Справа № 748/2365/14-п Головуючий у 1
інстанції Козак В. І. Провадження №
Категорія - ст.172-6 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 вересня 2014 року місто Чернігів

Суддя судової палати в кримінальних
справах апеляційного суду
Чернігівської області Короїд Ю.М., за
участю прокурора Карпусь І.М., адвоката
ОСОБА_1, розглянувши у відкритому
судовому засіданні в м.Чернігові
справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2
на постанову Чернігівського районного
суду Чернігівської області від 27
серпня 2014 року,

В С Т А Н О В И В:

Постановою Чернігівського районного
суду Чернігівської області від 27
серпня 2014 року ОСОБА_2 визнано винним у
скоєнні адміністративного
правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-6
КУпАП та накладено адміністративне
стягнення у виді штрафу на користь
держави в сумі 170 гривень. Стягнуто з
ОСОБА_2 36 гривень 54 копійки судового
збору на користь держави.

Як встановив суд першої інстанції,
ОСОБА_2, будучи депутатом Іванівської
сільської ради 6 скликання, у
відповідності до п.б ч.1 ст.4 Закону
України «Про засади запобігання і
протидії корупції» від 07 квітня 2011 року
є суб’єктом відповідальності за
корупційні правопорушення, в порушення
ч.1 ст.12 цього Закону та п.2 ч.3 ст.8 ЗУ «Про
статус депутатів місцевих рад» від 11
липня 2002 року, до 01 квітня 2014 року не
подав декларацію про майно, доходи,
витрати і зобов’язання фінансового
характеру за 2013 рік до сільської ради,
чим скоїв адміністративне корупційне
правопорушення, відповідальність за
яке передбачена ч.1 ст.172-6 КУпАП.

Не погодившись з рішенням суду, ОСОБА_2
подав апеляційну скаргу, в якій просить
скасувати постанову місцевого суду як
незаконну, а провадження по справі
закрити.

В обґрунтування апеляційної скарги
посилається на ст.38 КУпАП та вказує, що
закінчився строк накладення
адміністративного стягнення. Також
зазначає, що у січні 2014 року ним було
подано декларацію до Чернігівської
ОДПІ.

В судовому засіданні апеляційного суду
адвокат ОСОБА_1 підтримав апеляційну
скаргу, просив її задовольнити з
наведених у ній підстав. Просить
скасувати постанову суду першої
інстанції та закрити провадження,
оскільки факт корупційного діяння був
виявлений 2 квітня 2014 року
уповноваженою особою сільської ради і
на момент розгляду справи в суді минув
строк накладення адміністративного
стягнення.

Прокурор заперечив проти доводів
апеляційної скарги та пояснив, що
постанова суду першої інстанції є
законною і обґрунтованою, винесена
відповідно до вимог чинного
законодавства, строк накладення
адміністративного стягнення на даний
час не минув, оскільки він
обраховується з моменту виявлення
факту правопорушення спеціальним
органом по боротьбі з корупцією.

Заслухавши адвоката, прокурора,
дослідивши матеріали адміністративної
справи та перевіривши доводи
апеляційної скарги, суд вважає, що вона
не підлягає задоволенню з наступних
підстав.

При розгляді справи про
адміністративне правопорушення,
відповідно до вимог ст. ст. 245, 280 КУпАП,
суд повинен належним чином з'ясувати:
чи було вчинено адміністративне
правопорушення, чи винна особа в його
вчиненні, чи підлягає вона
адміністративній відповідальності, чи
є обставини, що пом'якшують чи
обтяжують відповідальність, а також
з'ясувати інші обставини, що мають
значення для правильного вирішення
справи.

Частина 1 статті 172-6 КУпАП передбачає
відповідальність за неподання або
несвоєчасне подання декларації про
майно, доходи, витрати і зобов'язання
фінансового характеру, передбаченої
Законом України "Про засади
запобігання і протидії корупції",

Суб'єктом правопорушень у цій статті є
особи, які відповідно до частини першої
статті 12 Закону України "Про засади
запобігання і протидії корупції"
зобов'язані подавати декларацію про
майно, доходи, витрати і зобов'язання
фінансового характеру.

Згідно ч.1 ст.1 Закону України "Про
засади запобігання і протидії
корупції" суб'єкти декларування -
особи, зазначені в пункті 1, підпункті
"а" пункту 2 частини першої статті 4
цього Закону, які зобов'язані подавати
декларацію про майно, доходи, витрати і
зобов'язання фінансового характеру.

Відповідно до п.п «б» п.1 ч.1 ст.4 Закону
України «Про засади запобігання і
протидії корупції» суб’єктами
відповідальності за корупційні
правопорушення є народні депутати
України, депутати Верховної Ради
Автономної Республіки Крим, депутати
місцевих рад.

Згідно ч.3 ст.8 Закону України «Про
статус депутатів місцевих рад»
депутати місцевих рад зобов’язані
щороку до 1 квітня подавати декларацію
про майно, доходи, витрати і
зобов’язання фінансового характеру за
минулий рік за місцем роботи.

Як вбачається з матеріалів справи,
ОСОБА_2 відповідно до рішення першої
сесії 6 скликання Іванівської
сільської ради від 10 листопада 2010 року
№ 7- 6/2010 «Про підсумки виборів
депутатів Іванівської сільської ради»
є депутатом Іванівської сільської ради
Чернігівського району, тобто особою, на
яку поширюються вимоги та обмеження,
встановлені Законом України „Про
засади запобігання і протидії
корупції".

В матеріалах справи наявна інформація
про те, що ОСОБА_2 податкову декларацію
за 2013 рік до сільської ради не подавав,
що є порушенням вимог ст..8 Закону
України «Про статус депутатів місцевих
рад». В судовому засіданні ОСОБА_2 не
заперечив той факт, що податкова
декларація за вказаний період їм до
сільської ради не подавалась.

Суд першої інстанції на підставі
перевірки та належної оцінки
вищезазначених доказів, дійшов
обґрунтованого висновку про
доведеність вини ОСОБА_2 у вчиненні
правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-6
КУпАП за вказаних в постанові обставин.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 не оспорює
фактичні обставини справи, однак
вважає, що на момент розгляду справі в
суді минули строки притягнення його до
адміністративної відповідальності,
передбачені ст..38 КУпАП, оскільки факт
неподання декларації був виявлений
відповідальною особою ОСОБА_3 2 квітня
2014 року.

Проте, такі доводи апелянта є
необґрунтованими. Виходячи зі змісту
ст.38 КУпАП, адміністративне стягнення
за вчинення корупційного
правопорушення може бути накладено
протягом трьох місяців з дня виявлення,
але не пізніше одного року з дня його
вчинення.

Відповідно до ст..5 Закону України «Про
засади запобігання і протидії
корупції» виявлення, припинення та
розслідування корупційних
правопорушень відноситься до
компетенції спеціально уповноважених
суб'єктів у сфері протидії корупції,
серед яких є спеціальні підрозділи по
боротьбі з організованою злочинністю
Міністерства внутрішніх справ України.
Таким чином, строк накладення
адміністративного стягнення рахується
з моменту виявлення корупційного
діяння уповноваженим на те органом. Як
вбачається з рапорту
оперуповноваженого ВБК УБОЗ УМВС
України в Чернігівській області дане
правопорушення виявлене та
зареєстроване 01.07.2014 року і на момент
розгляду справи в суді першої
інстанції строк накладення
адміністративного стягнення не
сплинув.

За таких умов, доводи апеляційної
скарги ОСОБА_2 є безпідставними, а тому
постанова суду першої інстанції є
законною та обґрунтованою.

Враховуючи наведене та керуючись ст.247,
293, 294 Кодексу України про
адміністративні правопорушення, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без
задоволення.

Постанову Чернігівського районного
суду Чернігівської області від 27
серпня 2014 року, якою ОСОБА_2 визнано
винним у скоєнні адміністративного
правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-6
КУпАП – залишити без змін.

Постанова апеляційного суду є
остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_4