Красноокнянський районний суд
смт.Красні Окни, Одеська область,
Справа №: 506/578/14-пПровадження № 3/506/299/14
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19.09.2014
смт.Красні
Окни

Красноокнянський районний
суд Одеської області в складі :

головуючого - судді
Криворучка П.В.,

при секретарі
Кушніруку О.В.,

за участю: прокурора
Додурича С.В..,

особи, яка притягається до
адмін.від-сті ОСОБА_1,

захисника, адвоката
ОСОБА_2,

розглянувши справу, яка надійшла від
Одеського прокурора з нагляду за
додержанням законів у воєнній сфері
Південного регіону України, про
притягнення до адміністративної
відповідальності ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1,
уродженця та зареєстрованого в
АДРЕСА_1, проживаючого в АДРЕСА_2,
громадянина України, з середньою
освітою, неодруженого, утриманців
немає, працюючого дільничним
інспектором 2-ї категорії відділу
прикордонної служби «Чорна»
Котовського прикордонного загону
Державної прикордонної служби України,
раніше до адміністративної
відповідальності не притягувався, за
ст.172-8 КУпАП, п.2 ч.1 ст.16 Закону України
«Про засади запобігання і протидії
корупції», -

В С Т А Н
О В И В :

07.08.2014р. старшим прокурором Одеської
прокуратури з нагляду за додержанням
законів у воєнній сфері Південного
регіону України молодшим радником
юстиції Дудоричем С.В., відносно ОСОБА_1
складено протокол про вчинення
адміністративного корупційного
правопорушення, передбаченого ст.172-8
КУпАП та п.2 ч.1 ст.16 Закону України «Про
засади запобігання і протидії
корупції» за те, що він перебуваючи з
лютого 2014 року на посаді дільничного
інспектора 2-ї категорії відділу
прикордонної служби «Чорна»
Котовського прикордонного загону,
тобто будучи військовою посадовою
особою Державної прикордонної служби
України, і відповідно до п.п.«г» п.1 ч.1
ст.4 Закону України «Про засади
запобігання і протидії корупції»,
являючись суб'єктом відповідальності
за корупційні правопорушення, не мав
права вчиняти дії, передбачені п.1 ч.1
ст.6, п.2 ч.1 ст.16 Закону України «Про
засади запобігання і протидії
корупції», вимогами яких забороняється
використовувати свої службові
повноваження та пов'язані із цим
можливості з метою одержання
неправомірної вигоди, надавати
несвоєчасно, недостовірну чи не в
повному розмірі інформацію, яка
підлягає наданню відповідно до закону.

Проте, як вказує прокурор, всупереч
наведеним вище вимогам діючого
законодавства, ОСОБА_1 в період з 06 по 13
березня 2014 року, несучи відповідно до
поставлених завдань службу у складі
прикордонного наряду «прикордонний
патруль», на ділянці відповідальності
відділу прикордонної служби «Чорна»,
між інформаційними показниками
№№4/31-4/76, розташованих поблизу с.Чорна,
Красноокнянського району Одеської
області, 06 та 07 березня 2014 року не
здійснив моніторинг лінії державного
кордону, а при здійсненні моніторингу 08
березня 2014 року виявив сліди порушення
державного кордону поблизу
інформаційного показника №4/36.

Однак, за твердженням прокурора,
ОСОБА_1, не бажаючи нести
відповідальність за несвоєчасне
виявлення факту порушення державного
кордону та за не вжиття відповідних
заходів з визначення та затримання
порушників державного кордону, не
здійснив доповідь керівництву відділу
прикордонної служби «Чорна», внаслідок
чого факт порушення державного кордону
поблизу інформаційного показника №4/36
був виявлений лише 13 березня 2014 року
відділом внутрішньої безпеки по
Котовському прикордонному загону, що
унеможливило своєчасно вжити
необхідні заходи для виявлення та
затримання правопорушників державного
кордону.

В судовому засіданні ОСОБА_1 винним
себе, в інкримінованому йому
адміністративному правопорушенні,
передбаченому ст.172-8 КУпАП та п.2 ч.1 ст.16
Закону України «Про засади запобігання
і протидії корупції», не визнав,
пояснивши суду, що факт його не
доповіді командуванню про не
дослідження певної ділянки державного
кордону, на котрій пізніше були
виявлені сліди перетину кордону, на
його переконання, не містить складу
корупційного діяння, а є лише службовим
проступком, за що він вже поніс
дисциплінарну відповідальність.

На його думку, особа правоохоронного
органу, що склала відносного нього
протокол про корупційне
правопорушення, неправомірно та
безпідставно ототожнює положення ст.16
Закону України «Про засади запобігання
і протидії корупції» та ч.1 ст.172-8 КУпАП,
хоча диспозиції, а також зміст цих
правових норм, є абсолютно різними.

За твердженням ОСОБА_1, ч.1 ст.172-8 КУпАП,
згідно якої він притягується до
адміністративної відповідальності,
передбачає відповідальність за
незаконне розголошення або
використання в інший спосіб особою у
своїх інтересах інформації, яка стала
їй відома у зв'язку з використанням
службових повноважень.

Вказана правова норма, на його погляд,
стоїть на захисті службової
інформації, яка стала відома посадовій
особі в зв'язку з використанням своїх
обов'язків, та передбачає
відповідальність за активні дії -
розголошення або використання
службової інформації, але не
передбачає відповідальності за
пасивну бездіяльність, тобто
замовчування або приховування
службової інформації від вищестоящих
службових осіб.

На переконання ОСОБА_1, передбачена п.2
ч.1 ст.16 Закону України «Про засади
запобігання і протидії корупції»
заборона «надавати несвоєчасно,
недостовірну чи не в повному обсязі
інформацію, яка підлягає наданню
відповідно до закону» стосується
несвоєчасного надання, або надання
неповної чи недостовірної інформації у
випадках, коли така інформація
підлягає наданню на запит громадянина
чи юридичної особи відповідно до
Законів України «Про інформацію», «Про
доступ до публічної інформації», «Про
звернення громадян», «Про доступ до
судових рішень».

/ар.сп. 110-112 /

Заслухавши пояснення особи, яка
притягується до адміністративної
відповідальності, дослідивши всі
докази по справі, і вислухавши висновок
прокурора, про необхідність
притягнення ОСОБА_1 до
адміністративної відповідальності за
вчинення корупційного діяння, а також
думку захисника, про відсутність
складу вказаного правопорушення, суд
дійшов висновку про закриття
провадження в справі, із-за відсутності
складу адміністративного корупційного
правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-8
КУпАП та п.2 ч.1 ст.16 Закону України «Про
засади запобігання і протидії
корупції», виходячи із наступних
підстав:

із протоколу про вчинення
адміністративного корупційного
правопорушення та долучених до нього
матеріалів вбачається, що ОСОБА_1, в
період з 6 по 13 березня 2014 року, ніс
службу в прикордонному наряді
неналежним чином, а тому своєчасно не
виявив слідів перетину державного
кордону, які пізніше були виявлені
іншими прикордонниками. Про допущені
власні недоліки при несенні служби
ОСОБА_1 керівництву відділу
прикордонної служби не доповів, чим, на
думку прокурора, і вчинив корупційне
правопорушення;
/ар.сп. 9-99 /

ст.63 Конституції України гарантовано,
що особа не несе відповідальності за
відмову давати показання або пояснення
щодо себе, членів сім'ї чи близьких
родичів, коло яких визначається
законом;

абзацами 6 та 7 ч.1 ст.1 Закону України
«Про засади запобігання і протидії
корупції» визначено, що корупцією є
використання особою, зазначеною в ч.1
ст.4 вказаного Закону, наданих їй
службових повноважень та пов'язаних із
цим можливостей з метою одержання
неправомірної вигоди або прийняття
обіцянки/пропозиції такої вигоди для
себе чи інших осіб, а неправомірною
вигодою є грошові кошти або інше майно,
переваги, пільги, послуги,
нематеріальні активи, які обіцяють,
пропонують, надають або одержують без
законних на те підстав;

згідно п.1 ч.1 ст.6 Закону України «Про
засади запобігання і протидії
корупції», особам, зазначеним у п.п.1-3 ч.1
ст.4 згаданого Закону, забороняється
використовувати свої службові
повноваження та пов'язані з цим
можливості з метою одержання
неправомірної вигоди або у зв'язку з
прийняттям обіцянки/пропозиції такої
вигоди для себе чи інших осіб, у тому
числі, неправомірно сприяти фізичним
або юридичним особам у здійсненні ними
господарської діяльності, одержанні
субсидій, субвенцій, дотацій, кредитів,
пільг, укладанні контрактів (у тому
числі на закупівлю товарів, робіт і
послуг за державні кошти);

відповідно до п.2 ч.1 ст.10 Закону України
«Про засади запобігання і протидії
корупції», особам, уповноваженим на
виконання функцій держави або
місцевого самоврядування, зазначеним у
п.1 ч.1 ст.4 зазначеного Закону, які
звільнилися з роботи (служби) або іншим
чином припинили діяльність, пов'язану з
виконанням функцій держави або
місцевого самоврядування, протягом
року з дня її припинення забороняється
розголошувати або використовувати в
інший спосіб у своїх інтересах
інформацію, яка стала їм відома у
зв'язку з виконанням службових
повноважень, крім випадків,
установлених законом. За порушення
вказаної заборони, тобто за незаконне
розголошення або використання в інший
спосіб особою у своїх інтересах
інформації, яка стала їй відома у
зв'язку з виконанням службових
повноважень, наступає адміністративна
відповідальність за ч.1 ст.172-8 КУпАП;

пунктами 1, 2 ст.16 Закону України «Про
засади запобігання і протидії
корупції» встановлено, що особам,
зазначеним у п.п.1-3 ч.1 ст.4 вказаного
Закону, забороняється відмовляти
фізичним або юридичним особам в
інформації, надання якої цим фізичним
або юридичним особам передбачено
законом, а також надавати несвоєчасно,
недостовірну чи не в повному обсязі
інформацію, яка підлягає наданню
відповідно до закону. За порушення
вказаної заборони, тобто за
неправомірну відмову в наданні
інформації, несвоєчасне або неповне
надання інформації, надання
інформації, що не відповідає дійсності,
у випадках, коли така інформація
підлягає наданню на запит громадянина
чи юридичної особи відповідно до
законів України «Про інформацію», «Про
доступ до публічної інформації», «Про
звернення громадян», «Про доступ до
судових рішень», «Про засади
запобігання та протидії корупції», або
на адвокатський запит, запит
кваліфікаційно-дисциплінарної комісії
адвокатури, її палати або члена
відповідно до Закону України «Про
адвокатуру та адвокатську діяльність»,
наступає адміністративна
відповідальність відповідно до ч.1
ст.212-3 КУпАП.

Таким чином, системний аналіз
зазначених правових норм дає підстави
стверджувати про помилковість позиції
прокурора, щодо наявності в
бездіяльності ОСОБА_1, стосовно
неповідомлення керівництву про власні
недоліки при несенні служби, складу
зазначеного адміністративного
корупційного правопорушення, оскільки
відповідно до конституційних гарантій
жодна особа не несе відповідальності
за відмову давати показання чи
пояснення відносно себе, та виходячи з
того, що за ст.172-8 КУпАП адміністративну
відповідальність несуть особи,
уповноважені на виконання функцій
держави або місцевого самоврядування,
які звільнилися з роботи (служби), а за
ст.212-3 КУпАП передбачена
адміністративна відповідальність за
відмову в наданні інформації, а також
наданні несвоєчасної, недостовірної чи
не в повному обсязі інформації, надання
якої передбачено конкретними
законодавчими актами.

Окрім того, в протоколі про вчинення
адміністративного корупційного
правопорушення не конкретизовано яку
саме неправомірну вигоду мав намір
отримати чи отримав ОСОБА_1

На підставі вище зазначеного та
керуючись ст.ст.247 ч.1 п.1, 279, 283, 284 ч.1 п.3
КУпАП, суд -

П О С Т А
Н О В И В :

Справу, про притягнення до
адміністративної відповідальності
ОСОБА_1 за ст.172-8 КУпАП, провадженням
закрити із-за відсутності в його діях
складу адміністративного корупційного
правопорушення.

Постанова може бути оскаржена особою,
щодо якої її винесено, та прокурором
протягом десяти днів з дня її
винесення.

Суддя Криворучко П.
В.