АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 липня 2014 року
м. Київ

Суддя Апеляційного суду міста Києва
Юрдига О.С., розглянувши апеляційну
ОСОБА_1 на постанову Солом'янського
районного суду м. Києва від 18 квітня 2014
року про притягнення до
адміністративної відповідальності
ОСОБА_1 за вчинення правопорушення,
передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України,-

ВСТАНОВИВ:

Постановою Солом'янського районного
суду м. Києва від 18 квітня 2014 року
ОСОБА_1 визнано винним у порушенні
митних правил, передбачених ч. 1 ст. 483 МК
України, та накладено адміністративне
стягнення у виді штрафу в розмірі 205976,01
грн.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1
посилаючись на незаконність постанови,
просить її скасувати, а провадження у
справі закрити. Свої вимоги
обґрунтовує тим, що постанова прийнята
судом з порушенням норм матеріального
та процесуального права, без
повідомлення його про час та дату
розгляду справи. Вважає, що судом
порушено його право на участь у
судовому засіданні та надання
пояснень. Вказує на те, що матеріали
справи не містять доказів про вчинення
дій, спрямованих на переміщення
товарів через митний кордон України з
прихованням від митного контролю
шляхом подання митному органу
документів, що містять неправдиві дані.
Протокол про порушення митних правил
за своїм змістом не в повній мірі
відповідає вимогам ст. 494 МК України,
оскільки викладені у ньому дані про
місце, час вчинення, вид та характер
порушення митних правил мають
неконкретний характер, не зазначено
про вчинення ним будь-яких дій
пов'язаних з переміщенням або дій,
спрямованих на переміщення товарів
через митний кордон України з
прихованням від митного контролю.

Вважає, що письмове повідомлення
митних органів Великобританії (лист
від 23 жовтня 2013 р. № МА1262/2013), на яке
послалася посадова особа митного
органу на підтвердження його вини, на
може бути допустимим доказом по справі,
оскільки відсутній офіційний переклад
листа, та невідоме його джерело
походження.

Одночасно ОСОБА_1 просить поновити
пропущений строк на апеляційне
оскарження постанови, вважаючи причину
пропуску поважною, оскільки про час,
місце та дату розгляду справи не був
повідомлений, а копію постанови
отримав 13 червня 2014 року. З огляду на
викладені обставини, вважаю, що строк
на оскарження постанови пропущено з
поважних причин і його слід поновити.

Перевіривши матеріали
адміністративної справи та доводи
апеляційної скарги, вислухавши
представника апелянта, який підтримав
апеляційну скаргу та просив її
задовольнити, пояснення прокурора,
представника Київської
міжрегіональної митниці Міндоходів,
які заперечили проти апеляційної
скарги, вважаю, що апеляційна скарга
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Як убачається з матеріалів справи,
25.02.2014 року головним державним
інспектором оперативно-аналітичного
відділу управління боротьби з
контрабандою та митними
правопорушеннями Київської
міжрегіональної митниці Міндоходів
ВолікВ.А. складено протокол про
порушення митних правил №0111/10000/14 та
розпочато провадження у справі про
притягнення ОСОБА_1 до
адміністративної відповідальності за
ч. 1 ст. 483 МК України.

Згідно даних викладених у вказаному
протоколі, інкриміноване ОСОБА_1
порушення митних правил вчинено за
наступних обставин.

13 листопада 2013 року в зоні діяльності
Ягодинської митниці з Польщі на митну
територію України компанією "Maximus Business
LTD" (Великобританія) на виконання умов
контракту від 08.05.2013 року №ЕХ-08-05-13,
укладеного з ТОВ "Віватімпорт",
автомобільним транспортом переміщено
товари «велосипеди, лижне спорядження,
сноуборди, одяг», вагою брутто 10976,056 кг,
загальною вартістю 25 769,55 дол. США.

Через митний кордон України вказаний
товар переміщено на підставі наступних
товаросупровідних документів:

- книжки МДП №МХ.73885276, міжнародної
товарно-транспортної накладної CMR від 12
листопада 2013 року №187811 та інвойсу від
12.11.2013 року №ЕХ- 0060.

14 листопада 2013 року товари, заявлені до
митного оформлення в Київській
міжрегіональній митниці Міндоходів в
режимі ІМ-40 за митною декларацією
№100250000/2013/076835, оформлено та випущено у
вільний обіг.

06 вересня 2013 року Київською
міжрегіональною митницею Міндоходів з
метою перевірки законності ввезення
товарів на митну територію України до
Департаменту митної справи Міндоходів
ініційовано направлення запиту до
митних органів Великобританії.

З відповіді митних органів
Великобританії, отриманої органом
доходів і зборів 10 грудня 2013 року
встановлено, що компанія "Maximus Business LTD",
яка згідно товаросупровідних
документів виступає відправником
товару, ліквідована та з 17 травня 2013
року виключена з реєстру.

На підставі зазначеного органом
доходів і зборів зроблено висновок про
те, що на час поставки товарів,
враховуючи ліквідацію компанії "Maximus
Business LTD", контракт від 08 травня 2013 року
№ЕХ-08-05-13 був фактично не дійсним, так
само як і інвойс від 12 листопада 2013 року
№ЕХ-0060, який є невід'ємною частиною
контракту та його Доповненням
(специфікацією), оскільки виданий
ліквідованою компанією (стороною
зовнішньоекономічного контракту), яка
не є здатною до укладання контракту.

Як зазначено у протоколі про порушення
митним правил,директор ТОВ
"Віватімпорт" -ОСОБА_1 під час
узгодження інвойсу, який є невід"ємною
частиною контракту, повинен був
пересвідчитися в правоздатності
компанії "Maximus Business LTD", а тому його дії
призвели до переміщення товарів
загальною вартістю 205976,01 грн., через
митний кордон України з приховуванням
від митного контролю, шляхом подання як
підстави для переміщення товарів
документів, що мають ознаки підробки,
містять неправдиві відомості щодо
відправника, одержувача та неправдиві
відомості, необхідні для визначення
митної вартості товарів, а відтак в
його діях наявні ознаки порушення
митних правил, передбачених ч.1 ст.483 МК
України.

За приписами ст. 487 МК України,
провадження у справах про порушення
митних правил здійснюється відповідно
до цього кодексу, а в частині, що не
регулюється ним - відповідно до
законодавства України про
адміністративні правопорушення.

У відповідності з вимогами ст. 245 КУпАП,
завданням провадження в справах про
адміністративні правопорушення є
своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне
з'ясування обставин кожної справи та
ін. Згідно вимог ст. 280 КУпАП при
розгляді справи про адміністративні
правопорушення повинно бути з'ясовано,
чи було вчинено адміністративне
правопорушення, чи винна дана особа в
його вчиненні, а також інші обставини,
що мають значення для правильного
вирішення справи.

На підставі цих вимог закону, а також
ст.ст.251, 252 КУпАП суддя в постанові
повинен навести докази вини особи у
вчиненні правопорушення та дати їм
належну оцінку в їх сукупності. Разом з
тим, наведені вимоги закону, суддею
місцевого суду при розгляді вказаної
справи не дотримано.

Зокрема, в оскаржуваній постанові при
визначенні юридичної кваліфікації дій
ОСОБА_1 суд вказав, що за фактичних
обставин справи, наведених вище, саме
він є суб'єктом допущеного ТОВ
"Віватімпорт» правопорушення,
передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України, у
зв'язку з чим підлягає притягненню до
адміністративної відповідальності.
Однак, при цьому суд не зазначив, які
конкретні дій вчинив ОСОБА_1 на
підтвердження такого порушення.
Диспозиція цієї статті містить перелік
дій, за вчинення яких настає
відповідальність, що обов'язково
повинно бути зазначено в постанові,
якою особу визнано винною в порушенні
митних правил, але в постанові суду
міститься лише загальне посилання на
нормативні акти.

Враховуючи зазначене, вбачається
відсутність в діях ОСОБА_1 складу
адміністративного правопорушення,
передбаченого ч.1 ст.483 Митного кодексу
України, а також події цього
правопорушення, з таких підстав.

Відповідно до вимог зазначеного
закону, адміністративна
відповідальність настає за
переміщення або дії, спрямовані на
переміщення товарів через митний
кордон України з приховуванням від
митного контролю, тобто з
використанням спеціально виготовлених
сховищ (тайників) та інших засобів або
способів, що утруднюють виявлення
таких товарів, або шляхом надання одним
товарам вигляду інших, або з поданням
митному органу як підстави для
переміщення товарів підроблених
документів чи документів, одержаних
незаконним шляхом, або таких, що
містять неправдиві відомості.

Таким чином, основним безпосереднім
об'єктом правопорушення за даним
законом є встановлений порядок
переміщення товарів та ТЗ через митний
кордон України, а об'єктивною стороною
є дії, спрямовані на переміщення
товарів через митний кордон України,
тобто активна поведінка (вчинок) особи.
Суб'єктивна сторона передбачає
наявність прямого умислу, тобто винний
у скоєнні правопорушення повинен чітко
розуміти та усвідомлювати обставини і
характер незаконного переміщення
товарів, предметів і речовин через
митну територію України і прагнути їх
ввезти на територію України з
порушенням встановленого порядку чи
вивезти з України, в тому числі і шляхом
надання неправдивих відомостей, які
необхідні для визначення коду товару
згідно з УКТ ЗЕД та його митної
вартості. З наведеного випливає, що
кінцевою метою порушника має бути
визначення коду товару чи його митної
вартості такими, що не відповідають
дійсності.

Згідно з ч. 2 ст. 198 МК України, органу
доходів і зборів в пункті пропуску
через державний кордон України
відповідно до ст. 335 цього Кодексу
подаються документи, що містять
відомості про товари, достатні для їх
ідентифікації та необхідні для
прийняття рішення про попуск їх через
митний кордон України. При перевезенні
автомобільним транспортом
документами, що містять відомості про
товари, є: комерційні документи на
товари, що перевозяться, які містять
відомості, зокрема, про найменування та
адресу перевізника, найменування
країни відправлення та країни
призначення товарів; найменування
товарів; відомості про кількість
вантажних місць та вид упаковки;
найменування товарів; вага брутто
товарів (у кілограмах) або об'єм товарів
(у метрах кубічних), крім
великогабаритних вантажів. Також
подається митна декларація і рахунок
або інший документ, який визначає
вартість товару. За приписами ч. 7 ст. 257
МК України, перелік відомостей, що
підлягають внесенню до митних
декларацій, обмежується лише тими
відомостями, які є необхідними для
цілей справляння митних платежів,
формування митної статистики, а також
для забезпечення додержання вимог
цього Кодексу та інших законодавчих
актів.

При митному оформленні товару в режимі
"Експорт", ТОВ "Віватімпорт" зазначило
достатньо відомостей, за допомогою
яких можна ідентифікувати й
класифікувати товар, тобто виконало
вимоги відповідно до Порядку
заповнення митних декларацій на бланку
єдиного адміністративного документа,
затвердженого Наказом Міністерства
фінансів України від 30 травня 2012 року №
651.

З матеріалів убачається, що контракт №
ЕХ-08-05-13 був укладений між ТОВ
"Віватімпорт" та компанією "Maximus Business LTD"
8 травня 2013 року, тобто до того, як
компанію було виключено з Реєстру.
Таким чином, даних про те, що на момент
укладення контракту компанія "Maximus Business
LTD" не мала на це повноважень, ні у
протоколі про порушення митних правил,
ні у матеріалах справи не наведено,
тобто немає даних, що вона діяла з
порушенням ст. 6 Закону України "Про
зовнішньоекономічну діяльність".

З наведеного випливає, що лист митних
органів Великобританії, в якому
міститься інформація про ліквідацію
компанії "Maximus Business LTD" та виключення її
з реєстру 17 травня 2013 року, не може
вважатися належним та достатнім
доказом того, що відомості про продавця
товару, зазначені в товаро-супровідних
документах, є неправдивими.

Згідно ст. ст. 345-354 МК України, митні
органи мають право здійснювати митний
контроль правильності заповнення
митних декларацій, декларацій митної
вартості та достовірності зазначених у
них даних, законності ввезення товарів
на митну територію України та ін., у
тому числі своєчасності,
достовірності, повноти, нарахування та
сплати митних платежів, результати
якої оформлюються актом (довідкою), в
яких за наявності зазначаються і факти
заниження та факти завищення
податкових зобов'язань підприємства,
проте і такі дані у справі відсутні.

Крім того, ані прокурор, ані
представник Київської міжрегіональної
митниці Міндоходів, як в суді першої,
так і в суді апеляційної інстанцій, не
зазначали, що дані, вказані в товаро -
супровідних документах, в митній
декларації, вплинули на цілі
справляння митних платежів, в тому
числі і визначення коду товару згідно з
УКТ ЗЕД та його митної вартості.

На вимогу апеляційного суду,
представником Київської
міжрегіональної митниці Міндоходів
надано інформацію, зокрема копії
службових записок від 20.03.2014 року та
01.04.2014 року, де зазначено, що ступінь
впливу ліквідацію та виключення з
реєстру Дому Компаній Великобританії
компанії відправника "Maximus Business LTD" на
митну вартість товарів за вказаними
митними деклараціями, визначити
неможливо.

Наведене свідчить про те, що митним
органом не надано достатніх доказів,
які б беззаперечно вказували, що дії
ОСОБА_1, який з 2 серпня 2013 року почав
виконувати обов'язки директора ТОВ
"Віватімпорт", тобто після укладання
контакту від 8 травня 2013 року, були
спрямовані на переміщення товарів
через митний кордон України з
приховуванням від митного контролю, та
подання ним органу доходів і зборів як
підстави для переміщення товарів
документів, що містять неправдиві
відомості стосовно продавця саме з
метою неправильного визначення коду
товару згідно з УКТ ЗЕД та його митної
вартості.

Враховуючи зазначене вважаю, що в
матеріалах справи відсутні дані про
порушення ним митних правил, а тому
постанова Солом'янського районного
суду м. Києва від 18 квітня 2014 року, якою
ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні
адміністративного правопорушення,
передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України,
підлягає скасуванню, а провадження у
справі, відповідно до п. 1 ст. 247 КпАП
України, - закриттю у зв'язку з
відсутністю в його діях події та складу
адміністративного правопорушення.

Керуючись ч. 6 ст. 530, п. 1 ч. 1 ст. 531 МК
України, ст. 294 КУпАП України-

ПОСТАНОВИВ:

Поновити ОСОБА_1 пропущений строк на
апеляційне оскарження постанови
Солом'янського рйонного суду м. Києва
від 18 квітня 2014 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 -
задовольнити.

Постанову Солом'янського районного
суду м. Києва від 18 квітня 2014 року, якою
його визнано винним у вчиненні
адміністративного правопорушення,
передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України -
скасувати.

Провадження у справі закрити на
підставі п. 1 ст. 247 КУпАП - у зв'язку з
відсутністю в його діях події та
складу адміністративного
правопорушення.

Постанова набирає законної сили
негайно після її проголошення, є
остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя

Апеляційного суду міста Києва
ЮрдигаО.С.

Справа № 33/796/918/14 Категорія: ст.ч.1 ст.483
МКУ

Головуючий у першій інстанції - Оксюта
Т.Г.