Справа № 739/1291/14-п
Провадження № 3/739/524/14
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"29" серпня 2014 р.

м. Новгород-Сіверський

Новгород-Сіверський
районний суд Чернігівської області у
складі:

головуючого - судді Чепурка В.В.,

за участі: секретаря – Лукаш Н.Я.,

особи, яка притягується до
відповідальності – ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу, що
надійшла з Новгород-Сіверського РВ
УМВС України в Чернігівській області
відносно:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, українки,
громадянки України, проживаючої за
адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, на утриманні
перебуває дві особа, раніше до
адміністративної відповідальності не
притягувалася,

про вчинення адміністративного
правопорушення, передбаченого
частиною першою статті 184 Кодексу
України про адміністративні
правопорушення (далі – КУпАП),

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до протоколу про
адміністративне правопорушення серії
ЧН №425037 від 11 серпня 2014 року ОСОБА_1
ухилялася від виконання батьківських
обов’язків щодо виховання свого сина
ОСОБА_2В, ІНФОРМАЦІЯ_3, внаслідок чого
останній, 06 серпня 2014 року приблизно о 20
год. 00 хв., перебуваючи на вул.
Базилевича в м. Новгороді-Сіверському
Чернігівської області вчинив дрібне
хуліганство, а саме образливо чіплявся
до малолітнього ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3.

У судовому засіданні ОСОБА_1
своєї вини у вчиненні правопорушення
передбаченого частиною першою статті
187 КУпАП не визнала та пояснила, що її
син дрібного хуліганства не вчиняв, а
лише захищав іншу дитину, до якої
чіплявся ОСОБА_3

Опитаний в якості свідка в
присутності законного представника
малолітній ОСОБА_2 пояснив, що 06 серпня
2014 року приблизно о 20 год. він разом зі
своїм товаришем ОСОБА_4 повертався з
міського стадіону. По дорозі додому
вони помітили, як незнайомий йому
хлопець, яким, як з’ясувалося пізніше
був ОСОБА_5, чіпляється та б’є їхнього
знайомого на ім’я ОСОБА_5. ОСОБА_6 вони
висунули ОСОБА_3 вимогу припинити свої
дії та вибачитися. У відповідь останній
почав ображати нецензурними
висловлюваннями як ОСОБА_3, так і їх
самих, після чого сів на велосипед та
поїхав, однак в цей час у нього на
велосипеді спав ланцюг. Тоді вони
наздогнали ОСОБА_5 та знову сказали
йому вибачитися перед ОСОБА_5. Тоді
ОСОБА_5 жбурнув свій велосипед,
заявивши, що батьки куплять йому новий,
після чого почав висловлювати погрози
та нецензурні висловлювання, заявивши,
що його батько, який працює в міліції, з
усіма розбереться. Після повторної
вимоги вибачитися ОСОБА_5 заплакав і
комусь зателефонувати. Вони ж залишити
його та пішли додому. Під час цих подій
вони з ОСОБА_4 не били ОСОБА_5, його
велосипед не пошкоджували, жодного
майна у нього не забирали.

Опитаний в якості свідка в присутності
законного представника малолітній
ОСОБА_7 пояснив, що 06 серпня 2014 року у
вечірній час, коли він йшов по вулиці м.
Новгорода-Сіверського, ОСОБА_5,
проїжджаючи на велосипеді, наїхав
колесом йому на ногу, від чого впав.
Підвівшись ОСОБА_3 почав звинувачувати
його в цьому, кричати та бити. Невдовзі
до них підійшли двоє хлопців, які
заступилися за нього, вимагаючи від
ОСОБА_3 заспокоїтися і вибачитися. У
відповідь ОСОБА_5 почав ображати також
і їх, висловлюючись нецензурною лайкою.
Далі ОСОБА_5 сів на свій велосипед та
поїхав, а він сам пішов додому, що
відбувалося в подальшому йому не
відомо.

Опитаний в якості свідка в присутності
законного представника малолітній
ОСОБА_4 пояснив, що 06 серпня 2014 року у
вечірній час він повертався разом зі
своїм товаришем ОСОБА_2 з міського
стадіону додому. Раптом вони помітили,
як ОСОБА_5, якого він знав, б’є їхнього
знайомого на ім’я ОСОБА_5. Тоді вони
вирішили захистити останнього та
припинити побиття. У відповідь на це
ОСОБА_5 почав ображати їх,
висловлюючись на їхню адресу
нецензурною лайкою. Далі, не
вибачившись за свою поведінку, він
почав від’їжджати від них на своєму
велосипеді і в цей час у нього на
велосипеді спав ланцюг. Вони
наздогнали ОСОБА_3 та сказали йому
вибачитися перед ОСОБА_3. У відповідь
той спершу жбурнув свій велосипед, а
потім почав погрожувати їм своїм
батьком, який працює в міліції. Після
повторних вимог вибачитися ОСОБА_5
заплакав та почав комусь телефонувати.
Особисто вони його не били, його
велосипед не пошкоджували, жодного
майна у ОСОБА_3 відібрати не намагалися.

З письмових пояснень ОСОБА_5
вбачається, що останній 06 серпня 2014
року приблизно о 20 год. на велосипеді
повертався додому. Біля приміщення
гімназії ім. Б. Майстренка по вул.
Базилевича в м. Новгороді-Сіверському
його наздогнали двоє хлопців, одним з
яких був ОСОБА_4. Вони перегородили
дорогу та почали вимагати віддати їм
свій мобільний телефон, але він
відмовився. Тоді ці хлопці почали
ламати його велосипед, декілька разів
вдарили його по нозі, після чого
поїхали. Згодом прийшла матір та
забрала його додому.

З протоколу прийняття заяви
про вчинене кримінальне
правопорушення від 06 серпня 2014 року
вбачається, що ОСОБА_8 звернулася до
Новгород-Сіверського РВ УМВС України в
Чернігівській області із заявою про те,
що 06 серпня 2014 року о 20 год. 00 хв.
невідомі малолітні особи вчинили
хуліганські дії по відношенню до її
сина ОСОБА_5 на вул. Базилевича в м.
Новгороді-Сіверському, при цьому
зламали велосипед та намагалися
відібрати у нього мобільний телефон.

Аналізуючи досліджені в
судовому засіданні докази суд
приходить до висновку, що пояснення
ОСОБА_5 про вчинення хуліганських дій
відносно нього ОСОБА_2 та ОСОБА_4, а саме
безпричинне зупинення, пошкодження
велосипеда та намагання відібрати
мобільний телефон не знайшли свого
підтвердження і спростовані не лише
поясненнями зазначених осіб, а й
поясненнями малолітнього ОСОБА_7, до
якого чіплявся ОСОБА_5 Водночас
малолітні ОСОБА_4 та ОСОБА_2 лише
намагалися захистити ОСОБА_7 від ОСОБА_5
та домогтися вибачень за нецензурні
висловлювання як на адресу останнього,
так і на свою адресу. Також суд враховує
відсутність будь-яких доказів
пошкодження велосипеда ОСОБА_5 чи
заподіяння йому тілесних ушкоджень.
Викладене в свою чергу свідчить, що дії
малолітнього ОСОБА_2 не містять ознак
дрібного хуліганства.

Вирішуючи питання про наявність в діях
ОСОБА_1 складу адміністративного
правопорушення, передбаченого
частиною першою статті 184 КУпАП України
суд виходить з того, що в ході судового
розгляду не встановлено жодних фактів,
які б свідчили про вчинення її
малолітнім сином дрібного хуліганства
і як наслідок неналежного виконання
ОСОБА_1 своїх батьківських обов’язків,
зокрема щодо виховання свого сина,
оскільки останній діяв відповідно до
загальноприйнятих в суспільстві
уявлень про справедливість, маючи на
меті захист однієї малолітньої особи
від неправомірних дій іншої, що
виключає саму подію адміністративного
правопорушення, передбаченого
частиною четвертою статті 184 КУпАП.

За таких обставин, дане провадження
відносно ОСОБА_1 необхідно закрити на
підставі пункту 1 частини першої статті
247 КУпАП, у зв’язку з відсутністю події
адміністративного правопорушення,
передбаченого частиною четвертою
статті 184 КУпАП.

На підставі викладеного, керуючись
статтями 173, 184, 221, 247, 283, 284, 294 КУпАП, суд

П О С Т А Н О В И В:

Провадження у справі про
адміністративне правопорушення,
передбачене частиною першою статті 184
КУпАП, відносно ОСОБА_1 – закрити за
відсутністю події вказаного
правопорушення.

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги. Постанова може бути оскаржена
шляхом подання апеляційної скарги
особою, яку притягнуто до
адміністративної відповідальності, її
законним представником, захисником,
потерпілим чи його представником або
прокурором протягом десяти днів з дня
її винесення до Апеляційного суду
Чернігівської області через
Новгород-Сіверський районний суд
Чернігівської області.

Суддя

В.В. Чепурко