Апеляційний суд Рівненської області
___________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 вересня 2014 року
м. Рівне

Суддя судової палати з розгляду
кримінальних справ апеляційного суду
Рівненської області Остапук В.І., з
участю особи, яка притягується до
адміністративної відповідальності,
ОСОБА_2, розглянувши апеляційну скаргу
ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, мешканця АДРЕСА_1,
приватного підприємця, на постанову
судді Дубенського міськрайонного суду
Рівненської області від 19 травня 2014
року про притягнення його до
адміністративної відповідальності за
ч.2 ст.130 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В:

Даною постановою суду ОСОБА_2
притягнутий до адміністративної
відповідальності за ч.2 ст.130 КУпАП з
накладенням на нього
адміністративного стягнення у виді
адміністративного арешту строком на
п'ятнадцять діб без вилучення
транспортного засобу.

ОСОБА_2 визнано винним у тому, що він
повторно протягом року, 29 березня 2014
року, о 00 год. 30 хв., на 379-му кілометрі
автодороги Київ-Чоп, керував
автомобілем НОМЕР_1, перебуваючи в
стані алкогольного сп'яніння.

У поданій апеляційній скарзі ОСОБА_2
просить поновити йому строк на
апеляційне оскарження постанови суду
від 19.05.2014 року. Покликається на те, що
розгляд справи проводився у його
відсутності, про наявність даної
постанови дізнався лише 19 серпня 2014
року. Вказує, що самостійно доглядає
двох малолітніх дітей, а тому не в змозі
відбути призначене судом стягнення.
Просить постанову суду першої
інстанції скасувати та постановити
нову, якою призначити йому стягнення у
виді штрафу в розмірі 3 400 гривень.

Заслухавши пояснення ОСОБА_2, який
просив поновити йому строк на
апеляційне оскарження та підтримав
апеляційну скаргу з підстав у ній
викладених, перевіривши матеріали
справи та доводи апеляційної скарги,
вважаю, що пропущений строк на
апеляційне оскарження слід поновити, а

____________________________________________________________________

Справа № 559/1400/14-п
Суддя у І інстанції
Тростянчук Г.Г.

Провадження №33/787/187/2014

Категорія: ч.2 ст.130 КУпАП
Суддя в апеляційній
інстанції Остапук В.І.

подану апеляційну скаргу задовольнити
частково з наступних підстав.

Враховуючи, що ОСОБА_2 при розгляді
справи про адміністративне
правопорушення не був присутній, копію
постанови він отримав в суді лише
19.08.2014 року (а.с.19), тому строк на
апеляційне оскарження пропущений ним з
поважних причин і його слід поновити.

Висновок суду першої інстанції про
доведеність вини ОСОБА_2 у вчиненні
адміністративного правопорушення,
передбаченого ч.2 ст.130 КУпАП,
відповідає фактичним обставинам
справи, підтверджується розглянутими в
судовому засіданні доказами, є
обґрунтованим і в поданій апеляційній
скарзі не заперечується.

Разом з тим, доводи апеляційної скарги
ОСОБА_2 про суворість призначеного
адміністративного стягнення є
обґрунтованими.

Відповідно до ст.23 КУпАП метою
адміністративного стягнення є
виховання особи, яка вчинила
адміністративне правопорушення, в дусі
додержання законів України, поваги до
правил співжиття, а також запобігання
вчиненню нових правопорушень як самим
правопорушником, так і іншими особами.

А згідно ст.33 КУпАП при накладенні
стягнення враховуються характер
вчиненого правопорушення, особа
правопорушника, ступінь його вини,
майновий стан, обставини, що
пом'якшують і обтяжують
відповідальність.

Зазначені вимоги закону суддею при
розгляді справи про притягнення ОСОБА_2
до відповідальності за ч.2 ст.130 КУпАП не
були дотримані в повній мірі. Судом
першої інстанції не з'ясовано та не
враховано в сукупності всі обставини,
зокрема те, що ОСОБА_2 самостійно
виховує двох малолітніх дітей (а.с.23-25),
в суді апеляційної інстанції вину у
вчиненому повністю визнав та розкаявся
у вчиненому.

Зважаючи на дані обставини,
застосування до ОСОБА_2
адміністративного стягнення у виді
максимального строку арешту,
передбаченого санкцією ч.2 ст.130 КУпАП
слід вважати надто суворим та таким, що
не відповідає особі правопорушника. А
тому з метою виховання ОСОБА_2 та
запобігання вчиненню ним нових
правопорушень слід пом'якшити
стягнення, застосувавши арешт строком
на десять діб.

Враховуючи наведене, приходжу до
висновку, що апеляційна скарга ОСОБА_2
підлягає частковому задоволенню, а
постанова судді Дубенського
міськрайонного суду від 19 травня 2014
року зміні в частині накладення
адміністративного стягнення.

Керуючись ст. 294 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В:

Поновити ОСОБА_2 строк на апеляційне
оскарження та частково задовольнити
його апеляційну скаргу.

Постанову судді Дубенського
міськрайонного суду Рівненської
області від 19 травня 2014 року щодо
ОСОБА_2 змінити в частині накладення
стягнення.

За вчинення адміністративного
правопорушення, передбаченого ч.2 ст.130
КУпАП, накласти на ОСОБА_2
адміністративне стягнення у виді
адміністративного арешту строком на 10
(десять) діб.

У решті постанову суду залишити без
змін.

Постанова апеляційного суду набирає
законної сили негайно після її
винесення, є остаточною й оскарженню не
підлягає.

Суддя апеляційного суду

Рівненської області
В.І. Остапук