Справа № 181/690/14-п
Провадження №3/181/231/14
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 липня 2014 року
смт.
Межова

Суддя Межівського районного суду
Дніпропетровської області Літвінова
Л.Ф., розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду матеріали про
адміністративне правопорушення, які
надійшли з Територіальної державної
інспекції з питань праці за ст. 41 ч. 1
Кодексу України про адміністративні
правопорушення відносно

ОСОБА_1

Дата та місце народження
ІНФОРМАЦІЯ_2 смт. Межова

Громадянство
України

Місце роботи ПП

Місце проживання
АДРЕСА_1

ВСТАНОВИВ:

10 липня 2014 року при перевірці ПП
ОСОБА_1 магазин "ІНФОРМАЦІЯ_3" АДРЕСА_2
виявлені такі правопорушення:

У зв»язку з надходженням до
територіальної державної інспекції з
питань праці у Дніпропетровській
області заяви від 23.06.2014 року ОСОБА_2
щодо незаконного звільнення у фізичної
особи - підприємця ОСОБА_1, а також
перевірки правильності нарахування
заробітної плати та виплати
розрахункових при звільненні.

При розгляді питань визначених
межами акту перевірки з"ясовано, що
згідно поданої заяви про звільнення за
власним бажанням від 11 червня 2014 року
фізична особа- підприємець ОСОБА_1
звільнила ОСОБА_2 25 червня 2014 року
згідно п. 1 ст. 38 КЗпП України. ОСОБА_2
працевлаштована на роботу до фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1 згідно
договору № 0 від 20 грудня 2013 року.

В ході перевірки виявлено, що
ОСОБА_2 від 01 листопада 2013 року
працювала продавцем продовольчих
товарів без укладення трудового
договору з фізичною особою -
підприємцем ОСОБА_1 в магазині
"ІНФОРМАЦІЯ_3", що знаходиться за
адресою: АДРЕСА_2.

Трудовий договір між найнятим
працівником і фізичною особою-
підприємцем укладено в письмовій формі
тільки від 20 грудня 2014 року, чим
порушено вимоги п. 1,3,6 ст. 24 КЗпП України
"Укладення трудового договору" та
порушено вимоги наказу № 260 від 08
червня 2001 року "Про затвердження Форми
трудового договору між працівником і
фізичною особою",затвердженого наказом
№ 260 від 08.06.2001 року зареєстрованим в
Міністерстві юстиції України 27 червня
2001 року за № 554/5745. В ході перевірки
трудовий договір з найнятим
працівником ОСОБА_2 укладений з
фізичною особою - підприємцем ОСОБА_1
від 20 грудня 2013 року та зареєстрований
Межівським центром зайнятості 23 грудня
2013 року.

Трудовий договір зареєстровано у
Межівському центрі зайнятості, після
того, як найнятий працівник
відпрацював майже два місяці, чим
порушені вимоги ст. 24-1 КЗпП України
"Реєстрація трудового договору", згідно
якої у разі укладення трудового
договору між працівником і фізичною
особою фізична особа повинна у
тижневий строк з моменту фактичного
допущення працівника до роботи
зареєструвати укладений у письмовій
формі трудовий договір у державній
службі зайнятості за місцем свого
проживання у порядку, визначеному
Міністерством праці та соціальної
політики України, а також порушено
вимоги пункту 2 наказу № 260 від 08.06.2001
року " Про затвердження форми трудового
договору між працівником і фізичною
особою" та пункту 2 Порядку реєстрації
трудового договору між працівником і
фізичною особою", затвердженого
Міністерством праці і соціальної
політики України.

Запис про прийняття на роботу до
трудової книжки ОСОБА_2 внесений разом
із записом про звільнення, що не
відповідає вимозі ч. 2 ст. 48 КЗпП України
"Трудові книжки", а також порушено
вимоги пункту 1.1. розділу 1 "Загальні
положення" інструкції " Про порядок
ведення трудових книжок працівників",
затверджену наказом № 58 Міністерства
праці та соціальної політики України
Міністерства юстиції України зі
змінами, внесеними наказом № 259/34/5 від
08.06.2001 р. "Про внесення змін та доповнень
до наказу Міністерства праці України,
Міністерства юстиції України,
Міністерства соціального захисту
населення України від 29.07.1993 року,
згідно якого трудові книжки ведуться
на всіх працівників, які працюють на
підприємстві, в установі, організації
усіх форм власності або у фізичної
особи понад п"ять днів.

Графа 6 особової картки ОСОБА_2 в
розділі 3 не заповнена ( відсутня
підстава). ОСОБА_2 не ознайомлена з
записом під власний підпис в графі 7 , що
не відповідає вимогам п. 2.5 розділу 2
інструкції 58 " Про порядок ведення
трудових книжок працівників",
затверджену наказом № 58 Міністерства
праці та соціальної політики України
Міністерства юстиції України зі
змінами, внесеними наказом № 259/34/5 від
08.06.2001 р.

Виявлено, що табелі обліку
робочого часу ОСОБА_2 за січень-травень
2014 року на момент перевірки ведуться в
такому порядку: робочі дні проставлені
по сім годин, у суботу - п"ять годин,
вихідний день - неділя. Фактично
громадянка ОСОБА_2 працювала в режимі з
восьмої години ранку до сімнадцятої
години вечора з одним вихідним днем -
неділя, тобто по 48 годин на тиждень, про
що свідчить режим роботи магазину
"ІНФОРМАЦІЯ_3", При такому режимі роботи
працівник перевиконує місячну норму
робочого часу, що не відповідає ст. 50
КЗпП України "Тривалість робочого часу"

За роботу в надурочний час ОСОБА_2
не було оплочено у подвійному розмірі,
так як облік робочого часу не вівся, що
не відповідає вимогам ст. 65 "Граничні
норми застосування надурочних робіт.
Громадянка ОСОБА_2 як і інші працівники
отримувала заробітку плату 1000 грн. -
вибирала заробітну плату товаром. У
відомостях нарахування заробітної
плати, заробітна плата нарахована у
розмірі мінімальної заробітної плати,
збільшеної на 1 гривню, засвідченої
підписом найнятого працівника, який за
свідченням самої ОСОБА_2 підпису вона
не ставила і заробітну плату
отримувала тільки 1000 грн. на місяць.
Таким чином, не має доказів, хто
розписувався у відомостях нарахування
та виплати заробітної плати.

Згідно табелів обліку робочого
часу за січень, травень 2014 року ОСОБА_2
працювала 01 січня, 07 січня, 09 травня 2014
року. Робота у святкові дні не оплочена
ОСОБА_2 у подваійному розмірі, або ( за
бажанням працівника) не надані інші дні
відпочинку, що не відповідає вимогам
ст. 107 КЗпП України "Оплата роботи у
святкові та неробочі дні".

В ході перевірки виявлено, що
заробітна плата виплачується
працівникам один раз на місяць, що не
відповідає вимогам ст. 115 КЗпП України
"Строки виплати заробітної плати",
згідно якої заробітна плата
виплачується працівникам регулярно в
робочі дні в строки, встановлені
колективним договором, але не рідше
двох разів на місяць через проміжок
часу, що не перевищує шістнадцяти
календарних днів, не пізніше семи днів
після закінчення періоду, за який
здійснюється виплата.

Розмір заробітної плати за першу
половину місяця має бути не менше
оплати за фактично відпрацьований час
з розрахунку тарифної ставки
(посадового окладу) працівника, тим
самим скоїла правопорушення,
передбачене ст. 41 ч. 1 КупАП.

ОСОБА_1 в судове засідання не
з"явився.

Враховуючи вище викладене на підставі
ст. 41 ч. 1 КУпАП та керуючись ст. ст. 221, 249,
252, 283, п. 1 ч. 1 ст. 284 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

Накласти на ОСОБА_1 адміністративне
стягнення у вигляді штрафу в розмірі 510
(п"ятсот десять) грн.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір на
користь держави в розмірі 36 грн. 54 коп.

Постанова може бути оскаржена до
Апеляційного суду Дніпропетровської
області в порядку ст. 294 КУпАП протягом
десяти днів з дня винесення постанови.

Cуддя:
Л. Ф. Літвінова