Апеляційний суд Житомирської області
Справа №296/5796/14-п
Категорія ч.1 ст.172-6 КУпАП
Доповідач Романов О. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 серпня 2014 року
м.Житомир

Апеляційний суд Житомирської області в
складі судді Романова О.В. з участю
прокурора Ящука К.В., та ОСОБА_1 - особи,
яка звільнена від адміністративної
відповідальності, розглянувши у
відкритому судовому засіданні в м.
Житомирі апеляційну скаргу в.о.
прокурора прокуратури м.Житомира Сича
Ю. на постанову Корольовського
районного суду м.Житомира від 29.07.2014
року у справі № 296/5796/14-к щодо,-

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина
України, пенсіонера, проживаючого за
адресою: АДРЕСА_1, -

встановив:

Постановою судді Корольовського
районного суду м.Житомира від 29 липня
2014 року ОСОБА_1 визнано винним у вчинені
правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-6
КУпАП та на підставі ст.22 КУпАП
звільнено від адміністративної
відповідальності, передбаченої ч.1
ст.172-6 КУпАП з застосуванням усного
зауваження.

Відповідно до постанови суду, 10.05.2012
року наказом № 27 о/с по Управлінню
Державної міграційної служби України в
Житомирській області ОСОБА_1 було
призначено на посаду головного
спеціаліста Коростишівського
районного сектору, присвоєно 13 ранг 7
категорії державного службовця та
прийнято присягу державного службовця.
Як державного службовця ОСОБА_1 було
ознайомлено з посадовою інструкцією
головного спеціаліста
Коростишівського районного сектору
Управління Державної міграційної
служби України в Житомирській області,
згідно якої останній забезпечує в
межах повноважень здійснення заходів
щодо запобігання корупції.

Наказом по Управлінню Державної
міграційної служби України в
Житомирській області № 47 о/с від 13.12.2013
року ОСОБА_1 було звільнено із займаної
посади на підставі заяви останнього
від 10.12.2013 року.

ОСОБА_1 будучи ознайомлений із вимогами
фінансового контролю, передбаченого
ст.12 Закону України «Про засади
запобігання і протидії корупції»,
звільняючись 13.12.2013 року та
усвідомлюючи необхідність подання
декларації про майно, доходи, витрати і
зобов'язання фінансового характеру,
маючи реальну можливість її подати
протягом грудня 2013 року та січня-квітня
2014 року, діючи всупереч вимогам Закону
несвоєчасно подав до сектору персоналу
Управління Державної міграційної
служби України в Житомирській області
декларацію про майно, доходи, витрати і
зобов'язання фінансового характеру за
період, не охоплений раніше поданими
деклараціями.

Таким чином, ОСОБА_1 порушив вимоги
фінансового контролю, передбачені ч.1
ст.12 Закону України «Про засади
запобігання і протидії корупції»,
тобто вчинив адміністративне
корупційне правопорушення,
передбачене ч.1 ст.172-6 КУпАП.

В апеляційній скарзі прокурор порушує
питання про скасування постанови суду
першої інстанції та просить
постановити нову постанову якою
визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні
адміністративного правопорушення,
передбаченого ч.1 ст.172-6 КУпАП та
застосувати до нього адміністративне
стягнення у виді штрафу в розмірі 10
неоподатковуваних мінімумів доходів
громадян. Посилається, що суд не
правильно звільнив правопорушника від
адміністративної відповідальності за
малозначністю, оскільки факт
корупційного правопорушення не може
визнаватись малозначним. Крім того,
прийнявши таке рішення суддя не
врахував, що це може призвести до
недбалого відношення правопорушника
та інших громадян до Конституції та
законів України.

Заслухавши доповідь судді, думку
прокурора, який в судовому засіданні
апеляцію підтримав в повному обсязі з
вищевказаних підстав, ОСОБА_1, який
заперечував проти задоволення
апеляції, перевіривши матеріали
справи, суд дійшов висновку, що
апеляційна скарга прокурора не
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Відповідно до матеріалів справи, 13
червня 2014 року за фактом порушень вимог
фінансового контролю, у відношенні
ОСОБА_1 був складений протокол про
вчинення адміністративного
корупційного правопорушення за ч.1
ст.172-6 КУпАП.

Приймаючи рішення про винність ОСОБА_1
у вчиненні адміністративного
правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-6
КУпАП, суддя в повному обсязі врахував
вимоги ст.ст.245, 280 КУпАП, які
встановлюють завдання у справах про
адміністративні правопорушення. Вина
ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного
правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-6
КУпАП, підтверджується матеріалами
справи і в цій частині постанова
районного суду прокурором не
оскаржується.

Разом з тим, суд апеляційної інстанції
також погоджується і з висновком
місцевого суду про визнання вчиненого
ОСОБА_1 правопорушення малозначним.

Встановлено, що в результаті вчинення
правопорушення збитків суспільним
інтересам або громадянам діями ОСОБА_1
не завдано, декларацію про майно,
доходи, витрати і зобов'язання
фінансового характеру до сектору
персоналу Управління Державної
міграційної служби України в
Житомирській області він подав ще до
складення протоколу, що свідчить про
свідоме виправлення особи, обставин, що
обтяжують відповідальність за
адміністративне правопорушення, в
матеріалах справи не вбачається, а
також в матеріалах справи відсутні
дані про притягнення ОСОБА_1 раніше до
адміністративної відповідальності.

Крім того, звільняючи ОСОБА_1 від
адміністративної відповідальності за
вчинення адміністративного
правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-6
КУпАП, суд першої інстанції, врахував
також ступінь вини ОСОБА_1 у вчиненні
правопорушення, особу правопорушника,
який є пенсіонером та має на утриманні
трьох неповнолітніх дітей.

За таких обставин, оцінюючи в
сукупності наявні в справі та
досліджені в судовому засіданні
докази, апеляційний суд вважає, що
суддя суду першої інстанції, з огляду
на матеріали адміністративної справи,
обґрунтовано дійшов висновку про
наявність в діях ОСОБА_1 складу
адміністративного правопорушення,
передбаченого ч.1 ст.172-6 КУпАП та,
відповідно до ст.22 КУпАП, обґрунтовано
звільнив ОСОБА_1 від адміністративної
відповідальності на підставі ст.22
КУпАП, обмежившись усним зауваженням.

Посилання в апеляції прокурора на те,
що корупційне правопорушення не може
визнаватись малозначним, не
ґрунтується на вимогах закону,
оскільки жодним нормативним актом
заборони застосовувати положення ст.22
КУпАП щодо осіб, на яких складений
протокол про вчинення ними
корупційного правопорушення, не
передбачено.

Враховуючи вищезазначене, апеляційний
суд приходить до переконання що
постанова суду є законною і
обґрунтованою, тому підстав для її
скасування за доводами апеляційної
скарги прокурора, апеляційний суд не
знайшов.

На підставі вищенаведеного, керуючись
ст.289, 294 КУпАП,

Постановив:

апеляційну скаргу в.о. прокурора
прокуратури м.Житомира Сича Ю. залишити
без задоволення, а постанову
Корольовського районного суду
м.Житомира від 29.07.2014 року у справі №
296/5796/14-к щодо ОСОБА_1 - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає
законної сили негайно після її
винесення, є остаточною й оскарженню не
підлягає.

Суддя
О.В. Романов