Справа № 380/1281/14-п Головуючий у І
інстанції Лісовенко П.І.Провадження №
33/780/721/14 Доповідач у 2 інстанції
ГриненкоКатегорія 252
ПОСТАНОВА

Іменем України

19 вересня 2014 року суддя Апеляційного
суду Київської області Гриненко О.І.,
розглянувши з участю прокурора
Фомченкова В.М., апеляційні скарги
ОСОБА_1 та його захисника ОСОБА_2 на
постанову Тетіївського районного суду
Київської області від 12 серпня 2014 року,
винесену відносно ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1,
уродженця села Черепин, Тетіївського
району, Київської області,
проживаючого за адресою: АДРЕСА_1, -

В С Т А Н О В И В
:

Постановою Тетіївського районного
суду Київської області від 12 серпня 2014
року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні
корупційного правопорушення,
передбаченого ст. 172-7 КУпАП та
накладено на нього адміністративне
стягнення у виді штрафу в розмірі 30
неоподатковуваних мінімумів доходів
громадян, що становить 510 (п'ятсот
десять) гривень.

Згідно з постановою суду, ОСОБА_1,
перебуваючи на посаді директора КП КОР
«Тетіївтепломережа», будучи посадовою
особою юридичної особи публічного
права та суб'єктом відповідальності за
корупційні правопорушення, відповідно
до підпункту «а» пункту 2 частини 1
статті 4 Закону України «Про засади
запобігання і протидії корупції», у
безпосередньому підпорядкуванні якого
перебувала дружина ОСОБА_3, що працює на
посаді контролера по розрахунках з
населенням КП КОР «Тетіївтепломережа»,
не повідомив свого безпосереднього
керівника, начальника Департаменту
житлово-комунального господарства і
паливно-енергетичного комплексу
Київської обласної державної
адміністрації про наявність конфлікту
інтересів, чим порушив статтю 9 Закону
України «Про засади запобігання і
протидії корупції», за що передбачена
адміністративна відповідальність за
статтею 172-7 КУпАП.

Не погоджуючись із судовим рішенням
ОСОБА_1 та його захисник ОСОБА_2 подали
апеляційні скарги на постанову
Тетіївського районного суду Київської
області від 12 серпня 2014 року в яких
просять оскаржувану постанову суду
скасувати та прийняти нову постанову,
якою провадження по справі закрити у
зв'язку з відсутністю в діях ОСОБА_1
складу корупційного правопорушення,
передбаченого ст.172-7 КУпАП. На
обґрунтування вимог апеляційних скарг
апелянти зазначають, що ОСОБА_1 не є
суб'єктом відповідальності за
корупційне правопорушення,
передбачене ст. 172-7 КУпАП, оскільки не
підпадає під дію підпункту «а» пункту 2
частини 1 статті 4 Закону України «Про
засади запобігання і протидії
корупції». Крім того, апелянти
зазначають, що дружина ОСОБА_1 - ОСОБА_3,
працюючи на посаді контролера по
розрахункам з населенням,
безпосередньо не була підпорядкована
ОСОБА_1, оскільки відповідно до
інструкції з охорони праці, у своїй
роботі контролер підпорядковується
головному інженеру і майстру
підприємства, а тому конфлікт
інтересів в діях ОСОБА_1 - відсутній.
Також, апелянти зазначають, що ОСОБА_1 в
силу своїх повноважень не приймав
кадрові рішення, а лише затверджував їх
своїм наказом. До того ж, на день
складення протоколу про корупційне
правопорушення, а саме 25 липня 2014 року,
ОСОБА_3 вже не працювала на
підприємстві, оскільки була звільнена
01 липня 2014 року за власним бажанням, що
на думку апелянтів підтверджує
відсутність складу вказаного
корупційного правопорушення в діях
ОСОБА_1 на момент складення протоколу.
Крім того, в апеляційній скарзі
захисник посилається на не зазначення
в протоколі точного часу вчинення
правопорушення, що безпосередньо
впливає на правильність застосування
статті 38 КУпАП щодо строку накладення
адміністративного стягнення за його
вчинення. На переконання апелянтів,
вищевказані обставини залишилися поза
увагою судді місцевого суду, що
призвело до прийняття незаконного
рішення.

Переглянувши справу за апеляційними
скаргами ОСОБА_1 та його захисника
ОСОБА_2, заслухавши пояснення
прокурора, вважаю, що апеляційні скарги
задоволенню не підлягають з наступних
підстав.

Суддя повно, всебічно та об'єктивно
дослідив матеріали справи та дійшов
обґрунтованого висновку про
доведеність винуватості ОСОБА_1 у
вчиненні корупційного правопорушення,
передбаченого ст.172-7 КУпАП. Як на докази
вини ОСОБА_1 у вчиненні зазначеного
корупційного правопорушення, суд
обґрунтовано послався у своїй
постанові на протокол про
адміністративне правопорушення №19-Б
від 25 липня 2014 року, документи, що
підтверджують перебування ОСОБА_1 на
посаді директора комунального
підприємства Київської обласної ради
«Тетіївтепломережа» та виконання ним
організаційно-розпорядчих та
адміністративно-господарських
функцій, документи, що підтверджують
прийняття на роботу ОСОБА_3, а також
документи, які свідчать про
неповідомлення ОСОБА_1 безпосереднього
керівника про наявність конфлікту
інтересів.

Зокрема, відповідно до копії трудової
книжки, ОСОБА_1 з 15 квітня 1999 року
призначений на посаду директора КПТМ
«Тетіївтепломережа» по контракту №16
від 15.04.99 (а.с. 17-20).

Згідно наказу Головного управління
житлово-комунального господарства і
паливно-енергетичного комплексу
Київської обласної державної
адміністрації № 72-ОС від 16 червня 2010
року, ОСОБА_1 призначено на посаду
директора комунального підприємства
Київської обласної ради
«Тетіївтепломережа» за контрактом з
16.06.2010 по 17.06.2013 (а.с. 8).

Відповідно до витягу з наказу
Департаменту житлово-комунального
господарства і паливно-енергетичного
комплексу Київської обласної
державної адміністрації №38-ОС від
17.06.2013, продовжено строк дії контракту з
директором КП КОР «Тетіївтепломережа»
ОСОБА_1 з 18 червня 2013 року по 17 червня 2014
року (а.с. 9).

Згідно витягу з рішення Київської
обласної ради шостого скликання «Про
деякі питання щодо трудових відносин з
керівниками підприємств та закладів
спільної власності територіальних
громад сіл, селищ, міст Київської
області» від 26 червня 2014 року № 790-42-VІ,
продовжено термін дії контракту з
директором КП КОР «Тетіївтепломережа»
ОСОБА_1 з 18.06.2014 до 18.06.2015 на раніше
встановлених умовах (а.с. 11).

Як вбачається з трудового контракту №3
від 16 червня 2010 року з директором КП КОР
«Тетіївтепломережа», керівник
зазначеного комунального підприємства
діє на засадах єдиноначальності,
підзвітний Київській обласній
державній адміністрації, Головному
управлінню житлово-комунального
господарства і паливно-енергетичного
комплексу Київської обласної
державної адміністрації (а.с. 12-16).

Відповідно до статуту комунального
підприємства Київської обласної ради
«Тетіївтепломережа», затвердженого
рішенням Київської обласної ради від
21.04.2011 № 091-06-VІ, дане Підприємство
засноване на спільній власності
територіальних громад сіл, селищ, міст
Київської області і є комунальним
унітарним підприємством. Підприємство
є юридичною особою. Майно Підприємства
перебуває у спільній власності
територіальних громад сіл, селищ, міст
Київської області і закріплюється за
ним на праві господарського відання.
Директор Підприємства видає у межах
своєї компетенції накази та доручення,
дає вказівки, обов'язкові для виконання
всіма працівниками підприємства;
призначає на посади і звільняє з посад
працівників Підприємства, вживає
заходів щодо їх заохочення та накладає
на них стягнення (а.с. 34-43).

Зазначені вище докази підтверджують,
що ОСОБА_1 підпадає під дію підпункту
«а» пункту 2 частини 1 статті 4 Закону
України «Про засади запобігання і
протидії корупції» так як є посадовою
особою юридичної особи публічного
права, яка не зазначена в пункті 1
частини першої цієї статті, а тому
доводи апеляційних скарг ОСОБА_1 та
його захисника в цій частині є
неспроможними.

Згідно наказу директора КП КОР
«Тетіївтепломережа» ОСОБА_1 №48/1 від
01.12.2009, ОСОБА_3 переведено на посаду
контролера по розрахунках з населенням
(а.с. 48).

Відповідно до копії трудової книжки
ОСОБА_3, остання 01.12.2009 прийнята на
роботу в КП КОР «Тетіївтепломережа» на
посаду завідувача складу та того ж дня
переведена на посаду контролера по
розрахунках з населенням (а.с. 71-72).

З протоколів засідання профкому
вбачається, що ОСОБА_1 брав участь у
вирішенні питань щодо заохочення
працівників КП КОР
«Тетіївтепломережа» (а.с. 53-70).

З наказу директора КП КОР
«Тетіївтепломережа» ОСОБА_1
вбачається, що контролера по
розрахунках з населенням ОСОБА_3
звільнено з роботи за її власним
бажанням на підставі статті 38 КЗпП
України, з 01 липня 2014 року (а.с. 103).

Згідно інформації, що міститься в
листі Департаменту
житлово-комунального господарства і
паливно-енергетичного комплексу
Київської обласної державної
адміністрації №01-19/2316 від 23.06.2014,
директор КП КОР «Тетіївтепломережа»
ОСОБА_1 інформацію про безпосереднє
підпорядкування йому працівника КП КОР
«Тетіївтепломережа» ОСОБА_3 не надавав
(а.с. 81).

Відповідно до пояснень директора
Департаменту житлово-комунального
господарства і паливно-енергетичного
комплексу Київської обласної
державної адміністрації Король Г.М.,
ОСОБА_1 з 01.07.2011 не повідомляв
Департамент про те, що у його
безпосередньому підпорядкуванні
працює дружина ОСОБА_3 (а.с. 82).

Згідно примітки до статті 172-7 КУпАП, під
конфліктом інтересів у цій статті слід
розуміти суперечність між особистими
інтересами особи та її службовими
повноваженнями, наявність яких може
вплинути на об'єктивність та
неупередженість прийняття рішень, а
також на вчинення чи невчинення дій під
час виконання наданих їй службових
повноважень.

Відповідно до ч.1 ст.9 Закону України
«Про засади запобігання і протидії
корупції», особи, зазначені у
підпунктах «а», «в»-«ж» пункту 1 та
підпункті «а» пункту 2 частини першої
статті 4 цього Закону, не можуть мати у
безпосередньому підпорядкуванні
близьких їм осіб або бути
безпосередньо підпорядкованими у
зв'язку з виконанням повноважень
близьким їм особам.

Із зазначених вище доказів вбачається,
що ОСОБА_1, перебуваючи на посаді
директора КП КОР «Тетіївтепломережа»,
вирішував питання щодо прийняття на
роботу, застосування заохочень та
звільнення з роботи своєї дружини
ОСОБА_3, що свідчить про відносини
безпосереднього підпорядкування,
тобто правової залежності ОСОБА_3 від
керівника підприємства ОСОБА_1 та
наявність конфлікту інтересів у ОСОБА_1

При цьому, про наявність конфлікту
інтересів ОСОБА_1 безпосередньго
керівника, а саме директора
Департаменту житлово-комунального
господарства і паливно-енергетичного
комплексу Київської обласної
державної адміністрації не повідомив,
чим вчинив корупційне правопорушення,
передбачене статтею 172-7 КУпАП.

Таким чином, висновок судді місцевого
суду про наявність в діях ОСОБА_1 складу
адміністративного правопорушення,
передбаченого статтею 172-7 КУпАП є
обгрунтованим, а тому вимоги поданих
апеляційних скарг щодо закриття
провадження на підставі п.1 ч.1 ст.247
КУпАП за відсутністю складу
адміністративного правопорушення в
діях ОСОБА_1, задоволенню не підлягають.

Також, не знайшли свого підтвердження
під час апеляційного перегляду
постанови судді і посилання захисника
щодо закінчення строків накладення на
ОСОБА_1 адміністративного стягнення,
оскільки зазначене правопорушення
слід вважати виявленим в день
складання протоколу, а один рік з
моменту його вчинення не минув.

Адміністративне стягнення ОСОБА_1
призначено у відповідності до положень
ст. 33 КУпАП, в межах санкції ст. 172-7
КУпАП, з урахуванням характеру
вчиненого правопорушення, особи
порушника, ступеню його вини, майнового
стану, обставин, що пом'якшують і
обтяжують відповідальність.

Неправильного застосування норм
матеріального права або порушення норм
процесуального права при розгляді
справи судом першої інстанції не
встановлено.

З урахуванням вищезазначеного, вважаю,
що постанова Тетіївського районного
суду Київської області від 12 серпня 2014
року про притягнення ОСОБА_1 до
адміністративної відповідальності є
законною та обґрунтованою і
апеляційних підстав для її скасування
не вбачаю.

На підставі викладеного, керуючись ст
294 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційні скарги ОСОБА_1 та його
захисника ОСОБА_2 - залишити без
задоволення, а постанову Тетіївського
районного суду Київської області від 12
серпня 2014 року, якою ОСОБА_1 визнано
винним у вчиненні адміністративного
правопорушення, передбаченого ст. 172-7
КУпАП - без змін.

Постанова апеляційного суду є
остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя
О.І. Гриненко