Справа №359/8240/14-п
Провадження № 3/359/2357/2014
Протокол №0386/125120101/14
Бориспільський міськрайонний суд
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 серпня 2014 року
м. Бориспіль

Суддя Бориспільського міськрайонного
суду Київської області Вознюк С.М., за
участю прокурора Анікієнко Т.О.,
представника митниці Мусіної К.Б.,
особи яка притягається до
відповідальності ОСОБА_2 (ОСОБА_2), та
представника особи яка притягається до
відповідальності адвоката ОСОБА_3,
розглянувши адміністративний
матеріал, який надійшов від Київської
митниці Міндоходів, про порушення
митних правил, передбачених ст. 471 МК
України, щодо громадянина Туреччини
ОСОБА_2 (ОСОБА_2), ІНФОРМАЦІЯ_1, місце
народження: м. Байрампаша Туреччина,
місце проживання: АДРЕСА_1, паспорт
громадянина Туреччини НОМЕР_1, виданий
24.03.2011 року, ідентифікаційний номер
НОМЕР_2, посвідка на постійне
проживання серія НОМЕР_3, -

в с т а н о в и в :

15.07.2014 о 20 год. 40 хв. під час проходження
митного контролю в зоні митного
контролю залу «Приліт» терміналу «Д»
ДП МА «Бориспіль» громадянин Туреччини
ОСОБА_2 (ОСОБА_2), який прилетів до
України з Туреччини м. Стамбул, літаком
авіакомпанії «Turkish Airlines», рейсом №459,
своїми діями обрав канал, позначений
символами зеленого кольору - «зелений
коридор», тим самим, відповідно до ч. 5
ст. 366 МК України заявив про те, що
переміщувані ним через митний коридор
України товари не підлягають
письмовому декларуванню,
оподаткуванню митними платежами, не
підпадають під встановлені
законодавством заборони та обмеження
щодо ввезення на митну територію
України та засвідчив про факти, що
мають юридичне значення. Після
перетину пасажиром «білої лінії», яка
позначає закінчення зони спрощеного
митного контролю «зелений коридор»,
пасажиру було задано питання щодо
наявності в нього готівки, на що він
відповів, що має при собі більше 10 000
Євро. Після цього пасажира було
запрошено до службового приміщення
митниці залу «Приліт» терміналу «Д» ДП
МА «Бориспіль», де громадянин
Туреччини ОСОБА_2 (ОСОБА_2) видав готівку
в розмірі 16 300 доларів США. Вся готівка
знаходилась в дорожній валізі пасажира
поверх особистих речей. Зазначена
готівка переміщувалась без ознак
приховування. Зі слів пасажира валюта
належать йому особисто. Пасажир обрав
проходження митного контролю «зеленим
коридором», де передбачено наявність у
громадян готівки у сумі, що не
перевищує 10 000 євро (чи еквівалент цієї
суми в іншій валюті. Громадянину
Туреччини ОСОБА_2 (ОСОБА_2) було
пропущено 13 600 доларів США (еквівалент 10
00 Євро станом на 15.07.2014 року).

На момент проходження митного контролю
належним чином оформленої митної
декларації пасажир не надав, до моменту
перетину ним «білої лінії» до
інспекторів митниці з приводу
декларування готівки не звертався.
Своїми діями громадянин Туреччини
ОСОБА_2 (ОСОБА_2), під час проходження
митного контролю в залі «Приліт»
терміналу «Д» ДП МА «Бориспіль»
порушив встановлений ст. 366 МК України
порядок проходження митного контролю в
зонах (коридорах) спрощеного митного
контролю. Зазначені дії, мають ознаки
порушення митних правил, передбаченого
ст. 471 МК України.

Зазначені дії, що полягають у
переміщенні через митний кордон
України громадянином Туреччини ОСОБА_2
(ОСОБА_2), який формою проходження
митного контролю обрала проходження
через «зелений коридор», готівки в
обсязі, що підлягає обов'язковому
письмовому декларуванню відповідно до
Постанови Правління НБУ від 27.05.2008 року
№ 148, мають ознаки порушення митних
правил, передбаченого ст. 471 МК України.

У зв'язку з цим працівниками митниці
складено протокол про порушення митних
правил №0386/125120101/14 один примірник якого
вручено під підпис громадянину
Туреччини ОСОБА_2 (ОСОБА_2) і в якому було
зазначено про час та місце розгляду
справи про порушення митних правил,
кошти в рахунок забезпечення штрафу
працівниками митниці не вилучались.

На підставі статті 511 Митного кодексу
України за цим протоколом тимчасово
вилучено: 2 700 долари США.

Підстав для повторного перенесення
розгляду справи, направлення
матеріалів для додаткової перевірки,
закриття провадження в справі - судом
не встановлено.

В судовому засіданні ОСОБА_2 (ОСОБА_2)
свою вину визнав, зазначив, що вчинив
порушення митних правил з
необережності, зважаючи на неуважність
останнього, гроші передбачались для
проживання в Україні, оскільки він
одружений на громадянці України та має
намір отримати громадянство України, а
також лікування хворого брата ОСОБА_5 в
Україні. Просив врахувати, що його брат
все ж таки помер 11.08.2014 року, а завезені
на територію кошти, виручені внаслідок
продажу ним 14.07.2014 року власної частки
земельної ділянки в Туреччині. У цьому
зв'язку просив не конфісковувати
вилучені валюту та обмежитись лише
зауваженням.

Прокурор та представник митниці
просили суд застосувати до порушника
стягнення у виді штрафу з конфіскацією
вилученої валюти.

Заслухавши пояснення ОСОБА_2 (ОСОБА_2),
думку прокурора та представника
митниці, дослідивши матеріали справи,
приходжу до висновку, що в діях
громадянина Туреччини ОСОБА_2 (ОСОБА_2)
вбачаються ознаки правопорушення,
передбаченого ст. 471 Митного кодексу
України.

Так, дійсно громадянин Туреччини
ОСОБА_2 (ОСОБА_2) допустив порушення
вимог ст. 366 МК України порядку
проходження митного контролю в зонах
(коридорах) спрощеного митного
контролю.

З цього приводу у суду достатні
підстави для визнання громадянина
Туреччини ОСОБА_2 (ОСОБА_2) винним у
скоєнні правопорушення, передбаченого
ст. 471 МК України, оскільки протокол
складено 15.07.2014 року.

Вина правопорушника підтверджується
даними протоколу про порушення митних
правил, та даними службової записки,
особистими поясненнями громадянина
Туреччини ОСОБА_2 (ОСОБА_2) та
встановлена судом.

У відповідності з положеннями ст. 8
Конституції України в Україні
визнається і діє принцип верховенства
права.

Згідно ст. 9 Конституції України, а
також ст. 17 Закону України «Про
міжнародні договори» від 22.12.1993 року,
міжнародні договори, згода на
обов'язковість яких дана Верховною
Радою України, є часткою національного
законодавства України. Також
передбачається, що якщо міжнародним
договором встановлені інші права, ніж
ті. які передбачені законодавством
України, то застосовуються правила
міжнародного договору України. Тобто в
такому випадку міжнародно-правові
норми мають пріоритетне значення.

17 липня 1997 року Україна ратифікувала
Європейську Конвенцію «З захисту прав
і основних свобод людини», а також
Протоколи 1, 2, 4, 7, 11, які є невід'ємною
частиною Конвенції, чим визнала її дію
в національній правовій системі, а
також обов'язковість рішень
Європейського Суду з прав людини по
всім питанням що стосуються тлумачення
і застосування Конвенції.

Правопорушення, яке вчинив громадянин
Туреччини ОСОБА_2 (ОСОБА_2), полягало у
переміщенні через митний кордон не
задекларованих митному органу коштів в
сумі 16 300 Доларів США, що підлягає
обов'язковому декларуванню.

Слід зауважити, що діючим
законодавством України ввезення
готівкової іноземної валюти в Україну,
в принципі не обмежена, обмежена лише
сума (10000 євро), яка може бути ввезена
без письмового декларування.

Об'єктивна сторона правопорушення, яке
вичинив громадянин Туреччини ОСОБА_2
(ОСОБА_2), полягає в недекларуванні
іноземної валюти при проходженні
митного контролю в "зеленому коридорі",
тобто в зоні спрощеного митного
контролю, відповідальність за що
передбачена ст. 471 МК України.

Згідно з ст.471 МК України, за таке
правопорушення передбачено накладення
адміністративного стягнення в виді
штрафу і конфіскації не задекларованої
валюти.

За матеріалами справи громадянин
Туреччини ОСОБА_2 (ОСОБА_2) не судимий, до
кримінальної чи адміністративної
відповідальності раніше не
притягувався. Жодних даних, які б
давали суду підстави вважати, що шляхом
застосування конфіскації буде
попереджена інша незаконна діяльність
- легалізація злочинних доходів,
торгівля наркотиками, фінансування
тероризму, ухилення від сплати
податків, тощо - відсутні.

В судовому засіданні прокурор та
представник митниці також не
висловлювали припущень щодо
незаконності походження валютних
цінностей.

Вивезення даної суми з України
допускається, за умови її декларування
митному органу та наявності
банківської довідки на підтвердження
її походження.

Таким чином, єдине діяння, яке вчинив
ОСОБА_2 (ОСОБА_2)полягає в ненаданні
митному органу відповідної декларації.

За вищевказане правопорушення, яке
полягає в недекларуванні іноземної
валюти, громадянин Туреччини ОСОБА_2
(ОСОБА_2) підлягає адміністративному
стягнення у виді штрафу. При цьому як
прокурор, так і представник митниці, у
судовому засіданні, не довели і навіть
не стверджували, що одного такого
адміністративного стягнення не
достатньо для досягнення бажаного
стримуючого і карного впливу і
запобігання порушень вимог про
декларування. Їхні пояснення щодо
застосування конфіскації
обґрунтовуються виключно тим, що таке
додаткове адміністративне стягнення
передбачене ст.471 МК України, як
обов'язкове.

Шкода, яку ОСОБА_2 (ОСОБА_2) потенційно
міг завдати державі, була незначною:
він не ухилявся від сплати мита та
інших зборів і не завдав державі іншої
шкоди, якби він вивіз гроші не
задекларувавши їх, органи влади лише не
отримали б інформацію про те, що ці
кошти опинилися на території іншої
держави. Таким чином, метою конфіскації
було не відшкодування майнової шкоди,
завданої державі, оскільки вона не
зазнала ніяких збитків внаслідок
невнесення заявником відомостей до
митної декларації.

З огляду на наведене, застосування
конфіскації, предметів порушення
митних правил, в даному випадку є
порушенням положень ст. 1 Протоколу № 1
до Конвенції, тобто є не пропорційним,
оскільки покладає на громадянина
Туреччини ОСОБА_2 (ОСОБА_2)
«індивідуальний надмірний тягар».

На підставі статті ст. 33 КУпАП при
накладенні стягнення враховується
характер вчиненого правопорушення,
особа правопорушника, ступінь вини,
майновий стан, обставини, що
пом'якшують і обтяжують
відповідальність.

Обтяжуючих відповідальність особи
обставин судом не встановлено. При
прийнятті рішення суддя враховує
наявність у правопорушника.
підтверджуючих походження частини
валюти документів, її розмір та
призначення, його сімейне становище та
указані ним обставини, щодо в'їзду на
територію України, а також сімейні
обставини особи, яка притягається до
адміністративної відповідальності. З
цього приводу, суддя приходить до
висновку, що конфіскація вилученої
валюти, буде сприяти лише погіршенню
матеріального становища ОСОБА_2
(ОСОБА_2), а ніяк не сприятиме його
вихованню та попередженню вчиненню ним
нових порушень.

Відповідно до ст. 23 КУпАП
адміністративне стягнення є мірою
відповідальності і застосовується з
метою виховання особи, яка вчинила
правопорушення, в дусі додержання
законів України, поваги до правил
співжиття, а також запобігання
вчиненню нових правопорушень як самим
правопорушником, так і іншими особами.

Враховуючи характер скоєного, виходячи
із смислу ч. 3 ст. 462 МК України,
матеріали справи, встановлені судом
обставини, думку прокурора та
представника митниці, зазначені норми
закону, суддя дійшов висновку, що на
правопорушницю має бути накладено
стягнення у виді штрафу в розмірі 100
неоподатковуваних мінімумів доходів
громадян (1700 грн.). З цього приводу
підстав для застосування додаткового
покарання - конфіскації вилученої
валюти у суду немає, яке вказане в
санкції ст. 471 МК України.

Саме таке стягнення суддя вважає
достатнім для виправлення та належної
поведінки громадянина Туреччини
ОСОБА_2 (ОСОБА_2) в подальшому.

Відповідно до п.5 ч.2 ст.4 Закону України
«Про судовий збір» слід стягнути з
ОСОБА_2 (ОСОБА_2) на якого накладено
адміністративне стягнення судовий
збір в розмірі 36 грн. 54 коп.

Керуючись п.5 ч.2 ст.4 Закону України «Про
судовий збір», ст. ст. 3, 10, ст. 471 МК
України (в редакції 2012 р.), ст. 8, 23, 33
КУпАП -

п о с т а н о в и в :

ОСОБА_2 (ОСОБА_2), ІНФОРМАЦІЯ_1,
громадянина Туреччини, визнати винним
у скоєні правопорушення, передбаченого
ст. 471 МК України та накласти штраф у
розмірі сто неоподатковуваних
мінімумів доходів громадян, що
становить 1700 (одна тисяча сімсот)
гривень 00 коп.

Вилучену згідно протоколу про
порушення митних правил №0386/125120101/14
року від 15.07.2014 року валюту в розмірі 2
700 ( дві тисячи сімсот) долари США,-
повернути ОСОБА_2 (ОСОБА_2), ІНФОРМАЦІЯ_1,
паспорт громадянина Туреччини НОМЕР_1,
виданий 24.03.2011 року, ідентифікаційний
номер НОМЕР_2, посвідка на постійне
проживання серія НОМЕР_3

Сума штрафу підлягає сплаті на користь
держави України (одержувач: Державний
бюджет України; Код ; код
банку: 821018; банк отримувача: ГУ ДКСУ у
Київській області; рахунок: №5004,
код класифікації доходів бюджету: 21081100,
код виду надходжень бюджету: 050: ОСОБА_2
(ОСОБА_2), №359/8240/14-п).

Стягнути з ОСОБА_2 (ОСОБА_2), ІНФОРМАЦІЯ_1,
громадянина Туреччини, на користь
державного бюджету України (р/р
№0004, МФО: 821018, код за ,
банк: ГУДКСУ у Київській області,
отримувач коштів Бориспільське УДКСУ
(м. Бориспіль): 22030001) судовий збір в
розмірі 36 (тридцять шість) грн. 54 коп.

Постанова судді у справі про
адміністративне правопорушення може
бути оскаржена особою, яку притягнуто
до адміністративної відповідальності,
її законним представником, захисником,
потерпілим, його представником або на
неї може бути внесено протест
прокурора протягом десяти днів з дня
винесення постанови.

Апеляційна скарга, протест прокурора
подаються до відповідного
апеляційного суду через місцевий суд,
який виніс постанову.

Постанова суду у справі про
адміністративне правопорушення
набирає законної сили після закінчення
строку оскарження (опротестування)
цієї постанови і може бути пред'явлена
до виконання протягом трьох місяців з
дня набрання нею законної сили.

Постанова суду набрала законної сили
___________________.

Суддя
С.М.
Вознюк