Справа № 369/6763/14-п Головуючий у І
інстанції Лисенко В.В.Провадження №
33/780/677/14 Доповідач у 2 інстанції
Шевченко О.В.Категорія 138
ПОСТАНОВА

Іменем України

2 вересня 2014 року
м. Київ

Суддя апеляційного суду Київської
області Шевченко О.В., розглянувши у
відкритому судовому засіданні
апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову
Києво-Святошинського районного суду
Київської області від 24 липня 2014 року,
якою

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, українця,
громадянина України, проживаючого за
адресою: АДРЕСА_1,

притягнуто до адміністративної
відповідальності за ст. 124 КУпАП та
накладено адміністративне стягнення у
виді позбавлення права керування
транспортними засобами строком на 6
місяців, -

ВСТАНОВИВ:

6 липня 2013 року, близько 15 год. 40 хв. по
вул. В. Кільцева, що в с. Софіївська
Борщагівка Києво-Святошинського
району Київської області, на території
ринку «Столичний», громадянин ОСОБА_2,
керував автомобілем марки
«Фольксваген Кадди» д.н.з. НОМЕР_1, в
місці де черговість проїзду не
визначена при перетинанні
траєкторного руху з автомобілем марки
«Хюндай Акцент» д.н.з. НОМЕР_2, який
рухався з правого боку, не надав йому
переваги в русі, що призвело до
зіткнення, в результаті чого
автомобілі отримали механічні
пошкодження.

Своїми діями ОСОБА_2 порушив вимоги п.
10.11 ПДР України та вчинив
адміністративне правопорушення,
передбачене ст. 124 КУпАП.

Не погодившись з постановою суду,
ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій
просить постанову скасувати, а
провадження у справі закрити у зв'язку
із відсутністю в його діях складу
адміністративного правопорушення.

В обґрунтування вимог апеляційної
скарги зазначає, що протокол про
адміністративне правопорушення від
07.07.2014 був складений з порушенням вимог
чинного законодавства, а саме без його
присутності, на основі звернення
ОСОБА_3 до начальника ДАІ
Києво-Святошинського РВ ГУМВС України.
При складанні, всупереч вимогам ст. 256
КУпАП, державтоінспектор не вірно
вказав місце складання, суть
правопорушення, не зазначив свідків
ДТП та понятих, потерпілих, відомості
про заподіяння моральної шкоди в
результаті ДТП, для ознайомлення та
підписання протокол не надавався.

Також стверджує, що судом першої
інстанції під час розгляду справи, було
неповно та не об'єктивно досліджено
обставини по справі, зокрема те, що він
не змінював траєкторію руху, а
зупинився ще не доїжджаючи до місця
перетину транспортними засобами
траєкторій руху. Стверджує, що п. 10.11 ПДР
України він не порушив.

Зазначає, що ОСОБА_3 здійснював поворот
ліворуч не займаючи крайнє праве
положення, попри наявній можливості це
зробити, оскільки із схеми ДТП
вбачається що до кінця проїжджої
частини залишалось 8 метрів.

Вважає, що твердження суду про те, що
ДТП сталося 06.07.2014 не відповідає
дійсним обставинам справи, оскільки
ДТП насправді сталося 06.07.2013, дане
підтверджується наявними документами
у справі.

Крім того звертає увагу, що розгляд
справи призначеної на 24.07.2014 проводився
без його участі, оскільки його не було
належним чином повідомлено про
слухання, що позбавило його можливості
на реалізацію передбачених законом
прав, зокрема надати пояснення та
докази.

Також стверджує, що постанова суду
прийнята з порушенням вимог ст. 38 КУпАП,
оскільки правопорушення, за яке було
накладено адміністративне стягнення,
було вчинено за рік до дати
застосування стягнення.

В матеріалах справи відсутні докази,
належного повідомлення ОСОБА_2 про
розгляд справи призначеної на 24.07.2014,
про те, його клопотання про поновлення
строку на апеляційне оскарження слід
залишити без розгляду, оскільки
апеляційну скаргу подано у встановлені
строки, передбачені ст. 289 КУпАП.

Заслухавши доповідача, ОСОБА_2, який
підтримав апеляційну скаргу та просив
її задовольнити, ОСОБА_3, який
заперечував проти її задоволення,
просив постанову суду першої інстанції
залишити без зміни, вивчивши матеріали
справи та перевіривши доводи
апеляційної скарги, суд приходить до
висновку, що остання підлягає
частковому задоволенню з наступних
підстав.

Відповідно до ст. 245 КУпАП, завданнями
провадження в справах про
адміністративні правопорушення є:
своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне
з'ясування обставин кожної справи,
вирішення її в точній відповідності з
законом, забезпечення виконання
винесеної постанови, а також виявлення
причин та умов, що сприяють вчиненню
адміністративних правопорушень,
запобігання правопорушенням,
виховання громадян у дусі додержання
законів, зміцнення законності.

Статтею 280 КУпАП встановлено, що орган
(посадова особа) при розгляді справи
про адміністративне правопорушення
зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено
адміністративне правопорушення, чи
винна дана особа в його вчиненні, чи
підлягає вона адміністративній
відповідальності, чи є обставини, що
пом'якшують і обтяжують
відповідальність, чи заподіяно майнову
шкоду, чи є підстави для передачі
матеріалів про адміністративне
правопорушення на розгляд громадської
організації, трудового колективу, а
також з'ясувати інші обставини, що
мають значення для правильного
вирішення справи.

При винесенні оскаржуваної постанови
судом першої інстанції вищевказані
норми не були дотримані належним чином.

В матеріалах справи відсутні достатні
докази, які підтверджують вину ОСОБА_2 у
зіткненні транспортних засобів та
вчиненні адміністративного
правопорушення, передбаченого ст. 124
КупАП.

Так, суддя визнаючи ОСОБА_2 винним у
вчиненні адміністративного
правопорушення послався на протокол
про адміністративне правопорушення
від 06.07.2013, пояснення учасників та
протоколи огляду транспортних засобів,
які постановою апеляційного суду від
03.09.2013 визнані такими, що складені з
порушенням вимог закону, а тому не
можуть бути джерелом доказування.

При складанні протоколу про
адміністративне правопорушення від
07.07.2014 інспектором ДАІ було порушено
вимоги ст. 256 КУпАП, а саме протокол не
був підписаний учасниками ДТП та не
зазначені можливі свідками. Не було
роз'яснено особі, яка притягується до
адміністративної відповідальності її
права та обов'язки, передбачені ст. 268
КУпАП.

Враховуючи те, що протокол про
адміністративне правопорушення є
підставою для подальшого провадження
по справі, складений з порушеннями
вимог ст. ст. 256, 268 КУпАП, то він не може
бути підставою, для притягнення ОСОБА_2
до адміністративної відповідальності.

Крім того, відповідно до п. 7 ст. 247 КУпАП
провадження в справі про
адміністративне правопорушення не
може бути розпочате, а розпочате
підлягає закриттю в разі закінчення на
момент розгляду справи про
адміністративне правопорушення
строків, передбачених ст. 38 КУпАП.

Згідно з ч. 2 ст. 38 КУпАП у справах про
адміністративні правопорушення, які
підвідомчі суду (судді), стягнення може
бути накладено не пізніше як через три
місяці з дня вчинення правопорушення, а
при триваючому правопорушенні - не
пізніш як через три місяці з дня його
виявлення.

Таким чином, на момент розгляду справи
судом першої інстанції, станом на
24 липня 2014 року, закінчилися
передбачені ч. 2 ст. 38 КУпАП строки
накладення адміністративного
стягнення. Натомість суддя всупереч
вимогам закону виніс постанову про
накладення на ОСОБА_2
адміністративного стягнення.

З огляду на викладене постанова судді
як така, що винесена з порушенням вимог
закону, підлягає скасуванню, а справа
закриттю.

На підставі наведеного, керуючись ст.
ст. 38, 247, 289, 294 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити
частково.

Клопотання ОСОБА_2 про поновлення
строку на апеляційне оскарження
залишити без розгляду.

Постанову Києво-Святошинського
районного суду Київської області від 24
липня 2014 року відносно ОСОБА_2
скасувати, а провадження по справі
закрити.

Постанова є остаточною та
оскарженню не підлягає.

Суддя апеляційного суду

Київської області
О.В.
Шевченко