АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ
Справа № 601/1753/14-пГоловуючий у 1-й
інстанції - Зембра Є.Й. Провадження №
33/789/119/14 Доповідач - Декайло
П.В.Категорія - ч.1 ст.130 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 вересня 2014 р. м. Тернопіль

Суддя апеляційного суду
Тернопільської області Декайло П.В.,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні матеріали справи про
адміністративне правопорушення за
апеляційною скаргою ОСОБА_1 на
постанову Кременецького районного
суду Тернопільської області від 29
серпня 2014 року, -

В С Т А Н О В И В :

Цією постановою

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, мешканця АДРЕСА_1,
громадянина України, непрацюючого, -

визнано винним у вчиненні
адміністративного правопорушення,
передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, і на нього
накладено адміністративне стягнення у
виді штрафу в розмірі 3400 грн.

Постановлено стягнути з ОСОБА_1 в доход
держави судовий збір у розмірі 36 грн. 54
коп.

Як зазначено в постанові, 05 серпня 2014
року о 11 год. 55 хв. ОСОБА_1, по вул.
Дубенська у м. Кременці, керував
скутером марки "Сузукі ЛЕХ" перебуваючи
в стані алкогольного сп'яніння, огляд
проводився за допомогою алкотестеру
"Драгер-0558" та у Кременецькій РКЛ, чим
порушив вимоги п.2.9"а" Правил дорожнього
руху України.

В апеляційній скарзі апелянт ОСОБА_1, не
оспорюючи висновків суду щодо
фактичних обставин справи та
правильність кваліфікації його дій,
просить дане судове рішення в частині
накладення на нього адміністративного
стягнення у виді штрафу в розмірі 3400
грн. змінити на адміністративний арешт.

Посилається на те, що судом, при
накладенні на нього стягнення у виді
штрафу, не було врахував його
матеріальний стан, а саме те, що він
безробітний, і в червні 2014 року
закінчилася виплата допомоги по
безробіттю, дружина - пенсіонер, має на
утриманні дитину-інваліда.

Розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1
та дослідивши матеріали справи,
приходжу до переконання, що апеляційна
скарга не підлягає до задоволення
виходячи з наступного.

Сам апелянт ОСОБА_1 для розгляду його
апеляційної скарги в суд апеляційної
інстанції не з'явився, хоча про час та
місце розгляду справи був повідомлений
належним чином.

Висновок суду першої інстанції про
доведеність вини ОСОБА_1 у керуванні
транспортним засобом в стані
алкогольного сп'яніння за наведених у
постанові обставин, відповідає
фактичним обставинам справи,
підтверджений дослідженими в судовому
засіданні та викладеними у судовому
рішенні доказами, яким суд дав належну
оцінку, і достовірність яких не
заперечується в апеляційній скарзі, як
і не оспорюється кваліфікація дій
ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП.

Обране ОСОБА_1 адміністративне
стягнення, судом першої інстанції
призначено з урахуванням обставин,
передбачених ст.ст. 33-34 КУпАП, у виді
штрафу в мінімальному розмірі,
передбаченому санкцією ч.1 ст.130 КУпАП,
за якою його притягнуто до
адміністративної відповідальності.

Що стосується прохання апелянта
ОСОБА_1, викладеного ним в апеляційній
скарзі, з приводу зміни виду
адміністративного стягнення зі штрафу
на адміністративний арешт, то воно не
може бути задоволено, оскільки
суперечить вимогам закону.

Так, за змістом ч.9 ст.294 КУпАП, при
апеляційному перегляді постанови по
справі про адміністративне
правопорушення, у разі її зміни в
частині накладення стягнення, в межах,
передбачених санкцією статті цього
Кодексу, воно не може бути посилено.

Санкцією ч.1 ст.130 КУпАП передбачена
можливість накладення штрафу на водіїв
від двохсот до трьохсот п'ятдесяти
неоподатковуваних мінімумів доходів
громадян або позбавлення права
керування транспортними засобами на
строк від одного до двох років, або
адміністративний арешт на строк від
семи до десяти діб і на інших осіб -
накладення штрафу від двохсот до
трьохсот п'ятдесяти неоподатковуваних
мінімумів доходів громадян або
адміністративний арешт на строк від
семи до десяти діб.

Згідно до ст.24 КУпАП, адміністративний
арешт є більш суворим видом
адміністративного стягнення, ніж
штраф.

З огляду на це, суд апеляційної
інстанції, відповідно до ч.9 ст.294 КУпАП,
не вправі змінити накладений на ОСОБА_1
вид адміністративного стягнення зі
штрафу на адміністративний арешт,
оскільки апелянту фактично буде
посилено стягнення.

Також суд апеляційної інстанції
позбавлений можливості і зменшити
розмір накладеного на ОСОБА_1 штрафу,
оскільки суд першої інстанції визначив
його у мінімальному розмірі - 3400 грн.,
передбаченому санкцією ч.1 ст.130 КУпАП, а
накладення стягнення нижче від нижньої
межі чинним КУпАП не передбачено.

З урахуванням наведеного, підстав для
зміни постанови Кременецького
районного суду від 29 серпня 2014 року, про
що ставить питання апелянт, не вбачаю.

Приймаючи до уваги викладене та
керуючись ст.294 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без
задоволення, а постанову Кременецького
районного суду Тернопільської області
від 29 серпня 2014 року відносно нього -
без змін.

Постанова апеляційного суду
набирає законної сили негайно після її
винесення, є остаточною й оскарженню не
підлягає.

Суддя - підпис

З оригіналом згідно:

Суддя апеляційного суду
Тернопільської області П.В. Декайло