Апеляційний суд Житомирської області
інст. Іонніков В. М.
Категорія ч. 1 ст. 483 МК
Доповідач Зав'язун С. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 жовтня 2014 року

м.Житомир

Апеляційний суд Житомирської області в
складі

головуючого судді
Зав'язуна С.М.,

при секретарі
Здоренко Л.В.,

за участю:

прокурора
Семеньки П.М.,

представника Житомирської митниці
Омельчука М.М.

адвоката
ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі апеляційного суду в м.
Житомирі справу про адміністративне
правопорушення №295/11448/14-п за
апеляційною скаргою і клопотанням про
поновлення строку на оскарження
адвоката ОСОБА_2, який діє в інтересах
ОСОБА_4, на постанову Богунського
районного суду м. Житомира від 01 серпня
2014 року, -

в с т а н о в и в:

Цією постановою ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1,
громадянина України, уродженця м.
Житомира, проживаючого: АДРЕСА_1, -

визнано винним у вчиненні
правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 483
МК України та застосовано
адміністративне стягнення у виді
штрафу в розмірі 19 176 грн. 61 коп. з
конфіскацією товару (предмету
правопорушення) - автомобілем марки
«RENAULT KANGOO», кузов НОМЕР_1, 2005 року
виробництва.

Стягнуто з ОСОБА_4 судовий збір в
розмірі 36 гривень 54 копійки.

Згідно до постанови суду, 21.02.2012
року громадянин України ОСОБА_4 за
дорученням громадянина України ОСОБА_5
(АДРЕСА_2) придбав за межами України та
ввіз на мину територію України через
зону діяльності Ягодинської митниці
вантажний автомобіль марки «RENAULT KANGOO»,
кузов НОМЕР_1, 2005 року виробництва. Як
підставу переміщення транспортного
засобу через митний кордон України та
подальшого її оформлення у митному
відношенні громадянин України ОСОБА_4
надав митному органу фактуру KAU № 02572
від 29.03.2012 року та сертифікат
реєстрації на вищевказаний автомобіль.
Згідно зазначених документів,
продавець автомобіля - компанія UAB
«Pansrotas ir Ko», LT-36202 Panevezys, Berzu g. 34,
Литовської Республіки, вартість
транспортного засобу становить 3 000
Литовських Літ, що по курсу
Національного банку України на момент
перетину становила 9 156,57 грн.

Митне оформлення вантажного
автомобіля марки «RENAULT KANGOO», кузов
НОМЕР_1 проведено Житомирською
митницею по митній декларації
101060000/2013/005128 від 06.04.2012 року.

При опрацюванні інформації та копій
документів, які надійшли від митних
органів Литовської Республіки № (20.4/10)
ЗВ-725 від 17.01.2013 року, отриманого на
підставі Протоколу про взаємну
адміністративну допомогу в митних
справах до Угоди про партнерство і
співпрацю між ЄС та Україною від 26.01.1998
року встановлено, що автомобіль марки
«RENAULT KANGOO», кузов НОМЕР_1, 2005 року
виробництва проданий компанією UAB
«Pansrotas ir Ko», LT-36202 Panevezys, Berzu g. 34,
Литовської Республіки громадянину
України ОСОБА_5 (АДРЕСА_2) згідно фактури
KAU № 025 від 29.03.2012 року за суму 5 300
Литовських Літ, що по курсу
Національного банку України на момент
перетину становить 19176,61 грн.

Таким чином, громадянином України
ОСОБА_4 переміщено через митний кордон
України вантажний автомобіль марки
«RENAULT KANGOO», кузов НОМЕР_1, 2005 року
виробництва, загальною вартістю 19 176,61
грн. з приховуванням митного контролю
шляхом подання митному органу як
підстави для його переміщення та
подальшого митного оформлення фактуру
KAU № 02572 від 29.03.2012 року, що містить
неправдиві відомості щодо ціни товару
необхідні для визначення митної
вартості транспортного засобу.

В апеляційній скарзі адвокат ОСОБА_2
просить скасувати постанову суду,
посилаючись на її упередженість та
невідповідність фактичним обставинам
справи, а справу відносно ОСОБА_4
закрити на підставі п. 7 ст. 247 КУпАП у
зв'язку з закінченням на момент
розгляду справи строку для накладення
адміністративного стягнення за
порушення митних правил. Наголошує, з
посиланням на матеріали справи, що в
діях ОСОБА_4 відсутній склад
адміністративного правопорушення,
передбачений ч. 1 ст. 483 МК України. Крім
того, зазначає, що адміністративне
стягнення може бути накладено не
пізніше, ніж через шість місяців з дня
вчинення правопорушення, а в разі
розгляду судами справ про триваючі
порушення митних правил не пізніше, ніж
через шість місяців з дня виявлення.
При цьому, звертає увагу, що оскільки
надання митному органу документів
здійснюється в певний час, а саме під
час митного оформлення товарів,
порушення повинне бути виявлене саме
під час митного оформлення товарів та
припиняється із поданням декларації
митному органу, то зазначене порушення
митних правил не можна вважати
триваючим.

В обгрунтовуння клопотання про
поновлення строку на апеляційне
оскарження зазначеної постанови,
апелянт наводить те, що ОСОБА_4 не був
присутнім при розгляді справи,
оскільки не був належно повідомлений
судом, а про постанову суду дізнався
випадково лише 08.09.2014 року. Саму ж копію
цієї постанови апелянтом отримано 09
вересня 2014 року. З урахуванням цього,
вважає, що причини строку на апеляційне
оскарження є об'єктивними та поважними.

Заслухавши доводи адвоката ОСОБА_2 в
підтримку свого клопотання про
поновлення строків на оскарження
постанови суду та своїх апеляційних
вимог, пояснення прокурора та
представника Житомирської митниці, які
просили постанову суду першої
інстанції залишити без зміни, вивчивши
матеріали справи і перевіривши доводи
апеляції, апеляційний суд приходить до
наступного висновку.

Так, згідно з ч.1 ст.268 КУпАП справа про
адміністративне правопорушення
розглядається у присутності особи, яка
притягається до адміністративної
відповідальності. Під час відсутності
цієї особи справу може бути розглянуто
лише у випадках, коли є дані про
своєчасне її сповіщення про час і місце
розгляду справи і якщо від неї не
надійшло клопотання про відкладення
розгляду справи.

Як вбачається із матеріалів справи,
зазначена справа була розглянута у
відсутності ОСОБА_4, при цьому
матеріали справи не містять будь-яких
обґрунтованих даних про те, що останній
був належним чином повідомлений про
час та місце розгляду справи, тобто
розглянувши за даних умов справу, суддя
допустив порушення гарантованих ст. 268
КУпАП прав особи, що притягається до
адміністративної відповідальності.

У зв'язку із викладеним, апеляційний
суд вважає, що строк на апеляційне
оскарження постанови Богунського
районного суду м. Житомира від 01.08.2014
року необхідно поновити.

Одночасно, з урахуванням фактичних
обставин справи, апеляційний суд
приходить до висновку про відсутність
обґрунтованих підстав для задоволення
апеляційних вимог адвоката ОСОБА_2

Так, протоколом про порушення митних
правил серії №0065/101060000/2014 від 25 лютого
2014 року, копіями посвідчення про
реєстрацію транспортного засобу,
рішення про визначення коду товару,
акта про проведення огляду товарів,
технічного паспорту, рахунку серії,
сертифіката відповідності серії, акта
та специфікації до нього про
проведення митного огляду товарів,
довідки про транспортні витрати, звіту
про оцінку транспортного засобу, листа
Міндоходів та відповіді митних органів
Литовської республіки повністю
підтверджуються зазначені у постанові
суду обставини порушення ОСОБА_4 митних
правил.

Частиною 1 статті 483 МК України
передбачено відповідальність за
переміщення або дії, спрямовані на
переміщення товарів через митний
кордон України з приховуванням від
митного контролю, тобто з
використанням спеціально виготовлених
сховищ (тайників) та інших засобів або
способів, що утруднюють виявлення
таких товарів, або шляхом надання одним
товарам вигляду інших, або з поданням
органу доходів і зборів як підстави для
переміщення товарів підроблених
документів чи документів, одержаних
незаконним шляхом, або таких, що
містять неправдиві відомості щодо
найменування товарів, їх ваги (з
урахуванням допустимих втрат за
належних умов зберігання і
транспортування) або кількості, країни
походження, відправника та/або
одержувача, кількості вантажних місць,
їх маркування та номерів, неправдиві
відомості, необхідні для визначення
коду товару згідно з УКТ ЗЕД та його
митної вартості.

У п.6 постанови Пленуму Верховного суду
України від 03.06.2005, № 8 "Про судову
практику у справах про контрабанду та
порушення митних правил" зазначено, що
судам необхідно враховувати, що
підставою для переміщення товарів
через митний кордон є визначені
нормативними актами документи, без
яких неможливо одержати дозвіл митного
органу на пропуск товарів через митний
кордон. Документами, що містять
неправдиві дані, є, зокрема, такі, в яких
відомості щодо суті угоди,
найменування, асортименту, ваги,
кількості чи вартості товарів, а також
їх відправника чи одержувача, держави,
з якої вони вивезені чи в яку
переміщуються, не відповідають
дійсності.

Відповідно до ст.266 МК України
декларант несе відповідальність за
достовірність документів наданих для
митного оформлення товарів.

З урахуванням наведеного, доводи
апеляційної скарги про те, що у ОСОБА_4
був відсутній умисел як суб'єктивної
сторони вказаного адміністративного
правопорушення, а також, що зазначене
порушення митних правил не можна
вважати триваючим, є необґрунтованими,
оскільки встановлено, що саме останній
придбав за межами України та ввіз на
митну територію України вище вказаний
транспортний засіб, надавши митному
органу як підставу для його
переміщення документи, що містять
неправдиві відомості необхідні для
визначення його митної вартості, що
свідчить про вчинення ОСОБА_4 вище
зазначеного порушення митних правил з
прямим умислом, а триваючими
правопорушеннями слід визнавати такі
порушення митних правил, що
характеризуються безперервністю їх
учинення протягом певного часу, при
цьому ці порушення митних правил
тривають доти, доки триватиме певна
процедура митної перевірки.

Судом першої інстанції вірно
встановлено, що ОСОБА_4 подав як
підставу для переміщення
транспортного засобу - автомобіля
марки "RENAULT КАNGOО" кузов НОМЕР_1, 2005 року
виробництва, через митний кордон
України документи, що містять
неправдиві відомості, необхідні для
визначення його митної вартості. Факт
наявності неправдивих відомостей
митним органом перевірявся та був
остаточно виявлений 04.02.2014 року, що
підтверджується матеріалами справи
арк.7.

Оскільки рішення суду було прийнято
01.08.2014 року, передбачений ст.467 МК
України шестимісячний строк
накладення адміністративного
стягнення, який обчислюється з дня
виявлення триваючого правопорушення,
судом першої інстанції було дотримано.

Отже, як вбачається з матеріалів
провадження, суд першої інстанції при
розгляді справи ретельно з'ясував всі
питання, перелік яких передбачений
положеннями ст.280 КУпАП, з огляду на що
прийняв законне та обґрунтоване
рішення.

Підстав для його зміни, скасування, або
прийняття нової постанови за доводами
апеляційної скарги не вбачається.

На підставі викладеного, керуючись ст.
294 КУпАП, апеляційний суд -

п о с т а н о в и в:

Поновити адвокату ОСОБА_2 строк на
апеляційне оскарження постанови
Богунського районного суду м. Житомира
від 01 серпня 2014 року.

Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_2
залишити без задоволення, а постанову
Богунського районного суду м. Житомира
від 01 серпня 2014 року, якою ОСОБА_4,
притягнуто до адміністративної
відповідальності за ч.1 ст.483 МК України
- без зміни.

Постанова апеляційного суду набирає
законної сили негайно після її
винесення, є остаточною й оскарженню не
підлягає.

Суддя :