Справа № 473/3936/14-п
ПОСТАНОВА

іменем України

"12" вересня 2014 р. Вознесенський
міськрайонний суд Миколаївської
області в складі: головуючої судді -
Домарєвої Н.В.

при секретарі - Сиверин Л.А.

з участю захисника - ОСОБА_1

розглянувши адміністративну справу,
яка надійшла від ВДАІ з обслуговування
м. Вознесенська та Вознесенського
району притягнення до
адміністративної відповідальності
ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця с.
Трикрати, Вознесенського району,
Миколаївської області, громадянина
України, українця, не працюючого,
одруженого, проживаючого за адресою:
АДРЕСА_1 на утриманні 2 малолітніх
дітей, до адміністративної
відповідальності не притягувався,
ідентифікаційний номер НОМЕР_1,

- за ч. 1 ст. 130 КУпАП

В С Т А Н О В И В :

15 серпня 2014 року до Вознесенського
міськрайонного суду Миколаївської
області надійшла адміністративна
справа відносно ОСОБА_2 за ч.1 ст.130
КУпАП. Відповідно до тексту протоколу 07
серпня 2014 року біля 13 годин 00 хвилин в с.
Трикрати, Вознесенського району,
Миколаївської області водій ОСОБА_2
керував мопедом «Хонда», без
державного реєстраційного номерного
знаку з явними ознаками алкогольного
сп`яніння, а саме різкий запах алкоголю
з ротової порожнини, але від
проходження медичного обстеження в
медичному закладі для визначення стану
алкогольного сп`яніння, в присутності
двох свідків відмовився.

В судовому засіданні ОСОБА_2 не визнав
себе винним за ч. 1 ст.130 КУпАП та
пояснив, що 07 серпня 2014 року біля 13
години 00 хвилин він знаходився біля
будинку свого товариша, мопед стояв
біля двору, підійшли працівники
міліції та запропонували йому продути
алкотестер, але він відмовився,
оскільки вважав це не потрібним, так як
був тверезий, та не керував
транспортним засобом, потім працівники
міліції повідомили йому, що мопед
заберуть на штраф майданчик, якщо він
не поставить свій підпис в протоколі.
Тому він підписався, та мопед було
передано йому особисто, та не
заборонили при цьому продовжувати йому
керування транспортним засобом, тобто
керування транспортним засобом, не
було передано іншій особі. Також
пояснив, що свідків правопорушення
знайшли на іншій вулиці, та вони не
могли бачити чи керував він мопедом.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_3,
пояснив, що 07.08.2014 року він на
велосипеді їхав до магазину «Люкс» в с.
Трикрати, побачив що співробітник ДАІ
спускається по вулиці та котить мопед.
Працівник ДАІ запропонував йому бути
свідком того, що мопед ОСОБА_2 не
зареєстрований в установленому
порядку. Він погодився та підписав
протокол, а зміст протоколу він не
читав. Стверджує, що ОСОБА_2 був у
тверезому стані, та він не бачив як
останній керував транспортним засобом.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_4,
пояснив, що 07.08.2014 року він на своєму
автомобілі їхав в с. Трикрати, його
зупинили працівники ДАІ та
запропонували підписати протокол, а
про що саме йшлося в протоколі він не
знає, оскільки боявся, що на нього теж
складуть вигаданий протокол. Він
погодився та підписав протокол, а зміст
протоколу він не читав. Стверджує, що
ОСОБА_2 був у тверезому стані, та він не
бачив як останній керував транспортним
засобом.

Згідно ст. 245 КУпАП завданнями
провадження в справах про
адміністративні правопорушення є
своєчасне, всебічне, повне та
об`єктивне з`ясування обставин кожної
справи, вирішення її в точній
відповідності з законом.

На підставі ст. 252 зазначеного Кодексу
суд оцінює докази за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на
всебічному, повному та об`єктивному
дослідженні всіх обставин справи в їх
сукупності, керуючись законом і
правосвідомістю.

Суд вважає, що вина водія ОСОБА_2 в
скоєнні ним адміністративного
правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130
КУпАП не може ґрунтуватися на
досліджених в судовому засіданні
доказах.

Із змісту протоколу про
адміністративне правопорушення, серії
АА2 № 505533 від 07 серпня 2014 року,
вбачається, що правопорушення ОСОБА_5
полягало у тому, що він керував
транспортним засобом з явними ознаками
алкогольного сп'яніння, але від
проходження медичного обстеження в
медичному закладі для визначення стану
алкогольного сп`яніння, в присутності
двох свідків відмовився.

Між тим, диспозиція ч. 1 ст. 130 КУпАП
передбачає адміністративну
відповідальність за керування
транспортним засобом у стані
алкогольного, наркотичного чи іншого
сп`яніння, або під впливом лікарських
препаратів, що знижують увагу та
швидкість реакції, а також передача
керування транспортним засобом особі,
яка перебуває в стані такого сп`яніння
чи під впливом лікарських препаратів, а
так само відмова особи, яка керує
транспортним засобом, від проходження
відповідно до встановленого порядку
огляду на стан алкогольного,
наркотичного чи іншого сп`яніння, або
щодо вживання лікарських препаратів,
що знижують увагу та швидкість реакції.

Керування транспортним засобом з
ознаками алкогольного сп`яніння не є
адміністративним правопорушенням, а є
лише підставою для направлення особи
для проходження медичного огляду.
Будь-яких даних про те, що ОСОБА_6 у
відповідності з діючим законодавством,
належним чином направлявся для
проходження медичного огляду на стан
алкогольного сп`яніння у матеріалах
адміністративної справи немає, і у
протоколі про адміністративне
правопорушення, це належним чином не
зафіксовано.

Представлені в протоколі
адміністративного правопорушення
докази, які б підтверджували вину водія
ОСОБА_5 в скоєнні ним адміністративного
правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130
КУпАП є недостатніми та не
недопустимими, для визнання його
винним у вчиненні адміністративного
правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130
КУпАП.

При зазначених обставинах вина водія
ОСОБА_5 в скоєнні ним адміністративного
правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130
КУпАП не доведена, а тому справа
підлягає закриттю за відсутністю
складу адміністративного
правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130
КУпАП.

На підставі викладеного, керуючись ст.
ст. 247п.1, 283-285 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В :

Провадження у справі про притягнення
до адміністративної відповідальності
ОСОБА_5, за адміністративне
правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130
КУпАП - закрити, в зв`язку з відсутністю
складу адміністративного
правопорушення в його діях.

Постанова суду може бути оскаржена до
апеляційного суду Миколаївської
області, та неї може бути внесений
протест прокурором на протязі 10 діб з
моменту оголошення даної постанови.

Суддя Н.В.
Домарєва