АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД М. КИЄВА
№ 33/796/990/2014
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Суддя Апеляційного суду м. Києва
Стрижко С.І., розглянувши апеляційну
скаргу ОСОБА_2 на постанову судді
Оболонського районного суду м. Києва
від 02 липня 2014 року відносно ОСОБА_2
ІНФОРМАЦІЯ_1, гр-на України,
проживаючого за адресою: АДРЕСА_1,
ідентифікаційний номер НОМЕР_1,

- про притягнення до адміністративної
відповідальності за ст. ст. 130 ч. 1, 124, 122-4
КУпАП, -

В С Т А Н О В И В:

Згідно із протоколом про
адміністративне правопорушення серії
АА2 №916843, складеним відносно ОСОБА_2,
останній 23 квітня 2014 року о 16 год. 15 хв.
в м. Києві по вул. Тимошенко, 2/4 керував
автомобілем з явними ознаками
алкогольного спяніння, а саме різкий
запах алкоголю з порожнини рота,
почервоніння обличчя, млява мова. Від
проходження медичного обстеження, у
встановленому законом порядку,
відмовився в присутності свідків, а
відтак своїми діями порушив п. 2.5 ПДР
України, тобто вчинив адміністративне
правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130
КУпАП.

Згідно із протоколом про
адміністративне правопорушення серії
АА2 №916841, складеним відносно ОСОБА_2, 23
квітня 2014 року о 16 год. 15 хв. в м. Києві
по вул. Тимошенко, 2/4 водій, керуючи
автомобілем, не врахував дорожньої
обстановки, не дотримався безпечного
бокового інтервалу, внаслідок чого
здійснив наїзд на автомобіль «Мазда-6»,
д.н.з. НОМЕР_2, що призвело до
пошкодження транспортних засобів.
Своїми діями порушив п. 13.1 ПДР України,
тобто вчинив адміністративне
правопорушення, передбачене 124 КУпАП.

Згідно із протоколом про
адміністративне правопорушення серії
АА2 №916842, складеним відносно ОСОБА_2,
останній 23 квітня 2014 року о 16 год. 15 хв.
в м. Києві по вул. Тимошенко, 2/4 керував
автомобілем та був причетний до ДТП,
після чого з місця пригоди зник, чим
порушив п. 2.10 ПДР України, тобто вчинив
адміністративне правопорушення,
передбачене 122-4 КУпАП.

Постановою судді Оболонського
районного суду м. Києва від 02 липня 2014
року ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні
правопорушень, передбачених ст. ст. 130 ч.
1, 124, 122-4 КУпАП та до нього застосовано
адміністративне стягнення у вигляді
штрафу у розмірі 3.400 грн.

Стягнуто з ОСОБА_2 в дохід держави
судовий збір у розмірі 36,54 грн.

На зазначене рішення судді, ОСОБА_2
подав до Апеляційного суду м. Києва
скаргу, в якій, заперечуючи свою
винуватість у вчиненні
адмінправопорушень, просив постанову
судді скасувати, протокол за ст. 124
КУпАП повернути на додаткову
перевірку, а провадження по справі за
ст. ст. 122-4, 130 ч. 1 КУпАП закрити за
відсутністю в його діях складів
адміністративних правопорушень. В
подальшому апелянт подав клопотання
про скасування постановленого щодо
нього судового рішення із закриттям
провадження у справі у зв'язку із
закінченням строків, передбачених для
накладення стягнення на момент
розгляду справи про адміністративне
правопорушення у суді апеляційної
інстанції.

В обґрунтування своїх вимог, ОСОБА_2
зазначає, що суд першої інстанції в
порушення вимог ст. ст. 251, 266, 280 КУпАП,
залишив поза увагою численні його
письмові та усні пояснення з приводу
подій 23.04.2014 року, його заперечення на
оформлені відносно нього протоколи про
адміністративне правопорушення,
передбачені ст. ст. 130 ч. 1, 124, 122-4 КУпАП,
на їх невідповідність подіям та
поясненням свідків, оскільки
викладені в протоколах обставини не
відповідають дійсності, склад
адміністративного правопорушення
відсутній, події відсутні, пояснення
свідків сфальсифіковані, матеріали
складено з грубим порушенням
процесуальних норм.

Апелянт також вказує і на те, що
оскаржувана ним постанова не
відповідає вимогам ст. 283 КУпАП, так як
не містить опису обставин,
установлених при розгляді справи, а
обставини, на які опирається суд,
досліджено не в повному обсязі,
залишено поза увагою його клопотання
про виклик та допит свідків по справі,
які могли б підтвердити його
невинуватість, а також необґрунтовано
відмовлено у клопотанні про
призначення судової трасологічної
експертизи.

У судовому засіданні ОСОБА_2 подану
апеляційну скаргу підтримав та просив
її задовольнити. При цьому ОСОБА_2.
пояснив, що не керував транспортним
засобом у стані алкогольного сп'яніння,
не вчиняв зіткнення з іншим
автомобілем та не залишав місце ДТП. Не
зважаючи, що спочатку був згідний
відремонтувати пошкоджений ним
транспортний засіб, в подальшому,
оглянувши пошкодження на двох
автомобілях, встановив неспівпадання
механічних пошкоджень на своєму
транспортному засобі та авто другого
учасника ДТП, став заявляти, що
будь-якого зіткнення не було.

Заслухавши доповідь судді, пояснення
ОСОБА_2, перевіряючи за апеляційною
скаргою матеріали справи про
адміністративні правопорушення
відносно ОСОБА_2, проте не даючи їм
оцінку в частині доведеності чи
недоведеності обставин, відображених у
протоколах про адміністративні
правопорушення, суд апеляційної
інстанції, приходить до висновку, що
постанова судді підлягає скасуванню, а
матеріали справи поверненню органам
ДАІ на додаткову перевірку та для
належного виконання вимог ст. ст. 254, 256
КУпАП з наступних підстав.

Відповідно до ст. 294 КУпАП апеляційний
суд переглядає справу в межах
апеляційної скарги. Суд апеляційної
інстанції не обмежений доводами
апеляційної скарги, якщо під час
розгляду справи буде встановлено
неправильне застосування норм
матеріального права або порушення норм
процесуального права.

Згідно із вимогами ст. 256 КУпАП, у
протоколі про адміністративне
правопорушення зазначаються: дата і
місце його складення, посада, прізвище,
ім'я, по-батькові особи, яка склала
протокол; відомості про особу, яка
притягається до адміністративної
відповідальності (у разі її виявлення);
місце, час вчинення і суть
адміністративного правопорушення;
нормативний акт, який передбачає
відповідальність за дане
правопорушення; прізвища, адреси
свідків і потерпілих, якщо вони є;
пояснення особи, яка притягається до
адміністративної відповідальності;
інші відомості, необхідні для
вирішення справи.

Протокол підписується особою, яка його
склала, і особою, яка притягається до
адміністративної відповідальності;
при наявності свідків і потерпілих
протокол може бути підписано також і
цими особами.

У разі відмови особи, яка притягається
до адміністративної відповідальності,
від підписання протоколу, в ньому
робиться запис про це. Особа, яка
притягається до адміністративної
відповідальності, має право подати
пояснення і зауваження щодо змісту
протоколу, які додаються до протоколу,
а також викласти мотиви свого
відмовлення від його підписання.

Більш того, згідно із вимогами ч. 2 ст. 254
КУпАП протокол про адміністративне
правопорушення, у разі його оформлення,
складається у двох екземплярах, один із
яких під розписку вручається особі,
яка притягується до адміністративної
відповідальності.

За таких обставин, суддя районного суду
при підготовці до розгляду справи про
адміністративне правопорушення
відповідно до ст. 278 КУпАП серед інших
питань має вирішити питання про
правильність складання протоколу та
інших матеріалів справи.

Проте, зазначені вимоги закону
відповідним органом, який складав
протоколи, та судом першої інстанції
належним чином не виконані.

Під час розгляду даної справи судом
апеляційної інстанції встановлено, що
протоколи про адміністративні
правопорушення, складені відносно
ОСОБА_2 є таким, що не в повній мірі
відповідає вимогам закону.

Так, як убачається із змісту протоколів
про адміністративне правопорушення
відносно ОСОБА_2, хоча вони і складались
в присутності останнього, який
відмовився від підпису протоколів та
дачі пояснень, проте права, передбачені
законом, ОСОБА_2 не роз'яснювались,
оскільки відповідні відмітки у
протоколах відсутні; копії протоколів
особі, відносно якої вони були
складені, не вручалися, оскільки ці
копії приєднані до матеріалів справи.
При цьому у суді апеляційної інстанції
ОСОБА_2 категорично заявляв, що усі
протоколи щодо нього були складені без
його присутності, від підпису
протоколів він не відмовлявся, а
будь-яких пропозицій надати пояснення
з приводу подій від працівників ДАІ
йому не надходило.

На ці обставини, які взагалі
унеможливлювали судовий розгляд
протоколу, суддя районного суду уваги
не звернув та не вирішив питання про
необхідність повернення протоколу для
належного оформлення та виконання
вимог ст. ст. 244, 256 КУпАП.

Крім того, згідно з вимогами ст. 280
КУпАП, орган (посадова особа) при
розгляді справи про адміністративне
правопорушення зобов'язаний з'ясувати:
чи було вчинено адміністративне
правопорушення, чи винна дана особа в
його вчиненні, чи підлягає вона
адміністративні й відповідальності, чи
є обставини, що пом'якшують і обтяжують
відповідальність, чи заподіяно майнову
шкоду, а також з'ясувати інші підстави
для правильного вирішення справи.

В силу ст. 251 КУпАП доказами по справі
про адміністративне правопорушення є
будь-які фактичні дані, на підставі
яких у визначеному законом порядку
відповідним органом встановлюється
наявність чи відсутність
адміністративного правопорушення,
винність даної особи в його вчиненні та
інших обставин справи, що мають
значення для вирішення справи. Ці дані
встановлюються протоколом про
адміністративне правопорушення,
поясненням особи, яка притягається до
адміністративної відповідальності,
потерпілих, свідків, висновком
експерта, речовими доказами, а також
іншими документами.

Проте суд першої інстанції при
розгляді даної справи і ці вимоги
закону належним чином не виконав та не
перевірив відповідність складених
протоколів про адміністративні
правопорушення фактичним даним, що
містяться в інших доказах та
документах у справі.

Так, за висновком судді у постанові
винуватість ОСОБА_2 у вчиненні
адміністративних правопорушень,
передбачених ст. ст. 130 ч. 1, 124, 122-4 КУпАП
підтверджується протоколами про
адміністративне правопорушення,
схемою ДТП, поясненнями свідків ДТП.

При цьому зміст доказів, якими суддя
обґрунтував своє рішення, у постанові
взагалі не розкритий, та їх суть не
зазначена.

Більш того, з огляду на позицію ОСОБА_2
у судовому засіданні, який категорично
заперечував свою причетність до
адміністративних правопорушень, суд
першої інстанції у постанові будь-яких
обґрунтувань щодо відхилення свідчень
цієї особи не навів.

А тому, висновок судді не можна визнати
обґрунтованим та належним чином
вмотивованим.

Крім того, під час підготовки
матеріалів справи про адміністративні
правопорушення відносно ОСОБА_2 суддя
не звернув уваги та не надав належної
оцінки і іншим невідповідностям змісту
протоколів наявним у справі доказам.

Так, в матеріалах справи наявні
пояснення ОСОБА_3 та ОСОБА_4, які були
залучені працівниками ДАІ в якості
понятих та стали свідками того, що
водій автомобіля «Санг-Йонг», д. н. з.
НОМЕР_3, ОСОБА_2 у їх присутності
відмовився від перевірки його на стан
сп'яніння за допомогою прилад «Драгер»
на місці, від проходження медичного
огляду у лікаря-нарколога, а також, від
підпису протоколу, складеного з цього
приводу. При цьому, не зважаючи на те, що
вказані особи будь-яких свідчень
стосовно обставин ДТП не надавали, ці
особи зазначені такими і у протоколах
за ст. ст. 124, 122-4 КУпАП, хоча до справи
були приєднані пояснення інших осіб -
ОСОБА_5 та ОСОБА_6 стосовно цих обставин.
Проте дані вказаних свідків у
протоколах за ст. ст. 124, 122-4 КУпАП не
зазначені.

Наявні протиріччя у матеріалах справи
суддею не були досліджені та
перевірені, у тому числі і з огляду на
приєднані до справи пояснення свідків
ОСОБА_7, ОСОБА_8 та ОСОБА_9, зокрема
стосовно фактичних обставин подій та
часу їх відбування.

За таких обставин, пояснення ОСОБА_2 про
невчинення ним правопорушень, які він
надав суду першої інстанції, підлягали
ретельній перевірці, що також не було
виконано суддею районного суду.

Із цих підстав постановлене по справі
судове рішення не можна визнати
законним та обґрунтованим, а тому воно
підлягає скасуванню.

Оскільки відповідними посадовими
особами, які складали протоколи
відносно ОСОБА_2 були допущені
порушення вимог КУпАП, які взагалі
унеможливлювали судовий розгляд, суд
апеляційної інстанції без усунення
виявлених недоліків також позбавлений
можливості розглянути протоколи про
адміністративні правопорушення по
суті, а тому справу підлягає поверненню
до органів ДАІ для належного
оформлення та додаткової перевірки.
При цьому органам Державтоінспекції
слід ретельно перевірити твердження
ОСОБА_2 щодо його непричетності до
адміністративних правопорушень, у тому
числі шляхом додаткових опитувань не
тільки його та свідків, а й другого
учасника ДТП - ОСОБА_10, а також при
необхідності і шляхом призначення та
проведення відповідних експертних
досліджень для встановлення дійсного
механізму ДТП.

З огляду на наведене, апеляційна скарга
ОСОБА_2 підлягає частковому
задоволенню із скасуванням постанови
судді Оболонського районного суду м.
Києва від 02 липня 2014 року та
направленням матеріалів справи про
адміністративне правопорушення
відносно ОСОБА_2 до ВДАІ Оболонського
РУ ГУ МВС України в м. Києві на
дооформлення, для належного виконання
вимог ст. ст. 254, 256 КУпАП та на додаткову
перевірку щодо встановлення подій усіх
адміністративних правопорушень з
послідуючим направленням, за наявності
для цього законних підстав, матеріалів
справи на новий судовий розгляд з
урахуванням положень ст. 38 КУпАП.

Підстав для закриття провадження
відносно ОСОБА_2 у зв'язку із
закінченням строків, передбачених для
накладення стягнення на момент
розгляду справи про адміністративне
правопорушення, а також у зв'язку із
відсутністю в діях особи складів
адміністративних правопорушень, суд
апеляційної інстанції у зв'язку із
необхідністю проведення додаткової
перевірки на даний час не вбачає.

За таких обставин, керуючись ст. 294
КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 -
задовольнити частково.

Постанову судді Оболонського
районного суду м. Києва від 02 липня 2014
року відносно ОСОБА_2 за ст. ст. 130 ч. 1, 124,
122-4 КУпАП - скасувати.

Матеріали справи з протоколами про
адміністративні правопорушення,
складеними стосовно ОСОБА_2 повернути
до ДПС ВДАІ Оболонського РУ ГУ МВС
України в м. Києві на дооформлення та
для додаткової перевірки з послідуючим
направленням, за наявності на це
законних підстав, матеріалів на новий
судовий розгляд з урахуванням вимог ст.
38 КУпАП.

Суддя Апеляційного

суду м. Києва
Стрижко  С.І.