АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Справа № 646/6268/14-п
Головуючий 1-ої інстанції:
Провадження № 33/790/472/14
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 серпня 2014 року суддя
апеляційного суду Харківської області
Зубков Л.Я. за участю притягнутого до
адміністративної відповідальності
ОСОБА_1 розглянув в судовому засіданні
в м. Харкові справу за апеляційними
скаргами ОСОБА_1 на постанови судді
Червонозаводського районного суду м.
Харкова від 25 червня та 16 липня 2014 року
про визнання ОСОБА_1 винним у вчиненні
адміністративного правопорушення,
передбаченого ч.1 ст. 172-4 КУпАП з
покладанням на нього
адміністративного стягнення - штрафу у
розмірі 850 грн. а у відповідності до
судової постанови від 16 липня 2014 року -
ще й з конфіскацією винагороди у
розмірі 1729 грн. 46 коп. від роботи за
сумісництвом у КБ «Санепідсервіс».

Суддею визнано встановленим, що
ОСОБА_1, працюючи лікарем з гігієни
праці відділу санітарного нагляду
Харківського міського Головного
управління Державної санепідемслужби
у Харківській області та будучи у
відповідності з п. «ж» ч.1 ст. 4 Закону
України «Про засади запобігання та
протидії корупції» службовою особою,
уповноваженою на виконання функції
держави, в період часу з 1 липня по 20
серпня 2013 року працював лікарем
гігієни праці КП «Санепідсервіс» та
отримав дохід в розмірі 1729 грн. 46 коп.

ОСОБА_1 в апеляційній скарзі
просить постанову судді скасувати, а
провадження по справі закрити за
відсутністю в його діях складу
адміністративного правопорушення,
посилаючись на те, що він не є суб'єктом
відповідальності за корупційне
правопорушення у розумінні п. «ж» ч.1 ст.
4 Закону України «Про засади
запобігання та протидії корупції».

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 на
підтримку апеляційних скарг, думку
прокурора про безпідставність
апеляційної вимоги ОСОБА_1 та
дослідивши матеріали справи, вважаю, що
апеляційна скарга підлягає
задоволенню.

Частина сьома статті 294 КУпАП
передбачає, що апеляційний суд хоча й
переглядає справу в межах апеляційної
скарги, але не обмежений її доводами,
якщо під час розгляду справи буде
встановлено неправильне застосування
норм матеріального права або порушення
норм процесуального права.

Згідно ст. 61 Конституції України,
ніхто не може бути притягнутий до
юридичної відповідальності одного
виду за одне й те саме правопорушення.

Тому ст. 247 КУпАП зазначає, що
провадження у справі про
адміністративне правопорушення не
може бути розпочате, а розпочате
підлягає закриттю за наявності по тому
самому факту щодо особи, яка
притягається до адміністративної
відповідальності, постанови
компетентного органу, (посадової особи)
про накладання адміністративного
стягнення. Постанова судді
Червонозаводського районного суду м.
Харкова від 16 липня 2014 року щодо ОСОБА_1
винесена за наявністю постанови того ж
судді від 25 червня 2014 року про
накладання на ОСОБА_1
адміністративного стягнення по тому же
факту.

Що стосується постанови судді від
25 червня 2014 року, то у відповідності до
вимог ч.2 ст. 250 КУпАП, при провадженні у
справах про адміністративне
правопорушення, передбачене ст. 172-4
цього Кодексу, участь прокурора у
розгляді справи судом є обов'язковою.
Але ця вимога закону суддею не
виконана, оскільки постанова від 25
червня 2014 року була винесена суддею за
результатами судового розгляду, в
якому прокурор не приймав участі.

Вищезазначені дані свідчать про
те, що обидві постанови судді щодо
ОСОБА_1 винесені всупереч вимогам
закону.

Поряд з цим, частиною першою
статті 172-4 КУпАП передбачена
відповідальність за порушення особою
встановлених законом обмежень щодо
зайняття підприємницькою чи іншою
оплачуваною діяльністю, крім медичної
та суддівської практики,
інструкторської практики із спорту.

Зі змісту посадової інструкції
лікаря з гігієни праці № 6,
затвердженої наказом по КП
«Санепідсервіс» № 1 від 2 січня 2013 року,
вбачається, що працюючи у зазначеному
комунальному підприємстві, яке
підпорядковується Департаменту
охорони здоров'я Харківської міської
ради, на посаді лікаря з гігієни праці
за сумісництвом ОСОБА_1 займався
медичною практикою.

Як вбачається з матеріалів справи
та констатовано в протоколі про
вчинення адміністративного
корупційного правопорушення, ОСОБА_1,
працюючи за місцем основної роботи
лікарем з гігієни праці, не був
державним службовцем.

При цьому, листом Державної
санітарно-епідеміологічної служби
України від 22 квітня 2013 року за №
07.22/3510/28, на запит начальника
Харківського міського управління
Головного управління
Держсанепідемслужби у Харківській
області, були надані роз'яснення щодо
можливості суміщення у вільний від
роботи час працівниками Харківського
міського управління, що не є державними
службовцями, посад лікарів -
гігієністів, помічників лікарів -
гігієністів та зазначено, що робота
вказаних осіб за сумісництвом є
реалізацією їх права, передбаченого ст.
21 КЗпП України.

З урахуванням наведеного,
висновок судді про наявність в діях
ОСОБА_1 складу адміністративного
правопорушення, передбаченого ч.1 ст.
172-4 КУпАП є помилковим, у зв'язку з чим,
постанова щодо нього підлягає
скасуванню на підставі ч.1 ст. 247 КУпАП.

Тому, керуючись ст.. 294 КУпАП, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1
задовольнити.

Постанови судді
Червонозаводського районного суду м.
Харкова від 25 червня та 16 липня 2014 року
щодо ОСОБА_1 скасувати, а провадження по
справі закрити за відсутністю в діях
ОСОБА_1 складу адміністративного
правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 1724
КУпАП.

Постанова є остаточною й
оскарженню не підлягає.

Суддя -

,