Провадження № 33/792/142/14
Справа №670/516/14-п
Головуючий в 1 інстанції
Категорія: ст.172-7 КУпАП
Доповідач Вітюк І.В.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 серпня 2014 року
м. Хмельницький

Суддя апеляційного суду Хмельницької
області Вітюк І.В., при секретарі
Купельській Н.П., з участю прокурорів
Кравцової О.М., Заїки Р.В., особи, яка
притягується до адміністративної
відповідальності ОСОБА_1, розглянувши у
відкритому судовому засіданні в м.
Хмельницькому матеріали справи за
апеляційною скаргою в.о. прокурора
Віньковецького району Хмельницької
області Кравцової О.М. на постанову
Віньковецького районного суду від 14
липня 2014 року, -

В с т а н о в и л а:

Постановою Віньковецького
районного суду від 14 липня 2014 року

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженку с.
Осламів, Віньковецького району
Хмельницької області, громадянку
України, з вищою освітою, одружену,
працюючу на посаді секретаря
Осламівської сільської ради
Віньковецького району, -

визнано винною у вчиненні
адміністративного правопорушення,
передбаченого ст.172-7 КУпАП, та із
застосуванням ст.22 КУпАП звільнено від
адміністративної відповідальності,
обмежившись усним зауваженням.

За постановою суду, секретар
Осламівської сільської ради ОСОБА_1,
являючись депутатом цієї ж ради, діючи
у складі сесії Ради шостого скликання,
яка проходила 15.04.2014 року, прийняла
рішення про надання дозволу її
чоловіку ОСОБА_3 на приватизацію
земельної ділянки площею 0,19 га в с.
Осламів Віньковецького району.
Оформила документи, пов'язані з
реєстрацією рішення сесії та відводом
ділянки землі чоловіку, про що
власноруч засвідчила в протоколі № 7-
28 від 15.04.2014 року. При цьому, в порушення
п. 2 ч. 1 ст.14 Закону України «Про
запобігання і протидії корупції» та ч.1
ст. 12-1 Закону України «Про службу в
органах місцевого самоврядування», не
повідомила письмово сільського голову
про конфлікт інтересів при винесенні
на розгляд сесії питання щодо
приватизації землі, тому сільський
голова не зміг вжити заходів щодо
усунення конфлікту інтересів.

Своїми діями, які виразились у
неповідомленні безпосереднього
керівника про наявність конфлікту
інтересів, секретар Осламівської
сільської ради шостого скликання
ОСОБА_1 вчинила адміністративне
корупційне правопорушення,
передбачене ст.172-7 КУпАП.

Не погоджуючись з рішенням суду, в
частині призначеного
адміністративного стягнення, прокурор
подав апеляційну скаргу, в якій просить
оскаржувану постанову скасувати та
прийняти нову постанову, якою
притягнути ОСОБА_1 до адміністративної
відповідальності за ст.172-7 КУпАП та
накласти адміністративне стягнення в
межах санкції даної статті.

Свої вимоги аргументує неврахуванням
місцевим судом при призначенні
покарання ОСОБА_1 того, що
адміністративне правопорушення,
передбачене ст.172-7 КУпАП, відноситься
до порушень із формальним складом,
тобто, є таким, що не вимагає настання
будь-яких наслідків.

Провівши апеляційний розгляд справи
про адміністративне правопорушення,
вивчивши та дослідивши її матеріали,
вислухавши пояснення учасників
процесу, перевіривши та обговоривши
доводи апеляційної скарги, суд
апеляційної інстанції вважає її такою,
яка підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Висновок місцевого суду про
доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні
адміністративного правопорушення,
передбаченого ст.172-7 КУпАП, за
наведених у постанові суду обставин, є
обґрунтованим, відповідає фактичним
обставинам справи, підтверджується
наявними у матеріалах справи доказами,
яким суд дав вірну оцінку у їх
сукупності та учасниками процесу не
оспорюється.

Зокрема, такий висновок ґрунтується на
даних протоколу про вчинення
адміністративного корупційного
правопорушення від 07 липня 2014 року,
поясненнями ОСОБА_4, протоколом
засідання сесії Осламівської
сільської ради від 15 квітня 2014 року, в
тому числі власними поясненнями
ОСОБА_1, наданими в судах першої та
апеляційної інстанцій.

Разом з тим, правильно встановивши
фактичні обставини справи, місцевий
суд допустився помилки щодо можливості
звільнення ОСОБА_1 від
адміністративної відповідальності за
малозначністю, на підставі ст.22 КУпАП, у
зв'язку з наступним.

Відповідно до ст.22 КУпАП при
малозначності вчиненого
адміністративного правопорушення
орган (посадова особа), уповноважена
вирішувати справу, може звільнити
порушника від адміністративної
відповідальності і обмежитись усним
зауваженням. При цьому слід виходити з
того, що усне зауваження може бути
зроблено лише за малозначне, тобто таке
правопорушення, яке не становить
великої суспільної шкідливості й не
завдають значних збитків державним чи
суспільним інтересам або
безпосередньо громадянам.

У зв`язку з цим посадова особа чи
орган, уповноважений вирішувати справу
зобов`язані розглянути всі сторони
адміністративного правопорушення,
оцінити його наслідки, переконатися, що
внаслідок його вчинення не завдана
значна шкода окремим громадянам або
суспільству, дослідити обстановку, в
якій вчинене порушення, особистість
порушника, обставини, що пом`якшують і
обтяжують відповідальність.

Однак, звільняючи ОСОБА_1 від
адміністративної відповідальності за
малозначністю, місцевим судом не
враховано вимоги ст. 3 Закону України
«Про засади запобігання і протидії
корупції» , в якій закріплений принцип
невідворотності відповідальності за
вчинення корупційних правопорушень.

Визнавши вищевказане правопорушення
малозначним, виходячи із позитивних
даних про особу ОСОБА_1 та відсутності
негативних наслідків, місцевий суд не
взяв до уваги, що для складу
корупційного правопорушення,
наявність наслідків чи ознак
суспільної небезпечності не є
необхідними.

При цьому, з огляду на характер
вчиненого правопорушення, а також
ступінь вини ОСОБА_1, яка виражається в
формі умислу, оскільки вона
усвідомлювала протиправний характер
своїх діянь, передбачала їх шкідливі
наслідки і свідомо припускала їх
настання, з врахуванням мети
адмінстягнення, що полягає у виховання
особи, яка вчинила адміністративне
правопорушення, в дусі додержання
законів України, запобігання вчинення
нових правопорушень як самим
правопорушником, так і іншою особою,
застосування до ОСОБА_1 положень ст.22
КУпАП є неприпустимим.

У зв'язку з наведеним та у
відповідності до вимог п.3 ч.8 ст.294
КУпАП, апеляційний суд вважає
необхідним, за результатами розгляду
апеляційної скарги прокурора,
скасувати постанову Віньковецького
районного суду від 14 липня 2014 року та
постановити нову постанову, якою
ОСОБА_1 визнати винною у вчиненні
адміністративного правопорушення,
передбаченого ст.172-7 КУпАП, призначивши
стягнення в межах санкції ст.172-7 КУпАП.

На підставі положень ст. 33 КУпАП, з
урахуванням характеру вчиненого
правопорушення, даних про особу
правопорушника, ступеня вини, обставин,
що пом'якшують відповідальність, та
відсутність обставин, що обтяжують її
відповідальність, вважаю за можливе
призначити ОСОБА_1 адміністративне
стягнення, передбачене санкцією ст.172-7
КУпАП, у виді штрафу в мінімальному
розмірі.

З огляду на викладене, керуючись ст.ст.
293, 294 КУпАП, -

П о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу в.о. прокурора
Віньковецького району Хмельницької
області Кравцової О.М. задовольнити.

Постанову Віньковецького районного
суду від 14 липня 2014 року про звільнення
ОСОБА_1 від адміністративної
відповідальності за ст.172-7 КУпАП на
підставі ст.22 КУпАП у зв'язку з
малозначністю вчиненого
правопорушення, скасувати.

Постановити нову постанову, якою
ОСОБА_1 визнати винною у вчиненні
адміністративного правопорушення,
передбаченого ст.172-7 КУпАП, та накласти
на неї адміністративне стягнення у
виді штрафу в розмірі 170 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави
судовий збір в сумі 36 грн. 54 коп.

Постанова набирає законної сили
негайно після її винесення, є
остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя /підпис/

Згідно з оригіналом:

Суддя апеляційного суду

Хмельницької області
І.В. Вітюк