Апеляційний суд Кіровоградської
№ провадження 33/781/399/14 Головуючий у
суді І-ї інстанції Павелко І. Л.
Доповідач у суді ІІ-ї інстанції Іванов
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.09.2014 року
м. Кіровограда

Суддя апеляційного суду
Кіровоградської області Іванов Д.Л.,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Кіровограді
в порядку апеляційного перегляду
адміністративну справу за апеляційною
скаргою ОСОБА_3 на постанову
Кіровського районного суду м.
Кіровограда від 22 серпня 2014 року в
справі про притягнення:

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина
України, працюючого водієм приватного
підприємства «Технополь», проживає за
адресою: АДРЕСА_1,

до адміністративної відповідальності
за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про
адміністративні правопорушення з
накладенням адміністративного
стягнення у виді позбавлення права
керування транспортними засобами, -

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається з протоколу про
адміністративне правопорушення серія
АВ2 № 995403, оформленого 13 липня 2014 року
інспектором ДПС ДАІ при УМВС України в
Кіровоградській області Климчук Д.В. -
ОСОБА_3 поставлено за провину порушення
п. 2.9 а) Правил дорожнього руху України,
яке виразилось у тому, що він 12 липня 2014
року,близько 23.40 год. керував
автомобілем «ВАЗ-21011», реєстраційний
номер НОМЕР_1 по ад
Олександрівка-Миколаїв, 70 км. в стані
алкогольного сп'яніння, що
підтверджується висновком лікаря
нарколога Кіровоградського обласного
наркологічного диспансеру № 796 від 13
липня 2014 року.

Постановою судді Кіровського
районного суду м. Кіровограда від 22
серпня 2014 року ОСОБА_3 визнано винним у
вчиненні адміністративного
правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130
КУпАП та накладено адміністративне
стягнення у виді позбавлення права
керування транспортними засобами
строком на 1 рік, на користь держави
стягнуто судовий збір.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 просить
змінити постанову районного суду і
призначити йому адміністративне
стягнення не пов'язане з позбавленням
права керування транспортними
засобами.

Апеляційна скарга мотивована тим, що
він не був своєчасно та належним чином
повідомлений про час та місце розгляду
справи, у зв'язку з чим позбавлений
можливості дати пояснення та висловити
свою правову позицію в суді з приводу
обставин, які підлягали дослідженню,
крім того, при призначенні
адміністративного стягнення суд не
врахував, що він до адміністративної
відповідальності притягується вперше,
працює водієм приватного підприємства
і позбавлення його права керування
автомобілем призведе до втрати єдиного
заробітку.

В судове засідання ОСОБА_3 не з'явився, у
клопотанні просив суд розглянути
апеляційну скаргу по суті за його
відсутністю.

З'ясувавши обставини справи в межах
доводів апеляційної скарги, а також
дослідивши представлені матеріали
адміністративної справи, вважаю, що
апеляційну скаргу ОСОБА_3 слід
задовольнити, а постанову Кіровського
районного суду м. Кіровограда змінити в
частині призначеного
адміністративного стягнення за таких
підстав.

Згідно ч. 2 ст. 294 КУпАП, постанова судді
у справі про адміністративне
правопорушення може бути оскаржена
особою, яку притягнуто до
адміністративної відповідальності, її
законним представником, захисником,
потерпілим, його представником або
прокурором протягом десяти днів з дня
винесення постанови. Апеляційна скарга
подана після закінчення цього строку,
повертається апеляційним судом особі,
яка її подала, якщо вона не заявляє
клопотання про поновлення цього
строку, а також якщо у поновленні
строку відмовлено.

З матеріалів адміністративної
справи вбачається, що постанову
Кіровського районного суду м.
Кіровоградапро притягнення ОСОБА_3 до
адміністративної відповідальності за
ч.1 ст. 130 КУпАП винесено 22 серпня 2014
року, але її копію правопорушник
отримав в суді лише 09 вересня 2014 року.

Таким чином, строк на апеляційне
оскарження пропущений ОСОБА_3 з
поважних причин, а тому підлягає
поновленню.

Відповідно до ст. 9 КУпАП
адміністративним правопорушенням
(проступком) визнається протиправна,
винна (умисна або необережна) дія чи
бездіяльність, яка посягає на
громадський порядок, власність, права і
свободи громадян, на встановлений
порядок управління і за яку законом
передбачено адміністративну
відповідальність.

Згідно диспозиції ч.1 ст. 130 КУпАП
відповідальність за вказане
правопорушення настає у разі керування
транспортними засобами в стані
алкогольного, наркотичного чи іншого
сп'яніння, а так само за відмову осіб,
які керують транспортними засобами,
від проходження на стан такого
сп'яніння.

Згідно « Порядку направлення водіїв
транспортних засобів для проведення
огляду з метою виявлення стану
алкогольного, наркотичного чи іншого
сп'яніння або перебування під впливом
лікарських препаратів, що знижують
увагу та швидкість реакції, і
проведення такого огляду «,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України від 17 грудня 2008 р. №
1103 та Інструкції " Про виявлення у
водіїв транспортних засобів ознак
алкогольного, наркотичного чи іншого
сп'яніння або перебування під впливом
лікарських препаратів, що знижують
увагу та швидкість реакції",
затвердженої наказом Міністерства
внутрішніх справ України, Міністерства
охорони здоров'я України від 9 вересня
2009 р. N 400/666, встановлення у
правопорушника стану алкогольного чи
іншого сп'яніння здійснюється на
підставі його огляду, який проводиться
уповноваженою особою
Державтоінспекції на місці зупинки
транспортного засобу з використанням
спеціальних технічних засобів,
дозволених до застосування МОЗ і
Держспоживстандартом або у разі
відмови водія транспортного засобу від
проходження огляду на стан сп'яніння на
місці зупинки транспортного засобу та
його незгоди з результатами огляду, в
найближчому закладі охорони здоров'я,
якому надано право на проведення
такого огляду відповідно до статті 266
Кодексу України про адміністративні
правопорушення.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в
справі про адміністративне
правопорушення є будь-які фактичні
дані, на основі яких у визначеному
законом порядку орган (посадова особа)
встановлює наявність чи відсутність
адміністративного правопорушення,
винність даної особи в його вчиненні та
інші обставини, що мають значення для
правильного вирішення справи.

Фактичні обставини справи та їх
об'єктивна оцінка свідчать про те, що
ОСОБА_312 липня 2014 року, близько 23.40 год.,
в порушення п. 2.9 а) Правил дорожнього
руху керував автомобілем «ВАЗ-21011»,
реєстраційний номер НОМЕР_1 по а/д
Олександрівка-Миколаїв, 70 км. в стані
алкогольного сп'яніння, що
підтверджується висновком лікаря
нарколога Кіровоградського обласного
наркологічного диспансеру Гуренко Т.Н.
№ 796 від 13 липня 2014 року.

Як вбачається зі змісту апеляційної
скарги ОСОБА_3 даний факт не оспорює.

Висновок районного суду про наявність
у діях ОСОБА_3 складу адміністративного
правопорушення, передбаченого ст. 130 ч.1
КУпАП, відповідно до положень ст.ст. 245,
251, 252, 280 КУпАП грунтується на
всебічному, повному та об'єктивному
з'ясуванні обставин справи і являється
правильним.

Відповідно до ст. 23 КУпАП
адміністративне стягнення є мірою
відповідальності за скоєне
правопорушення і застосовується не
тільки з метою виховання особи, яка
його вчинила, а й з метою загальної та
спеціальної превенції.

При призначенні ОСОБА_3 виду
адміністративного стягнення, суддя
районного суду, з посиланням на ст. 33
КУпАП, зазначив, про те, що останній
свідомо вчинив небезпечне
правопорушення, зокрема для пішоходів,
доказів, які б пом'якшували його вину не
представив, а тому дійшов до висновку
про те, що виправлення ОСОБА_3 можливе
лише при позбавленні його права
керування автомобілем.

За змістом ст. 245 КУпАП, завданнями
провадження у справах про
адміністративні правопорушення є:
своєчасне, повне і об'єктивне
з'ясування обставин кожної справи,
вирішення її в точній відповідності з
законом, забезпечення виконання
винесеної постанови, а також виявлення
причин та умов, що сприяють вчиненню
адміністративних правопорушень,
запобігання правопорушенням,
виховання громадян у дусі додержання
законів, зміцнення законності.

В даному випадку, суддя районного суду
при призначенні ОСОБА_3, який не приймав
участь в розгляді справи
адміністративного стягнення допустив
неповноту у з'ясуванні його особи та
обставин, що пом'якшують його
відповідальність, які об'єктивно
свідчать про те, що ОСОБА_3 до
адміністративної відповідальності
притягується вперше, працює водієм
приватного підприємства, заробляє
засоби для існування сім'ї, фактично
від його дій не настало ніяких
негативних наслідків.

В контексті застосування ч.1ст. 6
Конвенції про захист прав людини і
основоположних свобод, апеляційний суд
вважає, що вищевказані обставини
суттєво знижують адміністративну
відповідальність ОСОБА_3, а також
ступінь його небезпечності для
суспільства, що в сукупності з іншими
дають достатньо підстав для
застосування стосовно ОСОБА_3
адміністративного стягнення у виді
штрафу, в межах передбачених санкцією
ч.1 ст. 130 КУпАП, а тому постанову
районного суду в цій частині слід
змінити.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про
адміністративні правопорушення,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 -
задовольнити.

Постанову Кіровського районного суду
м. Кіровограда від 22 серпня 2014 року
стосовно ОСОБА_3 за ч.1 ст. 130 КУпАП -
змінити.

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні
адміністративного правопорушення,
передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та
накласти на нього адміністративне
стягнення у виді штрафу в розмірі 3400, 00
грн..

В решті постанову залишити без змін.

Постанова набирає законної сили
негайно після її винесення, є
остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя апеляційного суду

Кіровоградської області
Д.Л. Іванов