Справа № 151/783/14-п
Провадження № 33/772/325/2014
Головуючий у суді 1-ї інстанції
Доповідач: Олексієнко Ю. Г.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 вересня 2014 р.
м. Вінниця

Суддя Апеляційного суду Вінницької
області Олексієнко Ю.Г.

розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_2
на постанову Чечельницького районного
суду Вінницької області від 20 серпня 2014
року, якою

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, жителя АДРЕСА_1

притягнуто до адміністративної
відповідальності за вчинення
адміністративних правопорушень,
передбачених ч. 1 ст. 130 та ст. 173 КпАП
України та накладено адміністративне
стягнення у виді адміністративного
арешту строком 10 (десять) діб, -

В С Т А Н О В
И В :

19.07.2014 року о 18 год. 10 хв. в с. Стратіївка
по вул. Щорса, ОСОБА_2 порушуючи п. 2.9 ПДР
України, керував мотоблоком "Зубр" в
стані алкогольного сп'яніння. Огляд на
стан сп'яніння проводився приладом
ДРАГЕР 6810, а також 19.07.2014 року о 18 годині
20 хвилин в с. Стратіївка по вул. Щорса
ОСОБА_2 перебуваючи в стані
алкогольного сп'яніння, безпричинно
обзивав громадянина ОСОБА_3
нецензурними словами, намагався
вчинити з ним бійку, на зауваження не
реагував, чим своїми діями порушив
громадський порядок та спокій
громадян, чим скоїв адміністративне
правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130
та ст. 173 КпАП України.

На дану постанову ОСОБА_2 подав
апеляційну скаргу, в якій просить
скасувати постанову Чечельницького
районного суду від 20 серпня 2014 та
направити справу на новий судовий
розгляд.

Враховуючи, що правопорушник ОСОБА_2
який своєчасно сповіщений про місце і
час розгляду справи, в судове засідання
не з'явився і від нього не надійшло
клопотання про відкладення розгляду
справи, у відповідності до 268 КпАП
України, проводжу розгляд справи за
його відсутності.

Дослідивши матеріали справи, вважаю,
апеляційна скарга підлягає до
часткового задоволення з наступних
підстав.

Згідно вимог ст. 245 КпАП України,
завданням провадження у справах про
адміністративне правопорушення є
всебічне, повне і об'єктивне з'ясування
обставин кожної справи, вирішення
її у точній відповідності із законом.

Як вбачається із матеріалів справи, ці
вимоги закону судом не дотримано.

Судом не з'ясовано всіх обставин, що
мають значення для справи, зокрема суд
не допитав усіх свідків зазначених у
протоколі, а застосував спрощений
підхід до розгляду справи, чим
порушивши вимоги ст.ст. 268 та 278 КУпАП, що
перешкодило з'ясуванню істини і
призвело до неправильного вирішення
справи в цілому.

З матеріалів справи вбачається, що
відносно ОСОБА_2 було складено два
протоколи про адміністративне
правопорушення за те, що він керувати
транспортним засобом у стані
алкогольного сп'яніння та перебуваючи
в стані алкогольного сп'яніння,
безпричинно обзивав громадянина
ОСОБА_3 нецензурними словами, намагався
вчинити з ним бійку, на зауваження не
реагував, чим своїми діями порушив
громадський порядок та спокій
громадян.

Суд першої інстанції призначаючи
покарання одночасно по двом статтями
адміністративного кодексу невірно
встановлено фактичні обставини справи.

Так з пояснень свідка ОСОБА_4
вбачається, що він разом з працівниками
Д АІ приїхав по виклику в с.
Стратіївка Чечельницького району де по
приїзду оформив протокол про порушення
ОСОБА_2 ст. 173 КУпАП, та по приїзду на
місце пригоди транспортний засіб
мотоблок « ЗУБР» він не бачив.

В свою ж чергу працівниками ДАЇ було
складено протокол про адміністративне
порушення ОСОБА_2 за ст. 130 КУпАП,
перевіривши його на стан алкогольного
сп'яніння за допомогою алкотестера та
зафіксувавши факт знаходження в
нетверезому вигляду станом на 19 годину
14 хв., але безпосередньо ними не було
зафіксовано факт керування
транспортом в стані алкогольного
сп'яніння.

Згідно постанови ПВС України №16 від 19
грудня 2008 року « Про практику
застосування судами України у справах
про деякі злочини проти безпеки
дорожнього руху та експлуатації
транспорту, а також про
адміністративні правопорушення на
транспорті « судам слід ураховувати, що
відповідальність за ст. 130 КУпАП несуть
особи, які керують транспортними
засобами у стані алкогольного,
наркотичного чи іншого сп'яніння або
під впливом лікарських препаратів, що
знижують їх увагу та швидкість реакції.
Стан сп'яніння встановлюють шляхом
огляду правопорушника, який проводять
згідно з Інструкцією про порядок
направлення громадян для огляду на
стан сп'яніння в заклади охорони
здоров'я та проведення огляду з
використанням технічних засобів
затверджена спільним наказом
Міністерства внутрішніх справ,
Міністерства охорони здоров'я та
Міністерства юстиції України від 24
лютого 1995 р. № 114/38/15-36-18). (Абзац перший
пункту 27 із змінами, внесеними згідно з
постановою Пленуму Верховного Суду
України № 18 від 19
грудня 2008 р.).

Якщо водій ухилявся від огляду, то
відповідні його дії та ознаки сп'яніння
необхідно зафіксувати в протоколі про
адміністративне правопорушення,
складеному у присутності двох свідків,
що є підставою для притягнення
порушника до адміністративної
відповідальності.

Керування транспортним засобом слід
розуміти як виконання функцій водія
під час руху такого засобу або
інструктора-водія під час навчання
учнів-водіїв, незалежно від того, керує
особа транспортним засобом, який
рухається своїм ходом чи за допомогою
буксирування.

Працівниками ДАІ не зафіксовано
керування ОСОБА_2 мотоблоком в стані
алкогольного сп'яніння, а судом не
спростовані пояснення ОСОБА_2 про те, що
спиртні напої він вживав в період між 18
та 19 годиною вечора після того, як
залишив мотоблок дома. Незважаючи на
те, що судом двічі переносилось
слухання справи з метою допиту
очевидців події суд не допитав свідків
, тому рішення суду про притягнення
ОСОБА_2 до адміністративної
відповідальності за ст. 130 КУпАП є
необґрунтованим і безпідставним.

Крім зазначеного судом допущено
порушення вимог ст. 283 ч.5 КУпАП в
частині не прийняття рішення про
стягнення судового збору, що
однозначно є підставою для скасування
прийнятого рішення.

Крім того як вбачається з матеріалів
справи, вина ОСОБА_2, підтверджується
протоколом про адміністративне
правопорушення Серія ВІ№ 240418 від 19.07.2014
року (а. справи №1. 1), поясненнями
свідків (а. справи № 1, 2-4), а також
поясненнями самого ОСОБА_2 (а. справи №
1, 5), в яких він повністю підтвердив
викладенні в протоколах та постанові
обставини відносно вчинення ним
адміністративного правопорушення,
передбачених ст. 173 КпАП України.

З огляду на вищевикладені обставини,
вважаю що в діях ОСОБА_2 відсутні докази
порушення вимог п. 2.9 ПДР України, а отже
перевіривши в судовому засіданні
суперечливі обставини справи
відповідно до вимог ст. 9 КУпАП, прихожу
до висновку про відсутність
доведеності вини в його діях
адміністративного правопорушення,
передбаченого ст. 130 ч. 1 КУпАП в зв'язку
з чим постанова суду підлягає
скасуванню, а провадження по справі за
ст. 130 ч. 1 КУпАП закриттю.

Також, враховуючи наявність доказів
вчинення ним адміністративного
правопорушення за ст.. 173 КУпАП, вважаю
за необхідне притягнути ОСОБА_2. до
адміністративної відповідальності в
межах санкції даної статті.

Відповідно до вимог ст. 23 і ст. 33 КпАП
України та враховуючи особу
правопорушника, характер та ступінь
суспільної небезпеки вчиненого, інші
обставини справи, а також наявність
альтернативних видів стягнення
передбачених ст. 173 КпАП України,
вважаю, що за доцільне застосувати до
ОСОБА_2 адміністративне стягнення у
виді штрафу.

На підставі викладеного та керуючись
ст.ст. 293, 294 КУпАП,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу до ОСОБА_2 -
задовольнити частково.

Постанову судді Чечельницького
районного суду Вінницької області від
20 серпня 2014 року про притягнення ОСОБА_2
до адміністративної відповідальності
за ст. 130 ч. 1, ст. 173 КУпАП - скасувати.

Провадження по справі про притягнення
ОСОБА_2 до адміністративної
відповідальності за ст. 130 ч. 1 КУпАП -
закрити за відсутністю події
адміністративного правопорушення.

Визнати ОСОБА_2 винним у вчинені
адміністративного правопорушення,
передбаченого ст. 173 КУпАП і накласти
на нього адміністративне стягнення у
виді штрафу семи неоподатковуваних
мінімумів доходів громадян, що
становить 119 грн. та стягнути судовий
збір у розмірі 36 грн. 54 коп. на користь
держави.

Постанова набирає законної сили
негайно після її винесення, є
остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя апеляційного суду

Вінницької області
Ю.Г. Олексієнко