АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 серпня 2014 року суддя судової палати з
розгляду кримінальних справ
Апеляційного суду міста Києва Сітайло
О.М., розглянувши апеляційну скаргу
ОСОБА_2 на постанову Солом'янського
районного суду м. Києва від 06 червня 2014
року,

ВСТАНОВИЛА:

Постановою Солом'янського районного
суду м. Києва від 06 червня 2014 року
ОСОБА_2 визнаниа винною у порушенні
митних правил за ч. 1 ст. 483 Митного
Кодексу України, та на неї накладено
адміністративне стягнення у виді
штрафу в розмірі 189 316, 20 грн.; стягнуто з
ОСОБА_2 на користь держави вартість
безпосередніх предметів порушення
митних правил у розмірі 189 316, 20 грн.

Згідно протоколу про порушення митних
правил №0181/10000/14 від 12.03.2014 року, 05.06.2013
року в зоні діяльності Ягодинської
митниці з Польші на митну територію
України компанією «Maximus Business LTD»
(Великобританія) на виконання умов
контракту від 08.05.2013 року №ЕХ-08-05-13,
укладеного з ТОВ «Віватімпорт»,
автомобільним транспортом р.н.
НОМЕР_1/НОМЕР_2 переміщено товари
«світильники та комплектуючі до них.
годинники, декаративні вироби», вагою
брутто 12384,51 кг, загальною вартістю 23685,25
дол. США.

безпосередні предмети
порушення митних правил не вилучались
та були випущені у вільний обіг.

Через митний кордон України вказаний
товар переміщено на підставі наступних
товаросупровідних документів:
міжнародної товарно-транспортної
накладної CMR№273944 від 03.06.2013 року, книжки
МДП №XZ71978911 від 05.06.2013 року, інвойсу від
31.05.2013 року № ЕХ-0006.

10.06.2013 року товари, заявлені до митного
оформлення в Київській
міжрегіональній митниці Міндоходів в
режимі ІМ-40 за митною декларацією
№100250000/2013/059712. оформлено та випущено у
вільний обіг.

06.09.2013 року Київською міжрегіональною
митницею Міндоходів з метою перевірки
законності ввезення товарів на митну
територію України до Департаменту
митної справи Міндоходів ініційовано
направлення запиту до митних органів
Великобританії.

10.12.2013 року Київською міжрегіональною
митницею Міндоходів з Департаменту
митної справи Міндоходів листом від
05.12.2013 року №26448/7/99-99-24-03-10-17 отримано
відповідь митних органів
Великобританії.

З відповіді митних органів
Великобританії органом доходів і
зборів встановлено, що компанія «Maximus
Business LTD», яка згідно товаросупровідних
документів виступає відправником
товару, є ліквідованою та з 17.05.2013 року
виключена з реєстру.

На підставі зазначеного органом
доходів і зборів зроблено висновок про
те, що на час поставки товарів,
враховуючи ліквідацію компанії «Maximus
Business LTD», контракт від 08.05.2013 року
№ЕХ-08-05-13 був фактично не дійсним, так
само як і інвойс від 31.05.2013 року № ЕХ-0006,
який є невід'ємною частиною контракту
та його Доповненням

____________________________________________________

Справа № 33/796/928/2014 Категорія: ч. 1 ст. 483
МК України

Головуючий суддя у 1-й інстанції:
Лазаренко В.В.

Суддя в апеляційній інстанції: Сітайло
О.М.

(специфікацією), оскільки виданий
ліквідованою компанією (стороною
зовнішньоекономічного контракту), яка
не є здатною до укладання контракту.

У зв'язку з цим орган доходів і зборів
вважає, що товари «світильники та
комплектуючі до них, годинники,
декаративні вироби», вагою брутто 12384,51
кг, загальною вартістю 23685,25 дол. США, що
відповідно до курсу НБУ станом на 05.06.2013
року складає 189 316, 20 грн., переміщені
через митний кордон України з
приховуванням від митного контролю,
шляхом подання як підстави для
переміщення товарів документів, що
містять неправдиві відомості щодо
відправника та продавця товарів, що є
порушенням митних правил,
відповідальність за яке, передбачена
ст. 483 МК України.

Також орган доходів і зборів вважає, що
у відповідності до положень ч. 2 ст. 459 МК
України суб'єктом відповідальності за
вчинення даного порушення є керівник
декларанта ТОВ «Віватімпорт» - ОСОБА_2,
яка займає посаду директора відповідно
до наказу від 19.12.2012 року №1.

Не погодившись із постановою
Солом'янського районного суду м. Києва
від 06 червня 2014 року ОСОБА_2 подала
апеляційну скаргу, в якій просить
оскаржувану постанову скасувати,
провадження в справі закрити.

Свої вимоги апелянт мотивує тим, що
декларування товарів під час митного
оформлення здійснював ОСОБА_3, що
підтверджено карткою Київської
регіональної митниці щодо обліку
особи, яка здійснює операції з
товарами. Будь-яких дій щодо
незаконного переміщення товару ОСОБА_2
об'єктивно не вчиняла, умислу на
вчинення таких дій не мала. Протокол
про порушення митних правил за своїм
змістом не в повній мірі відповідає
вимогам ст. 494 МК України, викладені в
ньому дані про місце, час вчинення, вид
та характер порушення митних правил
мають неконкретний характер, оскільки
в протоколі взагалі не згадується про
вчинення безпосередньо ОСОБА_2
будь-яких дій, пов'язаних з
переміщенням або спрямованих на
переміщення товарів через митний
кордон України з приховуванням від
митного контролю. В матеріалах справи
міститься копія листа Міністерства
доходів і зборів України від 05.12.2013 року
до Київської регіональної митниці,
додатком до якої є копія листа НМ
Revenue@Customs з питань взаємної митної
оцінки та копія його неофіційного
перекладу, у якому слово «ліквідована»
взято в лапки, що свідчить лише про те,
що компанія виключена з реєстру.
Вважає, що митним органом не надано
належних доказів ліквідації компанії
MAXIMUS BUSINESS LTD згідно законодавства
Великобританії. Тому відповідно до
вимог ст. 495 МК України лист НМ Revenue@Customs
не може бути допустимим доказом по
справі.

Звертає увагу, що наявність чи
відсутність товарів судом не
досліджувалася, а тому вважаю
незаконною постанову суду в частині
накладення стягнення на користь
держави вартості товарів.

Заслухавши доповідь судді, пояснення
адвоката ОСОБА_4, яка підтримала подану
ОСОБА_2 апеляційну скаргу та просила її
задовольнити, представника Київської
регіональної митниці Міндоходів
Дєдєньову Д.О., прокурора Свербиуса А.О.,
які вважають, що постанова суду першої
інстанції є законною, обгрунтованою, а
тому апеляційна скарга ОСОБА_2
задоволенню не підлягає, перевіривши
матеріали адміністративної справи,
дослідивши доводи апеляційної скарги,
суд приходить до висновку, що
апеляційна скарга задоволенню не
підлягає з наступних підстав.

Згідно ч. 1 ст. 486 МК України завданнями
провадження у справах про порушення
митних правил є своєчасне, всебічне,
повне та об'єктивне з'ясування обставин
кожної справи, вирішення її з
дотриманням вимог закону, забезпечення
виконання винесеної постанови, а також
виявлення причин та умов, що сприяють
вчиненню порушень митних правил, та
запобігання таким правопорушенням.

Висновоксуду першої інстанції про
доведеність винності ОСОБА_2 у вчиненні
правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 483
МК України за обставин, встановлених
судом, відповідає фактичним обставинам
справи та підтверджений наведеними у
постанові доказами: даними протоколу
про порушення митних правил,
документами, наданими до Київської
міжрегіональної митниці Міндоходів
товариством «Віватімпорт» для
розмитнення товарів (контракт, інвойс,
товаросупровідні документи) листом
митних органів Великобританії з
інформацією про ліквідацію компанії
«Maximus Business LTD», наказом про призначення
на посаду директора ТОВ «Віватімпорт»
ОСОБА_2

Доводи апеляційної скарги про
відсутність в діях ОСОБА_2 складу
адміністративного правопорушення,
передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України, є
безпідставними та спростовуються
зібраними у справі доказами.

Так, факт переміщення через митний
кордон України товарів ТОВ
«Віватімпорт» підтверджується даними
картки обліку особи, яка здійснює
операції з товарами та відповідними
відмітками митниці на
товаросупровідних документах щодо
товару, який поставлявся компанією
«Maximus Business LTD» (Великобританія) ТОВ
«Віватімпорт» на виконання умов
контракту від 08.05.2013 року №ЕХ-08-05-13.

Доводи апеляційної скарги про те, що
директор ТОВ «ВІВАТІМПОРТ» ОСОБА_2 не
подавала митному органу, як підставу
для переміщення товару документів, що
містять неправдиві відомості щодо
продавця та відправника товару, через
митний кордон України з приховуванням
від митного контролю, суд вважає
необгрунтованими.

У відповідності до ч. 3 ст. 265 МК
підприємства можуть бути декларантами,
за умови перебування їх на обліку в
митних органах України.

В графі 14 «Декларант/представник»
митної декларації у даній справі
зазначено ТОВ «ВІВАТІМПОРТ».

Відповідно до ст. 459 МК України
суб'єктами адмніністративної
відповідальності за порушення митних
правил підприємствами - є посадові
особи цих підприємств.

Виходячи з обов'язку надавати для
митного контролю і оформлення
документи з достовірною та правдивою
інфомацією (ст. 266 МК України), директор
ТОВ «ВІВАТІМПОРТ» ОСОБА_2 до поставки
товарів в Україну, під час узгодження
інвойсу № EX-0006 від 31.05.2013 року, який є
невід'ємною частиною контракту та його
Доповненням (специфікацією), повинна
була пересвідчитись в правоздатності
компанії «MAXIMUS BUSINESS LTD» (1F1, 25 Crighton Place,
Edinburgh, EH7 4NY, United Kingdom, Великобританія).

Таким чином директор ТОВ «ВІВАТІМПОРТ»
ОСОБА_2 є суб'єктом адміністративної
відповідальності, хоча особисто не
подавала митному органу, як підставу
для переміщення товару документів, що
містять неправдиві відомості щодо
продавця та відправника товару. ОСОБА_3,
на якого посилається апелянт, не є
посадовою особою ТОВ «ВІВАТІМПОРТ», а
тому не може бути суб'єктом даного
правопорушення. У той же час ОСОБА_3 не є
особою, яка відповідно до
законодавства України має право
вчиняти щодо товарів, комерційного
призначення юридично значущі дії від
свого імені, в даному випадку він діяв
від імені ТОВ «ВІВАТІМПОРТ».

Доводи апеляційної скарги про те, що в
протокол про порушення митних правил
за своїм змістом, не відповідає вимогам
ст. 494 МК України, оскільки викладені в
ньому дані про місце, час вчинення, вид
та характер порушення митних правил
мають неконкретний характер, суд
вважає безпідставними, оскільки
протокол містить необхідні
передбачені ч. 2 ст. 494 МК України дані, в
тому числі й ті, на які посилається
апелянт.

Також ОСОБА_2 в апеляції посилалася на
відсутність у неї умислу на вчинення
правопорушення, проте таке посилання є
немотивованим та безпідставним.

Внаслідок проведеної перевірки
митними органами встановлено, що в
документах, наданих ТОВ «Віватімпорт»
для митного оформлення товарів 10.06.2013
року, відправником товару була вказана
компанія «Maximus Business LTD», яка згідно з
інформацією митних органів
Великобританії була ліквідованою та з
07.05.2013 року виключена з реєстру.

У своїх поясненнях до протоколу про
порушення митних правил ОСОБА_2 не дала
відповіді на питання про причину, за
якої ліквідована компанія виступала
відправником товарів на адресу ТОВ
«Віватімпрот» та не навеламотивів, які
б давали підстави вважати, що у неї не
було умислу на подачу митним органам
документів, які містили неправдиві
відомості про відправника товару.

Не заслуговують на увагу і доводи
апеляційної скарги про те, що лист НМ
Revenue @Customs не може бути визнаний
допустимим доказом, оскільки наявний
неофіційний переклад про те, що
компанія «MAXIMUS BUSINESS LTD» є ліквідованою
та з 17 травня 2013 року виключена з
реєстру, з наступних підстав.

Відповідно до ст. 503 МК України як
перекладач може виступати посадова
особа митного органу, яка володіє
мовою, знання якої необхідне для
здійснення перекладу під час
провадження у справі про порушення
митних правил.

В матеріалах справи міститься переклад
зазначеного вище листа який здійснений
посадовою особою митного органу
Толкачовим М.В. знання якого необхідні
для здійснення перекладу.

Крім того до апеляційного суду м. Києва
представником Київської
міжрегіональної митниці Міндоходів
надано офіційний переклад вказаного
листа, зміст якого відповідає за своєю
суттю наявному в матеріалах справи.

При розгляді справи щодо ОСОБА_7
порушень процесуального закону, що
стали б підставою для скасування
постанови суду з наведених апелянтом
мотивів, допущено не було.

З огляду на викладене, постанова
Солом'янського районного суду м. Києва
від 06 червня 2014 року про притягнення до
адміністративної відповідальності за
порушення митних правил, передбачених
ч. 1 ст. 483 Митного Кодексу України,
ОСОБА_2 є законною і обґрунтовано,
підстав для її скасування чи зміни
немає.

На підставі наведеного та керуючись ст.
294 КУпАП, суддя Апеляційного суду міста
Києва, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без
задоволення, а постанову
Солом'янського районного суду м. Києва
від 06 червня 2014 року щодо ОСОБА_2 за ч. 1
ст. 483 МК України, - без зміни.

Постанова апеляційного суду набирає
законної сили негайно після її
винесення, є остаточною й оскарженню не
підлягає.

Суддя Апеляційного суду м. Києва
О.М.
Сітайло