Справа№464/6788/14-п
пр.№ 3/464/1005/14
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.08.2014 року
м.Львів

Суддя Сихівського районного суду
м.Львова Тімченко О.В., розглянувши
справу про адміністративне
правопорушення відносно:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКППФО НОМЕР_1),
прож. АДРЕСА_1, зареєстр. - АДРЕСА_2, не
працює, -

за ч.1 ст.130 КУАП, -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 20 червня 2014 р. о 3.30 год. на
вул.Тернопільська, 3-5 в м.Львові
керував за дорученням автомобілем
марки „Дачія” д.н.з. НОМЕР_2 в стані
алкогольного сп'яніння, чим порушив
п.2.9а ПДР України.

При розгляді справи ОСОБА_1 свою вину у
вчиненому заперечив та пояснив, що
дійсно перебував стані алкогольного
сп'яніння та проходив медичний огляд,
однак, хоч і знаходився в салоні
автомобіля, проте не керував ним, а
відтак правил дорожнього руху не
порушував; запевнив, що дій працівників
ДАІ не оскаржував; у разі визнання його
вини просить не штрафувати його,
оскільки така сума є для нього
непомірною. На запитання суду відповів,
що має свідків тих подій, які, як і він
сам, перебували в стані алкогольного
сп'яніння.

Незважаючи на невизнання своєї вини,
вчинення ОСОБА_1 адміністративного
правопорушення стверджується
належними та допустимими доказами у
відповідності до ст.251 КУАП, а саме:

- протоколом про адміністративне
правопорушення серії АБ2 №331628 від
20.06.2014 р.;

- письмовим поясненням свідка
ОСОБА_2 про обставини вчинення
правопорушення, а саме, що працівники
ДАІ зупинили водія автомобіля „Дачія”
д.н.з. НОМЕР_2 - ОСОБА_1, який похитувався
і від ньго було чути різкий запах
алкоголю; водій залишив свій
автомобіль, закрив його і з
працівниками ДАІ поїхав на
медосвідчення;

- письмовим поясненням свідків
ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про обставини
проходження медичного огляду ОСОБА_1

- висновком медичного огляду ОКЗ
ЛОР «Львівський обласний державний
клінічний наркологічний диспансер»
№396/1601 від 20.06.2014 р., яким встановлено
стан алкогольного сп'яніння ОСОБА_1
Даний висновок приймається судом до
уваги, оскільки медичний огляд
проводився з дотриманням вимог Закону
України «Про заходи протидії
незаконному обігу наркотичних засобів,
психотропних речовин і прекурсорів та
зловживання ними», Інструкції про
виявлення у водіїв транспортних
засобів ознак алкогольного,
наркотичного чи іншого сп'яніння або
перебування під впливом лікарських
препаратів, що знижують увагу та
швидкість реакції, затвердженої
наказом МВС України та МОЗ України від
09.09.2009 р. №400/66 і Порядку направлення
водіїв транспортних засобів для
проведення огляду з метою виявлення
стану алкогольного, наркотичного чи
іншого сп'яніння або перебування під
впливом лікарських препаратів, що
знижують увагу та швидкість реакції, і
проведення такого огляду,
затвердженого постановою КМУ №1103 від
17.12.2008 р.

Заперечення ОСОБА_1 своєї вини та
твердження про те, що не керував
транспортним засобом, а тільки
знаходився в його салоні, є
голослівним, жодним чином не
підтверджене, спростовується
вищенаведеним і розцінюється як спосіб
уникнення адміністративної
відповідальності за вчинене.

Таким чином, порушення ОСОБА_1 вимог
п.2.9а ПДР України є доведеним, а тому
його дії вірно кваліфіковані за ч.1 ст.130
КУАП як керування транспортним засобом
в стані алкогольного сп'яніння.

При накладенні адміністративного
стягнення, у відповідності до вимог
ст.33 КУАП, суддя враховує характер
вчиненого та його суспільну небезпеку,
грубе порушення правил дорожнього
руху, вчинення такого умисно, адже
ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом -
джерелом підвищеної небезпеки у стані
алкогольного сп'яніння, усвідомлював,
що це заборонено законом та становить
небезпеку для оточуючих, але умисно
ігнорував цю заборону, особу порушника,
який не працює, ступінь його вини та
алкогольного сп'яніння /1,67‰ етанолу/. З
огляду на наведене, вважаю, що на ОСОБА_1
слід накласти адміністративне
стягнення в межах санкції статті, за
якою кваліфіковано правопорушення, у
виді позбавлення права керування
транспортними засобами, що буде згідно
зі ст.23 КУАП достатньою та необхідною
мірою відповідальності, яка досягне
мети у вихованні правопорушника в дусі
додержання законів, а також
запобігання вчиненню нових
правопорушень як самим
правопорушником, так і іншими особами,
з врахуванням твердження
правопорушника про невикористання
транспортного засобу, т.я. не працює.

Оскільки на ОСОБА_1 накладено
адміністративне стягнення, то
відповідно до ст.40-1 КУАП з нього на
користь держави слід стягнути 36,54 грн.
судового збору.

Керуючись ст.ст.40-1, 221, 283, 284 КУАП, -

п о с т а н о в и в:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні
правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130
КУАП, та накласти адміністративне
стягнення у виді позбавлення права
керування всіма видами транспортних
засобів строком на 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави
36,54 грн. судового збору.

Виконання постанови в частині
позбавлення права керування
транспортними засобами покласти на
ВДАІ ЛМУ ГУМВСУ у Львівській області.

Постанова може бути оскаржена
особою, яку притягнуто до
адміністративної відповідальності, її
законним представником, захисником,
потерпілим, його представником або
прокурором протягом 10 днів з дня
винесення до апеляційного суду
Львівської області через місцевий суд.
Постанова набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги.

Постанова у справі про
адміністративне правопорушення
пред'являється до виконання протягом
трьох місяців з наступного дня після
набрання нею законної сили.

Суддя
О.В.Тімченко