Провадження № 3/712/1697/14
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 серпня 2014 року Соснівський
районний суд м. Черкаси в складі :

головуючого/судді Чечот А.А.

при секретарі Акатова Ю.А.

за участю прокурора Кочерга О.В.

правопорушника ОСОБА_1

розглянувши матеріали за фактом
вчинення адміністративного
корупційного правопорушення відносно
ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, працюючого в.о.
директора КП «Черкасиоблкіно»
Черкаської обласної ради, проживаючого
АДРЕСА_1.

у вчиненні правопорушення
передбаченого ст. 172-7 КУпАП,-

ВСТАНОВИВ :

29 липня 2014 оперуповноваженим ВБК
УБОЗ УМВС України в Черкаській області
Кошовським Р.В. складено протокол про
адміністративне правопорушення, в
якому вказано, що ОСОБА_1, перебуваючи
на посаді в.о. директора комунального
підприємства «Черкасиоблкіно»
Черкаської обласної ради, обіймаючи
посаду, пов'язану з виконанням
організаційно-розпорядчих та
адміністративно-господарських
функцій, будучи посадовою особою
юридичної особи публічного права,
тобто особою прирівняною до осіб,
уповноважених на виконання функцій
держави або місцевого самоврядування
та відповідно до підпункту «а» пункту 2
частини 1 ст. 4 Закону України «Про
засади запобігання і протидії
корупції» є суб'єктом відповідальності
за корупційне правопорушення, 05.05.2014
прийняв Наказ № 23-ОС «Про прийняття на
роботу ОСОБА_3», згідно якого призначив
на посаду методиста із складання
фільмопрограм близьку собі особу - сина
ОСОБА_3, в результаті чого допустив
виникнення конфлікту інтересів під час
виконання наданих йому службових
повноважень.

Таким чином, своїми діями ОСОБА_1
порушив вимоги п. 2 ч. 1 ст. 14 Закону
України «Про засади запобігання та
протидії корупції» щодо необхідності
урегулювання конфлікту інтересів, чим
вчинив адміністративне корупційне
правопорушення, передбачене ст. 172-7
Кодексу України про адміністративні
правопорушення.

Свою вину у скоєнні правопорушення
ОСОБА_1 визнав повністю, щиро розкаявся
та просив суд врахувати усі обставини
справи та застосувати до нього
мінімальні міру покарання згідно
санкції статті.

Прокурор вважає, що винність ОСОБА_1
підтверджується зібраними по справі
доказами, в його діях вбачає склад
адміністративного корупційного
правопорушення, тому просить суд
застосувати до порушника стягнення у
вигляді штрафу.

Суд, заслухавши пояснення ОСОБА_1, думку
прокурора Кочерги О.В. та дослідивши
надані в судове засідання матеріали
справи приходить до наступного.

Згідно із ст.1 Закону України «Про
засади запобігання і протидії
корупції» близькі особи - чоловік,
дружина, батько, мати, вітчим, мачуха,
син, дочка, пасинок, падчерка, рідний
брат, рідна сестра, дід, баба, прадід,
прабаба, внук, внучка, правнук,
правнучка, усиновлювач чи усиновлений,
взаємні права та обов'язки із суб'єктом,
зазначеним у частині першій статті 4
цього Закону.

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України
«Про засади запобігання і протидії
корупції», конфлікт інтересів -
суперечність між особистими майновими,
немайновими інтересами особи чи
близьких їй осіб та її службовими
повноваженнями, наявність якої може
вплинути на об'єктивність або
неупередженість прийняття рішень, а
також на вчинення чи невчинення дій під
час виконання наданих їй службових
повноважень.

У пункті 1 ст. 15 Закону України «Про
правила етичної поведінки» сказано, що
особи, уповноважені на виконання
функцій держави або місцевого
самоврядування, незважаючи на особисті
інтереси, вживають вичерпних заходів
щодо недопущення конфлікту інтересів,
а також не допускають вчинення дій чи
бездіяльності, що можуть спричинити
виникнення конфлікту інтересів або
створити враження його наявності.

Згідно зі ст. 68 Конституції України
кожен зобов'язаний неухильно
додержуватися Конституції України та
законів України. Незнання законів не
звільняє від юридичної
відповідальності.

Відповідно до вимог п. 5 ст. З Закону
України «Про засади запобігання і
протидії корупції» та п. IV Національної
антикорупційної стратегії на 2011-2015 рр.,
схваленої Указом Президента України
від 21.10.2011 р. № 1001/2011, одним з
основоположних принципів діяльності
із запобігання і протидії корупції є
невідворотність відповідальності за
вчинення корупційних правопорушень,
оскільки ці правопорушення несуть
негативні наслідки, які можуть
виявитися в підриві авторитету органів
державної влади та місцевого
самоврядування і зашкодити суспільним
інтересам, то таке правопорушення не
може бути визнане як малозначне.

Згідно ст.9 КУпАП адміністративним
правопорушенням (проступком)
визнається протиправна, винна (умисна
або необережна) дія чи бездіяльність,
яка посягає на громадський порядок,
власність, права і свободи громадян, на
встановлений порядок управління і за
яку законом передбачено
адміністративну відповідальність.

Згідно ст. 11 КУпАП адміністративне
правопорушення визнається вчиненим з
необережності, коли особа, яка його
вчинила, передбачала можливість
настання шкідливих наслідків своєї дії
чи бездіяльності, але легковажно
розраховувала на їх відвернення або не
передбачала можливості настання таких
наслідків, хоч повинна була і могла їх
передбачити.

Відповідно до листа Міністерства
юстиції України від 01.12.2003 № 22-34- 1465
«Щодо скоєння особою триваючого
правопорушення» триваючими
адміністративними проступками є
проступки, пов'язані з тривалим,
неперервним невиконанням обов'язків,
передбачених правовою нормою,
припиняються або виконанням
регламентованих обов'язків, або
притягненням винної у невиконанні
особи до відповідальності... Тобто
триваючі правопорушення
характеризуються тим, що особа, яка
вчинила якісь певні дії чи
бездіяльність, перебуває надалі у
стані безперервного продовження цих
дій (бездіяльності). Ці дії безперервно
порушують закон протягом якогось
проміжку часу.

Відповідно до ст. 23 КУпАП
адміністративне стягнення є мірою
відповідальності і застосовується з
метою виховання особи, яка вчинила
адміністративне правопорушення, в дусі
додержання законів України, поваги до
правил співжиття, а також запобігання
вчиненню нових правопорушень як самим
правопорушником, так і іншими особами.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення
підтверджується сукупністю доказів у
справі, які перевірені судом в повному
обсязі - протоколом про
адміністративне корупційне
правопорушення № 27 від 29.07.2014 року;
запитом від 20.06.2014 року № 2/27-3077; заявою
від 30.04.2014 року; наказом про прийняття
на роботу від 05.05.2014 року; заявою від
30.06.2014 року; наказом від 30.06.2014 року №
25-ОС; розрахунковою відомістю про
нарахування заробітної плати; наказом
від 14.10.2013 року № 45(А)-ОС; розпорядженням
від 14.10.2013 року № 228-р; довідкою про
доходи від 02.07.2014 року; довідкою про
реєстрацію роботодавця; поясненням
ОСОБА_1 від 29.07.2014 року;

Аналіз зібраних доказів свідчить про
те, що вина ОСОБА_1 за ст. 172-7 КУпАП
доведена повністю.

При притягненні ОСОБА_1 до
адміністративної відповідальності суд
враховує характер та ступінь вчиненого
правопорушення та особу
правопорушника.

З урахуванням наведеного суд вважає, що
виправлення правопорушника можливе
при призначенні покарання у вигляді
штрафу.

На підставі вищевикладеного та
керуючись ст.172-7 КУпАП, п.2 ч.1 ст.14 ЗУ
«Про засади запобігання та протидії
корупції»,-

ПОСТАНОВИВ :

Визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні
адміністративного корупційного
правопорушення, передбаченого ст. 172-7
КУпАП.

Притягнути ОСОБА_1 до адміністративної
відповідальності за ст. 172-7 КУпАП і
накласти на нього адміністративне
стягнення у вигляді штрафу в сумі 300
гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в сумі 36
грн. 54 коп., який зарахувати на рахунок
0004, отримувач : Управління ДКС
України у м.Черкасах, код отримувача (за
ЄДРПОУ) 38031150, банк отримувача: ГУ ДКС
України у Черкаській області, код
банку отримувача МФО 854018, код суду за
, код класифікацій доходів
бюджету 22030001.

Постанова може бути оскаржена до
Апеляційного суду Черкаської області
через суд першої інстанції протягом 10
днів з дня винесення постанови.

Головуючий :
А.А.Чечот