Справа № 145/1261/14-п
Провадження №3/145/565/2014
ПОСТАНОВА

15.09.2014 р. Тиврівський районний суд
Вінницької області в складі

Суддя Ратушняк І. О. , розглянувши
матеріали, що надійшли від УБОЗ УМВС
України у Вінницькій області, про
притягнення до адміністративної
відповідальності ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1,
голови Тиврівської районної ради,
жителя АДРЕСА_1, до адміністративної
відповідальності притягується вперше,

за ч. 1 ст.172-4 КУпАП, -

встановив:

Відповідно до протоколу про вчинення
адміністративного корупційного
правопорушення від 05.07.2014 р. ОСОБА_1,
перебуваючи на посаді голови
Тиврівської районної ради (рішення 24
сесії 6 скликання № 421 від 27 лютого 2014
року та розпорядження № 13рк від 14.05.2014),
будучи посадовою особою органу
місцевого самоврядування 5 рангу 3
категорії, тобто особою, уповноваженою
на виконання функцій місцевого
самоврядування, діючи у власних
інтересах, займається іншою
оплачуваною діяльністю, а саме:
здійснює реалізацію продовольчої
групи товарів в магазині
«ІНФОРМАЦІЯ_2», в АДРЕСА_2, а також
здійснює закупівлю товарів з метою їх
подальшої реалізації в магазині
«ІНФОРМАЦІЯ_2» за адресою: АДРЕСА_2.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вину не
визнав, пояснив, що перебуваючи на
посаді голови Тиврівської районної
ради, не займався іншою оплачуваною
діяльністю.15.05.2014 року ОСОБА_1 припинив
свою державну реєстрацію як фізичної
особи підприємця. Інколи допомагав
дружині ОСОБА_2 та ОСОБА_3, які працюють
в магазині, пересовувати ящики з
товаром . Гроші віддав по квитанції
від 29.05.2014 р. за товар, який отримував
01.05.2014 р., тобто коли був підприємцем.
Написав пояснення, що продавав товар за
дружину, так як йому погрожували, що
заберуть його у відділ міліції,
викличуть пресу і всі люди будуть
вважати його корупціонером.

Адвокат ОСОБА_4 вважає, що у діях ОСОБА_1
відсутній склад адміністративного
правопорушення, а тому просить
провадження закрити у на підставі
ст.247 КУпАП.

Прокурор Левчук І.М. в судовому
засіданні просить притягнути ОСОБА_1 до
адміністративної відповідальності за
скоєне правопорушення та накласти
адміністративне стягнення у виді
штрафу у розмірі 100 неоподаткованих
мінімумів у сумі 1700 грн.

Згідно пояснень свідка ОСОБА_3, ОСОБА_1
будь - яку діяльність в магазині
«ІНФОРМАЦІЯ_2», що знаходиться в
АДРЕСА_2, за яку отримував би оплату від
неї та ОСОБА_2 не здійснює. Деколи
ОСОБА_1 допомагає своїй дружині та їй
прийняти товар, переставити його з
одного місця в інший, передати покупцям
товар відпущений його дружиною чи
ОСОБА_3 Отримані від реалізації товарів
в магазині кошти належать їй та ОСОБА_2,
з них вони сплачуються податки.

Свідок ОСОБА_2 показала, що вона є
дружиною ОСОБА_1 Вона - приватний
підприємець, утримує з ОСОБА_3 магазин
«ІНФОРМАЦІЯ_2» в АДРЕСА_2. Увесь товар
належить їм, як і кошти, отримані за
нього. Її чоловік, буває, допомагає їй
прийняти товар чи переставити його,
однак плату від них не отримує.

Свідок ОСОБА_5 показала, що 1 червня
купувала в магазині в АДРЕСА_2
продукти харчування. Коли вийшла з
магазину, підійшов чоловік,
представився працівником УБОЗу,
показав їй на телефоні фото, запитав,
чи цей чоловік у магазині продав їй
товар. Вона сказала, що так. Взяв номер
її телефону, зателефонував їй десь за
місяць, сказав приїхати в приміщення
міліції, в м.Вінниця. Вона приїхала,
дала пояснення. Ні в магазині, ні на
вулиці, крім працівника УБОЗУ, в день
купівлі товару нікого не було.

Свідок ОСОБА_6 показав, що зайшов
у магазин в АДРЕСА_2 купити цигарки.
Чоловік середнього зросту із сивим
волоссям дав йому товар, чек та решту.
На виході з магазину, на вулиці до
нього підійшов чоловік, представився
працівником УБОЗу, показав на телефоні
фото. Він підтвердив, що на фото чоловік
з магазину. Ні в магазині, ні на вулиці,
крім працівника УБОЗУ, нікого не було.
Працівник УБОЗ зателефонував за 2-3
тижні, сказав приїхати в міліцію, в
м.Вінниця. Він приїхав, дав пояснення.

Свідок ОСОБА_7 показала, що 07.06.2014 р.
купувала в магазині по АДРЕСА_2 цигарки
та мінеральну воду. Продавцем був
чоловік, якого вона упізнала на фото у
телефоні, представленому працівником
УБОЗу. В магазині, коли купувала
продукти, та на вулиці її, крім
працівника УБОЗ, ніхто не бачив. Через
деякий час була запрошена в УБОЗ для
дачі пояснень.

Свідок ОСОБА_8 показав, що працює
юристом ТОВ "Кондитер - С" 24.04.2009 р. було
укладено договір поставки товару з
приватним підприємцем ОСОБА_1, який на
даний час не розірвано.

Свідок ОСОБА_9 показав, що працює
менеджером ТОВ "Кондитер - С"
відповідно до договору, укладеного у
2009 році, постачається товар у магазин
"ІНФОРМАЦІЯ_2" в АДРЕСА_2.

Вислухавши пояснення ОСОБА_1, думку
прокурора, адвоката, свідків,
дослідивши матеріали справи, вважаю, що
в діях ОСОБА_1 відсутній склад
адміністративного правопорушення,
передбаченого ч.1 ст. 172-4 КУпАП, з огляду
на наступне.

Відповідно до ст.251 КУпАП доказами
в справі про адміністративне
правопорушення, є будь-які
фактичні дані, на основі
яких у визначеному
законом порядку орган (посадова особа)
встановлює наявність чи відсутність
адміністративного правопорушення,
винність даної особи в
його вчиненні та інші обставини,
що мають значення для
правильного вирішення справи. Ці
дані встановлюються протоколом
про адміністративне правопорушення,
поясненнями особи, яка притягається до
адміністративної відповідальності,
потерпілих, свідків, висновком
експерта, речовими доказами,
показаннями технічних приладів та
технічних засобів, що мають функції
фото- і кінозйомки, відеозапису чи
засобів фото- і кінозйомки,
відеозапису, які використовуються при
нагляді за виконанням правил, норм
і стандартів, що стосуються
забезпечення безпеки дорожнього
руху, протоколом про вилучення
речей і документів, а також іншими
документами.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП
орган (посадова особа) при розгляді
справи про адміністративне
правопорушення зобов'язаний з'ясувати:
чи було вчинено адміністративне
правопорушення, чи винна дана особа в
його вчиненні, чи підлягає вона
адміністративній відповідальності, чи
є обставини, що пом'якшують і обтяжують
відповідальність, а також з'ясувати
інші обставини, що мають значення для
правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 9 ч. 1 КУпАП,
адміністративним правопорушенням
(проступком) визнається протиправна,
винна (умисна або необережна) дія чи
бездіяльність, яка посягає на
громадський порядок, власність, права і
свободи громадян, на встановлений
порядок управління і за яку законом
передбачено адміністративну
відповідальність.

Відповідно до абз. 1 ч. 1 ст. 7
Закону України «Про засади запобігання
і протидії корупції» особам,
зазначеним у пункті 1, підпункті «а»
частини першої статті 4, забороняється
займатися іншою оплачуваною (крім
викладацької, наукової і творчої
діяльності, медичної практики,
інструкторської та суддівської
практики із спорту) або
підприємницькою діяльністю, якщо інше
не передбачено Конституцією або
законами України.

Згідно зі ст. 42 ГК України
підприємництво (підприємницька
діяльність) - це самостійна,
ініціативна, систематична, на власний
ризик господарська діяльність, що
здійснюється суб'єктами
господарювання (підприємцями) з метою
досягнення економічних і соціальних
результатів та одержання прибутку.

Відповідно до пункту 1 частини першої
статті 7 Закону України «Про засади
запобігання та протидії корупції»
особам, зазначеним у пункті 1 частини
першої статті 4 цього Закону,
забороняється займатися іншою
оплачуваною (крім викладацької,
наукової і творчої діяльності,
медичної практики, інструкторської та
суддівської практики із спорту) або
підприємницькою діяльністю, якщо інше
не передбачено Конституцією або
законами України.

Згідно частини 1 статті 172-4 КУпАП
порушення особою встановлених законом
обмежень щодо зайняття
підприємницькою чи іншою оплачуваною
діяльністю (крім викладацької,
наукової та творчої діяльності,
медичної та суддівської практики,
інструкторської практики із спорту) є
адміністративним корупційним
правопорушенням.

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України
"Про засади запобігання і протидії
корупції" корупційне правопорушення -
умисне діяння, що містить ознаки
корупції, вчинене особою, зазначеною у
частині першій ст. 4 цього Закону, за яке
законом установлено кримінальну,
адміністративну, цивільно-правову та
дисциплінарну відповідальність.

Відповідно до ст. 509 ЦК України,
зобов'язанням є правовідношення, в
якому одна сторона (боржник)
зобов'язана вчинити на користь другої
сторони (кредитора) певну дію (передати
майно, виконати роботу, надати послугу,
сплатити гроші тощо) або утриматися від
певної дії, а кредитор має право
вимагати від боржника виконання його
обов'язку. Зобов'язання виникають з
підстав, встановлених статтею 11 цього
Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 11 ЦК України,
підставами виникнення цивільних прав
та обов'язків, зокрема, є договори та
інші правочини.

Договором є домовленість двох або
більше сторін, спрямована на
встановлення, зміну або припинення
цивільних прав та обов'язків (ст. 626 ЦК
України).

Згідно ч. 1 ст. 655 ЦК України, за
договором купівлі-продажу одна сторона
(продавець) передає або зобов'язується
передати майно (товар) у власність
другій стороні (покупцеві), а покупець
приймає або зобов'язується прийняти
майно (товар) і сплатити за нього певну
грошову суму.

Відповідно до ст. 692 ЦК України,
покупець зобов'язаний оплатити товар
після його прийняття або прийняття
товаророзпорядчих документів на нього,
якщо договором або актами цивільного
законодавства не встановлений інший
строк оплати товару.

Статтею 526 ЦК України визначено, що
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться.

Згідно ст. 527 ЦК України, боржник
зобов'язаний виконати свій обов'язок, а
кредитор - прийняти виконання особисто,
якщо інше не встановлено договором або
законом, не випливає із суті
зобов'язання чи звичаїв ділового
обороту.

Відповідно до ст. ст. 51, 52, 598 - 609 ЦК
України, 47 - 49 Закону України «Про
відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом»,
однією із особливостей підстав
припинення зобов'язань для фізичної
особи-підприємця є те, що у випадку
припинення суб'єкта підприємницької
діяльності - фізичної особи (виключення
з реєстру суб'єктів підприємницької
діяльності) її зобов'язання за
укладеними договорами не припиняються,
а залишаються за нею як фізичною
особою, оскільки фізична особа не
перестає існувати. Фізична особа -
підприємець відповідає за своїми
зобов'язаннями, пов'язаними з
підприємницькою діяльністю, усім своїм
майном.

Відповідно до ст. 598 ЦК України,
зобов'язання припиняється частково або
у повному обсязі на підставах,
встановлених договором або законом.

Судом встановлено, що 27.02.2014 року 24
сесія 6 скликання Тиврівської районної
ради прийняла рішення №421 «Про голову
районної ради», яким обрала депутата
ради ОСОБА_1 головою районної ради.

14.05.2014 року реєстраційною службою
Тиврівського районного управління
юстиції Вінницької області до Єдиного
державного реєстру юридичних осіб та
фізичних осіб-підприємців внесено
запис № 6001548 про проведення
державної реєстрації припинення
підприємницької діяльності фізичної
особи - підприємця ОСОБА_1,
ідентифікаційний номер НОМЕР_1.

Перешкод зайняттю ОСОБА_1 посади голови
Тиврівської районної ради після
припинення ним підприємницької
діяльності за результатами
спеціальної перевірки виявлено не
було, що стверджується Довідкою про
результати спеціальної перевірки
відомостей щодо ОСОБА_1

14.05.2014 року видано розпорядження №13рк
«Про голову районної ради», відповідно
до якого ОСОБА_1 приступив до виконання
обов'язків голови Тиврівської районної
ради з 14.05.2014 року.

Згідно накладної №419640 від 01.05.2014
року, тобто до вступу в обов'язки голови
Тиврівської районної ради, ОСОБА_1
29.05.2014 р. передав менеджеру ТОВ
«Кондитер-С» кошти в сумі 327,52 грн. за
поставлений йому товар тобто, виконав
свої зобов'язання по договору купівлі -
продажу № 9/04/601 від 24.04.2009 року, які
виникли до вступу ним в обов'язки
голови Тиврівської районної ради.

Вважаю, що зобов'язання ОСОБА_1 по
виконанню ним умов договору купівлі -
продажу № 9/04/601 від 24.04.2009 року в частині
проведення розрахунків за поставлений,
згідно накладної № 419640 від 01.05.2014 року
ТОВ «Кондитер-С» товар є такими, що
підлягають виконанню незалежно від
припинення ним підприємницької
діяльності.

Приймання товару по накладній №419640 від
01.05.2014 року ОСОБА_1 здійснював, будучи ще
суб'єктом підприємницької діяльності і
до вступу на посаду голови Тиврівської
районної ради, тобто до моменту з якого
на нього почала поширюватися дія
положень Закону України «Про засади
запобігання та протидії корупції».

Пунктом 9.2 Договору купівлі - продажу №
9/04/601 від 24.04.2009 року передбачено, що дія
даного договору може бути припинена за
взаємною згодою сторін при відсутності
невиконаних замовлень покупця і
заборгованості за цим договором.

Неприпинення ОСОБА_1 договірних
відносин з ТОВ «Кондитер-С» після
припиненням підприємницької
діяльності не свідчить про закупівлю
ним товарів для їх подальшої
реалізації з метою отримання прибутку.

В магазині «ІНФОРМАЦІЯ_2» в АДРЕСА_2,
здійснює підприємницьку діяльність
ОСОБА_3, а також дружина ОСОБА_1 - ОСОБА_2.

Згідно пояснень свідків ОСОБА_2 та
ОСОБА_3, ОСОБА_1 будь - яку діяльність в
магазині «ІНФОРМАЦІЯ_2», що знаходиться
в АДРЕСА_2, за яку отримував би оплату
від них чи від будь - яких третіх осіб не
здійснює, а товар, що знаходиться в
приміщенні належить виключно їм, так як
вони його приймають та реалізують, за
що отримують прибутки.

Вважаю, що посилання прокурора на
пояснення свідків ОСОБА_5, ОСОБА_6 та
ОСОБА_7, які ніби-то 01.06.2014 р., 31.05.2014 р. та
07.06.2014 р. відповідно купували товар в
магазині у ОСОБА_1 є безпідставними,
оскільки в судовому засіданні вони
пояснили, що купували товар 01.06.2014 р.,
31.05.2014 р. та 07.06.2014 р. відповідно, а
пояснення писали 04.07.2014 р., тобто майже
через місяць. Коли купували товар та
виходили з магазину, їх ніхто не бачив,
крім працівника УБОЗу.

Крім того, незрозумілим є те, що
свідками "підприємницької діяльності"
ОСОБА_1 зазначені жителі м.Вінниця, а не
місцеві, які знають ОСОБА_1 та постійно
купують товар в магазині "ІНФОРМАЦІЯ_2"
в АДРЕСА_2.

Також вважаю, що чек від 31.05.2014 р. (а.с.97)
не може бути підтвердженням зайняття
ОСОБА_1 підприємницькою діяльністю,
оскільки в ньому зазначено, що
продавець не він, а його дружина.

Дослідивши матеріали справи,
вислухавши адмінпритягнутого,
адвоката, як просять провадження
закрити у зв'язку з відсутністю в його
діях складу адміністративного
правопорушення, вважаю, що доказів про
вчинення ОСОБА_1 адміністративного
правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-4
КУпАП, в судовому засіданні не
встановлено, а тому провадження по
справі щодо притягнення до
адміністративної відповідальності
ОСОБА_1 підлягає закриттю у зв'язку з
відсутністю в його діях складу
адміністративного правопорушення.

Керуючись п.1 ч.1 ст. 247, ст.284 КУпАП, -

постановив:

Провадження по справі щодо притягнення
до адміністративної відповідальності
ОСОБА_1 за ч.1 ст.172-4 КУпАП закрити у
зв'язку з відсутністю в його діях
складу адміністративного
правопорушення.

На постанову може бути внесено подання
прокурора, подано апеляційну скаргу до
апеляційного суду Вінницької області
через Тиврівський районний суд
протягом до 10 діб з дня її винесення.

Суддя
Ратушняк І. О.