АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа №33/796/1068/2014
Головуючий у першій інстанції - Зубець
Категорія: ст. 130 ч. 1 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 серпня 2014 року суддя судової
палати з розгляду кримінальних справ
Апеляційного суду міста Києва Бєлан
Н.О., розглянувши апеляційну скаргу
ОСОБА_4, за участю останнього, на
постанову судді Подільського
районного суду м. Києва від 15 липня 2014
року,-

встановила:

Цією постановою ОСОБА_4 визнаний винним
у вчиненні адміністративного
правопорушення, передбаченого ст. 130 ч. 1
КУпАП, та на нього накладено
адміністративне стягнення у виді
позбавлення права керування
транспортними засобами строком на 1
рік.

Суд встановив, що 24 червня 2014 року,
приблизно о 08 год. 20 хв., ОСОБА_4, керував
автомобілем «ВАЗ», д.н.з. НОМЕР_1, по вул.
Білицькій в м. Києві з ознаками
алкогольного сп'яніння,. Проте в
порушення вимог п. 2.5 Правил дорожнього
руху на вимогу працівників ДАЇ він
відмовився в присутності двох свідків
пройти в установленому законом порядку
огляд на стан алкогольного сп'яніння

В апеляційній скарзі ОСОБА_4 просить
постанову суду скасувати як незаконну,
а провадження у справі закрити.

В обґрунтування своєї позиції апелянт
наполягає на тому, що обставини події у
протоколі про адміністративне
правопорушення викладені не
об'єктивно, він не перебував у стані
алкогольного сп'яніння, бо їхав за
викликом до районного військкомату для
проходження медичної комісії, і про це
повідомляв працівників ДАЇ, коли вони
його зупинили та безпідставно
звинуватили у тому, що начебто він
перебуває в стані алкогольного
сп'яніння.

Апелянт стверджує, що у справі відсутні
докази, які б підтверджували його вину,
а ті, що покладені на обґрунтування
висновку суду у постанові, є
необ'єктивними, бо не відповідають
обставинам справи. Зокрема, він
наполягає на тому, що на місті
працівники ДАІ не пропонували йому
пройти такий огляд із застосуванням
технічного приладу та їхати до
лікаря-нарколога, при цьому не було
жодного свідка, які зазначені в
протоколі, і він не був відсторонений
від керування, а тому у цей же день
проходив медичну комісію, про що надав
документальні підтвердження.

Заслухавши пояснення ОСОБА_4, який
підтримав апеляційну скаргу,
перевіривши матеріали справи і
зіставивши їх з доводами, наведеними в
апеляції, вважаю, що вона підлягає
задоволенню з таких підстав.

Вказана постанова не може бути визнана
законною, бо суддею порушені вимоги
ст.280 КУпАП щодо необхідності
з'ясування при розгляді справи
обставин вчинення адміністративного
правопорушення.

Як убачається з постанови, на
обґрунтування висновку про
доведеність вини ОСОБА_4 у вчиненні
цього правопорушення, суддя формально
послався на протокол про
адміністративне правопорушення,
належним чином не дослідивши його
зміст, за яким інспектор ДАІ тільки
констатував у присутності двох свідків
відмову водія від проходження
медичного огляду на стан сп'яніння,
зазначивши тільки про те, що той був з
явними ознаками алкогольного
сп'яніння, які виявилися, зокрема у
тому, що був різкий запах з порожнини
рота та тремтіння кінцівок пальців рук.

Проте, у чому виразилася поведінка
ОСОБА_4, у протоколі не зазначено. Не
відображені такі дані і у поясненнях
свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6, за
поясненнями яких той начебто
відмовився від проходження огляду у
лікаря нарколога.

Тому зазначені у протоколі ознаки, за
яких інспектор ДАІ дійшов висновку
уважати, що ОСОБА_4 перебуває у стані
алкогольного сп'яніння - різкий запах з
порожнини рота та тремтіння кінцівок
пальців рук, є непереконливими,
притому, що у протоколі інспектор
навіть не зазначив, на підставі якого
спостереження він дійшов такого
висновку, та відсутні будь-які дані про
проведення огляду на стан сп'яніння у
порядку, передбаченому ст.266 КУпАП.

Згідно до вимог частини другої та
третьої цієї статті огляд водія на стан
сп'яніння, працівником міліції з
використанням спеціальних технічних
засобів у присутності двох свідків є
обов'язковим. І лише після цього, у разі
незгоди водія на проведення такого
огляду або з його результатами огляд
проводиться у відповідних закладах
охорони здоров'я.

Крім того, заслуговують на увагу доводи
апелянта, що внаслідок несвоєчасного
його повідомлення про судовий розгляд
цієї справи, він був позбавлений
можливості надати документальні
підтвердження про те, що у вказаний
день дійсно на службовому автомобілі
направлявся до Подільського районного
у м. Києві військового комісаріату,
куди викликався повісткою на 10 год.

Більш того, згідно даних довідки
військово-лікарської комісії від 24
червня 2014 року №33/3 у цей день був
проведений військово-лікарською
комісією медичний огляд ОСОБА_4 та він
отримав мобілізаційне розпорядження.

За таких обставин постанову судді не
можна визнати законною, тому вона
підлягає скасуванню, а провадження у
справі - закриттю.

Керуючись ст. 294 КУпАП,-

Постановила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 задовольнити.

Постанову судді Подільського
районного суду м. Києва від 15 липня 2014
року відносно ОСОБА_4 скасувати, а
провадження у справі на підставі п. 1 ст.
247 КУпАП закрити за відсутністю в його
діях складу адміністративного
правопорушення, передбаченого ст.130 ч.1
КУпАП.

Постанова є остаточною і оскарженню не
підлягає.

Суддя Апеляційного суду

міста Києва Н.О. Бєлан