Справа № 482/1257/14-п 27.08.2014 27.08.2014 27.08.2014
Номер провадження: 33/784/208/14
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 33/784/208/14
Головуючий 1-ї інстанції: Демінська О.І.
Категорія: ч.1 ст.172-6 КУпАП
Суддя апеляційної інстанції:
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 серпня 2014 року
м. Миколаїв

Апеляційний суд Миколаївської області
в складі:

головуючого судді
Семенчука О.В.

за участю:

секретаря
Чоботаренко Т.І.

прокурора
Кременцова А.В.

розглянув справу за апеляційною
скаргою прокурора прокуратури
Новоодеського району Миколаївської
області Бабенко Ю.Р. на постанову
Новоодеського районного суду
Миколаївської області від 01 серпня 2014
року, якою

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженки м.
Сторожинець Чернівецької області,
громадянки України, яка працює
головним бухгалтером централізованої
бухгалтерії відділу освіти
Новоодеської РДА, проживаючої за
адресою: АДРЕСА_1,

- звільнена від адміністративної
відповідальності, передбаченої ч.1
ст.172-6 КУпАП, на підставі ст.22 КУпАП та
оголошено усне зауваження, а
провадження по справі закрито,

ВСТАНОВИВ:

Згідно постанови суду, ОСОБА_3 займаючи
посаду головного бухгалтера
централізованої бухгалтерії відділу
освіти Новоодеської РДА, являючись
посадовою особою публічного права
відповідно п.п. «а» п. 2 ч. 1 ст. 4 Закону
України «Про засади запобігання і
протидії корупції», як особа, яка для
цілей цього Закону прирівнюється до
осіб, уповноважених на виконання
функцій держави, станом на 01 квітня 2014
року не подала декларацію про майно,
доходи, витрати і зобов'язання
фінансового характеру за минулий 2013
рік за місцем роботи, чим вчинила
адміністративне корупційне
правопорушення, передбачене ч.1 ст.172-6
КУпАП.

Разом з тим, суд першої інстанції
зазначив, що хоча в діях ОСОБА_3
формально і міститься склад вказаного
правопорушення, однак з урахуванням
характеру вчиненого корупційного
правопорушення, який не носить
умисного характеру, а пов'язано саме із
необізнаністю щодо кола осіб, які
зобов'язані подавати декларацію про
своє фінансове становище, діяння не
являє великої суспільної небезпеки,
наслідками не спричинено значної шкоди
державі і суспільству, ОСОБА_3 добре
характеризується за місцем роботи,
раніше не притягувалася до
адміністративної відповідальності, на
момент розгляду справи в суді нею
подано декларацію про зобов'язання
фінансового характеру, виховних та
попереджувальних цілей можливо
досягти без застосування засобів
адміністративного впливу, а тому її
слід звільнити від адміністративної
відповідальності за малозначністю
правопорушення, на підставі ст.22 КУпАП,
обмежившись усним зауваженням, а
провадження у справі закрити.

В апеляційній скарзі прокурор
зазначає, що не оспорює прийняте судом
рішення про наявність в діях ОСОБА_3
порушень вимог фінансового контролю,
передбаченого ч.1 ст.172-6 КУпАП, однак
вважає, що висновки суду про
малозначність вчиненого нею
правопорушення не відповідають
фактичним обставинам, просить його
скасувати та притягнути її до
адміністративної відповідальності у
вигляді штрафу у розмірі 255 грн.

Стверджує, що ОСОБА_3 будучи особою
публічного права повинна була знати
про необхідність подання декларації,
однак заходів для її подання не
вчинила.

Вважає, що суд безпідставно врахував
факт подання ОСОБА_3 декларації,
оскільки це було зроблено вже після
складання протоколу та з метою
уникнення відповідальності.

Зазначає, що ОСОБА_3 в ході судового
засідання не визнала себе винною та не
розкаялася у вчиненому.

Заслухавши думку прокурора, який
підтримав доводи апеляційної скарги,
просив скасувати прийняте судом
рішення та притягнути ОСОБА_3 до
адміністративної відповідальності з
накладенням на неї стягнення у виді
штрафу у розмірі 255 грн., перевіривши
матеріали справи та доводи апеляційної
скарги, суд вважає, що вона не підлягає
задоволенню виходячи з наступних
підстав.

Висновки суду про вчинення ОСОБА_3
адміністративного корупційного
правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-6
КУпАП за обставин встановлених судом
1-ї інстанції, відповідають фактичним
обставинам справи, підтверджуються
доказами, дослідженими в судовому
засіданні.

Що стосується твердження прокурора про
неправильне звільнення ОСОБА_3 від
адміністративної відповідальності у
зв'язку із малозначністю вчиненого
правопорушення, то воно є
безпідставними.

Відповідно до ст.22 КУпАП суд може
звільнити порушника від
адміністративної відповідальності і
обмежитись усним зауваженням тільки
при малозначності вчиненого
правопорушення.

Так, із матеріалів справи та пояснень
ОСОБА_3 вбачається, що вона працює на
посаді головного бухгалтера відділу
освіти Новоодеської РДА з 17 лютого 2014
року. Декларації про майно, доходи,
витрати і зобов'язання фінансового
характеру за 2013 рік не подала вчасно у
зв'язку з тим, що під час прийому на
роботу про існування у неї зобов'язань
як суб'єкта корупційного законодавства
їй повідомлено не було, а особисто вона
не знала про те, що відносно займаної
нею посади діють такі зобов'язання.
Після повідомлення їй у червні 2014 року
про існування такого зобов'язання, нею
було зібрано необхідну для заповнення
декларації інформацію фінансового
характеру та заповнену декларацію
подано за місцем її роботи.

Зазначені вище показання підтвердили
свідки ОСОБА_4 і ОСОБА_5, та зазначили, що
ОСОБА_3 не була в установленому порядку
повідомлена про необхідність подання
декларації.

Крім того, ОСОБА_5 повідомила, що їй, як
особі, уповноваженій з питань
запобігання та виявлення корупції у
відділі освіти Новоодеської РДА, до
моменту проведення перевірки
контролюючими органами фактів
своєчасної подачі декларації не було
відомо про те, що стосовно посади, яку
займає ОСОБА_3, діють зобов'язання щодо
подачі декларації про фінансовий стан.

З матеріалів справи вбачається, що
окрім несвоєчасності подання
декларації, жодних негативних
наслідків встановлено не було, зокрема,
щодо наявності у ОСОБА_3 наміру
приховати будь-яке майно, доходи,
витрати і зобов'язання фінансового
характеру за 2013 рік.

Таким чином, судом першої інстанції
вірно встановлено, що хоча дії ОСОБА_3 і
містили ознаки правопорушення,
передбаченого ч.1 ст.172-6 КУпАП, однак, з
врахуванням обставин його вчинення та
даних про особу ОСОБА_3, відсутністю
шкідливих суспільних наслідків, а
також того, що на час розгляду справи
судом першої інстанції ці порушення
усунуті, суд прийшов до обґрунтованого
висновку про наявність підстав вважати
зазначене правопорушення малозначним
та про звільнення ОСОБА_3 від
адміністративної відповідальності за
ч.1 ст.172-6 КУпАП, на підставі ст. 22 КУпАП.

За таких обставин, притягнення ОСОБА_3
до адміністративної відповідальності
з накладенням на неї стягнення за
антикорупційним законом та з
подальшими негативними для неї
юридичними наслідками, про що просить
прокурор в апеляційній скарзі, є надто
суворим видом адміністративного
стягнення, що не відповідає характеру
вчиненого та основним принципам
запобігання і протидії корупції,
зазначеним у ст.3 Закону України «Про
засади запобігання та протидії
корупції».

На думку апеляційного суду, виховних та
попереджувальних цілей можливо
досягти без застосування засобів
адміністративного впливу та із
застосуванням ст.22 КУпАП.

З огляду на наведене, апеляційна скарга
прокурора не підлягає задоволенню,
оскільки відсутні підстави для
скасування постанови суду.

Керуючись ст. 294 КУпАП суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу прокурора
прокуратури Новоодеського району
Миколаївської області Бабенко Ю.Р. -
залишити без задоволення, а постанову
Новоодеського районного суду
Миколаївської області від 01 серпня 2014
року про звільнення ОСОБА_3 від
адміністративної відповідальності,
передбаченої ч.1 ст.172-6 КУпАП за
малозначністю правопорушення, на
підставі ст.22 КУпАП, з оголошенням
усного зауваження та закриттям
провадження у справі - без змін.

Постанова є остаточною й оскарженню не
підлягає.

Суддя апеляційного суду

Миколаївської області
О.В. Семенчук