Справа № 359/8981/14-п Головуючий у І
інстанції Мельник О.О.Провадження №
33/780/765/14 Доповідач у 2 інстанції
ПолосенкоКатегорія 429
ПОСТАНОВА

Іменем України

06 жовтня 2014 року
м.
Київ

Суддя Апеляційного суду
Київської області Полосенко В.С., за
участю: прокурора Сагана Д.В.,
представника Київської митниці
Міндоходів - Павленка С.А. та
представника особи, яка притягується
до адміністративної відповідальності
ОСОБА_2, розглянувши у відкритому
судовому засіданні в залі суду справу
про адміністративне правопорушення за
апеляційною скаргою ОСОБА_2 в інтересах
ОСОБА_3 на постанову судді
Бориспільського міськрайонного суду
Київської області від 05 вересня 2014
року, якою, -

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживаючого за
адресою АДРЕСА_1 власника рекламного
агенства м. Бруклін, -

визнано винним у вчиненні
адміністративного правопорушення,
передбаченого ст. 471 МК України та
накладено штраф у розмірі ста
неоподаткованих мінімумів доходів
громадян, що становить 1700 грн., з
конфіскацією вилученої валюти в
розмірі 1800 (одна тисяча вісімсот)
доларів США в дохід держави,-

В С Т А Н О В И В :

За постановою судді, 14 серпня 2014 року о
10 годині 15 хвилин, ОСОБА_3, який відлітав
з України до Російської Федерації, м.
Москва, рейсом № 1805, своїми діями обрав
проходження митного контролю в режимі
спрощеного митного контролю «зелений
коридор», в зоні якого забороняється
переміщувати готівку, що перевищує 10 000
євро, після перетину ним білої лінії,
яка позначає закінчення зони
спрощеного митного контролю; в залі
«Відліт» терміналу «D» ДП МА
«Бориспіль» було виявлено готівку у
розмірі 1800 доларів США, які
перевищували наявну у нього суму у
розмірі 13 300 доларів США, що була
пропущена через митний кордон України,
саме в такому розмірі, в зв"язку з
відсутністю у ОСОБА_3 Купюр номіналом
менше 100 доларів США, що знаходились в
одному з відділень барсетки пасажира
без ознак приховування та відповідно
до Постанови Правління НБУ № 14 від 27
травня 2008 року підлягають
обов'язковому письмовому декларуванню
та потребують наявності відповідних
дозвільних документів.

Таким чином ОСОБА_3 порушив порядок
проходження митного контролю в зонах
(коридорах) спрощеного митного
контролю, яким обмежено переміщення
валюти через митний кордон України
відповідно до Постанови КМУ № 436 від 21
травня 2012 року.

Не погоджуючись з постановою судді,
ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3 подав
апеляційну скаргу, в якій просив
постанову судді змінити в частині
накладення стягнення, не застосовувати
додаткову санкцію у вигляді
конфіскації та повернути тимчасово
вилучені у гр. ОСОБА_3 1800 доларів США
згідно протоколу про порушення митних
правил.

Посилається на те, що ОСОБА_3 під час
проходження митного контролю
повідомив працівникам митниці про
наявність у нього коштів, свою вину у
скоєному правопорушенні визнав
повністю та добровільно забезпечив
оплату штрафу, раніше до
відповідальності за порушення митних
правил не притягувався,

Вказує, що застосування конфіскації, як
предмету порушення митних правил в
даному випадку є порушенням положень
ст.1 Протоколу № 1до Конвенції про
захист прав людини і основоположних
свобод, а саме втручання в право
громадянина США ОСОБА_3 на повагу
власності, а також є не пропорційним,
оскільки покладає на нього
"індивідуальний надмірний тягар".

Вислухавши доповідь судді,
пояснення представника особи, яка
притягується до адміністративної
відповідальності в підтримку поданої
апеляційної скарги, прокурора та
представника Київської митниці
Міндоходів, які вважають постанову
судді законною та обґрунтованою,
перевіривши матеріали справи та доводи
скарги, приходжу до наступного.

Висновок судді про доведеність
вини ОСОБА_3 у вчиненні порушення
митних правил повністю знайшов своє
підтвердження під час апеляційного
перегляду справи і стверджується
зібраними у справі доказами, а саме:
протоколом про порушення митних правил
від 14 серпня 2014 року № 0464/125120104/14; даними
протоколу опитування ОСОБА_3;
доповідною запискою головного
державного інспектора ВМО № 4 МП
«Бориспіль-аеропорт» щодо обставин
складання протоколу про порушення
митних правил; переліком купюр та
описом готівки вилучених у ОСОБА_3

На підставі зазначених доказів суддя
дійшов обґрунтованого висновку, про
необхідність притягнення ОСОБА_3 до
відповідальності за ст. 471 МК України
та на законних підставах, у
відповідності до санкції цієї статті
наклав на неї стягнення у виді штрафу в
розмірі 1700 гривень з конфіскацією
вилученої валюти.

Стягнення у виді штрафу з конфіскацією
вилученої валюти накладено на ОСОБА_3 з
дотриманням вимог закону, у межах
санкції, передбаченої ст.471 Митного
кодексу України.

Доводи апеляційної скарги
представника про вчинення ОСОБА_3
правопорушення з необережності не
можуть бути підставою для скасування
постанови суду першої інстанції,
оскільки суб'єктивна сторона даного
правопорушення характеризується виною
у формі, як умислу так і необережності.

Твердження апелянта про необхідність
врахування обставин, які пом'якшують
адміністративну відповідальність не
можуть бути підставою для скасування
постанови судді в частині накладеного
стягнення.

За змістом ст.33 КУпАП при накладенні
стягнення враховується характер
вчиненого правопорушення, особа
порушника, ступінь його вини, майновий
стан, обставини, що пом'якшують та
обтяжують відповідальність.

Як вбачається з матеріалів справи, при
накладенні стягнення судом було
враховано характер вчиненого
правопорушення, дані про особу ОСОБА_3,
який до адміністративної
відповідальності притягується до
вперше, ступінь вини, майновий стан,
обставини, що пом'якшують та обтяжують
відповідальність.

Санкція ст. 471 Митного кодексу України
є безальтернативною і передбачає
накладення штрафу в розмірі ста
неоподаткованих мінімумів доходів
громадян, а у разі якщо безпосередніми
предметами правопорушення є товари,
переміщення яких через кордон України
заборонено або обмежено
законодавством України, - також
конфіскацію цих товарів. Нормами
митного Кодексу України не передбачено
можливості накладання стягнення у
розмірі меншому ніж передбачено
санкцією відповідної статті.

Посилання апелянта на норми
Європейської Конвенції «З захисту прав
і основоположних свобод людини», є
безпідставними, оскільки конфіскація
безпосередніх предметів порушення
митних правил не підпадає під
порушення положень даної Конвенцції.

Враховуючи наведене, підстав для зміни
чи скасування постанови суду першої
інстанції не вбачаю.

Керуючись ст. 294 КУпАП суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 в інтересах
ОСОБА_3 залишити без задоволення, а
постанову судді Бориспільського
міськрайонного суду Київської області
від 05 вересня 2014 року щодо ОСОБА_3 - без
змін.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя
В.С.
Полосенко