Справа № 540/1043/14-п
Номер провадження 3/540/283/14
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.09.2014 cуддя Машівського районного суду
Полтавської області Кравець С.В.,
розглянувши матеріали, які надійшли
від ВДАІ з обслуговування Машівського
району УМВС України в Полтавській
області про притягнення до
адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця м.
Полтава, жителя АДРЕСА_1, працюючого
майстром УПГГК ПАТ
«Укргазвидобування»,

за ч.1 ст.130 Кодексу України про
адміністративні правопорушення, -

в с т а н о в и л а :

08 серпня 2014 року о 21 год. 05 хв. ОСОБА_1 на
вул. Леніна в с. Базилівщина
Машівського району Полтавської
області, передав керування автомобілем
ВАЗ 210994-20 державний номерний знак (далі
д.н.з.) НОМЕР_1 особі, яка перебувала в
стані алкогольного сп'яніння, а саме
ОСОБА_2, чим порушив пункт 2.9 г Правил
дорожнього руху.

Згідно протоколу про адміністративне
правопорушення ОСОБА_1 від підпису та
пояснень відмовився в присутності
свідків.

У судовому засіданні ОСОБА_1 вину у
вчиненні даного правопорушення не
визнав та пояснив, що 08.08.2014 з 16 год. він
спільно з колегами по роботі зібралися
на ставку с. Базилівщина, оскільки було
свято «День газовика». Близько 18.30 год.
на ставок приїхав ОСОБА_2 та сів з
іншого боку столу. Він, ОСОБА_1, випив
близько 300 г горілки та десь о 19 год.
пішов відпочивати в машину, а далі
пам'ятає лише мигалки автомобіля.
Натомість оскільки, він раніше
працював на ставку, а тому збирався
залишитися там ночувати, хоча йому
додому близько 300 м. У протоколі
відмовився підписати, оскільки думав,
що його складуть лише на ОСОБА_2. Вину не
визнає, оскільки не передавав ОСОБА_2
право керування автомобілем, так як
спав.

Незважаючи на невизнання ОСОБА_1 вини у
вчиненні даного правопорушення, суд
вважає, що його винуватість
підтверджується дослідженими в
судовому засіданні доказами, зокрема:

протоколом про адміністративне
правопорушення, яким встановлено факт
вчинення правопорушення (а.с.2);

копією протоколу про адміністративне
правопорушення з якого вбачається, що
08.08.2014 о 21 год. 05 хв. ОСОБА_2, керував
автомобілем ВАЗ-210994-20 д.н.з. НОМЕР_1, по
вул. Леніна в с. Базилівщина
Машівського району Полтавської
області, перебуваючи в стані
алкогольного сп'яніння та постановою
Машівського районного суду від 28.08.2014
про визнання його винним та накладення
стягнення у виді штрафу (а.с. 3, 26);

письмовими поясненнями свідків ОСОБА_3,
ОСОБА_4 про те, що в їх присутності
ОСОБА_1 в протоколі про адміністративне
правопорушення відмовився дати
письмові пояснення та поставити
підпис.

Допитані в судовому засіданні свідки
ОСОБА_3 та ОСОБА_4 підтвердили, що ОСОБА_1
дійсно в їх присутності відмовився
підписувати протокол і давати письмові
пояснення. При цьому свідок ОСОБА_4
зазначив, що причиною відмови від
підпису протоколу ОСОБА_1 називав те, що
він не їхав за кермом.

В судовому засіданні за клопотанням в
т.ч. ОСОБА_1 були допитані свідки
захисту: ОСОБА_2, ОСОБА_5, ОСОБА_6, які
показали наступне.

Так, свідок ОСОБА_2 пояснив, що того дня
він з колегами перебував на ставку,
ОСОБА_1 також був з ними, але йому стало
недобре та він сів у машину на переднє
пасажирське сидіння. Того дня він,
ОСОБА_2, випив пляшку пива, і коли всі
почали збиратися ОСОБА_5 направив його
до охоронця ставка попросити, щоб той
подивився за ОСОБА_1, що він і зробив,
але охоронець відмовився і сказав
відвезти його додому. Після цього, він
сів за кермо автомобіля, ключі були вже
там у замку запалювання та повіз ОСОБА_1
додому, але їх зупинили працівники
міліції ОСОБА_7 та ОСОБА_8 і склали
протокол. При цьому документи для
перевірки надавав саме ОСОБА_1,
оскільки вони були у нього.

Допитаний свідок ОСОБА_5 зазначив, що
того вечора попросив ОСОБА_2 сходити до
охоронця та попросити, щоб той
подивився за ОСОБА_1, оскільки вони всі
зібралися їхати додому, а ОСОБА_1
сказав залишиться спати на ставку.
Після того, як вони поїхали ОСОБА_1 спав
в машині і ОСОБА_2 залишався з ним. При
цьому повідомив, що ОСОБА_1 приїхав на
ставок близько 18 год., сидів біля нього,
випивав, і оскільки він був один на
машині, ще тоді повідомив, що
залишиться ночувати.

Свідок ОСОБА_6, охоронець ставка,
підтвердив, що 08.08.2014 він під'їхав до
хлопців, і оскільки вони вже збиралися
додому попросив все прибрати. Там була
лише машина ОСОБА_1, він сам сидів на
передньому пасажирському сидінні і чи
то дрімав чи то спав, а ключ був у
замкові запалювання. Його дійсно
попросили за ним подивитися, але він
запропонував відвезти його додому.

У свою чергу свідок ОСОБА_7, працівник
ДАІ, показав, що того дня спільно з
начальником ВДАІ ОСОБА_8 несли службу в
с. Базилівщина, де помітили авто, яке
зупинилися, під'їхали до нього і також
зупинилися. Коли автомобіль рушив, вони
включили мигалки, авто зупинилося і
із-за керма вийшов ОСОБА_2 і на прохання
передати документи повідомив, що вони у
власника. Одночасно з пасажирського
сидіння вийшов ОСОБА_1, який і надав всі
документи та вони спільно пояснили, що
були на ставку і зовсім трохи проїхали,
оскільки власник збоку. При цьому
ОСОБА_2 зазначив, що ОСОБА_1 був дуже
п'яний, а тому попросив його відвезти
додому.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_9,
начальник ВДАІ, показав, що 08.08.2014 він
спільно з інспектором ОСОБА_7 несли
службу в с. Базилівщина і на дамбі
ставка № 9 помітили автомобіль ВАЗ-21099
темного кольору, який спочатку виїхав
від ставка, а потім побачив їх,
повернувся назад та виключив світлові
прибори. Після цього, вони від'їхали на
безпечну відстань, щоб їх не було видно,
після чого, через деякий час автомобіль
почав рухатися, вони поїхали за ним,
включили проблискові маячки, але той не
реагував, почав тікати та намагався
заїхати в господарство, натомість вони
перекрили йому дорогу. ОСОБА_7 підійшов
до водія, яким виявився ОСОБА_2, а він
підійшов до ОСОБА_1, який вийшов з
пасажирського сидіння. На запитання
про документи ОСОБА_2 сказав, що вони у
ОСОБА_1, і дійсно останній передав їх
для перевірки. При цьому обидва
пояснювали, що були на ставку спільно
вживали спиртне, але оскільки ОСОБА_2
був менше п'яний, а тому ОСОБА_1 попросив
його підвезти, оскільки додому близько
300 м. Також ОСОБА_2 спочатку хотів
відмовитися від того, що керував
автомобілем, оскільки є власник, а
ОСОБА_1 весь час намагався комусь
дзвонити, як він говорив, вирішити
питання.

Даючи оцінку показанням свідків
захисту та обвинувачення, суд виходить
з наступного.

Так, у своїх первинних поясненнях
працівникам ДАІ ОСОБА_2 вказував, що сів
за кермо автомобіля ОСОБА_1 на його ж
прохання. Цей факт підтвердив в
судовому засіданні свідок ОСОБА_7, а при
одночасному допиті його зі свідком
ОСОБА_2, останній зазначив, що згарячу
може й сказав таке.

Натомість, суд критично відноситься до
показань як ОСОБА_2 так і ОСОБА_1 про те,
що останній нібито спав і не знав, що
ОСОБА_2 сів за кермо його автомобіля,
оскільки як зазначив свідок ОСОБА_9,
коли автомобіль вперше виїжджав зі
ставка їх помітив водій та повернувся
назад, почекав певний час після чого
продовжив рух. Також після зупинки
автомобіля ОСОБА_1 відразу вийшов з
пасажирського сидіння при цьому хоча і
був п'яний, але не настільки, щоб нічого
не розуміти, оскільки намагався
телефонувати до знайомих, щоб вирішити
питання. Цей факт підтвердив і свідок
ОСОБА_7.

Разом з тим, суперечливі показання дали
свідки захисту. Зокрема свідок ОСОБА_5
показав, що ОСОБА_1 приїхав на ставок
близько 18 год., в той час як за
свідченням самого ОСОБА_1 він був на
ставку о 16 год. і коли випив близько 19
год. пішов спати після чого пам'ятає
лише мигалки. В той час свідок ОСОБА_5
показав, що ОСОБА_1 почав «куняти»
близько 20 год., а коли вони почали
збиратися то він дав їм ключі, щоб вони
поклали все в автомобіль та нібито
показав, що залишиться ночувати на
ставку.

Таким чином, вказаний свідок захисту
спростував доводи ОСОБА_1 про те, що
після того як він заснув, більше не
прокидався та пам'ятає лише мигалки
автомобіля, оскільки після того як його
колеги почали збиратися додому він
передав їм ключі від багажника та
повідомив, що залишиться ночувати, а
відтак спростовує також його доводи
про те, що в нього був тяжкий стан.

Крім цього, в судовому засіданні
встановлено, що ОСОБА_2 спільно з ОСОБА_1
в один і той де час перебували на ставку
з іншими колегами по роботі, де спільно
вживали спиртні напої, а тому суд
вважає, що ОСОБА_1 не міг не знати, що
ОСОБА_2 перебуває в стані алкогольного
сп'яніння.

Відповідно до п.2.2. Правил дорожнього
руху, власник транспортного засобу, а
також особа, яка використовує такий
транспортний засіб на законних
підставах, можуть передавати керування
транспортним засобом іншій особі, що
має при собі посвідчення водія на право
керування транспортним засобом
відповідної категорії.

Власник транспортного засобу може
передавати такий засіб у користування
іншій особі, що має посвідчення водія
на право керування транспортним
засобом відповідної категорії,
передавши їй реєстраційний документ на
цей транспортний засіб.

Як убачається з свідоцтва про
реєстрацію транспортного засобу,
автомобіль ВАЗ-21099-20 д.н.з. НОМЕР_1
належить дружині ОСОБА_1 - ОСОБА_10 (а.с. 16,
12-13).

За таких обставин, враховуючи
вищевикладене, суд приходить до
висновку, що винуватість ОСОБА_10 у
вчиненні даного правопорушення цілком
доведена, підтверджується фактом
спільного розпивання спиртних напоїв
спільно з ОСОБА_2 на ставку с.
Базилівщина, тим, що вони намагалися,
уникнути працівників ДАІ, щоб доїхати
додому до ОСОБА_10, де після зупинки
автомобіля із-за керма вийшов ОСОБА_2, а
із переднього пасажирського сидіння
ОСОБА_10, який саме і пред'явив документи
для перевірки, оскільки має в
користуванні належний його дружині
автомобіль.

Виходячи з викладеного, доводи ОСОБА_10
про те, що він нібито спав та не знав, що
ОСОБА_2 сів за кермо автомобіля, щоб
відвезти його додому, суд розцінює як
спосіб обраного захисту та намагання
уникнути встановленої законом
відповідальності.

Суд критично відноситься до показань
свідків захисту про те, що нібито
ОСОБА_10 дійсно хотів залишитися на
ставку та не передавав керування
автомобілем ОСОБА_2, оскільки вважає, що
вони є зацікавленими особами, так як є
його колегами по роботі та товаришами,
і таким чином допомагають йому
побудувати версію захисту.

Таким чином, суд вважає, що в діях
ОСОБА_1 вбачаються ознаки
адміністративного правопорушення,
передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, як
передача керування транспортним
засобом особі, яка перебуває в стані
алкогольного сп'яніння.

Обставин, що пом'якшують
відповідальність суд не вбачає.
Обставиною, що обтяжує
відповідальність суд визнає вчинення
правопорушення в стані алкогольного
сп'яніння.

Накладаючи адміністративне стягнення,
суд враховує обставини вчинення
адміністративного правопорушення,
характер правопорушення, особу
порушника, який по місцю проживання
характеризується позитивно, має на
утриманні малолітню дитину, його
ставлення до вчиненого, наявність
обтяжуючих та відсутність пом'якшуючих
обставин, майновий стан, зокрема те, що
він працює та приходить до висновку, що
йому слід обрати найбільш м'яке
адміністративне стягнення у виді
штрафу, але в максимальному розмірі.

Керуючись ст. ст. 283, 284 КУпАП, -

п о с т а н о в и л а :

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні
правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130
КУпАП та застосувати до нього
адміністративне стягнення у виді
штрафу в розмірі 350 неоподатковуваних
мінімумів доходів громадян, що складає
5950 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави
судовий збір в розмірі 36, 54 грн.

Постанова може бути оскаржена або
на неї може бути внесено подання
прокурора до Апеляційного суду
Полтавської області через Машівський
районний суд протягом 10 днів з дня
винесення постанови.

Постанова набирає чинності після
закінчення строку її оскарження
(опротестування).

Суддя :