Провадження № 3/344/4305/14
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 вересня 2014 року
м. Івано-Франківськ

Суддя Івано-Франківського міського
суду Руденко Д.М., розглянувши
адміністративну справу, яка надійшла
від територіальної державної
інспекції з питань праці в
Івано-Франківській області про
притягнення до адміністративної
відповідальності ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1,
жителя АДРЕСА_1, працюючого
начальником Івано-Франківського
обласного відділення Комітету з
фізичного виховання та спорту, за ч. 1
ст. 41 Кодексу України про
адміністративні правопорушення,-

В С Т А Н О В И В:

Від територіальної державної
інспекції з питань праці в
Івано-Франківській області надійшов
протокол №09-01-037/462 від 14.07.2014 року в
якому зазначено, що ОСОБА_4 вчинив
порушення вимог трудового
законодавства, а саме ч.1 ст. 40, ч.1 ст. 84,
ст. 98, ч.1,2 ст. 115, ч.1 ст. 116, ч.1 ст. 117, ч.1 ст.
47 КЗпП України, ст. 25 Закону України
«Про відпустки», ч.1 ст. 13, ч.1 ст. 24 Закону
України «Про оплату праці», чим вчинив
правопорушення, відповідальність за
яке передбачено ч.1 ст.41 Кодексу України
про адміністративні правопорушення.

Особа, яка притягається до
адміністративної відповідальності
надала суду заперечення щодо протоколу
та просила закрити провадження за
протоколом у зв`язку з відсутністю
складу адміністративного
правопорушення.

Відповідно до ч. 2 ст. 254 КУпАП протокол
про адміністративне правопорушення,
у разі його оформлення, складається у
двох екземплярах, один з яких під
розписку вручається особі, яка
притягається до адміністративної
відповідальності.

В наданому суду протоколі вказано, що
ОСОБА_4 від надання пояснень та
скріпленні протоколу підписом
відмовився.

Однак ОСОБА_4 в своїх поясненнях суду
вказав, що 29/07/2014 р. він вийшов на роботу
та ознайомився із наданим в одному
примірнику протоколом № 09-01-037/462 про
адміністративне правопорушення від
17/07/2014 р.

Протокол складено без отримання і
врахування його пояснень, а також йому
не було надано екземпляр протоколу. При
цьому було порушено право ОСОБА_4 на
надання пояснення і зауваження щодо
змісту протоколу.

ОСОБА_4 надав суду пояснення про
те, що ОСОБА_2 особисто виявила бажання
піти у відпустку, про що усно заявила
ОСОБА_4 Але зважаючи на те, що з 22 травня
2014 року прокуратурою м.
Івано-Франківська проводилась
перевірка роботи установи начальник
повідомив ОСОБА_2, що надасть їй таку
відпуску після завершення такої
перевірки, оскільки ОСОБА_2 є єдиним
працівником - бухгалтером у відділенні,
який має доступ до
бухгалтерсько-фінансової
документації. На що ОСОБА_2 нічого не
відповівши покинула кабінет
начальника, не залишивши своєї
письмової заяви про надання відпустки
для реєстрації та розгляду.

Не заважаючи на те, що відпустка
не була надана ОСОБА_2, вона з 26.05.2014 року
по 02.06.2014 року не виходила на роботу. Про
відсутність ОСОБА_2 на роботі у цей
період були складені акти від 30.05.2014
року та 02.06.2014 року.

На вимогу начальника Відділення надати
письмові пояснення з приводу своєї
відсутності на робочому місці з 26.05.2014
року по 02.06.2014 року ОСОБА_2 відмовилась.

Враховуючи відсутність у ОСОБА_2
поважної причини відсутності на роботі
шість робочих днів, 05.06.2014 року
підписано наказ № 20 про звільнення
ОСОБА_2 за прогул з 06.06.2014 року. Вранці
06.06.2014 року на нараді з працівниками
відділення ОСОБА_2 було повідомлено про
її звільнення та вручено копію наказу.
Від підпису про ознайомлення із
наказом ОСОБА_2 відмовилась, про що
складено акт, після цього вона
звернулась за медичною допомогою.

В ч.1 ст. 84 КЗпПУ та ст. 25 Закону України
«Про відпустки» передбачено право
певної категорії працівників на
відпустку без збереження заробітної
плати, однак не передбачено обов'язку
роботодавця надати таку відпустку.

Табель робочого часу заповнений самою
ОСОБА_2, яка обіймала посаду головного
бухгалтера.

ОСОБА_4 також надав суду пояснення про
те, що інспектору було надано
звернення ОСОБА_4 до керівництва
Комітету з фізичного виховання та
спорту, на яких є резолюція про
погодження виплати премії ОСОБА_4 із
відтиском печатки Комітету. У такій
формі погоджено виплату премій.
Відповідно до ст. 256 КУпАП у протоколі
повинно бути зазначено місце, час
вчинення і суть адміністративного
правопорушення; нормативний акт, який
передбачає відповідальність за дане
правопорушення. Проте в протоколі не
зазначено того, який нормативний акт
був порушений чи не дотриманий ОСОБА_4,
та чи нанесена матеріальна шкода.

ОСОБА_4 надав суду пояснення про те, що
14.07.2014 року на зарплатні рахунки
працівників було здійснено
зарахування зарплати за червень 2014
року, а затримка у виплаті заробітної
плати була наслідком звільнення ОСОБА_2
з роботи та проходження процедури
прийняття на роботу на посаду
головного бухгалтера іншого
працівника. Так, наказом № 25-к від
09.07.2014 на посаду головного бухгалтера
було прийнято ОСОБА_3, кандидатуру
погоджено УДК в м. Івано-Франківську
08.07.2014 року.

При цьому згідно штатного розпису в
Івано-Франківському відділенні наявна
тільки одна посада бухгалтера
(головного). У зв'язку із звільнення
головного бухгалтера ОСОБА_2 з роботи,
яка відмовилась провести нарахування
всіх виплат на день її звільнення,
невиплата заробітної плати ОСОБА_2 не
відбулась. Інші особи не мали доступу
до фінансово-господарських документів
у Івано-Франківському відділенні. 07
липня 2014 року на вимогу комісії ОСОБА_2
передала ключі від кабінету, сейфу та
всю бухгалтерську документацію.

Отже не виплата заробітної плати
ОСОБА_2 на день звільнення пов'язана із
її відмовою, як бухгалтера, провести
таке нарахування, та ігнорування нею
вимог начальника відділення передати
ключі від сейфу та кабінету, а також
необхідну документацію.

У зв'язку з цим не здійснення виплати
заробітної плати є наслідком
поведінки ОСОБА_2

Також ОСОБА_4 надав суду пояснення про
те, що ОСОБА_2 не отримала трудову
книжку у зв`язку з тим, що 06.06.2014 року
вона відмовилась від її отримання,
Івано-Франківське відділення двічі
надсилало на адресу ОСОБА_2 телеграми
із повідомленням про те, що їй
необхідно з'явитись у відділення та
отримати трудову книжку або письмово
повідомити про надіслання трудової
книжки поштою, як це передбачено
Інструкцією про ведення трудових
книжок працівників.

Роз'яснивши ОСОБА_4 вимоги ст. 268 КУпАП,
заслухавши його пояснення, дослідивши
матеріали справи, суд приходить до
висновку про те, що провадження у
справі відповідно до п.1 ст. 247 КУпАП
підлягає закритю, виходячи з
наступного.

Згідно зі ст. 9 КУпАП, адміністративним
правопорушенням (проступком)
визнається протиправна, винна (умисна
або необережна) дія чи бездіяльність,
яка посягає на громадський порядок,
власність права і свободи громадян, на
встановлений порядок управління і за
яку законом передбачено
адміністративну відповідальність.

Стаття 245 КУпАП визначає, що завданнями
провадження в справах про
адміністративні правопорушення є:
своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне
з'ясування обставин кожної справи,
вирішення її в точній відповідності з
законом.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в
справі про адміністративне
правопорушення, є будь-які фактичні
дані, на основі яких у визначеному
законом порядку орган (посадова особа)
встановлює наявність чи відсутність
адміністративного правопорушення,
винність даної особи в його вчиненні та
інші обставини, що мають значення для
правильного вирішення справи. Ці дані
встановлюються протоколом про
адміністративне правопорушення, а
також поясненнями особи, яка
притягається до адміністративної
відповідальності, потерпілих, свідків,
а також іншими документами.

Відповідно до ст. 280 КУпАП при розгляді
справи про адміністративне
правопорушення підлягає з`ясуванню: чи
було вчинено адміністративне
правопорушення, чи винна дана особа в
його вчиненні, чи підлягає вона
адміністративній відповідальності, чи
є обставини, що пом'якшують і обтяжують
відповідальність, чи заподіяно майнову
шкоду, чи є підстави для передачі
матеріалів про адміністративне
правопорушення на розгляд громадської
організації, трудового колективу, а
також з'ясувати інші обставини, що
мають значення для правильного
вирішення справи.

Відповідно до ст. 247 КУпАП провадження
в справі про адміністративне
правопорушення не може бути розпочато,
а розпочате підлягає закриттю за
відсутності події і складу
адміністративного правопорушення.

Таким чином, особа, яка притягається до
адміністративної відповідальності
надала суду пояснення, які повністю
спростовують обставини, вказані в
протоколі про адміністративне
правопорушення, які не були враховані
при складені протоколу та свідчать про
відсутність в діях ОСОБА_4 складу
адміністративного правопорушення.

Крім того, про відсутність вини у
вчиненні ОСОБА_4 правопорушення,
передбаченого ч. 1 ст. 41 КУпАП свідчать і
досліджені в судовому засіданні
письмові матеріали справи.

Так, наявний в матеріалах справи
зазначений протокол не є
підтверджуючим доказом скоєння даного
адміністративного правопорушення,
оскільки не відповідає дійсним
обставинам справи, складений всупереч
вимогам ст. 256 КУпАП, зокрема, не
розкрито суть адміністративного
правопорушення, без зазначення місця
та часу вчинення правопорушення, без
зазначення свідків та їх письмових
пояснень, які могли б підтвердити чи
спростувати обставини наведені у
протоколі, без пояснення особи, яка
притягається до адміністративної
відповідальності, без зазначення
будь-яких даних, які б вказували на
ознаки вчинення ОСОБА_4
адміністративного правопорушення,
передбаченого ч.1 ст. 41 КУпАП.

За таких обставин, встановлюючи, у
відповідності до ст. 251 КУпАП, наявність
чи відсутність адміністративного
правопорушення в діях особи, щодо якої
складено протокол, та даючи оцінку
фактичним даним, наявним в матеріалах
справи, за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на
всебічному, повному і об'єктивному
дослідженні всіх обставин справи в їх
сукупності, керуючись законом і
правосвідомістю, суд дійшов висновку,
що докази вчинення ОСОБА_4
правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 41
КУпАП, у справі відсутні.

На підставі наведеного, керуючись
ст.ст. 7, 221, 245, п. 1 ст. 247, ст.ст. 283, 284 КУпАП,
суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Провадження в справі відносно
притягнення до адміністративної
відповідальності ОСОБА_4 за ч.1 ст. 41
КУпАП закрити у зв'язку з відсутністю в
його діях складу адміністративного
правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до
Апеляційного суду Івано-Франківської
області через Івано-Франківський
міський суд протягом 10 днів з дня її
проголошення.

Суддя
Д.М. Руденко