АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД м. КИЄВА
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

5 вересня 2014 року суддя Судової палати з
розгляду кримінальних справ
Апеляційного суду м. Києва - Дзюбін В.В.,

за участю особи, яка подала скаргу -
ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні суду в
м. Києві матеріали справи за
апеляційною скаргою ОСОБА_2 на
постанову судді Дніпровського
районного суду м. Києва від 1 серпня 2014
року,

УСТАНОВИВ:

Цією постановою:

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянка
України, яка народилась в м. Києві,
працює на посаді митного брокера в ТОВ
"АМ груп", неодружена, має на утриманні
неповнолітню дитину, зареєстрована та
проживає за адресою: 02192, АДРЕСА_1,
ідентифікаційний номер НОМЕР_1, -

визнана винуватою у вчиненні
адміністративного правопорушення,
передбаченого ч. 1 ст. 130 КпАП України, та
на неї накладене адміністративне
стягнення у виді штрафу в розмірі
двохсот неоподатковуваних мінімумів
доходів громадян, що складає 3 400 грн., на
користь держави.

Також із ОСОБА_2 на користь держави
стягнуто судовий збір в розмірі 0,03 %
мінімальної заробітної плати, що
становить 36 грн. 54 коп.

Постановою судді місцевого суду ОСОБА_2
притягнена до адміністративної
відповідальності за невиконання
водіями вимог працівника за відмову
особи, яка керує транспортним засобом,
від проходження відповідно до
встановленого порядку огляду на стан
алкогольного сп'яніння.

Як визнав установленим у постанові
суддя Дніпровського районного суду м.
Києва, адміністративне правопорушення
вчинене за таких обставин.

22.06.2014 р. о 04:20 годині ОСОБА_2, керувала
автомобілем "ВАЗ", знак державної
реєстрації НОМЕР_2, по вул.
Миропільській в м. Києві з явними
ознаками алкогольного сп'яніння (запах
алкоголю з порожнини рота, поведінка не
відповідала обстановці). Від
проходження медичного огляду на стан
сп'яніння у встановленому законом
порядку - відмовилась, чим порушила
вимоги п. 2.5 ПДР України.

У поданій апеляційній скарзі ОСОБА_2,
оспорюючи законність, обґрунтованість
та підстави притягнення її до
адміністративної відповідальності за
ч. 1 ст. 130 КпАП України, просить:
постанову судді Дніпровського
районного суду м. Києва від 1 серпня 2014
р. щодо неї скасувати та провадження в
справі на підставі п. 1 ст. 247 КпАП
України закрити за відсутністю в її
діях складу даного адміністративного
правопорушення.

На обґрунтування апеляційних вимог
ОСОБА_2 зважає на те, що постанова судді
місцевого суду не відповідає вимогам
законодавства, матеріалам і обставинам
справи, а також є необґрунтованою та її
винуватість у вчиненні правопорушення,
передбаченого ч. 1 ст. 130 КпАП України, не
підтверджені належними доказами

Заслухавши доповідь судді щодо змісту
оскарженої постанови судді місцевого
суду та доводи ОСОБА_2, викладені в
апеляційній скарзі, вислухавши її
пояснення, яка підтримала апеляційну
скаргу за наведених у ній обставин,
вивчивши та перевіривши матеріали
справи, обміркувавши доводи апелянта,
суд апеляційної інстанції вважає
апеляційну скаргу такою, що підлягає
задоволенню з таких підстав.

За змістом ст. ст. 245, 251, 252, 280 КпАП
України, завданням провадження в
справах про адміністративні
правопорушення є, зокрема, своєчасне,
всебічне, повне і об'єктивне з'ясування
обставин кожної справи, вирішення її в
точній відповідності з законом.

Доказами в справі про адміністративне
правопорушення є будь-які фактичні
дані, на підставі яких у визначеному
законом порядку встановлюється
наявність чи відсутність
адміністративного правопорушення,
винність даної особи в його вчиненні та
інших обставин справи, що мають
значення для її правильного вирішення.
Ці фактичні дані встановлюються
протоколом про адміністративне
правопорушення, поясненнями особи, яка
притягається до адміністративної
відповідальності, потерпілих, свідків,
речовими доказами, а також іншими
документами.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на
всебічному, повному і об'єктивному
дослідженні всіх обставин справи в їх
сукупності, керуючись законом та
правосвідомістю.

При розгляді справи про
адміністративне правопорушення
необхідно з'ясовувати питання: чи було
вчинено таке правопорушення, чи винна
дана особа в його вчиненні, чи підлягає
вона адміністративній
відповідальності та інші обставини, що
мають значення для правильного
вирішення справи.

Також при розгляді справ про
адміністративні правопорушення
необхідно з'ясовувати всі обставини,
перелічені у статтях 247, 280 КпАП України,
а зміст постанови судді має
відповідати вимогам, передбаченим
статтями 283 і 284 цього Кодексу. У ній,
зокрема, потрібно наводити докази, на
яких ґрунтується висновок про вчинення
особою адміністративного
правопорушення, та зазначати мотиви
відхилення інших доказів, на які
посилався правопорушник, чи
висловлених останнім доводів.

Ці вимоги закону при розгляді суддею
місцевого суду адміністративної
справи щодо ОСОБА_2 повною мірою не
виконані, входячи з наступного.

Так, за змістом ч. 1 ст. 130 КпАП України,
підставою для притягнення до
адміністративної відповідальності є,
зокрема, відмова особи, яка керує
транспортним засобом, від проходження
відповідно до встановленого порядку
огляду на стан алкогольного сп'яніння
(п. 2.5 ПДР України).

При цьому п. 2.5 ПДР України зобов'язує
водія на вимогу працівника міліції
пройти в установленому законом порядку
медичний огляд для визначення стану
алкогольного сп'яніння, впливу
наркотичних чи токсичних речовин.

Проте вказівка в мотивувальній частині
постанови судді місцевого суду про
відмову водія ОСОБА_2 від проходження
саме медичного огляду на стан сп'яніння
не ґрунтується на матеріалах справи,
оскільки така вказівка відсутня як в
протоколі про адміністративне
правопорушення серія АБ №381393 /а. с. 2/,
так і в письмових поясненнях свідків
ОСОБА_3 і ОСОБА_4 /а. с.3, 4/, а також в
рапорті співробітника ДАІ Ніщука Р.І.
/а. с. 5/.

Крім того, інформація про наявність у
водія ОСОБА_2 будь-яких ознак
алкогольного сп'яніння у поясненнях
свідків ОСОБА_3 і ОСОБА_4 /а. с. 3, 4/, -
відсутня.

До того ж, направлення водія ОСОБА_2 на
огляд з метою виявлення стану
алкогольного сп'яніння, форма якого
передбачена п. 2.8 та додатком 1
Інструкції про виявлення у водіїв
транспортних засобів ознак
алкогольного сп'яніння, наркотичного
чи іншого сп'яніння або перебування під
впливом лікарських препаратів, що
знижують увагу та швидкість реакції,
затвердженої Наказом Міністерства
внутрішніх справ України та
Міністерства охорони здоров'я України
від 9.09.2009 р. №931/666, зареєстрованої в
Міністерстві юстиції України 6.10.2009 Р.
№931/16947, матеріали справи не містять.

Крім цього, згідно вимог ч. 3 ст. 266 КпАП
України, у разі незгоди водія
(судноводія) на проведення огляду на
стан сп'яніння тощо, працівником
міліції з використанням спеціальних
технічних засобів або в разі незгоди з
його результатами огляд проводиться в
закладах охорони здоров'я, перелік яких
затверджується лише управліннями
охорони здоров'я місцевих державних
адміністрацій.

Відповідно до правил, передбачених п. 3
Порядку направлення водіїв
транспортних засобів для проведення
огляду з метою виявлення стану
алкогольного, наркотичного чи іншого
сп'яніння або перебування під впливом
лікарських препаратів, що знижують
увагу та швидкість реакції і
проведення такого огляду,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України від 17.12.2008 р. №1103 та п.
п. 2.1, 2.2, 2.3, 2.4, 2.5 Інструкції про
виявлення у водіїв
транспортних засобів ознак
алкогольного сп'яніння, наркотичного
чи іншого сп'яніння або перебування
під впливом лікарських препаратів,
що знижують увагу та швидкість
реакції, затвердженої Наказом
Міністерства внутрішніх справ України
та Міністерства охорони здоров'я
України від 9.09.2009 р. №931/666,
зареєстрованої в Міністерстві юстиції
України 6.10.2009 р. №931/16947, у разі
наявності ознак алкогольного
сп'яніння, уповноважена особа
Державтоінспекції МВС проводить огляд
на стан сп'яніння за допомогою
спеціальних технічних засобів,
дозволених до застосування МОЗ та
Держспоживстандартом. Огляд на стан
алкогольного сп'яніння водія
транспортного засобу здійснюється
уповноваженими особами
Державтоінспекції МВС, які мають
спеціальні звання та пройшли
відповідну підготовку. При цьому
використовуються спеціальні технічні
засоби, які мають, зокрема, свідоцтво
про державну реєстрацію та свідоцтво
про повірку. Огляд на стан сп'яніння
проводиться з дотриманням інструкції з
експлуатації технічного засобу та
фіксацією результатів на паперових та
електронних носіях, якщо спеціальний
технічний засіб має такі функції. Перед
проведенням огляду на стан сп'яніння
уповноважена особа Державтоінспекції
МВС інформує особу, яка підлягає огляду
на стан сп'яніння, про порядок
застосування спеціального технічного
засобу та на її вимогу надає свідоцтво
про державну реєстрацію та свідоцтво
про його повірку.

Між тим, указівок про те, який
спеціальний технічний засіб мав бути
застосований співробітником ДАІ
Ніщуком Р.І. при проведенні огляду
водія ОСОБА_2 на стан алкогольного
сп'яніння на мисці зупинки
транспортного засобу та інші зазначені
як у протоколі про адміністративне
правопорушення серія АБ №381393 від 22.06.2014
р., так і в інших матеріалах справи -
немає.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 265-2, ч. 1 ст. 266
КПК України, у разі наявності підстав
вважати, що водієм вчинено порушення,
передбачені, зокрема, частинами 1, 2, 3 і 4
статті 130 цього Кодексу, працівник
відповідного підрозділу МВС України,
що забезпечує безпеку дорожнього руху,
тимчасово затримує транспортний засіб
шляхом блокування або доставляє його
для зберігання на спеціальний
майданчик чи стоянку (якщо розміщення
затриманого транспортного засобу
суттєво перешкоджає дорожньому руху), в
тому числі за допомогою спеціального
автомобіля - евакуатора. Про тимчасове
затримання робиться відповідний запис
у протоколі про адміністративне
правопорушення.

Особи, які керують, зокрема,
транспортними засобами і щодо яких є
підстави вважати, що вони перебувають у
стані алкогольного сп'яніння,
підлягають відстороненню від
керування цими транспортними засобами
та оглядові на стан алкогольного
сп'яніння.

Але ніяких даних про тимчасове
затримання транспортного засобу та
відсторонення водія ОСОБА_2 від
керування автомобілем "ВАЗ", знак
державної реєстрації НОМЕР_2, тобто
належне виконання цих вимог закону,
матеріали адміністративної справи - не
містять.

Натомість, після складення зазначеного
протоколу про адміністративне
правопорушення серія АБ №381393 від 22.06.2014
р. за ч. 1 ст. 130 КпАП Украини (п. 2.5 ПДР
України), водій ОСОБА_2 продовжила
керувати транспортним засобом.

За таких обставин, постанова судді
місцевого суду не може залишатися в
силі та підлягає скасуванню, а
провадження в справі щодо ОСОБА_2 на
підставі п. 1 ст. 247 КпАП України -
закриттю за відсутністю в її діях
складу адміністративного
правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130
КпАП України.

Зважаючи на викладене, апеляційний суд
дійшов остаточного висновку про
задоволення апеляційної скарги.

Керуючись ст. 294 КпАП України,
Апеляційний суд м. Києва -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 -
задовольнити.

Постанову судді Дніпровського
районного суду м. Києва від 1 серпня 2014
року щодо ОСОБА_2 - скасувати.

Провадження в справі щодо ОСОБА_2 на
підставі п. 1 ст. 247 КпАП України -
закрити за відсутністю в її діях складу
адміністративного правопорушення,
передбаченого ч. 1 ст. 130 КпАП України.

Постанова апеляційного суду набирає
законної сили негайно після її
винесення, є остаточною й оскарженню не
підлягає.

Суддя Апеляційного суду м. Києва
В. Д з ю б і н