Апеляційний суд Кіровоградської
№ провадження 33/781/319/14
Головуючий у суді І-ї інстанції
Категорія - ст. 124 КУпАП
Доповідач у суді ІІ-ї
інстанції Онуфрієв В.М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.09.2014 року, суддя апеляційного суду
Кіровоградської області Онуфрієв В.М.,
при секретарі Безуматовій О.В.,
Черненко К.В., за участі особи,
притягнутої до адміністративної
відповідальності ОСОБА_3, розглянув у
відкритому судовому засіданні
апеляцію останнього на постанову
Новоархангельського районного суду
Кіровоградської області від 04 липня 2014
року, якою

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, працюючого водієм,
одруженого, мешканця АДРЕСА_1,

визнано винним у вчиненні
адміністративного правопорушення
передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено
адміністративне стягнення у виді
штрафу в розмірі двадцяти п'яти
неоподатковуваних мінімумів доходів
громадян в сумі 425 (чотириста двадцять
п'ять) грн., на користь держави,

ВСТАНОВИВ:

Згідно постанови суду, ОСОБА_3,
01.06.2014 року, близько 14 год. 50 хв., по вул.
Садовій, що в смт. Новоархангельськ
Кіровоградської області, керуючи
транспортним засобом - автомобілем ВАЗ
- 2101, реєстраційний номер НОМЕР_3,
виконуючи обгін автомобіля Mitsubishi - L200,
реєстраційний номер НОМЕР_2, здійснив з
ним зіткнення, в результаті чого було
пошкоджено обидва транспортні засоби,
чим порушив вимоги п. 14.2(а) та 13.1 Правил
дорожнього руху України, вчинив
адміністративне правопорушення,
відповідальність за яке передбачена
ст.124 КУпАП.

В апеляції та доповненні до неї,
ОСОБА_3, не погоджуючись з прийнятим
рішенням, просив скасувати постанову
Новоархангельського районного суду
Кіровоградської області від 04 липня 2014
року відносно нього та винести
справедливе рішення.

В обґрунтування вимог зазначив, що
він є лише свідком, оскільки
автомобілем керував його вітчим ОСОБА_4

Вказав, що ДТП на перехресті не
могло бути, так-як автомобіль Mitsubishi під
час повороту ними праворуч на вул.
Шевченка все ще знаходився позаду на
відстані 50-70 метрів і вимкнувши двигун
вони ще рухались накатом біля 2х
кілометрів, так-як вул. Шевченка має
затяжний спуск. Більше вищевказаного
автомобіля вони не бачили. Крім того,
при обгоні так-як ОСОБА_3 знаходився на
передньому пасажирському сидінні, то
помітив на передньому бампері з
сторони водія на автомобілі Mitsubishi
подряпину по довжині бампера шириною
близько 25 см., а бампер автомобіля ВАЗ
2101 має ширину всього 2,5 см. та немає
характерних ушкоджень. Стверджує, що
таке пошкодження ніяк і не могло бути
спричинене їхнім автомобілем. Крім
того, вказує, що дана справа
сфабрикована інспектором ОСОБА_7,
оскільки потерпілий ОСОБА_5 колишній
працівник ДАІ в Черкаській області та
має родинні зв'язки з одним з
працівників Новоархангельського ДАІ.

Потерпілий ОСОБА_6 в судове засідання
апеляційної інстанції не зявився, про
час місце розгляду справи був
повідомлений своєчасно у
встановленому законом порядку.

Дослідивши матеріали справи,
обґрунтування апеляційної скарги,
заслухавши пояснення ОСОБА_3, який
просив задовольнити його апеляцію,
свідків, перевіривши матеріали справи,
зваживши доводи апеляції, вважаю, що
апеляційна скарга задоволенню не
підлягає, з таких підстав.

Згідно п.13.1 ПДР України, водій
відповідно швидкості руху, дорожній
обстановці, особливостей вантажу, що
перевозиться, стану транспортного
засобу повинен дотримуватися
безпечної дистанції та безпечного
інтервалу.

Відповідно до п.14.2 а ПДР України, перед
початком обгону водій повинен
переконатися в тому, що а/ жоден із
водіїв транспортних засобів , які
рухаються за ним і яким може бути
створено перешкоди не розпочав обгін.

Згідно положень ст. 124 КУпАП
відповідальність за вказане
адміністративне правопорушення
настає у разі порушення учасниками
дорожнього руху правил дорожнього
руху, що спричинило пошкодження
транспортних засобів, вантажу,
автомобільних доріг, вулиць,
залізничних переїздів, дорожніх споруд
чи іншого майна.

Як вбачається із протоколу про
адміністративне правопорушення,
ОСОБА_3 01.06.2014 року, близько 14 год. 50 хв.,
по вул. Садовій, в смт.
Новоархангельськ Кіровоградської
області, керуючи транспортним засобом -
автомобілем ВАЗ - 2101, реєстраційний
номер НОМЕР_4, виконуючи обгін
автомобіля Mitsubishi - L200, реєстраційний
номер НОМЕР_2, здійснив з ним зіткнення,
в результаті чого було пошкоджено
обидва транспортні засоби, тим самим
порушив вимоги п. 14.2(а) та 13.1 Правил
дорожнього руху України.

В судовому засіданні апеляційної
інстанції ОСОБА_3 свою вину не визнав,
вказав, що не скоював ДТП, оскільки в
той день і час керував автомобілем
його відчим ОСОБА_4, а не він. Пояснив,
що пояснення, які він надав
співробітникам ДАІ стосовно, того, що
він 01.06.2014 року, близько 14 год. 50 хв.,
перебував за кермом автомобіля ВАЗ
надав під впливом особистих обставин.

Допитаний в судовому засіданні
апеляційної інстанції в якості свідка
інспектор ДАІ ОСОБА_7 показав, що він
складав протокол про адміністративне
правопорушення по факту дорожньо -
транспортної пригоди, по заяві
потерпілого ОСОБА_8 Оперативним шляхом
було встановлено, що скоїв ДПТ ОСОБА_3,
який при складанні протоколу надав
пояснення та підтвердив, що саме він
керував транспортним засобом
-автомоіблем ВАЗ та скоїв ДТП.

Вказав, що він записав пояснення
ОСОБА_3 на відео, де останній фактично
підтверджував факт скоєння ним ДТП.

Згідно письмових пояснень потерпілого
ОСОБА_8, оголошених і досліджених в
судовому засіданні, 01.06.2014 року,
близько 14 год. 50 хв., він керуючи
автомобілем «Міцубіші», державний
номер НОМЕР_2, рухався по вул. Садовій
в напрямку центру смт. Новоархангельск
та на перехресті з вул. Шевченка його
автомобіль почав обганяти автомобіль
ВАЗ синього кольору номерний знак
НОМЕР_5, під час обгону та здійснення
повороту праворуч водій автомобіля ВАЗ
порушив ПДР України, здійснив
зіткнення з його автомобілем.

Допитаний в якості свідка, відчим
ОСОБА_3, ОСОБА_4, в судовому засіданні
апеляційної інстанції показав, що
01.06.2014 року, близько 14 год. 50 хв., за
кермом автомобіля ВАЗ перебував не
ОСОБА_3, а він. ДТП не скоював.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши
зібрані докази у їх сукупності,
апеляційний суд приходить до висновку,
що ОСОБА_3 порушив п.13.1, 14.2 /а/ ПДР
України, допустив зіткнення з
автомобілем ОСОБА_8, в результат чого
сталося зіткнення та автомобілі
отримали механічні пошкодження.

Вина ОСОБА_3 підтверджується
письмовими поясненнями потерпілого
ОСОБА_8, показаннями свідка ОСОБА_7 Дані
показання суд приймає як належний
доказ, оскільки вони відповідають
дійсним встановленим в судовому
засіданні апеляційної інстанції
обставинам справи.

Крім того, вина ОСОБА_3 підтверджується
схемою ДТП та письмовими поясненнями
останнього, наявними в матеріалах
справи, який підтвердив, що саме він
01.06.2014 року, близько 14 год. 50 хв.,
перебував за кермом автомобіля ВАЗ та
здійснював обгін автомобіля ОСОБА_8, та
відеозаписом пояснень ОСОБА_3.

Враховуючи викладене, твердження
ОСОБА_3, що він не перебував на момент
вчинення ДТП за кермом автомобіля, так
як автомобілем керував його вітчим
ОСОБА_4, а він був лише пасажиром, вважаю
намаганням ОСОБА_3 уникнути в такий
спосіб відповідальності.

Доводи ОСОБА_3, що за кермом
автомобіля ВАЗ - 2101, реєстраційний
номер НОМЕР_4 знаходився його вітчим
ОСОБА_4 спростовується поясненнями
самого ж ОСОБА_3 (а.с. 10).

Також, на підставі встановленого,
суд критично відноситься до показань
свідка ОСОБА_4, який є відчимом ОСОБА_3,
стосовно того, що він, а не ОСОБА_3,
01.06.2014 року, близько 14 год. 50 хв.,
перебував за кермом автомобіля ВАЗ,
оскільки дані показання не
відповідають дійсним встановленим в
судовому засіданні обставинами справи.

Суд не приймає дані показання як
належний доказ у справі так як вважає,
що ОСОБА_4, будучи родичем ОСОБА_3, і є
заінтересованим на користь
останнього.

Отже, на підставі встановленого
в судовому засіданні апеляційний суд
приходить до висновку, що суд першої
інстанції в повній мірі дослідив та
проаналізував наявні в матеріалах
справи про адміністративне
правопорушення докази і дав їм належну
оцінку, тому дійшов правильного
висновку про наявність в діях ОСОБА_3
складу адміністративного
правопорушення, передбаченого ст. 124
КУпАП, та врахувавши особу
правопорушника і обставини вчиненого
правопорушення наклав, в межах санкції
даної статті адміністративне
стягнення у виді штрафу в розмірі
двадцяти п'яти неоподатковуваних
мінімумів доходів громадян в сумі 425
(чотириста двадцять п'ять) гривень на
користь держави, яке є правильним та
достатнім і повністю відповідає
вимогам ст. 33 КУпАП.

Будь-яких порушень законодавства, під
час складання протоколу про
адміністративне правопорушення та
розгляду справи в суді першої
інстанції, які тягнуть за собою
скасування постанови суду, апеляційним
судом не встановлено.

На підставі викладеного та
керуючись ст. 294 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 - залишити без
задоволення.

Постанову Новоархангельського
районного суду Кіровоградської
області від 04 липня 2014 року про
притягнення ОСОБА_3 до
адміністративної відповідальності за
ст. 124 КУпАП та накладення
адміністративного стягнення у виді
штрафу в розмірі двадцяти п'яти
неоподатковуваних мінімумів доходів
громадян в сумі 425 (чотириста двадцять
п'ять) гривень на користь держави -
залишити без зміни.

Постанова апеляційного суду є
остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя апеляційного суду

Кіровоградської області
В.М. Онуфрієв