ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 вересня 2014 року
м. Київ Суддя Апеляційного
суду міста Києва Паленик І.Г. за участі:
прокурорів представника Київської
міжрегіональної митниці Міндоходів
захисника Решевського М.О., Маруненка
О.А., Дєдєньової Д.О., Борматової О.М.,
ОСОБА_5, розглянувши у залі суду у
відкритому судовому засіданні
апеляційну скаргу ОСОБА_6 на постанову
судді Солом'янського районного суду м.
Києва від 18 квітня 2014 року про
притягнення до адміністративної
відповідальності за порушення митних
правил, передбачених за ч. 1 ст. 483 МК
України відносно, -

ОСОБА_6, який народився ІНФОРМАЦІЯ_2,
громадянина України, зареєстрований та
проживає за адресою: АДРЕСА_1,-

в с т а н о в и в :

Вказаною постановою ОСОБА_6 притягнуто
до адміністративної відповідальності
за ч. 1 ст. 483 МК України, піддано його
адміністративному стягненню у виді
штрафу в розмірі 255 426,70грн. та стягнуто
з нього на користь держави вартість
безпосередніх предметів порушення
митних правил у розмірі 255 426,7 грн.

Як убачається з постанови судді
районного суду та матеріалів справи
про правопорушення митних правил, 10
грудня 2013 року в зоні діяльності
Ягодинської митниці з Польщі на митну
територію України автомобільним
транспортом р. н. НОМЕР_1/НОМЕР_2 на
підставі товаросупровідних
документів: міжнародної
товарно-транспортної накладної CMR №
346192 від 09 грудня 2013 року, книжки МДП №
ХС 74401696 та інвойсу № EX-0073 від 09 грудня
2013 року переміщено товари «лампи
автомобільні», вагою брутто 6 291,00 кг,
загальною вартістю 31 956,30 дол. США.

Відповідно до товаросупровідних
документів одержувачем товарів є ТОВ
«ВІВАТІМПОРТ» (, м. Київ, вул.
Андрія Іванова, 10, оф. 1), а продавцем та
відправником товарів є компанія «MAXIMUS
BUSINESS LTD» (1F1, 25 Crighton Place, Edinburgh, EH7 4NY, United
Kingdom, Великобританія). Товари
поставлені на виконання умов контракту
№ EX-08-05-13 від 08 травня 2013 року,
укладеного між зазначеними сторонами.

11 грудня 2013 року товари, заявлені до
митного оформлення в Київській
міжрегіональній митниці Міндоходів
(митний пост «Західний») в режимі ІМ-40
за МД №100250001/2013/078909, оформлені та
випущені у вільний обіг.

06 вересня 2013 року відповідно до
законодавства України з питань митної
справи, зокрема ст. 567 МК України
Київською міжрегіональною митницею
Міндоходів з метою перевірки
законності ввезення товарів на митну
територію України до Департаменту
митної справи Міндоходів ініційовано
направлення запиту до митних органів
Великобританії.

10 грудня 2013 року Київською
міжрегіональною митницею Міндоходів з
Департаменту митної справи Міндоходів
листом № 26448/7/99-99-24-03-10-17 від 05 грудня 2013
року вх. № 21850/5 отримано відповідь
митних органів Великобританії з якої
вбачається, що компанія «MAXIMUS BUSINESS LTD» є
ліквідованою та з 17 травня 2013 року
виключена з реєстру.

До митного контролю, в якості підстави
для переміщення товарів через митний
кордон України подані CMR № 346192 від 09
грудня 2013 року та інвойс № EX-0073 від 09
грудня 2013 року, відповідно до яких
продавцем та відправником товарів є
компанія «MAXIMUS BUSINESS LTD». На вказаних
документа було поставлено печатку
названої компанії, яка за змістом
вищезгаданої відповіді була вже
ліквідована.

Відповідно до ст. 6 Закону України «Про
зовнішньоекономічну
діяльність»суб'єкти, які є сторонами
зовнішньоекономічного договору
(контракту), мають бути здатними до
укладання договору (контракту)
відповідно до цього та інших законів
України та/або закону місця укладання
договору (контракту).

В контракті № EX-08-05-13 від 08 травня 2013
року в розділі «Визначення» зазначено,
про те, що рахунок - фактура (інвойс) - є
невід'ємним документом до Контракту, в
якому сторони узгоджують асортимент,
кількість, ціну за одиницю, загальну
вартість, умови поставки кожної партії
Товару і має силу Доповнення
(Специфікації)».

Отже, на час поставки товарів,
враховуючи ліквідацію компанії «MAXIMUS
BUSINESS LTD», контракт EX-08-05-13 від 08 травня 2013
року був фактично не дійсним, а інвойс
№ EX-0073 від 09 грудня 2013 року, який є
невід'ємною частиною контракту та його
Доповненням (специфікацією), виданий
ліквідованою компанією (стороною
зовнішньоекономічного контракту), яка
не є здатною до укладання контракту.

Таким чином, проведеною перевіркою
митним органом встановлено, що товари
«лампи автомобільні», вагою брутто 6
291,00 кг, загальною вартістю 31 956,30 дол.
США, або 255 426,70 грн., згідно з
курсом Національного банку України на
день переміщення (10 грудня 2013 року),
переміщені через митний кордон України
з приховуванням від митного контролю,
шляхом подання як підстави для
переміщення товарів документів, що
мають ознаки підробки, містять
неправдиві відомості щодо відправника,
одержувача та неправдиві відомості,
необхідні для визначення митної
вартості товарів, що є порушенням
митних правил, відповідальність за яке
передбачена ч. 1 ст. 483 МК України.

Відповідно до облікової картки ТОВ
«ВІВАТІМПОРТ» директором підприємства
є ОСОБА_6, який за своїми посадовими
обов'язками є керівником підприємства
і відповідає за фінансово-господарську
діяльність підприємства, зобов'язаний
надавати для митного контролю і
оформлення документи з достовірною та
правдивою інформацією. А тому ОСОБА_6 до
поставки товарів в Україну, під час
узгодження інвойсу № EX-0073 від 09 грудня
2013 року, який є невід'ємною частиною
контракту та його Доповненням
(специфікацією), повинен був
пересвідчитись в правоздатності
згаданої компанії «MAXIMUS BUSINESS LTD».

Суд у постанові дійшов висновку про те,
що згадані дії ОСОБА_6 призвели до
переміщення товарів загальною
вартістю 255 426,70 грн. через митний кордон
України з приховуванням від митного
контролю, шляхом подання як підстави
для переміщення товарів документів, що
містять неправдиві відомості щодо
відправника та продавця товарів.
Оскільки суб'єктом відповідальності за
вчинення даного порушення є ОСОБА_6, то
він і підлягає притягненню до
адміністративної відповідальності, за
скоєне правопорушення, яке
передбачене ч. 1 ст. 483 МК України.

Не погоджуючись з вказаним рішенням,
ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу в якій
просить скасувати постанову судді
районного суду, а провадження у справі
закрити. Зокрема, апеляційна скарга
мотивована тим, що постанова судді є
незаконною, необґрунтованою та такою,
що прийнята з порушенням норм
матеріального та процесуального права.
Так, ОСОБА_6 зазначає, що декларування
товарів під час митного оформлення
здійснював ОСОБА_7, що підтверджено
карткою Київської регіональної
митниці щодо обліку особи, яка здійснює
операції з товарами. Будь-яких дій щодо
незаконного переміщення товару
об'єктивно він, ОСОБА_6, не вчиняв та
умислу на їх вчинення не мав, оскільки
матеріали справи не містять доказів,
тобто фактичних даних, на основі яких у
визначеному законом порядку було б
можливо стверджувати про вчинення ним
дій спрямованих на переміщення товарів
через митний кордон України з
приховуванням від митного контролю
шляхом подання митному органу як
підстави для переміщення товарів
документів, що містять у собі
неправдиві дані. Крім того, в
апеляційній скарзі звертається увага
на невідповідність протоколу про
порушення митних правил вимогам ст. 494
МК України, оскільки викладені в ньому
дані про місце, час вчинення, вид та
характер порушення митних правил мають
неконкретний характер, з урахуванням
того, що в протоколі не вказується на
вчинення безпосередньо ОСОБА_6
будь-яких дій пов'язаних з переміщенням
або, дій, спрямованих на переміщення
товарів через митний кордон України з
приховуванням від митного контролю.
Також, в апеляційній скарзі
наголошується на тому, що в матеріалах
справи міститься копія листа
Міністерства доходів і зборів України
від 05 грудня 2013 року до Київської
міжрегіональної митниці, додатком до
якого є копія листа НМ Revenue@Customsз питань
взаємної митної оцінки та копія його
неофіційного перекладу, у якому слово
«ліквідована» взято в лапки, що
свідчить про те, що компанія лише була
виключена з реєстру, у зв'язку з чим
згаданий лист не може бути визнаний
допустимим доказом по справі, а митним
органом не надано належних доказів про
ліквідацію компанії «MAXIMUS BUSINESS LTD»
згідно законодавства Великобританії.
Також ОСОБА_6 не погоджується з
рішенням судді районного суду в
частині стягнення з нього на користь
держави вартості товарів, оскільки
суддею не досліджувалась наявність чи
відсутність товарів - безпосередніх
предметів порушення митних правил.

Одночасно ОСОБА_6 просить поновити йому
строк на апеляційне оскарження
постанови судді районного
суду,посилаючись на те, що його не було
належним чином повідомлено про дату і
місце розгляду справи та не направлено
копію прийнятого рішення, про
наявність якого йому стало відомо лише
13 червня 2014 року.

Будучи сповіщеним про день та час
слухання справи, ОСОБА_6 до суду
апеляційної інстанції не з'явився,
ніяких клопотань про перенесення
розгляду справи не надав, а тому вважаю
можливим розглянути справу у його
відсутність.

Заслухавши доповідь судді, пояснення
захисника, яка підтримала апеляційну
скаргу, при цьому, уточнивши її просила
поновити строк на оскарження та
закрити провадження у справі про
порушення митних правил відносно
ОСОБА_6 за ч. 1 ст. 483 МК України, у зв'язку
з відсутністю події та складу
адміністративного правопорушення,
доводи прокурорів та представників
Київської міжрегіональної митниці
Міндоходів, які заперечували проти
поновлення строку на оскарження і
задоволення апеляційної скарги та
просили залишити рішення суду першої
інстанції без зміни, а апеляційну
скаргу без задоволення, перевіривши
матеріали справи про порушення митних
правил та доводи апеляції, вважаю що
апеляційна скарга підлягає частковому
задоволенню із скасуванням постанови
судді районного суду та поверненням
матеріалів до Київської
міжрегіональної митниці для
додаткової перевірки, з таких підстав.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП,
завданням судді при розгляді справ про
адміністративні правопорушення є
своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне
з'ясування обставин кожної справи,
вирішення її в точній відповідності з
законом.

Згідно з вимогами ст. 280 КУпАП, орган
(посадова особа) при розгляді справи
про адміністративне правопорушення
зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено
адміністративне правопорушення, чи
винна дана особа в його вчиненні, чи
підлягає вона адміністративній
відповідальності, чи є обставини, що
пом'якшують і обтяжують
відповідальність, чи заподіяно майнову
шкоду, а також з'ясувати інші обставини,
що мають значення для правильного
вирішення справи.

Крім того, відповідно до вимог ст. 283
КУпАП постанова по справі про
адміністративне правопорушення
повинна містити опис обставин,
установлених при розгляді справи.

Вищезазначені вимоги закону суддею
при розгляді справи дотримані не були.

Так, суд першої інстанції, розглядаючи
справу, не з'ясувавши належним чином
обставин справи, виніс постанову, в
якій фактично обмежився відтворенням
тексту протоколу про порушення митних
правил, складеного уповноваженою
особою Київської міжрегіональної
митниці Міндоходів.

При цьому, в постанові суд, обмежуючись
посиланням на те, що органом доходів і
зборів зроблені висновки про те, що на
час поставки товарів, враховуючи
ліквідацію компанії «MAXIMUS BUSINESS LTD»,
контракт від 08.05.2013 року № EX-08-05-13 був
фактично не дійсним, так само як і
інвойс № EX-0073 від 09 грудня 2013 року, який
є невід'ємною частиною контракту та
його Доповненням (специфікацією),
оскільки виданий ліквідованою
компанією (стороною
зовнішньоекономічного контракту), яка
не є здатною до укладання контракту, на
підставі чого цей орган вважає, що
вказані товари переміщені через
митний кордон України з приховуванням
від митного контролю шляхом подання, як
підстави для переміщення товарів,
документів, що містять неправдиві
відомості щодо відправника та продавця
товарів, що є порушенням митних правил,
відповідальність за яке, передбачена
ст. 483 МК України, і що суб'єктом
відповідальності за вчинення даного
порушення є керівник декларанта ТОВ
«ВІВАТІМПОРТ» - ОСОБА_6, який займає
посаду директора, фактично не зазначив
в результаті яких саме незаконних дій
ОСОБА_6 було переміщено товари через
митний кордон України з приховуванням
від митного контролю.

При цьому при розгляді справи судом
належним чином не з'ясовано, чи є ОСОБА_6
суб'єктом порушення митних правил, з
огляду на наступне.

Суб'єктом порушення митних правил,
відповідальність за яке передбачена
ст. 483 МК України, в будь-якому разі є
декларант. Натомість, представник
власника товару підлягає
відповідальності за даною статтею лише
в тому разі, коли він здійснював
декларування останнього, або з метою
приховування від митного контролю
особисто вчиняв будь-які інші дії, що
складають об'єктивну сторону такого
порушення. За відсутності зазначених
умов, саме по собі зайняття особою
керівної посади на підприємстві -
власника товару, переміщеного з
приховуванням від митного контролю, не
утворює в її діях складу
правопорушення, передбаченого ст. 483 МК
України, тому органом доходів і зборів
та судом в кожному випадку повинні
з'ясовуватися конкретні дії особи, які
містять ознаки даного порушення, та
спрямованість її умислу на
приховування від митного контролю.

Між тим, із протоколу про порушення
митних правил та матеріалів справи
встановлено, що декларування товарів
при переміщенні їх через митний кордон
України здійснював декларант ОСОБА_7,
уповноважений ТОВ «ВІВАТІМПОРТ» на
роботу з митницею. Проте, в матеріалах
справи відсутні пояснення ОСОБА_7, не
встановлено обсяг його повноважень та
не визначено об'єм його
відповідальності в даному випадку як
особи, уповноваженої на роботу з
митницею.

Крім того, відповідно до ст. 251
КУпАП, доказами в справі про
адміністративне правопорушення, є
будь-які фактичні дані, на основі яких
у визначеному законом порядку орган
(посадова особа) встановлює наявність
чи відсутність адміністративного
правопорушення, винність даної особи
у його вчиненні та інші обставини, що
мають значення для правильного
вирішення справи.

Так, зазначивши про наявність в діях
ОСОБА_6 ознак порушення митних правил,
передбачених ч. 1 ст. 483 МК України, суд
першої інстанції, як і уповноважена
особа, що склала протокол, послались на
документи, надані митними органами
Великобританії, та прийшли до
передчасного висновку про те, що
документи, які були надані ТОВ
«ВІВАТІМПОРТ» в якості підстави для
переміщення через митний кордон
України та митного оформлення товарів,
зокрема інвойс № EX-0073 від 09 грудня 2013
року, містять неправдиві дані щодо
відправника та продавця товару.

Зокрема, висновок про порушення ОСОБА_6
митних правил здійснено на підставі
того, що інвойс № EX-0073 від 09 грудня 2013
року, який є невід'ємною частиною
контракту від 08 травня 2013 року № EX-08-05-13
та його Доповненням (специфікацією),
виданий компанією (стороною
зовнішньоекономічного контракту), яка
не є здатною до укладання контракту,
оскільки за повідомленням митних
органів Великобританії компанія «MAXIMUS
BUSINESS LTD» ліквідована, у зв'язку з чим
виключена з реєстру 17 травня 2013 року.

Між тим, з наявних в справі матеріалів
вбачається, що контракт №EX-08-05-13 між
компанією «MAXIMUS BUSINESS LTD»
(Великобританія) та ТОВ «ВІВАТІМПОРТ»
було укладено 08 травня 2013 року, тобто до
виключення названої компанії з
реєстру 17 травня того ж року.

При цьому митним органом належним
чином не з'ясовано, чи виключення
компанії з реєстру передбачає її
ліквідацію, тобто чи є компанія «MAXIMUS
BUSINESS LTD» (Великобританія) діючою, та чи
зобов'язана дана компанія у разі
виключення її з реєстру виконати умови
контракту.

Не має будь-яких даних в матеріалах і на
підтвердження чи спростування того, що
ОСОБА_6 подав, як підставу для
переміщення товарів, документи, що
мають ознаки підробки, містять
неправдиві відомості щодо одержувача
товару та неправдиві відомості,
необхідні для визначення митної
вартості товарів. Крім того, ці
обставини були залишені без уваги і їм
не було дано належної оцінки в
постанові суду першої інстанції.

Крім того, з матеріалів справи про
порушення митних правил вбачається, що
26 березня 2014 року Київська
міжрегіональна митниця звернулась до
Солом'янського РУ ГУ МВС України в м.
Києві з повідомленням про вчинене
кримінальне правопорушення за ст. 358 КК
України щодо підробки
товаросупровідних документів -
інвойсів, з якими на адресу ТОВ
«ВІВАТІМПОРТ» від компанії «MAXIMUS BUSINESS
LTD» (Великобританія) надходив товар.

Однак, в матеріалах справи відсутні і
не надані ніким з учасників судового
засідання будь-які дані про те, чи
внесено до Єдиного реєстру досудових
розслідувань відомості про
кримінальне правопорушення за даним
повідомленням про злочин та чи
встановлено в ході розслідування такі
обставини, які б давали підстави для
висновку про підробку вищезгаданого
інвойсу, що був наданий ТОВ
«ВІВАТІМПОРТ» при митному оформленні
вищеназваних товарів, чи було
повідомлення про підозру особі у
кримінальному провадженні по даному
факту.

Не встановлення вищезазначених
обставин уповноваженою на складання
протоколу особою, унеможливлює
перевірку в апеляційному порядку
законності та обґрунтованості
прийнятого суддею рішення по справі і
перешкоджає встановленню наявності чи
відсутності правопорушення, винності
особи, щодо якої складено протокол.

За таких обставин, апеляційна скарга
ОСОБА_6 підлягає частковому
задоволенню, постанова судді
Солом'янського районного суду м. Києва
від 18 квітня 2014 року - скасуванню, а
матеріали справи - поверненню до
Київської міжрегіональної митниці
Міндоходів для проведення додаткової
перевірки, під час якої належить
перевірити й інші доводи апелянта.

На підставі викладеного та керуючись
ст. 294 КУпАП, ст. 529 МК України, -

п о с т а н о в и в:

Клопотання ОСОБА_6 про поновлення
строку на апеляційне оскарження
постанови судді Солом'янського
районного суду м. Києва від 18 квітня 2014
року задовольнити, поновити пропущений
строк.

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 задовольнити
частково.

Постанову судді Солом'янського
районного суду м. Києва від 18 квітня 2014
року, якою ОСОБА_6 притягнутий до
адміністративної відповідальності за
ч. 1 ст. 483 МК України та на нього
накладено адміністративне стягнення у
виді штрафу у розмірі 255 426,7 грн., та
стягнуто з ОСОБА_6 на користь держави
вартість безпосередніх предметів
порушення митних правил у розмірі 255
426,7 грн. - скасувати.

Прийняти нову постанову, якою
матеріали справи за протоколом про
порушення митних правил № 0115/10000/14
відносно ОСОБА_6 направити до Київської
міжрегіональної митниці Міндоходів,
для доопрацювання.

Постанова є остаточною та оскарженню
не підлягає.

Суддя Апеляційного суду м. Києва
І.Паленик

Справа № 33/796/915/2014 Категорія ч. 1 ст.
483 МК України Суддя суду першої
інстанції Лазаренко В.В. Доповідач:
Паленик І.Г.