Справа № 574/936/14-п
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 вересня 2014 року
м. Буринь

Буринський районний суд Сумської
області у складі:

головуючого судді
Комлєва В. С.

при секретарі
Лігерко Т. О.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду міста Буринь
матеріали, які надійшли від ВДАІ
Буринського РВ УМВС України в Сумській
області про притягнення до
адміністративної відповідальності
ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця та
мешканця АДРЕСА_1, українця,
громадянина України, не працюючого,

за ст.130 ч.1 КУпАП,-

ВСТАНОВИВ:

Відносно ОСОБА_1 інспектором ВДАІ з
обслуговування Буринського району
Погорєловим І.А. складено
адміністративний протокол за те, що
30.07.2014 року в 17 год. 20 хвилин в місті
Буринь по вулиці Кутузова керував
мопедом «Вентус» в стані алкогольного
сп»яніння і відмовився від проходження
згідно встановленого порядку,
медичного огляду на стан алкогольного
сп»яніння.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вину свою
не визнав і пояснив, що його 30.07.2014 року
після 17 години дійсно зупиняли
працівники ВДАІ, коли він рухався на
мопеді по вул.Кутузова в м.Буринь і
пред»явили претензію, що він перебуває
у стані алкогольного сп»яніння. На його
заперечення не зреагували і тому був
складений протокол про
адмінправопорушення. Свідка ОСОБА_3 він
не бачив і не спілкувався з ним, коли
той ставив підписи в документах -
сказати не може. На медогляд у лікарню
йому їхати не пропонували і він після
того, як був відпущений, поїхав прямо в
лікарню. Лікар-нарколог телефонував
інспектору ВДАІ про те, що ОСОБА_1
з»вився на медогляд, але із ДАІ ніхто на
протязі години не прибув і тому лікар
провів медогляд у відсутності
працівника міліції, про що склав
висновок, в якому зазначено, що він у
стані алкогольного сп»яніння не
перебував.

Особа, яка склала протокол про
адмінправопорушення - ОСОБА_4 показав,
що причиною зупинки ОСОБА_1 30.07.2014 року
було те, що він рухався по вул.Кутузова
в місті Буринь на мопеді без
мотошолома. Після зупинки виявилось, що
у нього немає посвідчення на право
керування транспортним засобом і при
розмові він відчув запах алкоголю з
порожнини рота та запропонував ОСОБА_1
пройти в установленому порядку
медогляд, але той відмовився у
присутності двох свідків. Після
оформлення необхідних документів
свідки були відпущені і тоді ОСОБА_1
виказав свій намір про проходження
медогляду, що в подальшому і зробив. Але
на момент складення протоколу він
таких бажань не виказував, що
зафіксовано в протоколі.

При розгляді справи були досліджені
обставини справи, представлені докази,
а саме:

Свідок ОСОБА_5 показав, що 30.07.2014 року
після 17 год. його зупиняли на
вул.Кутузова в місті Буринь працівники
ДАІ, він у автомобілі ДАІшників бачив
ОСОБА_1 і ОСОБА_4 повідомив йому, що
ОСОБА_1 перебуває у стані алкогольного
сп»яніння, що не заперечує він сам. Сам
ОСОБА_1 сидів мовчки. Свідок зауважив,
що визначення стану алкогольного
сп»яніння - справа медиків. Про те, чи
пропонувалося ОСОБА_1 пройти медогляд
на стан сп»яніння і він відмовився від
цього - нічого не знає, так як у його
присутності такої розмови не було. В
протоколі про адмінправопорушення
став підпис під тим, що правопорушник
перебуває в стані алкогольного
сп»яніння і сам це визнає. Бланк
пояснень він підписав на пропозицію
працівника ВДАІ, не читаючи його
тексту, його анкетні дані та записи від
руки на момент підписання не були
внесені.

Із протоколу про адміністративне
правопорушення від 30.07.2014 року видно, що
ОСОБА_1 в особисто написаних поясненнях
заперечує факт перебування у стані
алкогольного сп»яніння.

Із висновків лікаря-нарколога від
30.07.2014 року встановлено, що у ОСОБА_1
30.07.2014 року о 18 год.20 хв. ознак сп»яніння
не виявлено.

Вказані докази взаємозв»язані та
взаємоузгоджені між собою, не
суперечать один одному, доповнюють
один одного, свідки не зацікавлені в
результатах справи, а тому вказані
докази суд визнає достовірними.

Відповідно до п.п.2.5 Правил дорожнього
руху України, водій повинен на вимогу
працівника міліції пройти в
установленому порядку медичний огляд
для визначення стану алкогольного
сп'яніння, впливу наркотичних засобів
чи токсичних речовин.

Однією з підстав притягнення особи до
адміністративної відповідальності за
ч.1 счт.130 КУпАП є відмова особи, яка
керує транспортним засобом, від
проходження відповідно до
встановленого порядку огляду на стан
алкогольного, наркотичного чи іншого
сп'яніння або щодо вживання лікарських
препаратів, що знижують увагу та
швидкість реакції.

Відповідно до диспозиції цієї статті,
до адміністративної відповідальності
може бути притягнуто особу тільки тоді,
коли вона відмовилася від проходження
огляду лише в установленому чинним
законодавством порядку.

Такий порядок визначений ст.266 КУпАП,
постановою Кабінету Міністрів України
№1003 від 12.12.2008 року «Про затвердження
Порядку направлення водіїв
транспортних засобів для проведення
огляду з метою виявлення стану
алкогольного, наркотичного чи іншого
сп'яніння або перебування під впливом
лікарських препаратів, що знижують
увагу та швидкість реакції, і
проведення такого огляду»(далі -
Постанова) та спільним наказом МВС
України та МОЗ України від 09.09.2009 400/666
«Про затвердження Інструкції про
виявлення у водіїв транспортних
засобів ознак алкогольного,
наркотичного чи іншого сп'яніння або
перебування під впливом лікарських
препаратів, що знижують увагу та
швидкість реакції» (далі-Інструкція),
зареєстрованого в Міністерстві
юстиції 06.10.2009 року за №931/16947.

Відповідно до вказаних нормативних
актів оглядові підлягають лише водії
транспортних засобів, щодо яких в
уповноваженої особи Державтоінспекції
є підстави вважати, що вони
перебувають у стані алкогольного чи
іншого сп'яніння, згідно з ознаками
такого стану установленими МОЗ та МВС
України. Сам огляд водія проводиться
безпосередньо працівником міліції на
місці зупинки транспортного засобу у
присутності двох свідків з
використанням спеціальних технічних
засобів. Результати огляду,
проведеного уповноваженою особою
Державтоінспекції, зазначаються у
протоколі про адміністративне
правопорушення (ч.ч.1,2 ст.266 КУпАП,
пункти 2-5 Постанови, пункти 1.6, 2.1-2.7,2.10
Інструкції).

Лише у разі незгоди водія на проведення
такого огляду працівником міліції з
використанням спеціальних технічних
засобів або в разі незгоди з його
результатами огляд проводиться в
закладах охорони здоров'я, але не
пізніше ніж протягом двох годин з
моменту виявлення відповідних підстав.
(ч.3 ст.266 КУпАП, пункти 6-7 Постанови). При
цьому пунктом 1.7 Інструкції
встановлено, що зазначений огляд
проводиться в найближчому закладі
охорони здоров'я, якому надано право на
проведення такого огляду відповідно до
статті 266 КУпАП.

Проте, огляд особи на стан
алкогольного, наркотичного чи іншого
сп'яніння або щодо перебування під
впливом лікарських препаратів, що
знижують її увагу та швидкість реакції,
проведений з порушенням вимог ст.266
КУпАП, вважається недійсним (ч.5 цієї
статті).

Однак, як встановлено в судовому
засіданні та вбачається з матеріалів
справи, всупереч вказаних вимог закону
працівники Державтоінспекції на місці
зупинки ОСОБА_1 не пропонували йому
пройти огляд на встановлення стану
сп'яніння за допомогою спеціальних
технічних засобів у присутності двох
свідків.

На це, зокрема вказав свідок ОСОБА_5,а
також сам ОСОБА_1 Крім того з показів
зазначеного свідка видно, що пояснення
працівникам ДАІ він взагалі не давав,
оскільки ті дали їм підписати вже
готові бланки пояснень за набраним на
комп'ютері текстом, а ОСОБА_1 взагалі в
його присутності не пропонували їхати
до медичної установи і він не
відмовлявся виконувати ці вимоги.

При цьому, висновок особи, яка склала
протокол про адміністративне
правопорушення про наявність у ОСОБА_1
ознак алкогольного сп'яніння «запах
алкоголю з порожнини рота» після
вжиття останнім, за його словами -
квасу, викликає сумніви у їх
достовірності, оскільки і свідок в
судовому засіданні наявність таких
ознак також не підтвердив, Натомість
ОСОБА_1 в судовому засіданні надавав
послідовні пояснення проте, що під час
керування транспортним засобом у стані
алкогольного сп'яніння не перебував, а
їхати на огляд в медичний заклад він
фактично не відмовлявся.

Крім того, відповідно до ст. 260 КУпАП у
випадках, прямо передбачених законами
України, з метою припинення
адміністративних правопорушень, крім
іншого, допускається адміністративне
затримання особи, тимчасове затримання
транспортного засобу, відсторонення
водіїв від керування транспортними
засобами. Порядок застосування
вказаних заходів забезпечення
провадження в справах про
адміністративні правопорушення
визначається цим Кодексом та іншими
законами України (ч.2 ст.260 КУпАП).

Зокрема, відповідно до ст.2652 КУпАП, у
разі наявності підстав вважати, що
водієм вчинені порушення, перелічені у
ч.1 цієї статті, у тому числі ст.130 КУПАП,
працівник Державної автомобільної
інспекції тимчасово затримує
транспортний засіб, після чого
зобов'язаний надати особі можливість
повідомити про тимчасове затримання
транспортного засобу та своє
місцезнаходження іншу особу за власним
вибором і вжити заходів щодо
повернення автомобіля до місця
постійної дислокації.

Згідно зі ст.266 КУпАП особи, які керують
транспортними засобами і щодо яких є
підстави вважати, що вони перебувають у
стані алкогольного сп'яніння,
підлягають відстороненню від
керування цими транспортними засобами
та оглядові на стан алкогольного
сп'яніння. У разі відсторонення особи
від керування транспортним засобом
можливість керування цим транспортним
засобом надається уповноваженій особі,
яка має посвідчення водія відповідної
категорії та може бути допущена до
керування транспортним засобом.

Про те в судовому засіданні
встановлено, що вказаних заходів з
метою припинення адміністративного
правопорушення працівниками ДАІ щодо
ОСОБА_1 також вжито не було.

Такі дії працівників
Державтоінспекції вже самі по собі
викликають сумнів у тому, що в той час у
ОСОБА_1 були ознаки алкогольного
сп'яніння і відповідно підстави для
його огляду.

Відсутність будь-яких ознак
алкогольного сп'яніння у вказаної
особи підтверджується і висновком від
30.07.2014 року щодо результатів медичного
огляду останнього з метою виявлення
стану алкогольного сп'яніння, який було
проведено в Буринський ЦРЛ.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції
України, органи державної влади та
органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі та у спосіб, що передбачені
Конституцією України та законами
України.

Таким чином вищевикладене свідчить про
те, що працівники ДАІ при порушенні
щодо ОСОБА_1 провадження у справі про
адміністративне правопорушення діяли
не у відповідності до своїх
повноважень та способу, що передбачені
чинним законодавством.

Будь-які інші належні, допустимі та
достовірні докази, які б вказували на
наявність у діях останнього складу
адміністративного правопорушення
передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, у справі
відсутні та в судовому засіданні не
встановлені.

Частиною 1 статті 7 КУпАП встановлено,
що ніхто не може бути підданий заходу
впливу в зв'язку з адміністративним
правопорушенням інакше як на підставах
і порядку, встановлених законом.

Відповідно до ст.245 КУпАП, завданнями
провадження в справах про
адміністративне правопорушення є:
своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне
з'ясування обставин кожної справи,
вирішення її у точній відповідності за
законом...

Статтею 62 Конституції України
передбачено, що обвинувачення не може
ґрунтуватись на доказах, одержаних
незаконним шляхом, а також на
припущеннях. Усі сумніви щодо
доведеності вини особи тлумачаться на
її користь.

Виходячи із змісту ст.8 Конституції
України щодо визначення і дії в Україні
верховенства права, положення ст.62
цього Закону розповсюджуються і на
обвинувачення особи у вчиненні
адміністративного правопорушення.

З урахуванням вищевикладеного, вважаю,
що провадження у справі про
адміністративне правопорушення щодо
ОСОБА_1 підлягає закриттю за
відсутністю в його діях складу
адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.ст.
254, 256, 278-280 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити в притягненні до
адміністративної відповідальності
ОСОБА_1 за ст.130 ч.1 КУпАП, а провадження
по справі закрити.

Постанова може бути оскаржена в
Апеляційний суд Сумської області через
Буринський райсуд на протязі 10 днів з
дня винесення.

Головуючий: