Справа № 159/5347/14-п Провадження №33/773/225/14
Суддя в 1 інстанції: Логвинюк І.М.
Категорія:ч.2 ст. 130 КУпАП Доповідач:
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"10" жовтня 2014 р. місто Луцьк

Суддя апеляційного суду Волинської
області Бешта Г. Б., з участю прокурора
Шевчука В.М., розглянувши
апеляційну скаргу на постанову
Ковельського міськрайонного суду
від 10 вересня 2014 року про закриття за
малозначністю провадження за ч. 2 ст. 130
КУпАП щодо ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1,
громадянина України, жителя АДРЕСА_1,
зареєстрованого у АДРЕСА_2,
неодруженого, утриманців не має,
непрацюючого, який раніше піддавався
адмінстягненню за постановою судді
Ковельського міськрайонного суду від
12.05.2014 р. за ч. 1 ст. 130 КУпАП до
адмінарешту строком на 7 діб,

В С Т А Н О В И В :

Даною постановою ОСОБА_1 визнаний
винним у тому, що він, повторно протягом
року, 12 серпня 2014 року о 09 год. 03 хв. в с.
Буцині Старовижівського району
Волинської області керував
автомобілем марки "ІЖ-412", д.н.з.НОМЕР_1,
перебуваючи у стані алкогольного
сп'яніння, чим порушив п. 2.9 Правил
дорожнього руху та вчинив
правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 130
КУпАП.

Суд першої інстанції визнав за
доцільне звільнити ОСОБА_1 від
адмінвідповідальності за
малозначністю, обмежившись усним
зауваженням, оскільки останній щиро
розкаявся, не працює, утриманців не має
та сів за кермо з огляду на прохання
родича потерпілого у ДТП свідка.

Прокурор в своїй апеляційній скарзі, не
оспорюючи рішення суду в частині
доведення вини ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 130КУпАП,
вважає, що постанова суду підлягає
скасуванню у зв'язку з м'якістю
прийнятого судом рішення та
звільненням порушника від
адмінвідповідальності. Просить
постанову судді скасувати, прийняти
нову, якою застосувати до ОСОБА_1
адмінстягнення в межах санкції статті.

Заслухавши прокурора, який підтримав
апеляційну скаргу, дослідивши
матеріали справи, вважаю, що апеляційна
скарга прокурора підлягає до
задоволення з наступних підстав.

Вчинення ОСОБА_1 правопорушення,
відповідальність за яке передбачена ч.
2 ст. 130 КУпАП, доведено зібраними по
справі і дослідженими судом доказами
та ніким не оспорюється.

Відповідно до ст. 23 КУпАП
адміністративне стягнення є мірою
відповідальності і застосовується з
метою виховання особи, яка вчинила
адміністративне правопорушення, в дусі
додержання законів України, поваги до
правил співжиття, а також запобігання
вчиненню нових правопорушень як самим
правопорушником, так і іншими особами.

Відповідно до ст. 22 КУпАП суд може
звільнити порушника від
адміністративної відповідальності і
обмежитись усним зауваженням тільки
при малозначності вчиненого
правопорушення. Малозначним є
правопорушення, яке не становить
великої суспільної шкідливості й не
завдало значних збитків державним або
суспільним інтересам або
безпосередньо громадянам.

Суд першої інстанції не виконав
вказані вимоги закону, а в своєму
рішенні зазначив, що ОСОБА_1 щиро
кається в скоєному, не працює,
утриманців та доходу не має, сів за
кермо на прохання родича потерпілого в
ДТП, тобто вказав обставини, що
пом'якшують відповідальність за
адміністративне правопорушення (ст.34
КУпАП), жодним чином не мотивувавши
малозначність.

Отже, висновок суду, що вчинене ОСОБА_1
адміністративне правопорушення не
завдало і не могло завдати шкоди
будь-яким охоронюваним законом правам
та інтересам держави та суспільства, не
є обґрунтованим.

За таких обставин рішення суду
підлягає скасуванню.

Згідно з вимогами ст. 33 КУпАП, при
накладенні стягнення враховуються
характер вчиненого правопорушення,
особа порушника, ступінь його вини,
майновий стан, обставини, що
пом'якшують і обтяжують
відповідальність.

Як встановлено в суді першої інстанції,
ОСОБА_1 ніде не працює, утриманців не
має. Також нічим не підтверджено той
факт, що автомобіль є єдиним джерелом
доходу правопорушника. Крім того,
ОСОБА_1 вже піддавався адмінстягненню
за постановою судді Ковельського
міськрайонного суду від 12.05.2014 р. за ч. 1
ст. 130 КУпАП до адмінарешту строком на 7
діб та через 4 місяці знову вчинив
аналогічне правопорушення.

Той факт, що ОСОБА_1 вчинив протягом
року повторне однорідне
правопорушення не може визнаватись
обставиною, що обтяжує
відповідальність, оскільки є
кваліфікуючою ознакою ч. 2 ст. 130 КУпАП,
яка передбачає відповідальність за
повторне вчинення протягом року
порушення, передбаченого ч. 1 ст. 130
КУпАП.

Оскільки ОСОБА_1 ніде не працює та не
має доходу, тому апеляційний суд не
застосовує до нього оплатне вилучення
транспортного засобу, але вважає за
необхідне позбавити права керування
транспортними засобами.

Керуючись ст. 294 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу
прокурора задовольнити.

Постанову Ковельського
міськрайонного суду від 10 вересня 2014
року щодо ОСОБА_1 скасувати без
оплатного вилучення транспортного
засобу.

Визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні
адміністративного правопорушення,
передбаченого ч.2 ст. 130 КУпАП, та
призначити стягнення у виді
позбавлення права керування
транспортними засобами на строк 2 (два)
роки.

Постанова остаточна й оскарженню
не підлягає.

Суддя