Апеляційний суд Кіровоградської
Провадження № 33/781/345/14
Головуючий у суді І-ї інстанції
Категорія - ч. 1 ст. 130 КУпАП
Доповідач у суді ІІ-ї
інстанції Онуфрієв В.М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.08.2014 року, суддя апеляційного суду
Кіровоградської області Онуфрієв В.М.,
за участю особи, притягнутої до
адміністративної відповідальності
ОСОБА_3, розглянув у відкритому
судовому засіданні апеляційну скаргу
останнього на постанову Ленінського
районного суду м. Кіровограда
від 25 липня 2014 року, якою

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця м.
Кіровограда, українця, громадянина
України, працюючого водієм В ТОВ
«Продсервіс», маючого на утриманні
двох неповнолітніх дітей,
проживаючого АДРЕСА_1

визнано винним у вчиненні
адміністративного правопорушення
передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП та
накладено адміністративне стягнення у
виді позбавлення права керування
транспортними засобами строком на 1 рік

ВСТАНОВИВ:

Згідно постанови суду першої
інстанції ОСОБА_3 15.07.2014 року, близько
22:40 год., керував автомобілем «Део
Ланос», реєстраційний номер НОМЕР_1 по
пров. Рибачий в м. Кіровограді з явними
ознаками алкогольного сп'яніння
(різкий запах алкоголю з ротової
порожнини), від продуття алкотестера
«Драгер» та проходження медичного
огляду на визначення стану
алкогольного сп'яніння відмовився в
присутності двох свідків, чим порушив
п. 2.5 Правил дорожнього руху України, за
яке передбачена адміністративна
відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В апеляції ОСОБА_3, не оспорюючи
фактичні обставини справи, просить
оскаржувану постанову змінити в
частині призначеного
адміністративного стягнення та
призначити йому адміністративне
стягнення у виді штрафу на користь
держави.

В обґрунтування вимог зазначив,
що призначаючи адміністративне
стягнення у виді позбавлення права
керування транспортними засобами
суддя не навів підстав на яких він
прийшов до такого висновку.

Вказав, що працює водієм і керування
транспортним засобом є його єдиним
джерелом існування що підтверджується
довідкою з місця роботи. Крім того на
його утриманні знаходиться дружина та
двоє неповнолітніх дітей, а тому
рішення районного суду ставить його та
його родину в тяжке матеріальне
становище.

Перевіривши матеріали справи,
зваживши доводи апеляції, заслухавши
пояснення ОСОБА_3, суд доходить
висновку, що апеляцію слід
задовольнити, з таких підстав.

Згідно диспозиції ч.1 ст. 130 КУпАП
відповідальність за вказане
правопорушення настає у разі керування
транспортними засобами в стані
алкогольного, наркотичного чи іншого
сп'яніння, а так само за відмову осіб,
які керують транспортними засобами,
від проходження відповідно до
встановленого порядку огляду на стан
такого сп'яніння.

Висновок районного суду про наявність
у діях ОСОБА_3 складу
адміністративного правопорушення,
передбаченого ст. 130 ч.1 КУпАП,
відповідно до положень ст.ст. 245, 251, 252, 280
КУпАП ґрунтується на всебічному,
повному та об'єктивному з'ясуванні
обставин справи і являється
правильним.

Відповідно до положень ст. 245
КУпАП, завданнями провадження у
справах про адміністративні
правопорушення є: своєчасне, повне і
об'єктивне з'ясування обставин кожної
справи, вирішення її в точній
відповідності з законом, забезпечення
виконання винесеної постанови, а також
виявлення причин та умов, що сприяють
вчиненню адміністративних
правопорушень, запобігання
правопорушенням, виховання громадян у
дусі додержання законів, зміцнення
законності.

Відповідно до ст. 23 КУпАП
адміністративне стягнення є мірою
відповідальності за скоєне
правопорушення і застосовується не
тільки з метою виховання особи, яка
вчинила адміністративне
правопорушення. В дусі додержання
законів України, поваги до правил
співжиття, а також запобігання
вчинення нових правопорушень як самим
правопорушником, так і іншими особами.

Призначаючи адміністративне
стягнення, судом першої інстанції не
виконано в повному обсязі вимоги ст.33
КУпАП, оскільки враховано лише
характер вчиненого правопорушення та
ступінь вини, проте не враховано особу
правопорушника, який працює водієм, має
на утриманні дружину та двох
неповнолітніх дітей, що
підтверджується наданими апеляційному
суду доказами, робота є єдиним
джерелом його існування.

За таких обставин, апеляційний суд
зваживши всі обставини, визнає
призначене правопорушнику стягнення
таким, що не відповідає особі
правопорушника, у зв'язку з чим вважає
за необхідне його змінити на інший вид
стягнення - адміністративний штраф, яке
в даному випадку є найбільш доцільним
для попередження вчинення ОСОБА_3
аналогічних адміністративних
правопорушень.

На підставі викладеного апеляційний
суд приходить до висновку, що судом
першої інстанції не виконано в повній
мірі вимоги ст.245 КУпАП про всебічне,
повне та об'єктивне дослідження всіх
обставин справи, а тому постанова суду
підлягає зміні в частині призначеного
стягнення.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про
адміністративні правопорушення,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 -
задовольнити.

Постанову Ленінського районного суду
м. Кіровограда від 25 липня 2014 року про
притягнення ОСОБА_3 до
адміністративної відповідальності за
ч.1 ст. 130 Кодексу України про
адміністративні правопорушення з
накладенням адміністративного
стягнення у виді позбавлення права
керування транспортними засобами на 1
рік - змінити.

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні
адміністративного правопорушення,
передбаченого за ч.1 ст. 130 Кодексу
України про адміністративні
правопорушення та накласти на нього
адміністративне стягнення у виді
штрафу в розмірі 3400 грн.

Постанова набирає законної сили
негайно після її винесення, є
остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя апеляційного суду

Кіровоградської області
В.М. Онуфрієв