Справа № 534/2325/14-п
№ 3/534/491/14
Справа № 534/2326/14-п
№ 3/534/492/14
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 вересня 2014 року Комсомольський
міський суд Полтавської області в
складі: головуючого судді
при секретарі Крикливого
В.В. Клімової С.І. за участі:
потерпілогоОСОБА_3 порушниківОСОБА_4
ОСОБА_5 розглянувши у відкритому
судовому засіданні в залі суду в
м.Комсомольську справу про
адміністративне правопорушення
стосовно ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1,
уродженця м.Кременчука Полтавської
області, громадянина України, із
середньою освітою, одруженого,
проживаючого за адресою: АДРЕСА_1, - за
скоєння правопорушення, передбаченого
ст.173 КпАП України, -

ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_5, уродженця
м.Комсомольська Полтавської області,
громадянина України, із вищою освітою,
неодруженого, приватного підприємця,
проживаючого за адресою: АДРЕСА_2, - за
скоєння правопорушення, передбаченого
ст.173КпАП України, -

в с т а н о в и в :

07 червня 2014 року близько 02 год. 00 хв.
ОСОБА_5, керуючи автомобілем марки
«Ауді А6», державний номерний знак -
НОМЕР_1, разом із пасажиром ОСОБА_4,
рухалися по вул.Добровольського в
м.Комсомольську Полтавської області та
безпричинно переслідували автомобіль
марки «ВАЗ 21093», державний номерний
знак - «НОМЕР_2», під керуванням
потерпілого ОСОБА_3, і примусили його
зупинитися в районі будинку №85 по
вул.Добровольського. Перебуваючи в
громадському місці та порушуючи
громадський порядок і спокій громадян,
ОСОБА_4 та ОСОБА_5, використовуючи
незначний привід, стали образливо
чіплятися до водія ОСОБА_3 та його
пасажирів ОСОБА_6 і неповнолітньої
ОСОБА_7, голосно висловлюючись на їх
адресу нецензурною лайкою.

Продовжуючи вчиняти дрібне
хуліганство, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 зірвали з
автомобіля марки «ВАЗ 21093» державні
номерні знаки, зігнули їх та викинули у
темряву. Коли ОСОБА_3 намагався
скористатися власним мобільним
телефоном марки «HTC» вартістю 3000 грн.,
ОСОБА_5 дубинкою вибив його з рук
потерпілого, в результаті чого його
було пошкоджено.

В судовому засіданні ОСОБА_4 та ОСОБА_5
не визнали себе винними у скоєнні
дрібного хуліганства, наполягаючи на
тому, що їх дії по відношенню до
потерпілого та його пасажирів були
направлені на припинення іншого
правопорушення.

Не дивлячись на невизнання ОСОБА_4 та
ОСОБА_5 вини, їх винуватість у скоєнні
адміністративного правопорушення
доводиться дослідженими в судовому
засіданні доказами.

Так, допитаний в судовому засіданні
потерпілий ОСОБА_3 показав, що на
автомобілі свого діда разом із ОСОБА_6
та ОСОБА_7 каталися містом
Комсомольськом. Коли їхали по
вул.Добровольського ОСОБА_3 помітив, що
за його автомобілем рухається інший
автомобіль, з якого у бік автомобіля
марки «ВАЗ 21093» невідомі особи
запускали феєрверки та засліплювали
його через дзеркала заднього огляду за
допомогою проміня ліхтарика по типу
лазера. ОСОБА_3 був вимушений
зупинитися в районі церкви, тоді до них
під'їхав автомобіль марки «Ауді», з
якого вийшло троє раніше невідомих
йому чоловіків, серед яких були ОСОБА_4
і ОСОБА_5 Зазначені особи голосно, із
використанням нецензурної лайки,
безпричинно стали чіплятися до ОСОБА_3,
ОСОБА_6 та ОСОБА_7, ображали їх, називали
сепаратистами, москалями. ОСОБА_4 став
вимагати щоб ОСОБА_3 зірвав з свого
автомобіля державні номерні знаки,
мотивуючи це тим, що вони є російськими.
Коли ОСОБА_3 та інші пояснили, що вони є
громадянами України, ОСОБА_4 самостійно
зірвав передній номерний знак, зігнув
його та викинув у темряву. ОСОБА_5 теж
саме зробив з іншим номерним знаком.
Під час згаданих подій ОСОБА_5 тримав у
руках телескопічну дубинку, а ОСОБА_4 -
предмет схожий на автомат, яким він
поцілив у колесо автомобіля
потерпілого. Коли ОСОБА_7 запитала у
нього, що він бажає зробити, ОСОБА_4
припинив згадані дії. У цей час ОСОБА_3
дістав з кишені свій мобільний телефон
«НТС» вартістю 3000 грн., однак ОСОБА_5
дубинкою вдарив по телефону і розбив у
нього скло. Згодом ОСОБА_4, ОСОБА_5 та
третя особа сіли до свого автомобіля та
поїхали геть, а ОСОБА_3, ОСОБА_6 та ОСОБА_7
викликали міліцію та залишилися на
місці пригоди.

В судовому засіданні свідки ОСОБА_6 та
неповнолітня ОСОБА_7 надали суду
аналогічні показання, додавши, що
ОСОБА_4 та ОСОБА_5 поводилися
неадекватно, голосно кричали та
ображали їх у тому числі нецензурною
лайкою. Третя особа, яка приїхала разом
із правопорушниками увесь цей час
стояла осторонь і участі в
хуліганських діях не приймала. Свідок
ОСОБА_6 додав, що предмет, яким ОСОБА_4
поцілив в колесо автомобіля, був схожий
на автомат Калашникова.

Постановою слідчого СВ
Комсомольського МВ УМВС України в
Полтавській області від 08 серпня 2014
року кримінальне провадження стосовно
ОСОБА_5 та ОСОБА_4 за ч.2 ст.296 КК України
закрито з притягненням їх до
адміністративної відповідальності.

Під час судового розгляду справи
ОСОБА_4 та ОСОБА_5 не заперечували тієї
обставини, що переслідували автомобіль
потерпілого та вимагали його зупинити.
ОСОБА_4 пояснив, що вони подавали
сигнали світлом фар, він особисто
кричав водію автомобіля марки «ВАЗ 21093»
через вікно щоб той зупинився. Свої дії
правопорушники пояснили тим, що коли
повз автомобіль ОСОБА_5 проїжджав
автомобіль потерпілого, відбувся
контакт (незначне зіткнення)
автомобілів, але водій ОСОБА_3 не
зупинився на місці ДТП, а продовжив рух
із швидкістю близька 140 км/год. Тоді
ОСОБА_5 став переслідувати його щоб
припинити вчинення правопорушення, а
коли вдалося їх зупинити ОСОБА_4
викликав міліцію, зірвав з автомобіля
потерпілого номерні знаки, зігнув їх та
викинув. Після цього ОСОБА_5 і ОСОБА_4
залишили місце пригоди, так як останній
поспішав. З приводу ДТП до органів ДАІ
не зверталися і факт отримання
пошкоджень автомобіля у встановленому
порядку не фіксували.

Однак, суд не приймає згадані показання
до уваги і розцінює їх як обраний
спосіб захисту, так як вони повністю
спростовуються дослідженими в
судовому засіданні доказами, а саме
свідченнями потерпілого, ОСОБА_6 і
ОСОБА_7, які надали суду послідовні та
детальні показання про обставини
скоєння правопорушення, які повністю
узгоджуються між собою і доповнюють
один одного.

З приєднаних до справи протоколів
допиту вбачається, що під час
проведення досудового розслідування
кримінального провадження за ч.2 ст.296
КК України потерпілий ОСОБА_3 та свідки
ОСОБА_6 і ОСОБА_7 надавали слідчому
аналогічні показання і підстав
сумніватися в їх правдивості суд не
має.

Також не заслуговують на увагу
показання ОСОБА_4 в тій частині, в якій
він вказує на те, що сам зірвав обидва
номерних знаки з автомобіля, так як
потерпілий і свідки вказали, що він
робив це разом з ОСОБА_5 Останній визнав
в судовому засіданні, що під час
згаданих подій у потерпілого падав
телефон, але факт вибиття його дубинкою
заперечував, однак ці показання
спростовуються наведеними вище
доказами.

Також спростовуються показаннями
свідків твердження правопорушників
про те, що мало місце ДТП. Послідуючі
дій ОСОБА_4 та ОСОБА_5, які виразилися у
тому, що вони залишили місце пригоди та
їх небажання дочекатися працівників
міліції теж підтверджують факт
відсутності ДТП.

Правопорушники ОСОБА_4 та ОСОБА_5
заперечували те, що образливо
чіплялися до потерпілого і свідків
використовуючи надуманий привід щодо
належності цих громадян до
сепаратистів, однак ці твердження
повність спростовуються показаннями
потерпілого та свідків, які в судовому
засіданні наполягали на тому, що єдиною
претензією з боку правопорушників було
наявність на автомобілі потерпілого
російський номерних знаків.

Оцінивши дослідженні в судовому
засіданні докази в їх сукупності, суд
дійшов висновку, що в діях ОСОБА_4 та
ОСОБА_5 мається склад правопорушення,
передбаченого ст.173 КУпАП, так як вони
своїми діями, які виразилися у
нецензурній лайці в громадському
місці, образливому чіплянні до
громадян, пошкодженні майна, що
порушувало громадський порядок та
спокій громадян, вчинили дрібне
хуліганство.

При дослідженні протоколів про
адміністративне правопорушення
стосовно ОСОБА_4 та ОСОБА_5 судом
встановлено, що в них помилково
зазначено, що місцем вчинення
правопорушення є вул.Конституції.
Однак в ході розгляду справи по суті
з'ясувалося, що дрібне хуліганство
розпочалося по вул.Добровольського і
закінчилося навпроти церкви, тобто в
районі будинку №85 по
вул.Добровольського. З огляду на
викладене, суд вважає за необхідне
уточнити місце вчинення
адміністративного правопорушення.

Визначаючи вид та міру
адміністративного стягнення, суд
враховує характер вчиненого
правопорушення, особу ОСОБА_4 і ОСОБА_5,
їх вік і стан здоров'я, ступінь їх вини,
суспільну небезпеку вчиненого
правопорушення, сімейний та майновий
стан порушників.

Обставин, що пом'якшують чи обтяжують
відповідальність порушників, судом не
встановлено.

З огляду на викладене, враховуючи
небезпечність скоєнного
правопорушення, наявність його
негативних наслідків у вигляді
пошкодження майна, тривалість дій
правопорушників, суд вважає, що для
досягнення мети адміністративного
стягнення на ОСОБА_4 і ОСОБА_5 необхідно
накласти стягнення у виді
адміністративного арешту.

Тільки таке стягнення буде сприяти
вихованню правопорушників у дусі
додержання законів України, поваги до
правил співжиття, а також буде
запобігати вчиненню нових
правопорушень.

На підставі викладеного,
керуючись ст.173 КУпАП, суд, -

п о с т а н о в и в :

Визнати винним ОСОБА_4 в скоєнні
адміністративного правопорушення,
передбаченого ст.173 КУпАП, та накласти
на нього адміністративне стягнення у
виді адміністративного арешту строком
на 12 (дванадцять) діб.

Визнати винним ОСОБА_5 в скоєнні
адміністративного правопорушення,
передбаченого ст.173 КУпАП, та накласти
на нього адміністративне стягнення у
виді адміністративного арешту строком
на 12 (дванадцять) діб.

Строк відбування стягнення у виді
адміністративного арешту ОСОБА_4 і
ОСОБА_5 відраховувати 09 год. 00 хв. 05
вересня 2014 року.

Постанова суду може бути оскаржена до
Апеляційного суду Полтавської області
через Комсомольський міський суд.
Апеляційна скарга, протест прокурора
на постанову суду подаються протягом
десяти днів з дня її винесення.

Суддя
підпис В.В. Крикливий

З оригіналом вірно.

Суддя В.В.
Крикливий