Справа №359/8417/14-п
Провадження №3/359/2383/2014
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 вересня 2014 року
м. Бориспіль

Суддя Бориспільського міськрайонного
суду Київської області Вознюк С.М., за
участю секретаря Айрапетян Л.А.,
прокурора Качкалди В.В., особи яка
притягається до адміністративної
відповідальності ОСОБА_1, його
представників - адвокатів ОСОБА_2 та
ОСОБА_3, свідка ОСОБА_4, розглянувши
адміністративний матеріал, що надійшов
з Головного управління по боротьбі з
корупцією та організованою
злочинністю Служби безпеки України
відносно

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця м.
Черкаси, працюючого генеральним
директором Державного підприємства
обслуговування повітряного руху
України, проживаючого за адресою:
АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер:
НОМЕР_1, -

про притягнення до адміністративної
відповідальності за ст. 172-7 КУпАП, -

в с т а н о в и в:

25 липня 2014 року відносно громадянина
ОСОБА_1, який являється генеральним
директором державного підприємства
обслуговування повітряного руху
України, складено протокол про
вчинення ним адміністративного
правопорушення, передбаченого ст.172-7
КУпАП, згідно якого, останньому
ставиться в провину те, що він,
являючись посадовою особою юридичної
особи публічного права невідкладно в
письмовій формі не повідомив
безпосереднього керівника про
конфлікт інтересів, що полягав у
наявності суперечності між особистими
інтересами його рідного сина ОСОБА_5,
який перебуває у його безпосередньому
підпорядкуванні, наявність якої могла
вплинути на об'єктивність або
неупередженість прийняття рішень, а
також на вчинення чи не вчинення дій
під час виконання наданих службових
повноважень.

Так, наказом Міністерства транспорту
та зв'язку України від 19.03.2010 року №79-О
«Про поновлення на посаді», наказом
Міністерства транспорту та зв'язку
України від 25.05.2010 року №181-О «Про
укладання контракту з ОСОБА_1» та
укладеним контрактом № 5-І з керівником
Державного підприємства
обслуговування повітряного руху
України, що є у державній власності від
25.05.2010 року (з додатковою угодою від
20.02.2013 року) ОСОБА_1 призначений
генеральним директором ДП
«Украерорух». Останній є посадовою
особою юридичної особи публічного
права та відповідно до п.п. а) п. 2 ч. 1 ст. 4
Закону України «Про засади запобігання
і протидії корупції» є суб'єктом
відповідальності за корупційне
правопорушення.

Наказом ДП «Украерорух» від 16.09.2013 року
№ 483/о, ОСОБА_5 призначено на посаду
директора регіонального структурного
розділу «Кримаерорух» з 20 вересня 2013
року за переведенням з Харківського
регіонального структурного
підрозділу.

Згідно із положенням про Регіональний
структурний підрозділ «Кримаерорух»
Державного підприємства
обслуговування повітряного руху
України, затвердженого Наказом
Украероруху від 08.08.2013 року № 266,
безпосереднє управління виробничою та
фінансово-господарською діяльністю її
здійснює директор, який призначається
на посаду та звільняється з посади
генеральним директором Украероруху
або першим заступником генерального
директора Украероруху.

Директор РСП діє в межах цього
Положення та на підставі повноважень,
визначених генеральним директором
Украероруху.

Наказом ДП «Украерорух» від 11.04.2014 року
№ 223/о, ОСОБА_5 прийнято на роботу до
Украероруху з 02 квітня 2014 року, за
переведенням з РСП «Кримаерорух», на
посаду заступника начальника центру з
організації та забезпечення роботи
органів ОПР Служби аеронавігаційного
обслуговування.

Наказом ДП «Украерорух» від 05.05.2014 року
№ 253/о, ОСОБА_5, заступника начальника
Центру з організації та забезпечення
роботи органів ОПР Служби
аеронавігаційного обслуговування,
переведено, за його згодою, виконуючим
обов'язки начальника Служби
аеронавігаційної інформації.

Відповідно до положення про Службу
аеронавігаційної інформації
(державного підприємства
обслуговування повітряного руху
України, затвердженого 27.01.2014 року
генеральним директором Украероруху
ОСОБА_1, САІ є структурним підрозділом
Украероруху з питань обслуговування
аеронавігаційними даними і
аеронавігаційною інформацією, входить
до складу об'єднаної
цивільно-військової системи
організації повітряного руху України
та підпорядковується першому
заступнику генерального директора з
виробництва.

Керівництво САІ Украероруху здійснює
начальник, який призначається на
посаду та звільняється з посади
наказом генерального директора
Украероруху за погодженням першого
заступника генерального директора з
виробництва та голови Державіаслужби.

Структура та штатний розпис САІ
Украероруху розробляється начальником
САІ Украероруху, погоджується першим
заступником генерального директора
з виробництва та начальником
департаменту з економіки та фінансів і
затверджується генеральним
директором Украероруху.

Так, ОСОБА_1, перебуваючи на посаді
генерального директора «Украерорух»,
посадовим особам апарату управління та
регіональних структурних підрозділів,
в тому числі начальнику Служби
аеронавігаційної інформації
Украероруху, неодноразово видавав
документи організаційно-розпорядчого
характеру (накази), в яких контроль за
їх виконанням залишав за собою або
покладав на підлеглих осіб.

Також, в.о. начальника САІ Украерорух
ОСОБА_5 в службовій записці від 14.05.2014
року № 15.2.6-80 до його рідного батька
генерального директора Украероруха
ОСОБА_1 просив останнього надати
вказівку відповідним фахівцям щодо
узгодження та підписання прибуткового
договору забезпечення документами
аеронавігаційної інформації видання
САІ Украероруху протягом 2014 року.

Крім того, ОСОБА_1, як генеральний
директор ДП «Украерорух»,
неодноразово порушував питання щодо
застосування заохочень стосовно
працівників Украероруху (наказ № 717/о
від 24.12.2013 року «Про матеріальне
заохочення працівників
«Украероруху», наказ № 435/о від 21.08.2013
року «Про матеріальне заохочення
працівників Украероруху з нагод 22
річниці Дня незалежності і Дня авіації
України»).

Начальник управління Міністерства
інфраструктури України Сова Н.П.,
директор департаменту
Міністерства інфраструктури України
Полторацький М.М., начальник відділу
внутрішніх розслідувань та
запобігання корупційним та
економічним правопорушенням
Міністерства інфраструктури України
Шушковський Б.Р., головний спеціаліст
відділу внутрішніх розслідувань та
запобігання корупційним та
економічним правопорушенням
Міністерства інфраструктури України
Мироненко Є.М. в поясненнях від 22.07.2014
року, повідомили, що безпосереднім
керівником генерального директора
«Украерорух» ОСОБА_1 є Міністр
інфраструктури України Бурбак М.Ю.

Також, вказані особи повідомили, що в.о.
начальника САІ Украероруху ОСОБА_5 був
у безпосередньому підпорядкуванні в
генерального директора Украероруху
ОСОБА_1 , а також, що під час здійснення
організаційно-розпорядчих функцій з
питань організації керівництва САІ
Украероруху, ніякої різниці не існує
між постійно призначеним начальником
та виконуючим обов'язки начальника САІ
Украероруху.

Таким чином, згідно наданого до суду
протоколу про корупційне
правопорушення, генеральний директор
державного підприємства
обслуговування повітряного руху
України ОСОБА_1, являючись посадовою
особою юридичної особи публічного
права та відповідно до п.п. а) п.2 ч.1 ст. 4
Закону України «Про засади запобігання
і протидії корупції» суб'єктом
відповідальності за корупційне
правопорушення, в порушення вимог п. 2 ч.
1 ст. 14 Закону України «Про засади
запобігання і протидії корупції»,
умисно з корисливого мотиву,
невідкладно в письмовій формі не
повідомив безпосереднього керівника
про наявність у нього конфлікту
інтересів, що полягав у наявності
суперечності між особистими
інтересами його близької особи (сина)
ОСОБА_5, який перебував у його
безпосередньому підпорядкуванні, та
його службовими повноваженнями,
наявність якої могла вплинути на
об'єктивність або неупередженість
прийняття рішень, а також на вчинення
чи не вчинення дій під час виконання
наданих службових повноважень.

В судовому засіданні представники
особи, яка притягається до
адміністративної відповідальності,
зазначили, що в діях ОСОБА_1 відсутній
склад адміністративного (корупційного)
правопорушення, у зв'язку з чим просили
провадження по справі закрити.
Зазначили, що дії, які ставляться в
провину стосуються періоду з 05.05.2014
року, коли син директора виконував
тимчасово обов'язки вакантної посади
начальника САІ, що не мало за собою
підстав для повідомлення керівництва
Державіаслужби України та
Міністерства інфраструктури України.
Інші призначення, що перебували цим
подіям також не містять складу
адміністративного правопорушення,
оскільки в жодному випадку син
директора не перебував в
безпосередньому підпорядкуванні. Крім
того, ніякого умислу в діях ОСОБА_1 з
цього приводу не було і бути не могло.

Особа, яка притягається до
адміністративної відповідальності, в
суді повідомив, що своє вини не визнає,
оскільки жодних порушень не вчиняв,
ОСОБА_5 призначено виконуючим обов'язки
начальника САІ без його відома, його
заступником з виробництва, оскільки
він має повне право і компетенцію з
цього приводу. При цьому, призначення
виконуючим обов'язки на посаду не є
безпосереднім призначенням. В
будь-якому випадку, перебуваючи на
посаді виконуючого обов'язки
начальника САІ ОСОБА_5 не перебував в
безпосередньому підпорядкуванні
генеральному директору підприємства, а
перебував в підпорядкуванні першого
заступника з виробництва ОСОБА_4
Попередні призначення взагалі не
стосуються складу правопорушення, яке
інкримінується ОСОБА_1

Свідок ОСОБА_4 в судовому засіданні
підтвердив пояснення ОСОБА_1, зазначив,
що призначення виконуючим обов'язки
САІ сина генерального директора було
його ініціативою, оскільки на той час
посада була вакантна і потрібна була
людина з відповідним професійним
рівнем, однак ОСОБА_5 не був призначений
на посаду, а лише виконував тимчасово
обов'язки начальника даної служби. При
офіційному призначенні ОСОБА_5
відмовився від участі в конкурсі
задовго до проведення перевірки СБ
України та складення відповідного
протоколу. При призначенні на
тимчасове виконання посади не потрібно
відповідного погодження згідно
положення та статуту підприємства, а
тим більше повідомляти вищестояще
керівництво про конфлікт інтересів.
При цьому, зазначив, що генеральному
директору підприємства стало відомо
про призначення його сина виконуючим
обов'язки посаду начальника САІ ДП
«Украерорух» в подальшому, оскільки
він, як перший заступник генерального
директора, не повідомляв ОСОБА_1 про
призначення його сина на цю тимчасову
посаду. Жодних вказівок від ОСОБА_1 на
призначення його сина на будь-яку
посаду він не отримував, це була його
власна ініціатива.

Прокурор в судовому засіданні
зазначила про наявність в діях ОСОБА_1
складу корупційного правопорушення,
передбаченого ст. 172-7 КУпАП, зважаючи на
неповідомлення останнім про конфлікт
інтересів щодо призначення на посаду
виконуючого обов'язки начальника САІ
ДП «Украерорух» свого сина ОСОБА_5, з
урахуванням чого в протоколі і
зазначено, що порушення тривало з 05.05.2014
року по момент виявлення, час складення
протоколу 25.07.2014 року. У цьому зв'язку
просила притягнути ОСОБА_1 до
адміністративної відповідальності за
вчинення корупційного діяння та
застосувати до нього стягнення у
вигляді відповідного розміру штрафу.

Заслухавши пояснення особи, яка
притягається до відповідальності, його
представників - адвокатів, свідка
ОСОБА_4 та думку прокурора, дослідивши
надіслані до суду матеріали в повному
обсязі, суддею встановлено, що вина
ОСОБА_1 не знайшла свого підтвердження,
а склад адміністративного
правопорушення, передбаченого ст. 172-7
КУпАП, в діях останнього не
встановлений.

Так, як вбачається з протоколу про
адміністративне правопорушення, який
складено 25.07.2014 року, час вчинення
правопорушення, яке ставиться у
провину ОСОБА_1 - робочі дні з 09.00 до 18.00
в період з 05.05.2014 року по час складення
протоколу, тобто 25.07.2014 року, що також
підтверджується супровідним листом
органу, що склав протокол (а.с. 213, том 2).

Також зазначено, що ОСОБА_1 умисно з
корисливого мотиву, невідкладно в
письмовій формі не повідомив
безпосереднього керівника про
наявність у нього конфлікту інтересів,
що полягав у наявності суперечності
між особистими інтересами його
близької особи сина - ОСОБА_5, який
перебував у його безпосередньому
підпорядкуванні, та його службовими
повноваженнями, наявність якої могла
вплинути на об'єктивність або
неупередженість прийняття рішень, а
також на вчинення чи не вчинення дій
під час виконання наданих службових
повноважень.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про
засади запобігання і протидії
корупції», під терміном безпосереднє
підпорядкування визначено - відносини
організаційної або правової
залежності підлеглої особи від її
керівника, в тому числі через вирішення
(участь у вирішенні) питань прийняття
на роботу, звільнення з роботи,
застосування заохочень,
дисциплінарних стягнень, надання
вказівок, доручень, контролю за їх
виконанням.

Згідно наказу ДП «Украерорух» від
05.05.2014 № 253/о, ОСОБА_5, заступника
начальника Центру з організації та
забезпечення роботи органів ОПР Служби
аеронавігаційного обслуговування,
переведено, за його згодою, виконуючим
обов'язки начальника Служби
аеронавігаційної інформації (а.с. 39), що
свідчить про його тимчасове
підпорядкування генеральному
директору ДП «Украерорух» ОСОБА_1

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про
засади запобігання і протидії
корупції» тимчасове підпорядкування,
яке може виникнути при тимчасовому
виконанні обов'язків відсутнього
керівника, не може бути підставою для
обмеження спільної роботи близьких
осіб.

Тимчасове підпорядкування, яке виникає
при тимчасовому виконанні обов'язків
відсутнього керівника, не може бути
підставою для обмеження спільної
роботи близьких осіб.

Перебування ж ОСОБА_5 на тимчасово
вакантній посаді підтверджується
самим протоколом, відібраними
поясненнями свідків, поясненнями
свідка ОСОБА_4 та поясненнями самого
ОСОБА_1, а також дослідженими
матеріалами справи.

Враховуючи, що часом вчинення
правопорушення в протоколі про
адміністративне правопорушення
визначено період з 05.05.2014 року, то дана
обставина спростовує вказану в
протоколі безпосередність
підпорядкування виконуючого обов'язки
начальника Служби аеронавігаційної
інформації ОСОБА_5 його батькові
генеральному директору ДП
«Украерорух» ОСОБА_1

Крім того, слід зазначити, що
безпосереднього підпорядкування в
цьому зв'язку між ОСОБА_5 та ОСОБА_1 не
було, зважаючи на штатну структуру ДП
«Украерорух», та те, що
підпорядковувався начальник САІ ДП
«Украерорух» безпосередньо першому
заступнику генерального директора ДП
«Украерорух».

Подання службової записки від імені
ОСОБА_5, який виконував тимчасово
вакантну посаду начальника САІ,
безпосередньо на ім'я генерального
директора ОСОБА_1, не може бути доказом
правопорушення, зважаючи на викладені
вище доводи.

Суддя також враховує, що в подальшому
ОСОБА_5 не призначався на посаду
начальника САІ, а лише тимчасово її
виконував. В той же час, паралельно,
оголошувався конкурс на заміщення
вакантної посади, від участі в якому
ОСОБА_5 відмовився. При цьому така
відмова сталась раніше ніж проводилась
перевірка працівниками СБ України
25.07.2014 року.

Попередні призначення ОСОБА_5: згідно
Наказу ДП «Украерорух» від 16.09.2013 № 483/о
та Наказу ДП «Украерорух» від 11.04.2014 №
223/о діяли до часу вчинення
правопорушення - 05.05.2014 року, тому
відсутні будь-які підстави вважати їх
належними доказами, які свідчать про
вчинення ОСОБА_1 адміністративного
правопорушення, передбаченого ст. 172-7
КУпАП.

Статтею 14 Закону України «Про засади
запобігання і протидії корупції»
передбачено, що посадові особи
юридичної особи публічного права
зобов'язані повідомляти невідкладно
безпосереднього керівника про
наявність конфлікту інтересів.

Вказана норма закону не ставить вимогу
щодо письмового повідомлення
безпосереднього керівника про
наявність конфлікту інтересів, як це
зазначено в протоколі про
адміністративне правопорушення.

Крім того, сам ОСОБА_1 пояснював, що в
усній формі повідомляв своє
безпосереднє керівництво (тодішніх
Міністра інфраструктури України та
голову Державіаслужби України) про
наявність у нього конфлікту інтересів
у 2013 році, тобто, що стосується
попередніх призначень близького
родича.

Зворотньому в суді доказів не надано,
оскільки з листа Міністерства
інфраструктури України (а.с. 124-125, том 2),
вбачається про відсутність письмового
повідомлення ОСОБА_1 про конфлікт
інтересів, в тому числі й в 2013 році.

Для правильного застосування положень
ст. 14 Закону щодо урегулювання
конфлікту інтересів » має значення
визначення змісту поняття «конфлікт
інтересів».

Зміст поняття «конфлікт інтересів»
визначають дві обов'язкові ознаки:
конфлікт інтересів - це суперечність
між особистими інтересами особи та її
службовими повноваженнями; наявність
такої суперечності може вплинути на
об'єктивність або неупередженість
прийняття рішень, а також на вчинення
чи не вчинення дій під час виконання
наданих особі службових повноважень.
Таким чином, не будь-яка суперечність
між особистими інтересами особи та її
службовими повноваженнями створює
конфлікт інтересів, оскільки особистий
інтерес особи та її службові
повноваження можуть не суперечити один
одному. На об'єктивність та
неупередженість прийняття рішень, а
також на вчинення чи не вчинення дій
під час виконання наданих особі
службових повноважень впливає саме
суперечність між особистими
інтересами особи та її службовими
повноваженнями, а не самі по собі
службові повноваження особи.

У цьому зв'язку, суддя дійшов висновку,
що не знайшло підтвердження та не
виявлено доказів того, «що
спорідненість із ОСОБА_5 та
неповідомлення про цю спорідненість,
вплинуло в подальшому на об'єктивність
або неупередженість прийняття ОСОБА_1
рішень, а також на вчинення чи не
вчинення ним дій під час виконання
наданих службових повноважень, а також
що існувала суперечність між
особистими інтересами ОСОБА_1 та його
службовими повноваженнями.

При з'ясуванні винуватості особи у
вчиненні будь-якого корупційного
правопорушення потрібно враховувати і
загальні поняття корупції, що
містяться у ст. 1 Закону України «Про
засади запобігання і протидії
корупції».

Відповідальність за ст.172-7 КУпАП настає
за умови наявності чотирьох
взаємозумовлених і взаємопов'язаних
елементів: об'єкта та об'єктивної
сторони, суб'єкта та суб'єктивної
сторони неповідомлення особою
безпосереднього керівника у випадках,
передбачених законом, про наявність
конфлікту інтересів. Відсутність хоча
б однієї з вказаних ознак виключає
наявність корупційного діяння.

Відповідно до ст. 9 ч. 1 КУпАП,
адміністративним правопорушенням
(проступком) визнається протиправна,
винна (умисна або необережна) дія чи
бездіяльність, яка посягає на
громадський порядок, власність, права і
свободи громадян, на встановлений
порядок управління і за яку законом
передбачено адміністративну
відповідальність.

Згідно ст. 10 КУпАП, адміністративне
правопорушення визнається вчиненим
умисно, коли особа, яка його вчинила,
усвідомлювала протиправний характер
своєї дії чи бездіяльності,
передбачала її шкідливі наслідки і
бажала їх або свідомо допускала
настання цих наслідків.

Законом України «Про засади
запобігання і протидії корупції»
передбачено, що корупційне
правопорушення - умисне діяння, що
містить ознаки корупції, вчинене
особою, зазначеною у частині першій
статті 4 цього Закону, за яке законом
установлено кримінальну,
адміністративну, цивільно-правову та
дисциплінарну відповідальність.

З цього приводу, в протоколі про
корупційне правопорушення зазначено
про корисний умисел ОСОБА_1, однак
доказів цьому не надано та в суді не
здобуто, тому слід зазначити, що така
вказівка є помилковою.

Так, не наведено доказів, які б
підтверджували, що останній умисно не
повідомляв про наявність конфлікту
інтересів (якщо б такий мав місце в
дійсності).

Відповідно до ст. 247 КУпАП визначені
обставини, що виключають провадження у
справі про адміністративне
правопорушення, серед яких пунктом 1
визначено відсутність складу
адміністративного правопорушення.

Усі сумніви щодо доведеності вини
особи тлумачаться на користь
останнього.

Таким чином, у суду відсутні підстави
для притягнення ОСОБА_1 до
адміністративної відповідальності,
зважаючи на те, що достатніх доказів
вчинення ним адміністративного
правопорушення, визначеного ст. 172-7
КУпАП під час розгляду
адміністративних матеріалів в суді - не
здобуто, а ті що надані в якості
підтвердження вчинення
правопорушення, - суд оцінює критично,
оскільки останні не свідчать про
вчинення ним правопорушення.

Враховуючи викладене та зазначені
норми Закону, вважаю, що в діях ОСОБА_1
відсутній склад адміністративного
правопорушення, передбаченого ст. 172-7
КУпАП, а тому провадження у справі слід
закрити.

На підставі наведеного, керуючись
ст.172-7 та п.1 ст. 247 КУпАп України, суддя -

п о с т а н о в и в:

Провадження в справі про притягнення
ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, до
адміністративної відповідальності за
ст. 172-7 КУпАП, - закрити у зв'язку з
відсутністю складу адміністративного
(корупційного) правопорушення.

Постанова судді у справі про
адміністративне правопорушення може
бути оскаржена особою, яку притягнуто
до адміністративної відповідальності,
її законним представником, захисником,
потерпілим, його представником або на
неї може бути внесено протест
прокурора протягом десяти днів з дня
винесення постанови.

Апеляційна скарга, протест прокурора
подаються до відповідного
апеляційного суду через місцевий суд,
який виніс постанову.

Постанова суду у справі про
адміністративне правопорушення
набирає законної сили після закінчення
строку оскарження (опротестування)
цієї постанови і може бути пред'явлена
до виконання протягом трьох місяців з
дня набрання нею законної сили.

Постанова суду набрала законної сили
___________________.

Суддя:
С.М.Вознюк