Справа № 201/7148/14-п
Провадження № 3/201/936/14
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 червня 2014 року суддя Жовтневого
районного суду м. Дніпропетровська
Мельниченко С.П., за участі прокурора
Іванова Д.В. розглянувши
адміністративний матеріал, що надійшов
з Управління по боротьбі з
організованою злочинністю ГУ МВС
України в Дніпропетровській області
про притягнення до адміністративної
відповідальності:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця м.
Дніпропетровська, українця,
громадянина України, з вищою освітою,
не працюючого, який проживає за
адресою: АДРЕСА_1,

за скоєння правопорушення
передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КпАП України, -

ВСТАНОВИВ:

Згідно наказу начальника Центру по
нарахуванню і виплаті допомог та
здійсненню контролю за правильністю
призначення та виплат пенсії і
цільових грошових допомог
Дніпропетровської обласної державної
адміністрації № 46-к від 25 липня 2011
ОСОБА_1 було призначено на посаду
заступника начальника відділу
автоматизації та технічного
забезпечення «Центру» та присвоєно 11
ранг державного службовця в межах 5
категорії, а наказом начальника
«Центру» № 68-к від 28.09.2011 останньому
присвоєно 10 ранг державного службовця.

18.11.2013 заступник начальника відділу
автоматизації та технічного
забезпечення «Центру» ОСОБА_1, подав до
«Центру» заяву про звільнення та
відповідно до наказу начальника
«Центру» № 62-к, від 02.12.2013 останнього
було звільнено на підставі ст. 38 КЗпП за
власним бажанням.

Відповідно до ст. 12 Закону України «Про
засади запобігання і протидії
корупції» - суб'єкти декларування, які
звільняються або іншим чином
припиняють діяльність, пов'язану з
виконанням функцій держави або
місцевого самоврядування, подають
декларацію про майно, доходи, витрати і
зобов'язання фінансового характеру за
період, не охоплений раніше поданими
деклараціями, однак ОСОБА_1 останній
раз подав декларацію про майно, доходи,
витрати і зобов'язання фінансового
характеру за 2012р. а при звільненні,
декларацію про майно, доходи, витрати і
зобов'язання фінансового характеру за
період з 01.01.2013р. по 02.12.2013р. не подавав.

Таким чином ОСОБА_1 будучи суб'єктом
декларування, під час звільнення з
займаної посади 02.12.2013р. перебуваючи за
місцем постійного мешкання: АДРЕСА_1, в
порушення вимог абзацу 1 ч. 1 ст. 12 Закону
України «Про засади запобігання і
протидію корупції», не подав до
«Центру» декларації про майно, доходи,
витрати і зобов'язання фінансового
характеру, за період не охоплений
раніше поданими деклараціями з 01.01.2013р.
по 02.12.2013 р. достовірно знаючи про
необхідність подання такої декларацію
чим вчинив адміністративне корупційне
правопорушення, відповідальність за
яке передбачене ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 визнав
себе винним, розкаявся у скоєному та
пояснив, що правопорушення допустив
внаслідок незнання законодавства.

Заслухавши прокурора, ОСОБА_1 та
дослідивши матеріали справи про
адміністративне правопорушення,
приходжу до висновку, що в діях ОСОБА_1
вбачається склад адміністративного
правопорушення передбаченого ч. 1 ст.
172-6 КУпАП, що підтверджується
наступними доказами:

- показаннями ОСОБА_1;

- поясненнями головного
спеціаліста відділу кадрової роботи та
державної служби «Центру» ОСОБА_2 про
те, що ОСОБА_1, останній раз подав
декларацію про майно, доходи, витрати і
зобов'язання фінансового характеру за
2012р. а при звільненні, декларацію про
майно, доходи, витрати і зобов'язання
фінансового характеру за період з
01.01.2013р. по 02.12.2013р. не подавав;

- копією особової карти ОСОБА_1;

- наказами про призначення ОСОБА_1
на посаду заступника начальника
відділу автоматизації та технічного
забезпечення «Центру», про присвоєння
йому рангу та про його звільнення.

При визначенні виду і розміру
стягнення враховую характер скоєного
правопорушення, особу, яка
притягається до адміністративної
відповідальності та ступінь його вини.

Обтяжуючих та пом'якшуючих
відповідальність обставин при
розгляді справи в суді не встановлено.

З урахуванням викладеного, вважаю, за
необхідне накласти на ОСОБА_1
адміністративне стягнення у вигляді
штрафу на користь держави, однак, не в
максимальному розмірі, оскільки саме
таке адміністративне стягнення
забезпечить функцію запобігання
вчиненню нових правопорушень.

На підставі викладено, керуючись ст. ст.
172-6, 283, 284, 287 ч. 2 КпАП України, -

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні
правопорушення передбаченого ч. 1 ст.
172-6 КпАП України та піддати
адміністративному стягненню у вигляді
штрафу в розмірі 255 гривень.

Стягнути ОСОБА_1 на користь держави
судовий збір в розмірі 36,54 гривень.

Постанова судді у справах про
адміністративне правопорушення
набирає законної сили після закінчення
строку подання апеляційної скарги.
Постанова судді у справі про
адміністративне правопорушення може
бути оскаржена особою, яку притягнуто
до адміністративної відповідальності,
її законним представником, захисником,
потерпілим, його представником або
прокурором протягом десяти днів з дня
винесення постанови.

Суддя
С.П.Мельниченко