АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД м. КИЄВА
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 серпня 2014 року суддя Судової палати з
розгляду кримінальних справ
Апеляційного суду м. Києва - Дзюбін В.В.,

за участю особи, яка подала скаргу -
ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні суду в
м. Києві матеріали справи за
апеляційною скаргою ОСОБА_2 на
постанову судді Солом'янського
районного суду м. Києва від 24 червня 2014
року,

УСТАНОВИВ:

Цією постановою:

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянин
України, який народився в смт.
Солоницівка, Дергачівського району,
Харківської області, співробітник СБ
України, зареєстрований: АДРЕСА_1;
проживає за адресою: АДРЕСА_2, -

визнаний винуватим у вчиненні
адміністративних правопорушень,
передбачених ст. ст. 122-2, 130 ч. 1 КпАП
України, та на нього за правилом ст.
36 КпАП України накладене
адміністративне стягнення у виді
штрафу в розмірі двохсот
неоподатковуваних мінімумів доходів
громадян, що складає 3 400 грн., на
користь держави.

Також із ОСОБА_2 на користь держави
стягнуто судовий збір в розмірі
0,03 % мінімальної заробітної плати, що
становить 36 грн. 54 коп.

Постановою судді місцевого суду ОСОБА_2
притягнений до адміністративної
відповідальності за невиконання
водіями вимог працівника міліції про
зупинку транспортного засобу та за
відмову особи, яка керує транспортним
засобом, від проходження відповідно до
встановленого про огляду на стан
алкогольного сп'яніння.

Згідно постанови правопорушення
вчинене за таких обставин.

4.05.2014 р. о 01:10 годині ОСОБА_2, керуючи
автомобілем "Шкода", знак державної
реєстрації НОМЕР_1, на автодорозі Київ -
Боярка не виконав зупинку на вимогу
працівника міліції за допомогою
піднятого до гори жезла та свистка в
сел. Петрівському по вул. Київській, чим
порушив вимоги п. 8.9 ПДР України.

Крім того, 4.05.2014 р. о 01:15 годині ОСОБА_2,
керуючи автомобілем "Шкода", знак
державної реєстрації НОМЕР_1, на
автодорозі Київ - Боярка 6 км + 900
м, з явними ознаками алкогольного
сп'яніння (запах алкоголю з
порожнини рота, нестійка хода,
тремтіння рук), чим порушив вимоги п. 2.5
ПДР України.

У поданій апеляційній скарзі ОСОБА_2,
оспорюючи законність, обґрунтованість
та підстави притягнення до
адміністративної відповідальності за
ст. ст. 122-2, 130 ч. 1 КпАП України, просить:
постанову судді Солом'янського
районного суду м. Києва від 24 червня 2014
р. щодо нього скасувати та провадження
в справі на підставі п. 1 ст. 247 КпАП
України закрити за відсутністю в його
діях складу адміністративних
правопорушень, передбачених ст. ст. 122-2,
130 ч. 1 КпАП України.

На обґрунтування апеляційних вимог
ОСОБА_2 зважає на те, що крім двох
протоколів про адміністративне
правопорушення, в матеріалах справи
відсутні будь-які докази його
винуватості, письмові пояснення як
порушника, так і свідків тощо. При цьому
апелянт в судовому засіданні
апеляційної інстанції стверджував, що
зупинив автомобіль у місці, на яке було
вказано працівником міліції'6 але з
дотриманням правил зупинки.

Заслухавши доповідь судді щодо змісту
оскарженої постанови судді місцевого
суду та доводи, викладені ОСОБА_2 в
апеляційній скарзі, вислухавши його
пояснення, який підтримав апеляційну
скаргу за наведених у ній обставин,
стверджуючи про фальсифікацію
зазначених протоколів від 4.05.2014 р.,
вивчивши та перевіривши матеріали
справи, обміркувавши доводи апелянта,
суд апеляційної інстанції вважає
апеляційну скаргу такою, що підлягає
задоволенню з таких підстав.

За змістом ст. ст. 245, 251, 252, 280 КпАП
України, завданням провадження в
справах про адміністративні
правопорушення є, зокрема, своєчасне,
всебічне, повне і об'єктивне з'ясування
обставин кожної справи, вирішення її в
точній відповідності з законом.

Доказами в справі про адміністративне
правопорушення є будь-які фактичні
дані, на підставі яких у визначеному
законом порядку встановлюється
наявність чи відсутність
адміністративного правопорушення,
винність даної особи в його вчиненні та
інших обставин справи, що мають
значення для її правильного вирішення.
Ці фактичні дані встановлюються
протоколом про адміністративне
правопорушення, поясненнями особи, яка
притягається до адміністративної
відповідальності, потерпілих, свідків,
речовими доказами, а також іншими
документами.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на
всебічному, повному і об'єктивному
дослідженні всіх обставин справи в їх
сукупності, керуючись законом та
правосвідомістю.

При розгляді справи про
адміністративне правопорушення
необхідно з'ясовувати питання: чи було
вчинено таке правопорушення, чи винна
дана особа в його вчиненні, чи підлягає
вона адміністративній
відповідальності та інші обставини, що
мають значення для правильного
вирішення справи.

Також при розгляді справ про
адміністративні правопорушення
необхідно з'ясовувати всі обставини,
перелічені у статтях 247, 280 КпАП України,
а зміст постанови судді має
відповідати вимогам, передбаченим
статтями 283 і 284 цього Кодексу. У ній,
зокрема, потрібно наводити докази, на
яких ґрунтується висновок про вчинення
особою адміністративного
правопорушення, та зазначати мотиви
відхилення інших доказів, на які
посилався правопорушник, чи
висловлених останнім доводів.

Ці вимоги закону при розгляді суддею
місцевого суду адміністративної
справи щодо ОСОБА_2 не виконані.

За змістом ч. 1 ст. 130 КпАП України,
підставою для притягнення до
адміністративної відповідальності є,
зокрема, відмова особи, яка керує
транспортним засобом, від проходження
відповідно до встановленого порядку
огляду на стан алкогольного сп'яніння
(п. 2.5 ПДР України).

Відповідно до вимог п. 2.6 Інструкції про
виявлення у водіїв транспортних
засобів ознак алкогольного сп'яніння,
наркотичного чи іншого сп'яніння або
перебування під впливом лікарських
препаратів, що знижують увагу та
швидкість реакції, затвердженої
Наказом Міністерства внутрішніх справ
України та Міністерства охорони
здоров'я України від 9.09.2009 р. №931/666,
зареєстрованої в Міністерстві юстиції
України 6.10.2009 Р. №931/16947, огляд на стан
сп'яніння на місці зупинки
транспортного засобу проводиться в
присутності двох свідків. Не можуть
бути залучені як свідки працівники
міліції або особи, щодо
неупередженості яких є сумніви.

Між тим, в постанові судді місцевого
відсутня вказівки про відмову від
проходження огляду на стан сп'яніння в
присутності двох свідків та посилання
на об'єктивні фактичні дані для
підтвердження такої відмови ОСОБА_2 та
наявності у нього явних ознак
алкогольного сп'яніння.

Також матеріали справи не містять з
цього приводу як пояснень самого
ОСОБА_2, так і пояснень свідків,
очевидців цих подій, а також
відповідних рапортів співробітників
ДАІ й даних про затримання
транспортного засобу.

Що стосується невиконання ОСОБА_2
вимоги працівника міліції про зупинку
транспортного засобу, передбаченого
ст. 122-2 КпАП України, (п. 8.9 ПДР
України), доводи ОСОБА_2 про зупинку
автомобіля на вимогу співробітника
ДАІ, але з дотриманням правил зупинки,
будь-якими доказами, які містять
матеріали справи, не спростовані.

За таких обставин, постанова судді
місцевого суду не може залишатися в
силі та підлягає скасуванню, а
провадження в справі щодо ОСОБА_2 на
підставі п. 1 ст. 247 КпАП України -
закриттю за відсутністю в його діях
складу адміністративних
правопорушень, передбачених ст. ст. 122-2,
130 ч. 1 КпАП України.

Зважаючи на викладене, апеляційний суд
дійшов остаточного висновку про
задоволення апеляційної скарги.

Керуючись ст. 294 КпАП України,
Апеляційний суд м. Києва -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 -
задовольнити.

Постанову судді Солом'янського
районного суду м. Києва від 24 червня 2014
року щодо ОСОБА_2 - скасувати.

Провадження в справі щодо ОСОБА_2 на
підставі п. 1 ст. 247 КпАП України -
закрити за відсутністю в його діях
складу адміністративних
правопорушень, передбачених ст. ст. 122-2,
130 ч. 1 КпАП України.

Постанова апеляційного суду набирає
законної сили негайно після її
винесення, є остаточною й оскарженню не
підлягає.

Суддя Апеляційного суду м. Києва
В. Д з ю б і н