Апеляційний суд Житомирської області
інст. Іонніков В. М.
Категорія ст. 483 ч. 1 МК України
Доповідач Фомін Ю. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 вересня 2014 року

м.Житомир

Апеляційний суд Житомирської області в
складі :

судді судової палати у кримінальних
справах Фоміна Ю.В.,

при секретарі
Велидчук І.М.,

за участю: прокурора
Семеньки П.М.,

представника Житомирської
митниці Кондратюка А.В.,

адвоката ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі апеляційного суду в
м. Житомирі справу про
адміністративне правопорушення за
апеляційною скаргою адвоката ОСОБА_3 на
постанову Богунського районного суду
м. Житомира від 1 серпня 2014 року, -

в с т а н о в и в :

Цією постановою

ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України,
уродженця та жителя АДРЕСА_1,-

визнано винним у вчиненні
адміністративного правопорушення,
передбаченого ст. 483 ч. 1 Митного кодексу
України та накладено адміністративне
стягнення у вигляді штрафу в розмірі
19176 (дев'ятнадцять тисяч сто сімдесят
шість) грн. 61 коп. з конфіскацією товару
(предмету правопорушення) - автомобіля
марки «RENAULT КАNGOО», кузов НОМЕР_1, 2005 року
виробництва.

Стягнуто з ОСОБА_4 судовий збір в
розмірі 36 гривень 54 копійки.

В постанові суду зазначено, що
21.03.2012 року громадянин України ОСОБА_4
за дорученням громадянки України
ОСОБА_5 (АДРЕСА_2) придбав за межами
України та ввіз на митну територію
України через зону діяльності
Ягодинської митниці вантажний
автомобіль марки «RENAULT КАNGOО» кузов
НОМЕР_1, 2005 року виробництва. Як
підставу для переміщення
транспортного засобу через митний
кордон України та подальшого його
оформлення у митному відношенні
громадянин України ОСОБА_4 надав
митному органу фактуру KAU № 025/1 від
29.03.2012 року та сертифікат реєстрації на
вищевказаний автомобіль. Згідно
зазначених документів, продавець
автомобіля - компанією UАВ «Раnsrоtаs іг
Ко», LТ 36202 Рапеvеzуs, Вегzи 34, Литовської
Республіки, вартість транспортного
засобу становить 3000 Литовських Літ, що
по курсу Національного банку України
на момент перетину становить 9156,57 грн.

Митне оформлення вказаного вантажного
автомобіля проведено Житомирською
митницею по митній декларації №
101060000/2013/005125 від 06.04.2012 року.

При опрацюванні інформації та копій
документів, яки надійшли від митних
органів Литовської Республіки №
(20.4/10)3В-725 від 17.01.2013 року, отриманого на
підставі Протоколу про взаємну
адміністративну допомогу в митних
справах до Угоди про партнерство і
співпрацю між ЄС та Україною від 26.01.1998
року встановлено, що автомобіль марки
«RENAULT КАNGOО» кузов НОМЕР_1, 2005 року
виробництва, проданий компанією UАВ
«Раnsrоtаs іг Ко», LТ 36202 Рапеvеzуs, Вегzи 34,
Литовської Республіки, громадянці
ОСОБА_5 (АДРЕСА_2) згідно фактури KAU № 024
від 29.03.2012 року за суму 5300 Литовських
Літ, що по курсу Національного банку
України на момент перетину становить
19176, 61 грн. Таким чином, ОСОБА_4
переміщено через митний кордон України
вказаний вантажний автомобіль
загальною вартістю 19176,61 грн. з
приховуванням від митного контролю
шляхом подання митному органу як
підстави для його переміщення та
подальшого митного оформлення фактури
KAU № 025/1 від 29.03.2012 року, що містить
неправдиві відомості щодо ціни товару
необхідні для визначення митної
вартості транспортного засобу.

Представник митниці та прокурор
просили визнати ОСОБА_4 винним у
порушенні митних правил, передбачених
ст. 483 ч. 1 МК України та застосувати
адміністративне стягнення у виді
штрафу в розмірі 100 відсотків вартості
товару (предмету правопорушення) з
конфіскацією останнього.

Заслухавши пояснення прокурора,
представника митниці, дослідивши
матеріали справи, суд вважав, що ОСОБА_4
вчинив правопорушення передбачене ст.
483 ч. 1 Митного кодексу України, тобто
перемістив через митний кордон України
товари з приховуванням від митного
контролю, шляхом подання документів, що
містять неправдиві дані.

Вина ОСОБА_4 у порушенні митних правил
підтверджується матеріалами справи.

Враховуючи характер вчиненого
правопорушення, особу, яка
притягується до адміністративної
відповідальності, ступінь її вини,
майновий стан, обставини, що
пом'якшують і обтяжують
відповідальність, суд приходить до
висновку про застосування
адміністративного стягнення у виді
штрафу в розмірі 100% вартості товару -
безпосередніх предметів порушення
митних правил з конфіскацією цих
товарів.

В апеляційній скарзі адвоката ОСОБА_3
ставиться питання про скасування
вказаної постанови суду та закриття
справи на підставі п. 7 ст. 247 КУпАП у
зв'язку з закінченням на момент
розгляду справи строку для накладення
адміністративного стягнення за
порушення митних правил та звільнення
від сплати судового збору за розгляд
судом даної справи на підставі ч. 5 ст. 288
КУпАП, як особу, яка оскаржила
постанову у справі про адміністративне
правопорушення, з посиланням на те, що
вона є незаконною, оскільки вона не
відповідає фактичним обставинам
справи.

Апелянт вказує на те, що матеріали
справи не містять достатніх даних на
підтвердження факту вчинення ОСОБА_4
порушення митних правил та відсутність
у нього умислу як суб'єктивної сторони
адміністративного правопорушення,
передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України, на
порушення митних правил. Оскільки
надання митному органу документів
здійснюється в певний час, а саме під
час митного оформлення товарів,
порушення повинне бути виявлене саме
під час митного оформлення товарів та
припиняється із поданням декларації
митному органу, то зазначене порушення
митних правил не можна вважати
триваючим.

Заслухавши пояснення адвоката
ОСОБА_3, який підтримав апеляційну
скаргу з наведених у ній мотивів,
пояснення прокурора Семеньки П.М. та
представника Житомирської митниці
Кондратюка А.В. в заперечення
апеляційної скарги, вивчивши її доводи
та матеріали справи, апеляційний суд
вважає, що апеляційна скарга
задоволенню не підлягає з таких
підстав.

Зі змісту протоколу про порушення
митних правил серії №
0064/101060000/2014 від 25 лютого 2014 року
підтверджуються зазначені у постанові
суду обставини порушення ОСОБА_4
митних правил. З урахуванням пояснень
прокурора та представника митниці в
засіданні апеляційного суду,
апеляційний суд не вбачає порушень
вимог закону при його складанні та
направленні його копії особі, відносно
якої він був складений.

Порушення ОСОБА_4 митних правил, а
саме ч. 1 ст. 483 МК України, а саме
переміщення товару через митний кордон
України з приховуванням від митного
контролю, тобто з поданням органу
доходів і зборів як підстави для
переміщення товару документів, що
містять неправдиві відомості
необхідні для визначення його митної
вартості, багато чисельними письмовими
документами, що містяться у справі.

Частина 1 статті 483 МК України
передбачає відповідальність за
переміщення або дії, спрямовані на
переміщення товарів через митний
кордон України з приховуванням від
митного контролю, тобто з
використанням спеціально виготовлених
сховищ (тайників) та інших засобів або
способів, що утруднюють виявлення
таких товарів, або шляхом надання одним
товарам вигляду інших, або з поданням
органу доходів і зборів як підстави для
переміщення товарів підроблених
документів чи документів, одержаних
незаконним шляхом, або таких, що
містять неправдиві відомості щодо
найменування товарів, їх ваги (з
урахуванням допустимих втрат за
належних умов зберігання і
транспортування) або кількості, країни
походження, відправника та/або
одержувача, кількості вантажних місць,
їх маркування та номерів, неправдиві
відомості, необхідні для визначення
коду товару згідно з УКТ ЗЕД та його
митної вартості.

Доводи апеляційної скарги про те, що у
ОСОБА_4 був відсутній умисел як
суб'єктивної сторони вказаного
адміністративного правопорушення, а
зазначене порушення митних правил не
можна вважати триваючим, є
необгрунтованими, тому що встановлено,
що саме ОСОБА_4 придбав за межами
України та ввіз на митну територію
України вище вказаний транспортний
засіб, надавши митному органу як
підставу для його переміщення
документи, що містять неправдиві
відомості необхідні для визначення
його митної вартості, що свідчить про
вчинення ОСОБА_4 вище зазначеного
порушення митних правил з прямим
умислом, а триваючими правопорушеннями
слід визнавати такі порушення митних
правил, що характеризуються
безперервністю їх учинення протягом
певного часу. Такі порушення митних
правил тривають доти, доки їх не буде
виявлено митним органом.

Посилання в апеляційній скарзі на
необхідність звільнення від сплати
судового збору за розгляд судом даної
справи, на підставі ч. 5 ст. 288 КУпАП, як
особу, яка оскаржила постанову у справі
про адміністративне правопорушення, є
необгрунтовним, оскільки вказана норма
стосується оскарження інших постанов у
справі про адміністративне
правопорушення, які не були предметом
розгляду в судах. Порядок оскарження
постанов судді регламентується
положеннями ст. 294 КУпАП, в який вище
вказане не передбачене.

Отже судом першої інстанції
встановлено, що ОСОБА_4 подав як
підставу для переміщення
транспортного засобу - автомобіля
марки «RENAULT КАNGOО» кузов НОМЕР_1, 2005 року
виробництва, через митний кордон
України документи, що містять
неправдиві відомості, необхідні для
визначення його митної вартості.

Апеляційний суд відмічає, що пояснення
адвоката ОСОБА_3 та доводи його
апеляційної скарги не спростовують
висновку суду першої інстанції про
доведеність вини ОСОБА_4 у вчиненні
зазначеного адміністративного
правопорушення.

З урахуванням наведеного апеляційна
скарга задоволенню не підлягає, а тому
постанову суду щодо ОСОБА_4 слід
залишити без зміни.

Керуючись ст.ст. 293, 294 КУпАП,
апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляцію адвоката ОСОБА_3, залишити
без задоволення.

Постанову Богунського районного суду
м. Житомира від 1 серпня 2014 року щодо
ОСОБА_4 залишити без зміни.

Постанова апеляційного суду набирає
законної сили негайно після її
винесення, є остаточною й оскарженню не
підлягає.

Суддя судової палати у кримінальних
справах

апеляційного суду Житомирської
області Ю.В. Фомін