Справа № 361/6683/2014-п Головуючий у І
інстанції Шевчук М.П.Провадження №
33/780/777/14 Доповідач у 2 інстанції
СвінціцькаКатегорія 147
ПОСТАНОВА

Іменем України

06 жовтня 2014 року
м.
Київ

Суддя Апеляційного суду Київської
області Свінціцька О.П., з участю особи,
що притягується до адміністративної
відповідальності- ОСОБА_1, розглянувши
у відкритому судовому засіданні в залі
суду адміністративну справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_1 на
постанову судді Броварського
міськрайонного суду Київської області
від 29 серпня 2014 року,

В С Т А Н О В И
Л А :

Постановою судді Броварського
міськрайонного суду Київської області
від 29 серпня 2014 року

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця м. Києва,
українця, громадянина України,
одруженого, працюючого приватним
підприємцем, зареєстрованого та
проживаючого за адресою: АДРЕСА_1,

притягнуто до адміністративної
відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП та
накладено адміністративне стягнення у
виді позбавлення права керування всіма
видами транспортних засобів строком на
1 (один) рік.

Відповідно до зазначеної постанови, 09
серпня 2014 року близько 01 години 50
хвилин ОСОБА_1 по вул. Вишнева СТ
Вишеньки-1 Бориспільського району,
керував автомобілем марки «Сузукі
джимні» д.н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками
алкогольного сп'яніння (різкий запах
алкоголю з ротової порожнини). Від
проходження огляду в установленому
законом порядку відмовився в
присутності двох свідків, чим порушив
п. 2.5 ПДР України, а отже вчинив
адміністративне правопорушення,
передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП.

В поданій апеляційній скарзі ОСОБА_1
просить постанову суду скасувати у
зв'язку із істотним порушенням судом
першої інстанції вимог законодавства
України про адміністративні
правопорушення та закрити провадження
по справі.

На думку апелянта, розгляд
адміністративної справи судом першої
інстанції проведений із порушенням
правил територіальної підсудності,
оскільки правопорушення вчинене на
території Бориспільського району
Київської області особою, яка
зареєстрована та постійно мешкає на
території Деснянського району м. Києва.
Крім того, вважає, що при накладенні
стягнення судом першої інстанції не
враховано, що раніше ОСОБА_1 до
адміністративної відповідальності не
притягувався, має на утриманні матір
похилого віку, для переміщення якої до
лікарської установи потрібне
використання особистого транспортного
засобу, також його батько є інвалідом.
Зазначає, що зміст протоколу про
адміністративне правопорушення не
відповідає дійсності, оскільки
відповідно до статті 266 КУпАП
службовими особами ДАІ його не
відсторонено від керування
транспортним засобом, огляд на стан
сп'яніння у встановленому законом
порядку не проведений, перевищення
допустимої концентрації алкоголю в
крові не виявлено, від проходження
медичного огляду він не відмовлявся і
винним себе у вчиненні правопорушення,
передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП не визнає.
Також вважає, що факт встановлення
судом перебування ним у стані
алкогольного сп'яніння не доведений,
докази його винуватості відповідно до
ст.251 КУпАП, а саме показання свідків
ОСОБА_2 і ОСОБА_3 безпосередньо у суді не
перевірені.

В судовому засіданні ОСОБА_1 подану ним
апеляційну скаргу підтримав, вину у
вчиненні ним правопорушення,
передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП визнав у
повному обсязі, у вчиненому щиро
розкаявся та просив пом»якшити
накладене на нього стягнення.

Вислухавши пояснення ОСОБА_1, вивчивши
матеріали справи та перевіривши доводи
апеляційної скарги суд вважає, що
апеляційна скарга підлягає до
часткового задоволення з наступних
підстав.

Винність ОСОБА_1 у порушенні правил
дорожнього руху стверджується:
протоколом про адміністративне
правопорушення серії АВ2№863166 від 09
серпня 2014 року, в якому викладені
обставини вчинення правопорушення та у
якому правопорушник ОСОБА_1 власноруч
вказав, що від проходження медичного
огляду та огляду за допомогою приладу
«Драгер» він відмовляється, оскільки
вживав пиво. Також це підтверджується
поясненнями свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3,
що містяться в матеріалах справи.

За таких обставин висновки судді про
доведеність події правопорушення,
передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП за
обставин, наведених у постанові та
доведеність вини ОСОБА_1 у його
вчиненні стверджуються зібраними у
справі доказами. На підставі зібраних у
справі доказів суддя дійшов до
обґрунтованого висновку про
необхідність притягнення ОСОБА_1 до
відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП із
накладенням на нього
адміністративного стягнення за
вказаною статтею.

Однак вважаю, що при вирішенні питання
про вид стягнення суддя припустився
помилки.

У відповідності до ст. 23 КУпАП метою
адміністративного стягнення є
виховання особи, яка вчинила
адміністративне правопорушення, в дусі
додержання законів України, а також
запобігання вчиненню нових
правопорушень як самим
правопорушником, так і іншими особами.

За змістом ст. 33 КУпАП при накладенні
стягнення враховується характер
вчиненого правопорушення, особа
порушника, ступінь його вини, майновий
стан, обставини, що пом'якшують і
обтяжують відповідальність.

Зазначених вимог закону суддею, при
розгляді справи про притягнення ОСОБА_1
до відповідальності за ст. 130 ч.1 КУпАП
та накладенні на нього стягнення у виді
позбавлення права керування
транспортними засобами у повній мірі
не дотримано. На думку суду, із
урахуванням обставин вчинення
правопорушення, даних про особу
правопорушника, який позитивно
характеризується за місцем проживання,
раніше до адміністративної
відповідальності не притягувався та
обставин, які пом'якшують
відповідальність правопорушника,
якими є: визнання ОСОБА_1 в суді
апеляційної інстанції своєї вини у
вчиненні правопорушення, потреба у
використанні транспортного засобу для
матеріального забезпечення сім'ї -
визначеній у ст. 23 КУпАП меті
адміністративних стягнень буде
сприяти стягнення у виді штрафу. В
зв'язку із цим суд вважає за необхідне
змінити вид накладеного на ОСОБА_1
стягнення, застосувавши щодо нього
стягнення у виді штрафу.

Щодо доводів апеляційної скарги про
порушення судом першої інстанції
правил територіальної підсудності при
розгляді справи, то вказані доводи суд
до уваги не приймає, оскільки вони
правильності висновків судді щодо суті
вчиненого правопорушення та щодо
необхідності накладення на ОСОБА_1
стягнення за вчинене правопорушення не
спростовують.

Враховуючи наведене, постанова судді
Броварського міськрайонного суду
Київської області від 29 серпня 2014 року
щодо ОСОБА_1 підлягає зміні в частині
накладеного адміністративного
стягнення шляхом його пом'якшення до
штрафу. Підстав для закриття
провадження у справі не встановлено.

Керуючись ст.ст. 293, 294 КУпАП,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу- задовольнити
частково.

Постанову судді Броварського
міськрайонного суду Київської області
від 29 серпня 2014 року щодо ОСОБА_1
змінити в частині стягнення.

Накладене на ОСОБА_1 за ч.1 ст. 130 КУпАП
стягнення у виді позбавлення права
керування усіма видами транспортних
засобів строком на один рік пом»якшити
до штрафу в розмірі 3400 гривень, який
підлягає стягненню в доход держави.

В іншій частині постанову Броварського
міськрайонного суду Київської області
від 29 серпня 2014 року - залишити без змін.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя
О.П.Свінціцька