апеляційний суд,-

П О С Т А Н О В И В:

апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без
задоволення.

Постанову Хустського районного суду
Закарпатської області від 30.04.2014 року
щодо ОСОБА_1 про визнання його винним у
вчиненні адміністративного
корупційного правопорушення,
передбаченого ч.1 ст. 172-4 КУпАП з
накладенням на нього
адміністративного стягнення у виді
штрафу в розмірі 850 (вісімсот п»ятдесят)
грн., з конфіскацією винагороди від
роботи за сумісництвом у розмірі 7035, 74
грн. - залишити без зміни.

Постанова набирає законної сили
негайно, є остаточною й оскарженню в
касаційному порядку не підлягає.

Суддя: