Пр. №3/521/4163/2014
П О С Т А Н О В А

І М ЕН Е М У К Р А Ї Н И

17.09.2014 року
м. Одеса

Суддя Маліновського району суду міста
Одеса Непорада О.М., за участю прокурора
прокуратури Малиновського району м.
Одеси Коревої М.В., захисника-адвоката
ОСОБА_2. розглянув у відкритому
судовому засіданні адміністративні
матеріали, що надійшли з ГУ по боротьбі
з корупцією та організованою
злочинністю СБ України, у відношенні:

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженець с.
Троїцьке, Біляївського району,
Одеської області, громадянин України, з
вищою освітою, одруженого, на час
вчинення правопорушення працюючого
старшим державним інспектором з
безпеки на морському, річковому
транспорті відділу оперативного
контролю за безпекою на морському,
річковому транспорті Одеського
міжрегіонального управління
Департаменту державного нагляду та
контролю за безпекою на морському та
річковому транспорті, мешкає за
адресою: АДРЕСА_1,

за скоєння адміністративного
правопорушення, передбаченого ст. 172-4 ч.
1 КпАП України, -

ВСТАНОВИВ:

В період з 02.07.2013 року по 17.07.2013 рік,
ОСОБА_3 перебуваючи на посаді старшого
державного інспектора з безпеки на
морському, річковому транспорті
відділу оперативного контролю за
безпекою на морському, річковому
транспорті Одеського міжрегіонального
управління Департаменту державного
нагляду та контролю за безпекою на
морському та річковому транспорті
(далі - Укрморрічінспекція), являючись
посадовою особою державного органу,
відповідно до п.п. «ж» п. 1 ч. 1 ст. 4 Закону
України «Про засади запобігання і
протидії корупції», суб'єктом,
відповідальності за корупційні
правопорушення, достовірно знаючи про
встановлені законодавством обмеження
щодо сумісництва та суміщення з іншими
видами діяльності, діючи умисно, маючи
на меті отримати прибуток, незаконно
займався іншою оплачуваною діяльністю,
в робочі дні, а саме 2, 3, 5, 9, 10, 12, 15 липня
2013 року, що виразилось в отриманні
заробітної плати від
Житлово-будівельного кооперативу
„Верстатобудівельник-1" на загальну
суму 250 грн., чим порушив обмеження,
передбачені п. 1 ч. 1 ст. 7 Закону України
„Про засади запобігання і протидії
корупції", при наступних обставинах.

Державна інспекція України з безпеки
на морському та річковому транспорті
створена на підставі Указу Президента
України від 06.04.2011 року № 570/2011 «Про
питання оптимізації системи
центральних органів виконавчої влади»,
шляхом реорганізації Державної служби
морського і річкового транспорту
України, і є її правонаступницею.

Указом Президента України від 09.12.2010
року № 1085/2010 «Про оптимізацію системи
органів центральних органів
виконавчої влади» (із внесеними
змінами згідно Указу Президента
України від 09.12.2010 року № 1085/2010),
затверджено схему організації та
взаємодії центральних органів
виконавчої влади, відповідно до якої
Державна інспекція України з безпеки
на морському та річковому транспорті є
центральним органом виконавчої влади.

Положенням про Державну інспекцію
України з безпеки на морському та
річковому транспорті, затвердженого
Указом Президента України від 08.04.2011
року № 447/2011, визначено, що
Укрморрічінспекція є центральним
органом виконавчої влади, діяльність
якого спрямовується і координується
Кабінетом Міністрів України через
Міністра інфраструктури України.

Відповідно до наказу
Укрморрічінспекції від 03.06.2013 року №
251-к, ОСОБА_3, старшого державного
інспектора з безпеки на морському,
річковому транспорті Іллічівського
регіонального відділу Одеського
регіонального управління Департаменту
державного нагляду та контролю за
безпекою на морському та річковому
транспорті, з 03.06.2013 року переведено на
посаду старшого держаного інспектора з
безпеки на морському, річковому
транспорті відділу оперативного
контролю за безпекою на морському,
річковому транспорті Одеського
міжрегіонального управління
Департаменту державного нагляду та
контролю за безпекою на морському та
річковому транспорті.

Згідно витягів з табелів обліку
використання робочого часу Одеського
міжрегіонального управління
Укрморрічінспекції за липень 2013 рік,
ОСОБА_3 в період з 02.07.2013 року по 15.07.2013
року, відпрацьовував повні робочі дні,
за що йому нарахована заробітна плата.

При цьому йому в повному обсязі
проведено нарахування та виплачено (з
утриманням) заробітну плату за
вказаний період в розмірі 300 грн.

В той же час, відповідно до рішення
розширеного засідання правління ЖБК
«Верстатобудівельник-1» від 20.09.2006 року
та наказу № 1 від 30.09.2006 року по ЖБК
«Верстатобудівельник-1», ОСОБА_3 з 01.10.2006
року прийнято на посаду голови
правління ЖБК «Верстатобудівельник-1».

Згідно із п. 6.1 статуту ЖБК
«Верстатобудівельник-1», затвердженого
загальними зборами (протокол № 1 від
25.01.2007), органами керування і контролю
кооперативу є:

- загальні збори;

- правління;

- голова правління;

- ревізійна комісія.

У 6.15 вказаного статуту зазначено, що
Голова правління:

- організовує роботу правління та керує
ним;

- головує на засіданнях правління;

- виступає від імені кооперативу в усіх
державних і суспільних підприємствах,
організаціях, заснуваннях;

- підписує документи кооперативу;

- зберігає поточну документацію, печать
і штамп кооперативу, - архівні
документи і відповідає за їхню
цілісність;

- підписує довіреність фізичним особам
на представництво кооперативу в
судових і адміністративних органах.

Згідно табелю обліку робочого часу за
липень 2013 року ОСОБА_3 в ЖБК
«Верстатобудівельник-1» пропрацював 2,
3, 5, 9, 10, 12 та 15 липня 2013 року.

Відповідно до довідки про доходи
виданої громадянину ОСОБА_3, останній
за роботу в ЖБК «Верстатобудівельник-1»
отримав за липень 2013 рік - 250 грн.

За інформацією Пенсійного фонду
України, яка отримана з бази даних
реєстру застрахованих осіб Державного
реєстру загальнообов'язкового
державного соціального страхування,
ОСОБА_3 в період з 01.01.2013 року по 31.01.2014
року перебував в трудових відносинах з
ЖБК «Верстатобудівельник-1» та в період
з 01.01.2013 року по 15.07.2013 рік - з
Укрморрічінспекцією.

ОСОБА_3 у судовому засідання вину
в інкримінованому йому правопорушенні
не визнав та пояснив, що працюючи на
посаді старшого державного інспектора
з безпеки на морському, річковому
транспорті відділу оперативного
контролю за безпекою на морському,
річковому транспорті Одеського
міжрегіонального управління
Департаменту державного нагляду та
контролю за безпекою на морському та
річковому транспорті Державної
інспекції України на морському та
річковому транспорті, він не був
державним службовцем, присягу
державного службовця не приймав і
декларацію про доходи ніколи не здавав,
у зв'язку з чим, він не являється
суб'єктом відповідальним за корупційне
правопорушення. На підставі
викладеного, ОСОБА_3 заявив клопотання
про закриття провадження по справі про
адміністративне-корупційне
правопорушення у зв'язку із
відсутністю в його діях складу
правопорушення (п. 1 ст. 247 КпАП України)
або закриття провадження у зв'язку із
закінченням строків накладення
адміністративного стягнення, якщо суд
не знайде підстав для закриття
провадження за п. 1 ст. 247 КпАП України.

Захисник-адвокат підтримав думку свого
підзахисного.

Представник прокуратури у судовому
зсіданні вказала, що вина ОСОБА_3
повністю підтверджується наявними
доказами, дії його кваліфіковані вірно
і у задоволенні клопотання ОСОБА_3 про
закриття провадження по справі про
адміністративне-корупційне
правопорушення у зв'язку із
відсутністю в його діях складу
інкримінованого правопорушення слід
відмовити. Проте, представник
прокуратури не заперечувала проти
закриття провадження відносно ОСОБА_3
у зв'язку із закінченням строків
накладення адміністративного
стягнення, передбачених ст. 38 КпАП
України.

Вивчивши матеріали справи,
вислухавши думку учасників
провадження, суд вважає, що в діях
ОСОБА_3, міститься склад
адміністративного правопорушення,
передбаченого ст. 172-4 ч.1 КпАП України,
за кваліфікуючими ознаками - порушення
обмежень щодо сумісництва та суміщення
з іншими видами оплачуваної
діяльності, що підтверджується
наступним.

Відповідно до п.п. „ж", п. 1, ч. 1 ст. 4 ЗУ
„Про засади запобігання і протидії
корупції" (далі Закон) суб'єктами
відповідальності за корупційні
правопорушення є: ж) посадові та
службові особи інших державних
органів, органів влади Автономної
Республіки Крим.

Також, п. 1 ч. 1 ст. 7 Закону вказує, що
особам, зазначеним у пункті 1 частини
першої статті 4 цього Закону,
забороняється: займатися іншою
оплачуваною або підприємницькою
діяльністю (крім викладацької,
наукової і творчої діяльності,
медичної практики, інструкторської та
суддівської практики із спорту), якщо
інше не передбачено Конституцією або
законами України.

Державна інспекція України з безпеки
на морському та річковому транспорті
створена на підставі Указу Президента
України від 06.04.2011 року № 570/2011 «Про
питання оптимізації системи
центральних органів виконавчої влади»,
шляхом реорганізації Державної служби
морського і річкового транспорту
України, і є її правонаступницею.

Указом Президента України від 09.12.2010
року № 1085/2010 «Про оптимізацію системи
органів центральних органів
виконавчої влади» (із внесеними
змінами згідно Указу Президента
України від 09.12.2010 року № 1085/2010),
затверджено схему організації та
взаємодії центральних органів
виконавчої влади, відповідно до якої
Державна інспекція України з безпеки
на морському та річковому транспорті є
центральним органом виконавчої влади.

Положенням про Державну інспекцію
України з безпеки на морському та
річковому транспорті, затвердженого
Указом Президента України від 08.04.2011
року № 447/2011, визначено, що
Укрморрічінспекція є центральним
органом виконавчої влади, діяльність
якого спрямовується і координується
Кабінетом Міністрів України через
Міністра інфраструктури України. Таким
чином Одеське міжрегіональне
управління Департаменту державного
нагляду та контролю за безпекою на
морському та річковому транспорті,
являється державним органом, в якій
ОСОБА_3 працював на момент скоєння
адміністративного корупційного
правопорушення.

Крім того, згідно посадової інструкції
старшого державного інспектора з
безпеки на морському, річковому
транспорті відділу оперативного
контролю за безпекою на морському,
річковому транспорті Одеського
міжрегіонального управління
Департаменту державного нагляду та
контролю за безпекою на морському та
річковому транспорті Державної
інспекції України на морському та
річковому транспорті, затвердженої
03.08.2012 року начальником Одеського
регіонального управління Державної
інспекції України на морському та
річковому транспорті, з якою 03.08.2012 року
ознайомлений ОСОБА_3, старший державний
інспектор у своїй діяльності керується
Конституцією та законами України,
постановами Верховної Ради України,
актами Президента України та Кабінету
Міністрів України, актами міжнародного
права.

До завдань та обов'язків старшого
державного інспектора окрім іншого
входять здійснення:

- нагляду за дотриманням
судновласниками та судноводіями
маломірних малих суден вимог
законодавства з питань безпеки
судноплавства та проведення
профілактичної роботи з попередження
правопорушень;

- державного нагляду (контролю) за
дотриманням вимог щодо запобігання
забруднення навколишнього природного
середовища морським та річковим
транспортом;

державного нагляду (контролю) за
додержанням вимог законодавства та
стандартів на морському та річковому
транспорті;

- державного нагляду за торговельним
мореплавством;

- контролю безпеки перевезення
вантажів, пасажирів та багажу на
морських, річкових та маломірних судах;

- контролю і нагляду за дотриманням
правил користування засобами
морського та річкового транспорту.

Також, згідно даної інструкції, ОСОБА_3,
при здійсненні своїх посадових
обов'язків був наділений повноваженням
складати протоколи про
адміністративні правопорушення.
Вказана положення напряму вказує на
наявність у ОСОБА_3, при здійсненні
своїх обов'язків на посаді державного
інспектора з безпеки на морському,
річковому транспорті,
організаційно-розпорядчих функцій, які
здійснювались ним від імені державного
органу.

Таким чином, ОСОБА_3 є посадовою особою
державного органу та відповідно до п.п.
«ж» п. 1 ч. 1 ст. 4 Закону України «Про
засади запобігання і протидії
корупції» є суб'єктом відповідальності
за корупційне правопорушення.

Вина правопорушника також
підтверджується наявними по справі
доказами, а саме: протоколом про
вчинення адміністративного
корупційного правопорушення № 911-10 від
02.07.2014 року, наказом № 1 від 30.09.2006 року
по ЖБК «Верстатобудівельник-1»,
табелями робочого часу на ЖБК
«Верстатобудівельник-1», довідками про
доходи ОСОБА_3 на ЖБК
«Верстатобудівельник-1», листом ПФУ від
31.01.2014 року № 2842/05-30, з витягами, листом
ПФУ від 25.02.2014 року № 5022/05-30, з витягами,
наказом № 382к від 31.07.2012 року ДІУ з
безпеки на морському та річковому
транспорті, наказом № 251к від 03.06.2013
року ДІУ з безпеки на морському та
річковому транспорті, наказом № 340к від
15.07.2013 року ДІУ з безпеки на морському
та річковому транспорті, посадовою
інструкцією старшого державного
інспектора з безпеки на морському,
річковому транспорті відділу
оперативного контролю за безпекою на
морському, річковому транспорті
Одеського міжрегіонального управління
Департаменту державного нагляду та
контролю за безпекою на морському та
річковому транспорті Державної
інспекції України на морському та
річковому транспорті.

Вчинене ОСОБА_3 адміністративне
корупційне правопорушення передбачене
ст. 172-4 ч. 1 КпАП України тягне за собою
накладення штрафу від п'ятдесяти до ста
двадцяти п'яти неоподатковуваних
мінімумів доходів громадян з
конфіскацією отриманого доходу від
підприємницької діяльності чи
винагороди від роботи за сумісництвом.

Проте, відповідно до ст. 38
КпАП України, адміністративне
стягнення за вчинення корупційного
правопорушення може бути накладено
протягом трьох місяців з дня виявлення,
але не пізніше одного року з дня його
вчинення. Так, відповідно до обставин
справи, ОСОБА_3, працював за
сумісництвом в ЖБК
«Верстатобудівельник-1» 2, 3, 5, 9, 10, 12 та 15
липня 2013 року, тобто, правопорушник
завершив вчинення правопорушення
15.07.2013 року. Таким чином, строк
накладення адміністративного
стягнення за вчинення правопорушення
передбачене ст. 172-4 ч. 1 КпАП України,
сплинув 15.07.2014 року.

На підставі вищевикладеного,
керуючись діючим законодавством
України, суддя вважає необхідним,
закрити провадження по справі про
адміністративне корупційне
правопорушення відносно ОСОБА_3, у
зв'язку із закінченням на момент
розгляду справи строків накладення
адміністративного стягнення,
передбачених ст. 38 КпАП України.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 38, 172-4, 247, 283, 284 КУпАП суддя ,-

ПОСТАНОВИВ:

Визнати ОСОБА_3, винним у скоєні
адміністративного правопорушення,
передбаченого 172-4 ч.1 КпАП України.

На підставі п. 7 ст. 247 КпАП України,
провадження по справі про
адміністративне корупційне
правопорушення відносно ОСОБА_3,
закрити, у зв'язку із закінченням на
момент розгляду справи строків
накладення адміністративного
стягнення, передбачених ст. 38 КпАП
України.

Постанова може бути оскаржена в
апеляційному порядку або на неї може
бути, внесено протест прокурора
протягом десяти днів з дня винесення
постанови.

Суддя:
Непорада О.М.