Олевський районний суд Житомирської
Справа № 287/319/14-п
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 липня 2014 року
м. Олевськ

Олевський районний суд
Житомирської області у складі:

головуючого - судді
Волощука В.В.,

при секретарі
Федорчук О.В.

з участю:

прокурора
Вінійчук Я.М.

особи яка притягується

до
адмінвідповідальності ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому
засіданні, в залі судових засідань
Олевського районного суду
адміністративну справу стосовно
ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця та
жителя АДРЕСА_1, українця, громадянина
України, освіта середня-спеціальна,
одруженого, працюючого сільським
головою Радовельської сільської ради
Олевського району Житомирської
області, не інваліда, не депутата,
раніше до адміністративної
відповідальності не притягувався,

у вчиненні адміністративного
правопорушення, передбаченого ст.172-7
Кодексу України про адміністративні
правопорушення,

В С Т А Н О В И В :

01 липня 2014 року до Олевського районного
суду Житомирської області надійшов
адміністративний протокол, складений
26.06.2014 року старшим оперуповноваженим
1-го сектору відділу по боротьбі з
корупцією та організованою
злочинністю Управління СБУ в
Житомирській області капітаном
Заворотнюком О.Л., щодо ОСОБА_1, про
вчинення останнім адміністративного
корупційного правопорушення в якому
зазначено, що ОСОБА_1, як посадова особа
органу місцевого самоврядування 4
категорії, являється суб'єктом
відповідальності за корупційні
правопорушення відповідно до
підпункту «в» пункту 1 частини 1 статті 4
Закону України «Про засади запобігання
і протидії корупції».

На підставі рішення 1-ї сесії 5-го
скликання Радовельської сільської
ради Олевського району Житомирської
області № 1 від 15.04.2006 року виконує
повноваження сільського голови.

28 листопада 2013 року на засіданні
виконавчого комітету Радовельської
сільської ради Олевського району
Житомирської області розглядалося
питання щодо виділення житлового
будинку для проживання громадянці
ОСОБА_3 по АДРЕСА_1, у складі її сім'ї:
чоловіка ОСОБА_1, та дітей ОСОБА_4, і
ОСОБА_5

Де в свою чергу, ОСОБА_1, будучи
посадовою особою місцевого
самоврядування, перебуваючи на посаді
сільського голови Радовельської
сільської ради Олевського району -
головуючим 28 листопада 2013 року, на
виконавчому комітеті Радовельської
сільської ради, достовірно знаючи, про
те що на виконкомі вказаної сільської
ради розглядається звернення його
близької особи, а саме дружини - ОСОБА_3,
про виділення їй для проживання
житлового будинку, вказана вище
посадова особа вважає, що у службовій
діяльності ОСОБА_1, виник конфлікт
інтересів, а саме суперечність між
особистими інтересами особи та його
службовими повноваженнями, наявність
якої може вплинути на об'єктивність або
неупередженість прийняття рішень, а
також на вчинення чи не вчинення дій
під час виконання наданих йому
службових повноважень.

Оскільки 28.11.2013 року ОСОБА_1,
знаходячись в с.Радовель по вул.Леніна,
1 Олевського району Житомирської
області у приміщенні сільської ради,
порушив спеціальні обмеження,
усвідомлюючи факт виникнення
конфлікту інтересів, а також вимоги
ст.14 Закону України «Про засади
запобігання і протидії корупції» про
обов'язок уживати заходів щодо
недопущення будь-якої можливості
виникнення конфлікту інтересів, діючи
умисно з корисливих мотивів, не вжив
будь-яких заходів до недопущення
конфлікту інтересів, а саме - не
повідомив депутатський корпус
Радовельської сільської ради, а також
територіальну громаду Радовельської
сільської ради та прийняв участь у
засіданні виконавчого комітету і
особисто голосував за надання
житлового будинку своїй дружині ОСОБА_3

За результатами засідання виконкому
Радовельської сільської ради (протокол
№ 36 від 28.11.2013 року) винесено рішення № 4
від 28.11.2013 року «Про виділення
житлового будинку для проживання»
ОСОБА_3, у складі сім'ї: ОСОБА_1, ОСОБА_3,
дітей ОСОБА_4, та ОСОБА_5

В судовому засіданні ОСОБА_1, свою
винність у вчиненому правопорушенні не
визнав та надав пояснення, які
викладені у наданому до суду
письмовому запереченні, при цьому
зазначив те, що дійсно він виконує
повноваження сільського голови
Радовельської сільської ради
Олевського району Житомирської
області. Крім того зазначає, що у
сільського голови не може бути
безпосереднього керівника. Вказує, що
всі члени виконкому Радовельської
сільської ради знають про те, що ОСОБА_3,
є його дружиною і членів виконкому він
усно повідомляв про це. На його думку,
про відсутність конфлікту інтересів
свідчить те, що ОСОБА_3, перебуває на
черзі стосовно отримання житла з 20.06.2002
року, її черга підійшла, а тому 28.11.2013
року на виконкомі під його
головуванням, окрім інших питань
вирішувалося питання і про надання
житла ОСОБА_3, у порядку черговості,
окрім того на вказаний житловий
будинок АДРЕСА_1, крім ОСОБА_3, ніхто не
претендував (надійшла заява лише
ОСОБА_3). Не заперечує, що головував на
виконкомі 28.11.2013 року Радовельської
сільської ради, коли обговорювалося
питання щодо заяви ОСОБА_3 При
голосуванні виконком прийняв рішення
одноголосно, а його голос при розгляді
даного питання не був вирішальним. Він
не просив та не примушував членів
виконкому приймати рішення з цього
приводу. Будь-яких корисливих мотивів
не переслідував. Посилається на ст.1 ЖК
України про те, що кожен громадянин
згідно Конституції України має право
на житло.

В судовому засіданні прокурор Вінійчук
Я.М., просила суд визнати ОСОБА_1, винним
у вчиненні корупційного діяння,
зазначаючи, що його вина повністю
підтверджується зібраними та
дослідженими судом матеріалами справи.

Заслухавши пояснення особи, яка
притягається до адміністративної
відповідальності, прокурора та
вивчивши матеріали адміністративної
справи, суд вважає, що провадження в
справі підлягає закриттю, на підставі
п.1 ст.247 КУпАП у зв'язку з відсутністю в
діях ОСОБА_1, складу адміністративного
правопорушення, передбаченого ст.172-7
КУпАП, виходячи з наступних підстав.

Так згідно пункту 3 частини першої ст.4
Закону України «Про засади запобігання
і протидії корупції» суб'єктом
відповідальності за корупційні
правопорушення є особи, які постійно
або тимчасово обіймають посади,
пов'язані з виконанням
організаційно-розпорядчих чи
адміністративно-господарських
обов'язків, або особи, спеціально
уповноважені на виконання таких
обов'язків у юридичних особах
приватного права незалежно від
організаційно-правової форми,
відповідно до закону.

Відповідно до ст.9 КУпАП
адміністративним правопорушенням
(проступком) визнається протиправна,
винна (умисна або необережна) дія чи
бездіяльність, яка посягає на
громадський порядок, власність, права і
свободи громадян, на встановлений
порядок управління і за яку законом
передбачено адміністративну
відповідальність.

Стаття 10 КУпАП передбачає, що
адміністративне правопорушення
визнається вчиненим умисно, коли особа,
яка його вчинила, усвідомлювала
протиправний характер своєї дії чи
бездіяльності, передбачала її шкідливі
наслідки і бажала їх або свідомо
допускала настання цих наслідків.

Відповідно до абзацу 4 ч.1 ст.1 Закону
України «Про засади запобігання і
протидії корупції» від 07.04.2011 року за №
3206-VІ слідує, що корупційне
правопорушення - це умисне діяння, що
містить ознаки корупції, вчинене
особою, зазначеною у ч.1 ст.4 цього
Закону, за яке законом установлено
кримінальну, адміністративну,
цивільно-правову та дисциплінарну
відповідальність.

Так, судом встановлено, що ОСОБА_1,
обраний головою Радовельської
сільської ради Олевського району
Житомирської області (рішення 1-ї сесії
5-го скликання №1 від 15.04.2006 року), якому
відповідно до Розпорядження
сільського голови № 119 від 24.12.2006 року
затверджено посадову інструкцію
повноважень сільського голови, до яких
згідно ч.4 ст.42 Закону України «Про
місцеве самоврядування» входить:

1) організація в межах, визначених цим
Законом, робота відповідної ради та її
виконавчого комітету;

2) підписання рішень ради та її
виконавчого комітету;

3) здійснення керівництва апаратом ради
та її виконавчим комітетом;

4) скликання сесій ради, внесення
пропозицій та формування порядку
денного сесій ради і головування на
пленарних засіданнях ради.

Таким чином ОСОБА_1, є суб'єктом
відповідальності за корупційне
правопорушення, відповідно до п.п. «в»
п.1 ч.1 ст.4 Закону України «Про засади
запобігання і протидії корупції».

Крім того, відповідно до п.2 ч.6 ст.5
Закону України «Про засади запобігання
і протидії корупції» ОСОБА_1, будучи
сільським головою є суб'єктом, який
здійснює заходи щодо запобігання і
протидії корупції, бере участь у
запобіганні, виявленні корупційних
правопорушень.

Однак, відповідно до ст.172-7 КУпАП
відповідальність за вчинення
правопорушення настає в разі
неповідомлення особою безпосереднього
керівника у випадках, передбачених
законом, про наявність конфлікту
інтересів.

Аналізуючи зміст ст.12-1 Закону України
«Про службу в органах місцевого
самоврядування», порушення якої
ставиться у вину ОСОБА_1, вбачається, що
обов'язок повідомлення
безпосереднього керівника про
наявність конфлікту інтересів не
покладений законом на сільського
голову.

Сільський голова є головною посадовою
особою територіальної громади
відповідного села з представницьким
мандатом (рішення Конституційного Суду
України від 06.07.1999 року у справі № 1-25/99),
а тому не має безпосереднього
керівника, у зв'язку з чим врегулювання
ним конфлікту інтересів має
відбуватися шляхом доповіді про це
відповідній раді та вжиття всіх
необхідних заходів, спрямованих на
запобігання конфлікту інтересів.

Адміністративно-правова
відповідальність у ст.172-7 Кодексу
України про адміністративні
правопорушення, яка зі змісту
протоколу ставиться у провину ОСОБА_1,
передбачена лише за неповідомлення
особою безпосереднього керівника про
наявність конфлікту інтересів.

Зазначена норма, як і інші статті глави
13-А КУпАП «Адміністративні корупційні
правопорушення» не передбачають
адміністративної відповідальності за
«відсутність неповідомлення депутатів
сільської ради про конфлікт інтересів
та не вжиття всіх необхідних заходів,
спрямованих на запобігання конфлікту
інтересів», що є пробілом діючого
законодавства, позаяк встановлення в
законодавстві заборон без
встановлення відповідальності за їх
невиконання є неефективним способом
правового регулювання даного виду
суспільних відносин.

Суду також не надано доказів, які б
достовірно свідчили про суперечність
між особистими майновими, немайновими
інтересами особи чи близьких їй осіб та
її службовими повноваженнями,
наявність якої може вплинути на
об'єктивність або неупередженість
прийняття рішень, а також на вчинення
чи не вчинення дій під час виконання
наданих їй службових повноважень,
оскільки не будь-яка суперечність між
особистими інтересами особи та її
службовими повноваженнями створює
конфлікт інтересів, оскільки особистий
інтерес особи та її службові
повноваження можуть не суперечити один
одному.

Не знайшло підтвердження й посилання в
протоколі на корисливий мотив ОСОБА_1,
при прийнятті рішення виконавчим
комітетом Радовельської сільської
ради, членам якого (комітету)
достеменно відомо, що вирішується
питання ОСОБА_3, яка є дружиною ОСОБА_1,
який не здійснював тиск на членів
виконкому сільської ради в частині
позитивного прийняття рішення на
користь ОСОБА_3, а також не пропонував
прийняти рішення на його користь, кожне
питання доповідалося доповідачем
перед членами виконкому, зауважень
щодо розгляду питання про виділення
житлового будинку АДРЕСА_1 ОСОБА_3, та її
сім'ї від членів виконкому не
надходило, а рішення прийнято було
одноголосно (протокол № 36 від 28.11.2013
року).

Таким чином, як зазначалося вище,
доказів того, що ОСОБА_1, як голова
Радовельської сільської ради
Олевського району Житомирської
області, всупереч інтересам служби
виявив будь-який інтерес чи
зацікавленість щодо виділення його
дружині ОСОБА_3, житлового будинку
АДРЕСА_1 для її проживання та її сім'ї, і
при цьому могли виникнути чи виникнули
суперечності з інтересами іншої
юридичної чи фізичної особи чи держави
не виявлено. Не наведено їх у протоколі
про адміністративне правопорушення,
оскільки відсутні дані про, те що на
зазначений житловий будинок були інші
претенденти, чи існували будь-які
підстави, які б перешкоджали розгляду
цього питання та позитивного його
вирішення.

Звертає на себе увагу суду і та
обставина, що рішення виконкому
Радовельської сільської ради (протокол
№ 36 від 28.11.2013 року), яким було виділено
для проживання вищезгаданий житловий
будинок, яке стало підставою для
винесення Виконавчим комітетом
Рішення № 5 від 28.10.2013 року про
виділення житлового будинку, було
прийнято одноголосно, а голос ОСОБА_1,
при розгляді даного питання не був
вирішальним.

Таким чином, вирішення даного питання
носило суто формальний характер, не
потребувало будь-якого втручання
ОСОБА_1, а тому конфлікт інтересів в
діях останнього не вбачається.

На підставі наведеного та керуючись
ст.ст.4, 14 Закону України «Про засади
запобігання і протидії корупції»,
ст.ст.9, 10, ст.172-7, п.1 ст.247, ст.ст.248-249, 251, 268,
279, 280, 283-285, 287, 289, 294 Кодексу України про
адміністративні правопорушення, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Провадження по адміністративній
справі про притягнення до
адміністративної відповідальності
ОСОБА_1 за ст.172-7 Кодексу України про
адміністративні правопорушення -
закрити, за відсутністю в його діях
складу адміністративного
правопорушення .

Постанову по справі про
адміністративне правопорушення може
бути оскаржено до Апеляційного суду
Житомирської області через Олевський
районний суд Житомирської області,
протягом десяти днів з дня винесення
постанови.

Суддя:
В.В. Волощук