Справа № 368/1709/14-п Головуючий у І
інстанції Кириченко В.І.Провадження №
33/780/763/14 Доповідач у 2 інстанції Слива
Ю.М.Категорія 147 06.10.2014
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 жовтня 2014 року
м. Київ

Суддя судової палати з розгляду
кримінальних справ Апеляційного суду
Київської області Слива Ю.М., з участю
особи, яку притягнуто до
адміністративної відповідальності -
ОСОБА_2, розглянувши у відкритому
судовому засіданні в залі суду справу
про адміністративне правопорушення за
апеляційною скаргою ОСОБА_2 на
постанову судді Кагарлицького
районного суду Київської області від 09
вересня 2014 року, якою

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця
Київської області, громадянина
України, працюючого у ТОВ фірма
«Люстдорф», проживаючого за адресою:
АДРЕСА_1,

притягнуто до адміністративної
відповідальності за ч.1 ст.130 Кодексу
України про адміністративні
правопорушення та накладено стягнення
у виді позбавлення права керування
транспортними засобами строком на 1
(один) рік.

В С Т А Н О В И В :

Відповідно до постанови, 16 серпня 2014
року близько 08 години 30 хвилин в м.
Києві по Гостомельському шосе, ОСОБА_2
керував автомобілем марки «HYUNDAI», д.н.з.
НОМЕР_1, з явними ознаками алкогольного
сп'яніння. Від проходження медичного
освідування на стан сп'яніння в
установленому законом порядку
категорично відмовився в присутності
двох свідків. Своїми діями ОСОБА_2
порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього
руху України.

На вказану постанову суду, ОСОБА_2 подав
апеляцію, в якій не погоджується з
постановою, оскільки вважає, що
накладене на нього адміністративне
стягнення занадто суворе. Апелянт
впевнений, що суд не повно та не
об'єктивно дослідив обставини справи,
не врахував його щире каяття, позитивні
характеристики з місця проживання та
роботи, а також не врахував, що працює
він водієм і це є єдиним джерелом його
доходу, а позбавлення його права
керування транспортними засобами
призведе до втрати роботи та засобів до
існування. Тому просить постанову
змінити в частині накладення на нього
адміністративного стягнення та
застосувати до нього альтернативне
стягнення в межах, передбачених
санкцією ч.1 ст.130 КУпАП.

Заслухавши апелянта ОСОБА_2, який
підтримав свою апеляційну скаргу та
просив її задовольнити, вивчивши
матеріали справи та перевіривши доводи
апеляції, суд приходить до висновку, що
апеляційна скарга задоволенню не
підлягає, виходячи з наступного.

Висновок суду про доведеність винності
ОСОБА_2 у вчинені адміністративного
правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130
КУпАП відповідає фактичним обставинам
справи, підтверджується розглянутими в
судовому засіданні доказами і є
обґрунтованим.

Кваліфікація дій ОСОБА_2 за ч.1 ст.130
КУпАП є правильною.

При прийнятті рішення, суд врахував
особу правопорушника, характер
вчиненого правопорушення та ступінь
його суспільної небезпеки, врахував, що
дане правопорушення являється грубим
порушенням ПДР України, і не знайшов
підстав для застосування іншого
стягнення крім позбавлення права
керування транспортними засобами.

З вказаним видом адміністративного
стягнення апеляційний суд
погоджується, і підстав для його зміни
та пом'якшення не вбачає.

Таким чином, на думку апеляційного
суду, постанова судді Кагарлицького
районного суду Київської області від 09
вересня 2014 року є законною і підстав
для її скасування або зміни не
вбачається.

Керуючись ст.294 КУпАП, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без
задоволення.

Постанову судді Кагарлицького
районного суду Київської області від 09
вересня 2014 року щодо ОСОБА_2 залишити
без змін.

Постанова є остаточною й оскарженню не
підлягає.

Суддя (підпис)
Ю.М. Слива

Згідно з оригіналом:

суддя
Ю.М. Слива