АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД м. КИЄВА
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 серпня 2014 року суддя Судової палати з
розгляду кримінальних справ
Апеляційного суду м. Києва - Дзюбін В.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні суду в
м. Києві матеріали справи за
апеляційною скаргою ОСОБА_2 на
постанову судді Святошинського
районного суду м. Києва від 8 липня 2014
року,

УСТАНОВИВ:

Цією постановою:

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянин
України, який народився в м. Києві,
студент, зареєстрований та проживає за
адресою: АДРЕСА_1, -

визнаний винуватим у вчиненні
адміністративного правопорушення,
передбаченого ч. 1 ст. 130 КпАП України, з
накладенням адміністративного
стягнення у виді штрафу в розмірі
двохсот неоподатковуваних мінімумів
доходів громадян, що складає 3 400 грн., на
користь держави.

Також із ОСОБА_2 на користь держави
стягнуто судовий збір в розмірі 0,03 %
мінімальної заробітної плати, що
становить 36 грн. 54 коп.

Постановою судді місцевого суду Рогач
А.В притягнений до адміністративної
відповідальності за передачу
керування транспортним засобом особі,
яка перебуває в стані алкогольного
сп'яніння.

Згідно постанови правопорушення
вчинене за таких обставин.

18.05.2014 р. близько 05:00 годин ОСОБА_2,
перебуваючи по просп. Свободи в м. Києві
передав керування автомобілем "ЗАЗ",
державний номерний знак НОМЕР_1, особі,
яка перебувала в стані алкогольного
сп'яніння (громадянину ОСОБА_3), чим
порушила вимоги п. 2.9 г) ПДР України.

У поданій апеляційній скарзі ОСОБА_2,
оспорюючи законність, обґрунтованість
та підстави притягнення до
адміністративної відповідальності за
ч. 1 ст. 130 КпАП України, просить:
постанову судді Святошинського
районного суду м. Києва від 8 липня 2014 р.
щодо нього скасувати та провадження в
справі на підставі п. 1 ст. 247 КпАП
України закрити за відсутністю в його
діях складу правопорушення,
передбаченого ч. 1 ст. 130 КпАП України.

На обґрунтування вимог апеляційної
скарги ОСОБА_2 стверджує, що йому не
було відомо про те, що ОСОБА_3 перебуває
в стані алкогольного сп'яніння. Також
апелянт зазначає, що є студентом,
навчається в МВПУ-зв'язку, не працює, а
його мати ОСОБА_4 одинока-матір, яка має
на утриманні ще неповнолітнього брата
ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, а тому їх сім'я
невзмозі сплатити присуджений йому
штраф.

ОСОБА_2 в судове засідання апеляційної
інстанції не з'явився, про дату, час і
місце розгляду справи повідомлений у
встановленому законом порядку та від
нього не надійшло клопотання про
відкладення розгляду справи /а. с. 17/.

Заслухавши доповідь судді щодо змісту
оскарженої постанови судді місцевого
суду та доводи, викладені ОСОБА_2 в
апеляційній скарзі, вивчивши та
перевіривши матеріали справи,
обміркувавши доводи апелянта, суд
апеляційної інстанції вважає
апеляційну скаргу такою, що підлягає
задоволенню з таких підстав.

За змістом ст. ст. 245, 251, 252, 280 КпАП
України, завданням провадження в
справах про адміністративні
правопорушення є, зокрема, своєчасне,
всебічне, повне і об'єктивне з'ясування
обставин кожної справи, вирішення її в
точній відповідності з законом.

Доказами в справі про адміністративне
правопорушення є будь-які фактичні
дані, на підставі яких у визначеному
законом порядку встановлюється
наявність чи відсутність
адміністративного правопорушення,
винність даної особи в його вчиненні та
інших обставин справи, що мають
значення для її правильного вирішення.
Ці фактичні дані встановлюються
протоколом про адміністративне
правопорушення, поясненнями особи, яка
притягається до адміністративної
відповідальності, потерпілих, свідків,
речовими доказами, а також іншими
документами.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на
всебічному, повному і об'єктивному
дослідженні всіх обставин справи в їх
сукупності, керуючись законом та
правосвідомістю.

При розгляді справи про
адміністративне правопорушення
необхідно з'ясовувати питання: чи було
вчинено таке правопорушення, чи винна
дана особа в його вчиненні, чи підлягає
вона адміністративній
відповідальності та інші обставини, що
мають значення для правильного
вирішення справи.

Також при розгляді справ про
адміністративні правопорушення
необхідно з'ясовувати всі обставини,
перелічені у статтях 247, 280 КпАП України,
а зміст постанови судді має
відповідати вимогам, передбаченим
статтями 283 і 284 цього Кодексу. У ній,
зокрема, потрібно наводити докази, на
яких ґрунтується висновок про вчинення
особою адміністративного
правопорушення, та зазначати мотиви
відхилення інших доказів, на які
посилався правопорушник, чи
висловлених останнім доводів.

Ці вимоги закону при розгляді суддею
місцевого суду адміністративної
справи щодо ОСОБА_2 не виконані.

За змістом ч. 1 ст. 130 КпАП України,
підставою для притягнення до
адміністративної відповідальності є,
зокрема, передача керування
транспортним засобом особі, яка
перебуває в стані алкогольного
сп'яніння.

При цьому суб'єктивна сторона у формі
передачі керування транспортним
засобом особі, яка перебуває в стані
алкогольного сп'яніння визначається
ставленням правопорушника до
наслідків своїх дій і характеризується
наявністю вини у формі прямого умислу.

Між тим, будь-які об'єктивні фактичні
дані на підтвердження обізнаності
ОСОБА_2 про перебування ОСОБА_3 в стані
алкогольного сп'яніння на момент
передачі йому керування транспортним
засобом в матеріалах справи - відсутні.

Також матеріали справи не містять з
цього приводу пояснень ОСОБА_2, ОСОБА_3
та інших очевидців цих подій, а також
відповідних рапортів співробітників
ДАІ.

За таких обставин, постанова судді
місцевого суду не може залишатися в
силі та підлягає скасуванню, а
провадження в справі щодо ОСОБА_2 на
підставі п. 1 ст. 247 КпАП України -
закриттю за відсутністю в його діях
складу адміністративного
правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130
КпАП України.

Зважаючи на викладене, апеляційний суд
дійшов остаточного висновку про
задоволення апеляційної скарги.

Керуючись ст. 294 КпАП України,
Апеляційний суд м. Києва -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 -
задовольнити.

Постанову судді Святошинського
районного суду м. Києва від 8 липня 2014
року щодо ОСОБА_2 - скасувати.

Провадження в справі щодо ОСОБА_2 на
підставі п. 1 ст. 247 КпАП України -
закрити за відсутністю в його діях
складу адміністративного
правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130
КпАП України.

Постанова апеляційного суду набирає
законної сили негайно після її
винесення, є остаточною й оскарженню не
підлягає.

Суддя Апеляційного суду м. Києва
В. Д з ю б і н