АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД М. КИЄВА
№ 33/796/1230/2014
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Суддя Апеляційного суду м. Києва
Стрижко С.І., розглянувши апеляційну
скаргу ОСОБА_2 на постанову судді
Дніпровського районного суду м. Києва
від 19 лютого 2014 року про притягнення до
адміністративної відповідальності
ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця Росії,
працюючого водієм ПП «Авенезер»,
проживаючого за адресою: АДРЕСА_1, про
притягнення до адміністративної
відповідальності за ст. 124 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В:

Постановою судді Дніпровського
районного суду м. Києва від 19 лютого 2014
року ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні
адміністративного правопорушення,
передбаченого ст. 124 КУпАП та його
піддано адміністративному стягненню у
виді штрафу в розмірі двадцяти
неоподаткованих мінімумів доходів
громадян, тобто в розмірі 340 (триста
сорок) гривень.

Також, із ОСОБА_2 стягнуто в дохід
держави судовий збір в розмірі 0,03
розміру мінімальної заробітної плати,
що день вирішення справи становить 36
грн. 54 коп.

Не погоджуючись із зазначеною
постановою, 28 серпня 2014 року ОСОБА_2 на
адресу суду першої інстанції поштою
направив апеляційну скаргу та
клопотання про поновлення строку на
апеляційне оскарження судового
рішення.

В обґрунтування клопотання про
поновлення строку на апеляційне
оскарження постанови суду першої
інстанції, апелянт зазначає про те, що
він не був повідомлений про час та
місце розгляду справи, у зв'язку з чим
не був присутній під час розгляду
справи судом, та копія ухваленого
рішення йому не була направлена. Також
вказує, що копію постанови суду від 19
лютого 2014 року ним отримано лише 23
липня 2014 року і, у зв'язку з тим, що у
період із 25 липня по 15 серпня 2014 року
він перебував у щорічній відпустці, то
був позбавлений можливості оскаржити
судове рішення у десятиденний строк
від дня її отримання, а тому вважає, що
строк на апеляційне оскарження
постанови суду пропущено з поважних
причин та просить про його поновлення.

Розглянувши клопотання про поновлення
строку на апеляційне оскарження, суд
апеляційної інстанції приходить до
висновку, що воно не підлягає
задоволенню, а апеляційна скарга
підлягає поверненню без розгляду з
таких підстав.

Так, згідно із вимогами ст. 294 КУпАП,
постанова судді у справі про
адміністративне правопорушення може
бути оскаржена особою, яку притягнуто
до адміністративної відповідальності,
її законним представником, захисником,
потерпілим, його представником або
прокурором протягом десяти днів з дня
винесення постанови. Апеляційна
скарга, подана після закінчення цього
строку, повертається апеляційним судом
особі, яка її подала, якщо вона не
заявляє клопотання про поновлення
цього строку, а також якщо у поновленні
строку відмовлено. При цьому закон не
передбачає можливості відрахування
строку для подачі апеляції з моменту
отримання копії судового розгляду, як
про це вказано у клопотанні.

Як убачається із матеріалів справи про
адміністративне правопорушення, після
надходження справи на розгляд суду
першої інстанції, ОСОБА_2 про час та
місце розгляду справи повідомлявся у
встановленому законом порядку, шляхом
направлення про це повідомлення на
вказану у протоколі адресу, а також за
номером його мобільного телефону.

За матеріалами справи та постановою
суду, 19 лютого 2014 року ОСОБА_2 був
присутнім у судовому засіданні, свою
винуватість у вчиненні
адміністративного правопорушення,
передбаченого ст. 124 КУпАП визнав і був
обізнаний про суть прийнятого судового
рішення, оскільки в той же день ОСОБА_2
були сплачені сума штрафу в розмірі 340,00
грн. та сума судового збору в розмірі
36,54 грн., що підтверджується
квитанціями, які містяться в
матеріалах справи (а.с. 8,9) та будь-яких
відповідних заходів, передбачених ст.
294 КУпАП, для оскарження судового
рішення у визначений 10-ти денний строк
не вчинив.

За таких обставин, доводи апелянта про
неповідомлення його про час та місце
розгляду справи судом, його
відсутність під час розгляду справи є
безпідставними та такими, що не знайшли
свого підтвердження та спростовуються
матеріалами справи.

Крім того, апелянт сам зазначає, що
копію постанови отримав 23.07.2014 року та
у десятиденний строк не звертався з
апеляційною скаргою. При цьому, його
перебування у відпустці не
перешкоджало виконати вимогу закону
щодо дотримання строку на апеляційне
оскарження та не може бути визнане
поважною причиною, на підставі якої
такий строк може бути поновлений, у
тому числі і з огляду на те, що ОСОБА_2
користувався послугами захисника
ОСОБА_3, угода з яким була укладена
відповідно до ордеру ще 20.05.2014 року.

Отже, приймаючи до уваги, що ОСОБА_2 був
достовірно обізнаний про прийняте 19
лютого 2014 року суддею рішення, доводи
апелянта про те, що до 23 липня 2014 року
йому не було відомо про розгляд даної
справи і, перебуваючи у щорічній
відпустці у період із 25 липня по 15
серпня 2014 року, він був позбавлений
можливості подати апеляційну скаргу у
десятиденний термін з моменту
отримання судового рішення є
неспроможними та такими, що не
відповідають матеріалам справи, а тому
суд апеляційної інстанції не вбачає
законних підстав для визнання
поважними причини пропуску ОСОБА_2
строку на апеляційне оскарження та для
поновлення цих строків.

З огляду на наведене, керуючись ст. ст.
289, 294 КУпАП,-

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання ОСОБА_2 про поновлення
строку на апеляційне оскарження
постанови судді Дніпровського
районного суду м. Києва від 19 лютого 2014
року про притягнення ОСОБА_2 до
адміністративної відповідальності за
ст. 124 КУпАП - залишити без задоволення.

Відмовити ОСОБА_2 у поновленні строку
для апеляційного оскарження постанови
судді Дніпровського районного суду м.
Києва від 19 лютого 2014 року та повернути
його скаргу без розгляду.

Суддя Апеляційного

суду м. Києва
Стрижко С.І.