Справа № 359/7386/14-п Головуючий у І
інстанції Вознюк С. М.Провадження №
33/780/653/14 Доповідач у 2 інстанції
СвінціцькаКатегорія 429
ПОСТАНОВА

Іменем України

28 серпня 2014 року
м. Київ

Суддя Апеляційного суду Київської
області Свінціцька О.П., з участю:

прокурора Корнєвої С.А.,

представника Київської митниці
Міндоходів Захарова А.О.,

представника особи, що притягується до
адміністративної відповідальності
ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні справу за апеляційною
скаргою представника Київської
митниці Міндоходів Захарова А.О. на
постанову Бориспільського
міськрайонного суду Київської області
від 25 липня 2014 року,

в с т а н о в и в :

Постановою судді Бориспільського
міськрайонного суду Київської області
від 25 липня 2014 року

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця
Республіки Азейбарджан, працюючого
приватним підприємцем, громадянина
Азейбарджану, проживає за
адресоюАДРЕСА_1,

притягнуто до адміністративної
відповідальності за ст.471 МК України, та
накладено стягнення у виді штрафу в
розмірі 1700 гривень, без конфіскації
грошових коштів у розмірі 5000 доларів
США.

Відповідно до зазначеної постанови, 14
червня 2014 року об 11 годині 10 хвилин під
час проходження митного контролю в
зоні митного контролю залу «Приліт»,
терміналу «D» ДПМА «Бориспіль»
громадянин Республіки Азейбарджан
ОСОБА_3, який прилетів до України з
Азейбарджану, м. Баку, літаком
авіакомпанії «Азейбарджанські
авіалінії» рейсом №683 та своїми діями
обрав проходження митного контролю
канал позначений символами зеленого
кольору «зелений коридор», тим самим,
відповідно до ч.5 ст.366 МК України заявив
про те, що переміщувані ним через
митний кордон України товари не
підлягають письмовому декларуванню,
оподаткуванню митними платежами, не
підпадають під встановлені
законодавством заборони та/або
обмеження щодо ввезення на митну
територію України та засвідчив про
факти, що мають юридичне значення.
Після перетину пасажиром «білої
лінії», яка позначає закінчення зони
спрощеного митного контролю «зелений
коридор», пасажиру було поставлено
питання щодо наявності у нього готівки,
на що він відповів, що має при собі 18 500
доларів США. Після цього пасажира було
запрошено до службового приміщення
митниці залу «Приліт» терміналу «D» ДП
МА «Бориспіль», де громадянин
Азербайджану ОСОБА_3 видав 18500 доларів
США, що знаходились у кишені брюк,
одягнених на ньому. Зі слів пасажира
валюта належить йому особисто. Пасажир
обрав проходження митного контролю
«зеленим коридором», де передбачено
наявність у громадян готівки у сумі, що
не перевищує 10 000 євро (чи еквівалент
цієї суми в іншій валюті). Таким чином,
відповідно до офіційного курсу гривні
щодо іноземних валют, встановленим НБУ
станом на 14.06.2014 року (до 14:00 годин),
еквівалент 10 000 євро становить 13 528
доларів США. У зв'язку з тим, що у
громадянина Азербайджану ОСОБА_3 не
було готівкових коштів дрібними
купюрами, з виявленої суми йому було
пропущено 13 500 доларів США (еквівалент 9
973,3 євро згідно курсу НБУ станом на
25.05.2014 року). На момент проходження
митного контролю належним чином
оформленої митної декларації пасажир
не надав, до моменту перетину ним
«білої лінії» до інспекторів митниці з
приводу декларування готівки не
звертався. Своїми діями громадянин
Азербайджану ОСОБА_3, під час
проходження митного контролю в залі
«Приліт» терміналу «Д» ДП МА
«Бориспіль» порушив встановлений ст.366
МК України порядок проходження митного
контролю в зонах (коридорах) спрощеного
митного контролю, яким обмежено
переміщення валюти через митний кордон
України відповідно до Постанови КМУ
№436 від 21.05.2012.

На вказану постанову суду, представник
митниці Захаров А.О. подав апеляційну
скаргу, в якій вважає, що постанова не
відповідає меті адміністративного
стягнення та не сприяє вихованню
порушника в дусі додержання чинного
законодавства України, а тому просить
її скасувати та постановити нову
постанову щодо ОСОБА_3, якою визнати
його винним у вчиненні порушення
митних правил за ст.471 Митного кодексу
України, застосувати до нього
стягнення у вигляді штрафу в розмірі 1700
гривень та конфіскацію затриманої
валюти у сумі 5 000 доларів США. На
обґрунтування своїх вимог апелянт
зазначає, що на момент проходження
митного контролю належним чином
оформленої митної декларації
громадянин ОСОБА_3 не надавав,
документів, які підтверджують факт
зняття готівкових валютних коштів з
відповідного банківського рахунку або
інших документів про походження валюти
не пред»являв, до моменту перетину
«білої лінії» до співробітників
митниці не звертався.

Вказує, що суд першої інстанції
безпідставно не застосував
конфіскацію обмежених до переміщення
валютних цінностей посилаючись на те,
що в такому випадку на ОСОБА_3. буде
покладено індивідуальний надмірний
тягар, суд не оцінив в постанові
майнове становище ОСОБА_3, хоча і
посилається на нього, не встановив
факту наявності на утриманні
зазначеного громадянина малолітніх
дітей або інших утриманців, тощо, не
взяв до уваги те, що порушник є
приватним підприємцем та отримує
постійний дохід. Зазначене ставить під
сумнів аргумент суду щодо «надмірного
тягара», який випливає з санкції за
вчинене ОСОБА_3 порушення. При цьому,
апелянт зазначає, що позиція
Бориспільського міськрайонного суду
Київської області відносно вчинення
правопорушення громадянином
Республіки Азербайджан ОСОБА_3 може
негативно вплинути на міжнародний
імідж України як правової держави та
покласти тенденції неповаги до норм
українського законодавства з боку
іноземців.

На думку апелянта, шкода від вчиненого
громадянином ОСОБА_3 порушення полягає
саме в нехтуванні та приниженні
значення норм національного права в
житті українського суспільства та в
ігноруванні громадянського обов'язку
правосвідомості, а при винесенні
постанови судом першої інстанції
зазначене враховано не було. Вважає, що
суд першої інстанції однобічно та
упереджено підійшов до накладення
стягнення у виді штрафу без
застосування конфіскації обмежених до
переміщення валютних цінностей, а
вказані у постанові суду обставини, що
стали підставою для повернення
вилучених під час складання протоколу
про порушення митних правил грошових
коштів, є неправомірними.

В запереченнях на апеляційну скаргу
представник ОСОБА_3 - ОСОБА_2 вказує, що
подана апеляційна скарга не підлягає
до задоволення, оскільки мотиви та
підстави, зазначені у даній скарзі, є
безпідставними та необґрунтованими, в
той час як постанова суду першої
інстанції винесена у відповідності до
вимог чинного законодавства України, з
урахуванням всіх фактичних обставин
справи. Судом вірно було застосовано
норми матеріального та процесуального
права, в повному обсязі з»ясовано всі
обставини, що мають значення для
правильного вирішення справи, дано
належну оцінку всім доказам в їх
сукупності. Крім того зазначає, що
ОСОБА_3 дійсно скоїв порушення митних
правил, але недекларування валюти він
здійснив не навмисно, щиро розкаюється
у скоєному та повністю усвідомив
протиправність своєї поведінки.

У судовому засіданні представник
Київської митниці Міндоходів Захаров
А.О. апеляційну скаргу підтримав,
підтвердив викладені у ній доводи та
просив задовольнити.

Вислухавши пояснення представника
ОСОБА_3 -ОСОБА_2, яка просила постанову
Бориспільського міськрайонного суду
залишити без змін, думку прокурора, яка
підтримала подану апеляційну скаргу і
просила її задовольнити, дослідивши
матеріали справи та перевіривши доводи
апеляційної скарги, суд приходить до
наступного висновку.

Висновок суду про доведеність вини
ОСОБА_3 у вчиненні правопорушення,
передбаченого ст. 471 МК України
відповідає фактичним обставинам
справи, підтверджується розглянутими в
судовому засіданні доказами і є
обґрунтованим.

При цьому, доведеність вини та
правильність кваліфікації дій ОСОБА_3 в
апеляційній скарзі не оспорюються.

Разом з тим, висновок суду про
відсутність підстав для застосування
щодо ОСОБА_3 додаткового стягнення у
виді конфіскації вилученої валюти, не
ґрунтується на вимогах чинного
законодавства, а тому є
необґрунтованим та незаконним.

Так, санкція ст. 471 МК України
передбачає безальтернативну санкцію -
накладення штрафу у розмірі 100
неоподаткованих мінімумів доходів
громадян та конфіскацію предметів
(грошових коштів), порядок переміщення
через митний кордон України яких було
порушено. За таких умов незастосування
даного виду стягнення прямо
протирічить вимогам чинного
законодавства України, що є
неприпустимим.

Посилання суду першої інстанції на
норми Європейської Конвенції «З
захисту прав і основних свобод людини»,
а також протоколи №1, 2, 4, 7, 11, є
безпідставними, оскільки конфіскація
безпосередніх предметів порушення
митних правил не підпадає під
порушення положень даної Конвенції.

Враховуючи викладене, апеляційний суд
вважає, що постанова судді
Бориспільського міськрайонного суду
Київської області від 25 липня 2014 року є
незаконною, а тому підлягає скасуванню.
При цьому по справі слід прийняти нову
постанову, якою визнати ОСОБА_3 винним у
вчиненні правопорушення,
передбаченого ст. 471 МК України та
призначити йому стягнення в межах
санкції статті, передбаченої за
вчинення вказаного правопорушення з
конфіскацією вилученої валюти.

Керуючись ст.294 КУпАП, ст.ст. 366, 461, 462, 464,
465,466, 471 МК України,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу представника
Київської митниці Міндоходів Захарова
А.О. - задовольнити.

Постанову судді Бориспільського
міськрайонного суду Київської області
від 25 липня 2014 року щодо ОСОБА_3 (ОСОБА_3)
- скасувати.

Прийняти нову постанову, якою ОСОБА_3
(ОСОБА_3) визнати винним у вчиненні
правопорушення, передбаченого ст. 471
Митного кодексу України та піддати
адміністративному стягненню у виді
штрафу у розмірі 100 (ста)
неоподаткованих мінімумів громадян, що
становить 1700 (одна тисяча сімсот
гривень), з конфіскацією валюти в
розмірі 5 000 (п'ять тисяч) доларів США,
вилучених згідно протоколу про
порушення митних правил № 0319/125120103/14
від 14.06.2014 в дохід Держави Україна.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя
О.П. Свінціцька