Справа № 136/1068/14-п
ПОСТАНОВА

іменем України

02.06.2014 року
м.Липовець

Суддя Липовецького районного
суду Вінницької області Кривенко Д.
Т. , розглянувши матеріали, які надійшли
від начальника ВДАІ з обслуговування
Липовецького району УМВС України у
Вінницькій області, про притягнення
до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина
України, працюючого
водієм-експедитором, жителя АДРЕСА_1,
раніше не притягуваного до
адміністративної відповідальності,

за ч.2.ст.130 Кодексу України про
адміністративні правопорушення, -

В С Т А Н О В И В:

04.05.2014 року о 02 год. 20 хв. в
м.Липовець Вінницької області,
громадянин ОСОБА_1 керував автомобілем
ВАЗ 21099420, державний номерний знак
НОМЕР_1, в стані алкогольного сп'яніння,
чим порушив пункт 2.9а Правил дорожнього
руху. Дії ОСОБА_1 посадовою особою
Державтоінспекції було кваліфіковано
за ч.2 ст.130 КУпАП, як повторне протягом
року вчинення будь-якого з порушень,
передбачених частиною першою цієї
статті.

Розглянувши матеріали справи, суд
дійшов до наступних висновків.

Відповідальність за ч.2 ст.130 КУпАП
настає у разі повторного протягом року
вчинення будь-якого з порушень,
передбачених частиною першою цієї
статті, зокрема: керування
транспортними засобами особами в стані
алкогольного, наркотичного чи іншого
сп'яніння або під впливом лікарських
препаратів, що знижують їх увагу та
швидкість реакції, а також передача
керування транспортним засобом особі,
яка перебуває в стані такого сп'яніння
чи під впливом таких лікарських
препаратів, а так само відмова особи,
яка керує транспортним засобом, від
проходження відповідно до
встановленого порядку огляду на стан
алкогольного, наркотичного чи іншого
сп'яніння або щодо вживання лікарських
препаратів, що знижують увагу та
швидкість реакції.

Згідно положень Інструкції з
оформлення працівниками
Державтоінспекції МВС матеріалів про
адміністративні порушення у сфері
забезпечення безпеки дорожнього руху"
від 26.02.2009, № 77, посадова особа
Державтоінспекції, яка подає матеріали
до розгляду, готує довідку про
відсутність (наявність) повторності
вчинення адміністративного
правопорушення, отримання
(неотримання) особою за місцем її
проживання посвідчення водія на право
керування транспортним засобом
відповідної категорії, а за
адміністративними матеріалами за
правопорушення, передбачені частинами
другою та третьою статті 130 КУпАП, -
довідку про належність транспортного
засобу.

Із здобутих у справі доказів судом
встановлено, що 01.11.2013 року ОСОБА_1
вчинив адміністративне
правопорушення, передбачене ч.1 ст.130
КУпАП, матеріали про яке було
направлено 05.12.2013 року до
Погребищанського районного суду
Вінницької області (довідка начальника
ВДАІ). Факт фіксації вчинення
правопорушення наведено також у Картці
обліку адміністративного
правопорушення від 22.11.2013 року.

Однак матеріали справи не містять
судового рішення, яке було прийняте за
результатами складеного протоколу про
адміністративне правопорушення від
01.11.2013 року, відповідно до якого можливо
встановити провину особи та чи було
вчинене правопорушення саме нею і чи
притягнута така особа до
відповідальності. Факт встановлення
вчинення адміністративно-караного
діяння має значення для кваліфікації
дій порушника за ч.2 чи ч.1 ст.130 КУпАП.

За наведених обставин, суд дійшов до
переконання, що дії порушника слід
кваліфікувати за ч.1 ст.130 КУпАП,
оскільки доказів про вчинене ним
повторне правопорушення протягом року
матеріали справи не містять.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою
провину у вчиненому визнав та щиро
розкаявся.

Вина вказаної особи у вчиненні
адміністративного правопорушення
передбаченого ст. 130 ч.1 КУпАП доведена
протоколом про адміністративне
правопорушення, його поясненнями,
матеріалами доєднаними до протоколу,
які в силу ст.251 КУпАП є доказами у
справі про адміністративне
правопорушення. При
призначенні виду та розміру
адміністративного стягнення
враховується особа порушника,
ступінь її вини, характер вчиненого
правопорушення, майновий стан,
обставини, що пом'якшують та
обтяжують відповідальність.

Оцінивши докази повно, всебічно
та об'єктивно, дослідивши всі
обставини, що мають значення для
правильного вирішення справи,
керуючись законом і правосвідомістю,
суд приходить до висновку, що зібрано
достатньо доказів, які вказують на те,
що в діях ОСОБА_1 наявний склад
адміністративного правопорушення
передбаченого ст.130 ч.1 КУпАП, а тому
його слід визнати винним у вчиненні
адміністративного правопорушення та,
з урахування особи порушника та
характеру вчиненого правопорушення,
накласти на нього адміністративне
стягнення у виді штрафу в розмірі, який
передбачений санкцією даної статті.
У відповідності
до правил п.5 ч.2 ст.4 Закону України "Про
судовий збір", у разі ухвалення судом
постанови про накладення
адміністративного стягнення, з
порушника підлягає до стягнення
судовий збір у розмірі 0,03 розміру
мінімальної заробітної плати.

На підставі вищевикладеного та
керуючись ст.ст. 27, 130 ч.1 , 221, 251, 276, 284, 294
Кодексу України про адміністративні
правопорушення, п.5 ч.2 ст.4 Закону
України "Про судовий збір", суд, -

П О С Т А Н О В И
В :

Накласти на ОСОБА_1
адміністративне стягнення у виді
штрафу в прибуток держави в розмірі
3400 (три тисячі чотириста) гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в
розмірі 36,54 гривень, зарахувавши його
до спеціального фонду Державного
бюджету України.

Штраф має бути сплачений
порушником не пізніше як через 15 днів з
дня вручення йому постанови про
накладення штрафу, а в разі оскарження
або опротестування такої постанови -
не пізніше як через 15 днів з дня
повідомлення про залишення скарги або
протесту без задоволення. У
протилежному випадку - з порушника буде
стягнуто подвійний розмір накладеного
штрафу у порядку примусового
виконання.

Постанова може бути оскаржена в
апеляційному порядку протягом десяти
днів, після закінчення цього строку,
набирає законної сили, якщо
апеляційну скаргу чи протест не буде
подано.

Суддя:Д. Т. Кривенко