АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 33/793/214/14 Справа №
703/2946/14-п Головуючий по 1 інстанції
Сухомудренко В.В. Категорія:ч. 1 ст. 172-6
КУпАП Доповідач в апеляційній
інстанції Євтушенко В. Г.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"08" серпня 2014 р. суддя апеляційного
суду Черкаської області Євтушенко В.Г.,
за участю прокурора - Кочерги О.В., а
також притягнутої до адміністративної
відповідальності особи - ОСОБА_3 і її
захисника - адвоката ОСОБА_4, розглянув
у відкритому судовому засіданні в м.
Черкаси у приміщенні апеляційного суду
апеляційну скаргу ОСОБА_3 на постанову
судді Смілянського міськрайонного
суду Черкаської області від 24 червня 2014
року, якою

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживаюча за
адресою: АДРЕСА_1, працююча директором
Смілянської міжрайонної виконавчої
дирекції Черкаського обласного
відділення Фонду соціального
страхування з тимчасової втрати
працездатності,

притягнута до адміністративної
відповідальності за ч.1 ст.172-6 КУпАП з
накладенням стягнення у виді штрафу в
сумі 170 грн.

Згідно постанови судді ОСОБА_3. визнана
винною у тому, що вона, працюючи на
посаді директора Смілянської
міжрайонної виконавчої дирекції
Черкаського обласного відділення
Фонду соціального страхування з
тимчасової втрати працездатності,
будучи згідно ч.1 ст.1, пп. «а» п.2 ч.1 ст.4
ЗУ «Про засади запобігання та протидії
корупції» зобов'язаною щорічно до 01
квітня подавати декларацію про майно,
доходи, витрати і зобов'язання
фінансового характеру за минулий рік,
таку декларацію до 01.04.2014 року і станом
на 06.06.2014 року не подала, за що
передбачена адміністративна
відповідальність згідно ст. 172-6 КУпАП.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 просить
скасувати постанову судді, а
провадження у справі закрити з підстав
недоведеності в цілому події та складу
адміністративного правопорушення,
вважаючи, вона не є суб'єктом
декларування і не підлягає
відповідальності за неподання
декларації (ст.172-6 КУпАП).

При цьому вважає невірним висновок
суду про те, що вона є посадовою особою
юридичної особи публічного права,
мотивуючи, що виконавча дирекція
Черкаського обласного відділення
Фонду соціального страхування з
тимчасової втрати працездатності (далі
- Фонд) узагалі не має статусу юридичної
особи, що вбачається з листів
виконавчої дирекції Фонду від 20.06.2014
року та 24.06.2014 року, і, крім того, згідно
положення ст.9 ЗУ «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, пов'язаними з похованням»,
п.2.1 Статуту Фонду, затвердженого
постановою правління Фонду від 05.06.2001
року №9, Фонд належить до позабюджетних
страхових фондів, є органом, який
здійснює організаційно-управлінські
заходи по виконанню покладених на
нього завдань, а тому посадові особи
Фонду не уповноважені на виконання
функцій держави або місцевого
самоврядування і тому не підпадають
під сферу дії пп. «а» п.2 п.1 ч.1 ст.4 ЗУ
«Про засади запобігання та протидії
корупції».

Звертає увагу на роз'ясненнями МЮ
України від 12.09.2011 року та ГУ
науково-експертного управління
апарату ВРУ від 12.09.2011 року про те, що
посадові особи Фонду відносяться до
осіб, визначених п.3 ч.1 ст.4 ЗУ «Про
засади запобігання та протидії
корупції» - особи, які постійно або
тимчасово обіймають посади, пов'язані з
виконанням організаційно-розпорядчих
чи адміністративно-господарських
обов'язків, або спеціально
уповноважені на виконання таких
обов'язків у юридичних особах
приватного права незалежно від
організаційно-правової форми, і тому
наголошує на тому, що вона не є
суб'єктом декларування, а є суб'єктом
відповідальності за антикорупційним
законодавством, що не є тотожними
поняттями.

Крім того стверджує, що вона не мала
умислу на вчинення адміністративного
правопорушення.

Заслухавши пояснення ОСОБА_3 та її
захисника, які підтримали апеляційну
скаргу, прокурора, який заперечив проти
її задоволення та вважає постанову
судді законною та обґрунтованою,
вивчивши матеріали справи та
перевіривши апеляційні доводи, вважаю,
що апеляційна скарга підлягає
частковому задовольнянню з таких
підстав.

За вимогами процесуального закону,
передбаченими ч. 2 ст. 7, ст. 245, ст. 280
КУпАП, провадження в справах про
адміністративні правопорушення
здійснюється на основі суворого
додержання законності, всебічного,
повного і об'єктивного з'ясування
обставин кожної справи, правильного і
справедливого її вирішення. Суддя
зобов'язаний вживати всіх заходів,
передбачених законом, для всебічного,
повного і об'єктивного з'ясування
обставин справи, зокрема: чи було
вчинено адміністративне
правопорушення, чи винна дана особа в
його вчиненні, чи підлягає вона
адміністративній відповідальності, чи
є обставини, що пом'якшують і обтяжують
відповідальність, а також інші, що
мають значення для правильного
вирішення справи.

Суд першої інстанції не дотримався
зазначених вимог закону, неповно
з'ясував обставини справи, що привело
до неправильного її вирішення.

Визнаючи виним ОСОБА_3 у вчиненні
правопорушення, передбаченого ч. 1
ст.172-6 КУпАП, суд не обґрунтував, що такі
дії вчинено умисно з метою приховати
інформацію про майно, доходи і
зобов'язання фінансового характеру.

З матеріалів справи і постанови суду
вбачається, що суд правильно встановив
фактичні обставини справи, проте, при
постановленні рішення не дав їм
належної оцінки, не вжив заходів для
належного з'ясування доводів ОСОБА_3, що
слід вважати неприпустимим, у зв'язку з
чим апеляційний суд вважає, що
оскаржена постанова підлягає
скасуванню та прийняттям нової
постанови у відповідності до ст.. 294
КУпАП.

Так, згідно протоколу про
адміністративне правопорушення ОСОБА_3
притягується до адміністративної
відповідальності за те, що вона,
працюючи на посаді директора
Смілянської міжрайонної виконавчої
дирекції Черкаського обласного
відділення Фонду соціального
страхування з тимчасової втрати
працездатності, будучи згідно ч.1 ст.1,
пп. «а» п.2 ч.1 ст.4 ЗУ «Про засади
запобігання та протидії корупції»
зобов'язаною щорічно до 01 квітня
подавати декларацію про майно, доходи,
витрати і зобов'язання фінансового
характеру за минулий рік, таку
декларацію до 01.04.2014 року і станом на
06.06.2014 року не подала, за що передбачена
адміністративна відповідальність
згідно ст.. 172-6 КУпАП - неподання або
несвоєчасне подання декларації про
майно, доходи, витрати і зобов'язання
фінансового характеру, передбаченої
Законом України "Про засади
запобігання і протидії корупції".

Відповідно до положень ч.1 ст.12 ЗУ «Про
засади запобігання і протидії
корупції» суб'єкти декларування,
зобов'язані щорічно до 1 квітня
подавати за місцем роботи (служби)
декларацію про майно, доходи, витрати і
зобов'язання фінансового характеру за
минулий рік.

Згідно ст.1 ЗУ «Про засади запобігання і
протидії корупції» суб'єкти
декларування - особи, зазначені в п.1,
пп."а" п.2 ч.1 ст.4 цього Закону, які
зобов'язані подавати декларацію про
майно, доходи, витрати і зобов'язання
фінансового характеру, зокрема -
посадові особи юридичних осіб
публічного права, які не зазначені в
пункті 1 частини першої цієї статті.

ОСОБА_3 згідно наказу заступника
директора виконавчої дирекції
Черкаського обласного відділення
Фонду соціального страхування з
тимчасової втрати працездатності від
11.08.2011 року № 68-к працює директором
Смілянської міжрайонної виконавчої
дирекції Черкаського обласного
відділення Фонду, тобто являється
посадовою особою юридичної особи
публічного права, незважаючи на те, що
сама виконавча дирекція Смілянської
міжрайонної виконавчої дирекції
Черкаського обласного відділення
Фонду, керівником якої вона є,
являється філією (відокремленим
підрозділом) юридичної особи, і сама по
собі не є юридичною особою, як це
вбачається з довідки ЄДРПОУ (а.с.6) (ч.3
ст.95 ЦК України філія не є юридичною
особою.

Доводи ОСОБА_3 про те Фонд соціального
страхування з тимчасової втрати
працездатності в цілому не є юридичною
особою публічного права є
непереконливими.

Відповідно до ст. 81 ЦК України юридична
особа юридичні особи, залежно від
порядку їх створення, поділяються на
юридичних осіб приватного права та
юридичних осіб публічного права.
Юридична особа приватного права
створюється на підставі установчих
документів відповідно до статті 87
цього Кодексу. Юридична особа
приватного права може створюватися та
діяти на підставі модельного статуту в
порядку, визначеному законом. Юридична
особа публічного права створюється
розпорядчим актом Президента України,
органу державної влади, органу влади
Автономної Республіки Крим або органу
місцевого самоврядування.

Фактично і, як про це прямо зазначено у
п.1.1 розд. І Статуту Фонду, Фонд
створений відповідно і на підставі
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими похованням»,
яким і визначається правова основа,
економічний механізм та організаційна
структура загального державного
страхування, суб'єктом якого згідно
закону визначено зокрема саме Фонд - як
страховик (ст.. 6 Закону), який є органом,
що здійснює керівництво та управління
загальнообов'язковим державним
соціальним страхуванням, провадить
акумуляцію страхових внесків та інших
коштів, призначених для фінансування
матеріального забезпечення та
соціальних послуг, види яких
передбачені статтею 34 цього Закону, та
забезпечує їх надання, а також здійснює
контроль за використанням цих коштів
(ч.1 ст.9 Закону). Для здійснення своєї
діяльності згідно Закону Фонду було
передано відповідне держмайно, як
правонаступнику зокрема і держаного
фонду охорони праці, з відповідним
фінансуванням на організаційні заходи,
передбаченим в Держбюджеті України
(розд.ХІ прикінцеві положення Закону).
Відповідно пунктів 2.1 та 2.2 Статуту
Фонду, останній здійснює діяльність,
пов'язану з виконанням його завдань
згідно положень ЗУ «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими похованням».

Таким чином при апеляційному розгляді
не встановлено обставин, які б свідчили
про те, що ОСОБА_3, як посадова особа -
директор Смілянської міжрайонної
виконавчої дирекції Черкаського
обласного відділення Фонду
соціального страхування з тимчасової
втрати працездатності, у розумінні ст.1
ЗУ «Про засади запобігання і протидії
корупції», не є суб'єктом декларування.

Разом з тим, провадженням у даній
справі з'ясовано, що ОСОБА_3 до 01.04.2014
року, а саме 27.03.2014 року фактично подала
податкову декларацію до Смілянської
об'єднаної державної податкової
інспекції ГУ Міндоходів у Черкаській
області, в якій виклала інформацію про
свої доходи, витрати і зобов'язання
фінансового характеру і , що вказує на
відсутність доказів того, що
Вакуленко.Г., яка не заперечує того
факту, що вона не подавала відповідну
декларацію до 01.04.2014 року за місцем
роботи відповідно до ЗУ «Про засади
запобігання та протидії корупції», у
такий спосіб мала намір приховати
інформацію про майно, доходи і
зобов'язання фінансового характеру,
або завдати своїми діями яку-небудь
шкоду державі та її інтересам, що не
було ураховано судом першої інстанції
при вирішенні справи, у зв'язку з чим, за
відсутності обставин, що обтяжують
відповідальність ОСОБА_3, що вказує в
кінцевому на малозначність вчиненого
нею діяння, апеляційний суд приходить
до висновку, що ОСОБА_3, в діях якої
вбачаються ознаки правопорушення,
передбаченого ст.. 172-6 КУпАП, підлягає
звільненню від відповідальності за
згаданим законом в силу малозначності
діяння відповідно до положень ст.. 22
КУпАП.

Керуючись ст. ст. 294, 22 КУпАП,

п о с т а н о в и в:

апеляційну скаргу ОСОБА_3 -
задовольнити частково.

Постанову судді Смілянського
міськрайонного суду Черкаської
області від 24 червня 2014 року у справі
про адміністративне правопорушення,
передбачене ч.1 ст.172-6 КУпАП, щодо ОСОБА_3
- скасувати.

Відповідно до ст. 22 КУпАП звільнити
ОСОБА_3 від адміністративної
відповідальності за ст.. 172-6 КУпАП через
малозначність вчиненого
правопорушення, і обмежитись усним
зауваження.

Постанова набирає законної сили
негайно, є остаточною і оскарженню не
підлягає.

Суддя
В. Г. Євтушенко