Провадження № 3/582/84/14
Справа № 582/261/14-п
Недригайлівський районний суд
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 квітня 2014 року

Суддя Недригайлівського районного
суду Сумської області Діска А.Б.,
розглянувши справу про
адміністративне правопорушення, що
надійшла з Територіальної державної
інспекції з питань праці у Сумській
області, про притягнення до
адміністративної відповідальності
ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний
номер НОМЕР_1, жителя АДРЕСА_1, фізичної
особи -підприємця,

за ч. 1 ст. 41 КУпАП,

В С Т А Н
О В И В:

При перевірці 19 березня 2014 року
головним державним інспектором праці
Територіальної державної інспекції з
питань праці у Сумській області
Яременко Т.М. додержання законодавства
про працю ФОП ОСОБА_1 за адресою:
АДРЕСА_2, виявлено порушення
законодавства про працю, що
зафіксовано в акті перевірки від 23
січня 2014 року № 18-17-066/0273, а саме:

згідно пункту 3 трудового договору від
10 грудня 2013 року № 3806-13 між фізичною
особою - підприємцем ОСОБА_1 та найманим
працівником ОСОБА_3 передбачено
оплачувати працю працівника у розмірі
1220,00 грн. на місяць, інші доплати не
передбачено, проте покоївці ОСОБА_3 у
грудні 2013 року було нараховано доплату
50,00 грн., у січні 2014 року було нараховано
доплату 80,00 грн. До трудового договору
не внесено зміни щодо збільшення
розміру заробітної плати, у державній
службі зайнятості зміни не
зареєстровано. Аналогічно не внесено
зміни до трудових договорів інших
працівників, чим порушені вимоги
пункту 3 форми трудового договору,
затвердженого наказом Міністерства
праці та соціальної політики України
від 08 червня 2001 року № 260, статті 24-1
КЗпІІ України щодо реєстрації трудових
договорів у державній службі
зайнятості.

У графіках змінності працівників не
зазначено час початку і час закінчення
робочої зміни, чим порушено вимоги ст. 57
КЗпП України щодо ведення графіків
змінності працівників.

Згідно з графіком змінності за січень
2014 року покоївці ОСОБА_3 відмічено
роботу 19 січня 2014 року, проте згідно із
табелем обліку використання робочого
часу за січень 2014 року 19 січня 2014 року
вона не працювала (доповідна про
невихід на роботу відсутня), заробітну
плату за цей день не нараховано. Отже,
не забезпечено ведення достовірного
обліку виконаної роботи. Покоївкою
ОСОБА_4 було відпрацьовано по 5 годин 1
травня 2013 року (День міжнародної
солідарності трудящих), 5 травня 2013 року
(Пасха (Великдень), 9 травня 2013 року (День
Перемоги), 28 червня 2013 року (День
Конституції України); продавцем ОСОБА_7
було відпрацьовано по 6 годин 2 травня
2013 року (День міжнародної солідарності
трудящих), 23 червня 2013 року (Трійця), але
в табелях обліку використання робочого
часу за травень, червень 2013 року не
зазначено загальна кількість
відпрацьованих годин у святкові дні, що
є порушенням вимог частини другої
статті 30 Закону України "Про оплату
праці" щодо забезпечення ведення
достовірного обліку виконаної
працівником роботи.

Згідно з графіком змінності за січень
2014 року покоївці ОСОБА_3 відмічено
роботу 19 січня 2014 року, згідно із
табелем обліку використання робочого
часу за січень 2014 року 19 січня 2014 року
вона не працювала (доповідна про
невихід на роботу відсутня), заробітну
плату за цей день не нараховано. Отже не
забезпечено ведення достовірного
бухгалтерського обліку витрат на
оплату праці, що є порушенням вимог
частини другої статті 30 Закону України
"Про оплату праці".

Покоївкою ОСОБА_4 було відпрацьовано по
5 годин 1 травня 2013 року (День
міжнародної солідарності трудящих), 5
травня 2013 року (Пасха (Великдень), 9
травня 2013 року (День Перемоги), 28 червня
2013 року (День Конституції України).
ОСОБА_4 згідно з відомістю нарахування
заробітної плати за травень 2013 року за
відпрацьовані 80 годин робочого часу
нараховано 630.00 грн., згідно з відомістю
нарахування заробітної плати за
червень 2013 року за відпрацьовані 80
годин робочого часу нараховано 630,00
грн., оплату за роботу у святкові дні не
проведено у подвійному розмірі.
Продавцем ОСОБА_7 було відпрацьовано по
6 годин 2 травня 2013 року (День
міжнародної солідарності трудящих), 23
червня 2013 року (Трійця). ОСОБА_7 згідно з
відомістю нарахування заробітної
плати за травень 2013 року за
відпрацьовані 90 годин робочого часу
нараховано 760,00 грн., згідно з відомістю
нарахування заробітної плати за
червень 2013 року за відпрацьовані 90
годин робочого часу нараховано 760,00
грн., оплату за роботу у святкові дні не
проведено у подвійному розмірі.), чим
порушено вимоги ст. 107 КЗпП України,
якою передбачено, що робота у святковий
і неробочий день оплачується у
подвійному розмірі.

Покоївці ОСОБА_3 заробітну плату за
першу половину грудня 2013 року у сумі
385,60 грн. виплачено 18 грудня 2013 року
згідно відомості нарахування та
виплати авансу за грудень 2013 року,
виплату заробітної плати за другу
половину грудня 2013 року у сумі 503,44 грн.
проведено 08 січня 2014 року згідно
відомості нарахування та виплати
заробітної плати за грудень 2013 року;
заробітну плату першу половину січня
2014 року у сумі 659,60 грн. виплачено 17
січня 2014 року згідно відомості
нарахування та виплати авансу за
січень 2014 року, виплату заробітної
плати за другу половину січня 2014 року у
сумі 496,97 грн. проведено 06 лютого 2014 року
згідно відомості нарахування та
виплати заробітної плати за січень 2014
року. Продавцю ОСОБА_7 заробітну плату
за першу половину грудня 2013 року у сумі
482,00 грн. виплачено 18 грудня 2013 року
згідно відомості нарахування та
виплати авансу за грудень 2013 року,
виплату заробітної плати за другу
половину грудня 2013 року у сумі 316,90 грн.
проведено 08 січня 2014 року згідно
відомості нарахування та виплати
заробітної плати за грудень 2013 року;
заробітну плату за першу половину
січня 2014 року у сумі 482,00 грн. виплачено
17 січня 2014 року згідно відомості
нарахування та виплати авансу за
січень 2014 року, виплату заробітної
плати за другу половину січня 2014 року у
сумі 322,23 грн. проведено 06 лютого 2014 року
згідно відомості нарахування та
виплати заробітної плати за січень 2014
року. Аналогічно проводилася виплата
заробітної плати всім працівникам., чим
порушено вимоги частини першої та
другої статті 115 КЗпП України, частини
першої статті 24 Закону України "Про
оплату праці", якими передбачено, що
виплата заробітної плати проводиться
не менше двох разів на місяць через
проміжок часу, що не перевищує 16
календарних днів, не пізніше семи днів
після закінчення періоду, за який
здійснюється виплата. Таким чином, дане
правопорушення носить триваючий
характер.

Майстру ОСОБА_8 заробітну плату за час
щорічної основної оплачуваної
відпустки тривалістю 24 календарні дні,
яку надано з 06 вересня 2013 року, в сумі
906,08 грн. виплачено 06 вересня 2013 року
згідно відомості нарахування та
виплати відпускних за вересень 2013 року;
бухгалтеру ОСОБА_9 заробітну плату за
час щорічної основної оплачуваної
відпустки тривалістю 24 календарні дні,
яку надано з 09 жовтня 2013 року, в сумі 253,67
грн. виплачено 02 жовтня 2013 року згідно
відомості нарахування та виплати
відпускних за жовтень 2013 року, чим
порушено вимоги частини четвертої ст.
115 КЗпП України, ст. 21 Закону України
"Про відпустки" щодо виплати заробітної
плати за час відпустки не пізніше ніж
за три дні до її початку.

Лісорубу ОСОБА_10 розрахункові кошти у
сумі 426,09 грн. (в тому числі компенсація
за невикористану відпустку в сумі 361,98
грн. виплачено 08 січня 2014 року згідно
відомості нарахування та виплати
заробітної плати за грудень 2013 року
(трудовий договір від 07 серпня 2013 року
№ 2426-13 між фізичною особою-підприємцем
ОСОБА_1 та найманим працівником
розірваний 31 грудня 2013 року), чим
порушено вимоги частини першої ст. 116
КЗпП України щодо виплати при
звільненні працівника всіх сум, що
належать йому від підприємства в день
звільнення.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину у
вчиненні адміністративного
правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 41
КУпАП, визнав повністю та щиро
розкаюється.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні вищевказаного
правопорушення доведена у повному
обсязі та підтверджується протоколом
про адміністративне правопорушення,
поясненнями правопорушника та іншими
матеріалами справи.

Отже, своїми діями ОСОБА_1 вчинив
правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 41
КУпАП, а саме порушення вимог
законодавства про працю та про охорону
праці.

Відповідно до ст. 33 КУпАП стягнення за
адміністративне правопорушення
накладається у межах, установлених цим
Кодексом та іншими законами України.
При накладанні стягнення враховуються
характер вчиненого правопорушення,
особа порушника, ступінь його вини,
майновий стан, обставини, що
пом'якшують і обтяжують
відповідальність.

Згідно ст. 34 КУпАП, щире розкаяння
винного, суддя визнає обставиною, що
пом'якшує відповідальність за
адміністративне правопорушення.

Згідно ст. 35 КУпАП, обставин, що
обтяжують відповідальність за
адміністративне правопорушення,
суддею не встановлено.

Таким чином, з огляду на характер
вчиненого ОСОБА_1 адміністративного
правопорушення, особу правопорушника,
ступінь його вини, суддя дійшов до
висновку про накладення
адміністративного стягнення у виді
штрафу у межах санкції ч. 1 ст. 41 КУпАП.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП судовий збір
у справі про адміністративне
правопорушення у разі винесення судом
(суддею) постанови про накладення
адміністративного стягнення
сплачується особою, на яку накладено
таке стягнення.

Розмір і порядок сплати судового збору
встановлюється законом.

Керуючись ст.ст. 27, 33, 34, 35, ч.1 ст. 41, 283, 284
КУпАП., п. 5 ст. 4 Закону України "Про
судовий збір",

П О С Т А Н
О В И В:

Накласти на ОСОБА_1 адміністративне
стягнення у виді штрафу у розмірі 510
грн.

Стягнути з ОСОБА_1, ідентифікаційний
номер НОМЕР_1, судовий збір на користь
держави в сумі 36,54 грн.

Постанова може бути оскаржена до
Апеляційного суду Сумської області
через Недригайлівський районний суд
Сумської області протягом 10 днів з дня
її винесення.

Суддя: А. Б. Діска