Справа № 740/3891/14 Головуючий у 1
інстанції Олійник В.П. Провадження №
33/795/210/2014 Категорія -
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 жовтня 2014 року місто Чернігів

апеляційний суд Чернігівської області
в складі:

судді апеляційного суду - Миронцова
В.М.,

з участю особи, притягнутої до
адміністративної відповідальності
-ОСОБА_1, захисника ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Чернігові справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_1 на
постанову Ніжинського міськрайонного
суду Чернігівської області від 16
вересня 2014 року,

В С Т А Н О В И В:

Цією постановою ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1,
уродженця м. Ніжина Чернігівської
області, не працюючого, одруженого,
мешканця АДРЕСА_1, притягнуто до
адміністративної відповідальності за
ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього
адміністративне стягнення у виді
позбавлення права керування
транспортними засобами терміном на 1
рік. Стягнуто із ОСОБА_1 на користь
держави 36 грн. 54 коп. судового збору.

Як встановив суд, 13 серпня 2014 року, о 02
год 40 хв, ОСОБА_1 на перехресті вулиць
Незалежності-Синяківська в м. Ніжині
Чернігівської області, керував
автомобілем марки "Рено", державний
номерний знак НОМЕР_1, в стані
алкогольного сп'яніння, чим порушив
вимоги п. 2.9 "а" Правил дорожнього руху.

Не погоджуючись з постановою суду,
ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій
просить її змінити в частині
накладення стягнення та призначити
більш м"яке стягнення у виді штрафу у
розмірі 3400 грн., оскільки вважає його
занадто суворим. Зазначає, що судом
першої інстанції не в повній мірі
враховано те, що правопорушення
вчинено вперше і воно не потягло
негативних наслідків, також відсутні
обтяжуючі обставини. Суд не взяв до
уваги і наявність пом'якшуючих
обставин, а саме, повне визнання його
вини, позитивну характеристику, те, що
на утриманні знаходиться дружина, яка
перебуває на обліку по вагітності у
жіночій консультації. Зазначає, що
автомобіль є єдиним джерелом його
доходу та засобом пересування для
всієї сім"ї.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1, захисника
ОСОБА_2 які підтримали у засіданні
апеляційного суду апеляційну скаргу з
указаних в ній підстав і просили її
задовольнити, переглянувши матеріали
справи, дослідивши доводи, викладені у
апеляційній скарзі, вважаю, що
апеляційна скарга задоволенню не
підлягає з наступних підстав.

В судовому засіданні апеляційного суду
ОСОБА_1 в повній мірі підтвердив факт
керування 13 серпня 2014 року, о 02 год 40 хв
в м. Ніжині автомобілем в стані
алкогольного сп'яніння та складання на
нього працівниками ДАІ протоколу про
адміністративне правопорушення.

Згідно ст. 245 КУпАП завданням
провадження в справах про
адміністративні правопорушення є
своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне
з'ясування обставин кожної справи та
вирішення її в точній відповідності із
законом.

Відповідно до ст. 280 КУпАП суд при
розгляді справи про адміністративне
правопорушення, крім іншого,
зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено
адміністративне правопорушення, чи
винна дана особа в його вчиненні, чи
підлягає вона адміністративній
відповідальності, а також з'ясувати
інші обставини, що мають значення для
правильного вирішення справи.

Висновок суду про доведеність вини
ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного
правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130
КУпАП, при обставинах, зазначених у
постанові, відповідає фактичним даним
справи, ґрунтується на досліджених
судом першої інстанції доказах, які
також були предметом перевірки
апеляційного суду.

Частина 1 ст. 130 КУпАП передбачає
адміністративну відповідальність за
керування транспортними засобами
особами в стані сп'яніння, а так само
відмову особи, яка керує транспортним
засобом, від проходження відповідно до
встановленого порядку огляду на стан
алкогольного сп'яніння.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні
правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130
КУпАП, підтверджується матеріалами
справи.

Як вбачається з матеріалів справи, 13
серпня 2014 року на ОСОБА_1 був складений
протокол про адміністративне
правопорушення серії АА2 № 968708,
відповідно до якого останній керував
транспортним засобом марки "Рено",
державний номерний знак НОМЕР_1, в стані
алкогольного сп'яніння, чим порушив
вимоги п. 2.9 "а" Правил дорожнього руху
(а.с. 4).

Вказане правопорушення
підтверджується висновком щодо
результатів медичного огляду з метою
виявлення стану алкогольного,
наркотичного чи іншого сп'яніння або
перебування під впливом лікарських
препаратів, що знижують увагу та
швидкість реакції від 13 серпня 2014 року,
згідно якого ОСОБА_1 перебував в стані
алкогольного сп'яніння (а.с. 6).

Вина ОСОБА_1 також підтверджена
поясненнями свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4,
які вказали, що були присутні при
складанні протоколу на громадянина
ОСОБА_1, який керував автомобілем "Рено",
державний номерний знак НОМЕР_1, та
відмовився від підпису в протоколі і
дачі пояснень в присутності двох
свідків ( а.с. 7-8).

Викладені обставини вказують на те, що
місцевий суд повно і всебічно дослідив
матеріали адміністративної справи, дав
вірну оцінку доказам та обґрунтовано
визнав ОСОБА_1 винуватим у скоєнні
адміністративного правопорушення,
передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України
про адміністративні правопорушення.

Відповідно до ст. 23 Кодексу України про
адміністративне правопорушення
адміністративне стягнення є мірою
відповідальності і застосовується з
метою виховання особи, яка вчинила
адміністративне правопорушення та для
запобігання вчинення нових
правопорушень як самим порушником, так
і іншими особами.

Відповідно до ст. 33 КУпАП при
накладенні стягнення враховуються
характер правопорушення, особа
порушника, ступінь його вини, майновий
стан, обставини, що пом'якшують і
обтяжують відповідальність.

Апеляційний суд вважає, що суд першої
інстанції дійшов обґрунтованого
висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у
вчиненні адміністративного
правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130
КУпАП, та призначив стягнення у виді
позбавлення права керування
транспортними засобами терміном на 1
рік.

З огляду на це, апеляційний суд не може
погодитись з доводами апеляційної
скарги скаржника ОСОБА_1 про те, що суд
порушив вимоги закону та
необґрунтовано обрав відносно нього
стягнення у виді позбавлення права
керування транспортними засобами
строком на 1 рік, а тому і підстав для
задоволення скарги та зміни ухваленого
судового рішення не вбачає.

Стягнення ОСОБА_1 призначено у
відповідності з вимогами ст. 33 КУпАП в
межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП, за якою
його притягнуто до адміністративної
відповідальності. При визначенні виду
та міри стягнення було враховано
характер вчиненого правопорушення,
особу порушника та ступінь його вини у
вчиненому правопорушенні.

За таких обставин, постанова суду
відповідає вимогам закону, а тому
скасуванню чи зміні не підлягає.

На підставі наведеного, керуючись
ст.ст. 293, 294 Кодексу України про
адміністративні правопорушення,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без
задоволення, а постанову Ніжинського
міськрайонного суду Чернігівської
області від 16 вересня 2014 року щодо
ОСОБА_1 - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає
законної сили негайно після її
винесення, є остаточною й оскарженню не
підлягає.

Суддя В. М. Миронцов