Справа № 750/7834/14 Головуючий у 1
інстанції Кулініч Ю. П. Провадження №
33/795/188/2014 Категорія - ст.124 КУпАП
П О С Т А Н О В А

17 вересня 2014 року місто Чернігів

Апеляційний суд Чернігівської області
в складі:

головуючого - судді Заболотного
В.М.,

з участю особи, яка притягується до
адміністративної відповідальності -
ОСОБА_1,

потерпілого - ОСОБА_2 та його
представника - ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду справу про
адміністративне правопорушення за
апеляційною скаргою ОСОБА_2 на
постанову Деснянського районного суду
м. Чернігова від 21 серпня 2014 року,

В С Т А Н О В И В :

Цією постановою відносно:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, українця,
громадянина України, працюючого водієм
КП «Чернігівське тролейбусне
управління», мешканця АДРЕСА_1,

провадження в справі про
адміністративне правопорушення,
передбачене ст.124 КУпАП, закрито, у
зв'язку з відсутністю в його діях
складу адміністративного
правопорушення.

Місцевим судом встановлено, що 25 липня
2014 року відносно ОСОБА_1 складено
протокол про адміністративне
правопорушення, згідно якого він 25.07.2014
року, о 08.30 годині, на проспекті Миру в м.
Чернігові, керуючи тролейбусом «ЗИУ-9»,
номерний знак 390, не дотримався
безпечної дистанції, внаслідок чого
здійснив зіткнення з автомобілем марки
«Geely», державний номерний знак НОМЕР_1,
який зупинився попереду, чим порушив
вимоги п.13.1 Правил дорожнього руху.

Закриваючи провадження в справі,
місцевий суд зазначив, що в діях ОСОБА_1
відсутній склад адміністративного
правопорушення, передбаченого ст.124
КУпАП, пославшись на пояснення
останнього та свідка ОСОБА_4, які нічим
не спростовані.

Не погодившись з судовим
рішенням, ОСОБА_2 подав апеляційну
скаргу, в якій просив скасувати
постанову суду першої інстанції,
посилаючись на її незаконність, та
постановити нову, якою притягнути
ОСОБА_1 до адміністративної
відповідальності з накладенням на
нього адміністративного стягнення в
межах санкції ст.124 КУпАП. В
обґрунтування скарги зазначає, що суд
порушив вимоги законодавства, оскільки
не дослідив в повному обсязі всі
обставини справи, не встановив
причинний зв'язок між порушенням
Правил дорожнього руху учасниками ДТП
та настанням даної
дорожньо-транспортної пригоди. При
винесенні постанови суд обмежився лише
посиланням на покази водія тролейбуса
ОСОБА_1 та свідка ОСОБА_4, який був
пасажиром даного тролейбуса,
використанням «шаблонних» висловів
без наведення чіткої аргументації та
переконливих доказів відсутності вини
ОСОБА_1 у вчиненні даного
правопорушення.

Заслухавши потерпілого ОСОБА_2 та його
представника ОСОБА_3, які підтримали
апеляційну скаргу та просили її
задовольнити з наведених вище підстав;
пояснення ОСОБА_1, який вважав рішення
місцевого суду законним та
обґрунтованим; пояснення свідків
ОСОБА_4, ОСОБА_5; дослідивши матеріали
справи та доводи скарги, апеляційний
суд приходить до висновку, що
апеляційна скарга задоволенню не
підлягає, виходячи з наступного.

Відповідно до вимог, викладених у ст.
ст. 245, 252, 280, 283 КУпАП, у справі обставини
правопорушення повинні бути з'ясовані
всебічно, повно й об'єктивно в їх
сукупності.

Під час розгляду скарги потерпілого
ОСОБА_2, апеляційним судом встановлено,
що 25 липня 2014 року відносно ОСОБА_1
складено протокол про адміністративне
правопорушення, згідно якого останній
25.07.2014 року, о 08.30 годині, в м. Чернігові
по проспекту Миру, керуючи тролейбусом
«ЗИУ-9», номерний знак 390, не дотримався
безпечної дистанції, внаслідок чого
здійснив зіткнення з автомобілем марки
«Geely», державний номерний знак НОМЕР_1,
під керуванням ОСОБА_2, який зупинився
попереду, чим порушив вимоги п.13.1
Правил дорожнього руху. В результаті
дорожньо-транспортної пригоди обидва
транспортні засоби отримали механічні
пошкодження.

Як пояснив в суді апеляційної
інстанції потерпілий ОСОБА_6, 25 липня 2014
року, в ранковий час, він підвозив свою
дружину до міської поліклініки № 3, на
перев'язку. Рухаючись по проспекту Миру
в напрямку вулиці Пирогова, на
перехресті „проспект Миру - вулиця
Войкова" зупинився на «червоний»
сигнал світлофора в лівій смузі для
руху. В цей час справа від нього на
середній смузі для руху зупинився
тролейбус. Почавши рух на «зелений»
сигнал світлофора він обігнав
тролейбус, який в цей час під'їхав до
„тролейбусної розвилки" та сповільнив
свій рух, та з дотриманням всіх правил
дорожнього руху перестроївся в середню
смугу для руху за 20 метрів до
пішохідного переходу. Після цього він
зупинився перед поворотом на вул.
Пирогова на пішохідному переході, щоб
пропустити пішоходів, і через декілька
секунд відчув удар в задню частину
свого автомобіля. Зазначив, що оскільки
він завчасно та з дотриманням ПДР
виконав маневр обгону та
перестроювання в іншу смугу для руху,
то саме з вини водія тролейбуса, який не
дотримався безпечного інтервалу,
сталася дана дорожньо-транспортна
пригода.

Проте, в судовому засіданні
апеляційного суду ОСОБА_1 свою провину
в скоєному правопорушенні не визнав та
пояснив, що 25.07.2014 року, близько 8.30 год.,
керуючи тролейбусом «ЗИУ-9» та
наближаючись до перехрестя „проспект
Миру - вулиця Войкова", уповільнив хід
для перестроювання в „тролейбусній
розвилці". За декілька метрів до
повороту на вул. Пирогова з крайньої
лівої смуги для руху тролейбус
обігнала чорна іномарка та різко
перестроїлась в середню смугу, після
чого різко загальмувала перед
пішохідним переходом. Намагаючись
уникнути зіткнення, ОСОБА_1 почав
гальмувати, проте через велику масу
тролейбуса цього зробити не вдалося.
Зазначив, що удару в задню частину
автомобіля «Geely» не було, лише поштовх,
оскільки швидкість руху тролейбуса
була приблизно 15-20 км/год. Вважає, що
саме ОСОБА_5 створив аварійну ситуацію,
так як обігнав тролейбус, заїхав на
його смугу руху та різко загальмував
перед пішохідним переходом.

Допитаний в суді апеляційної інстанції
свідок ОСОБА_4 пояснив, що вранці 25.07.2014
року, в якості пасажира тролейбуса
маршруту №2, рухався по проспекту Миру
в м. Чернігові в бік міської
поліклініки № 3. У тролейбусі він стояв
з лівої сторони, одразу ж за кабіною
водія, та бачив, як за перехрестям з
вулицею Войкова тролейбус по лівій
смузі руху різко обігнала іномарка
чорного кольору та перестроїлась на
середню смугу, по якій рухався
тролейбус, змусивши тролейбус
зупинитися. Люди почали виходити на
вулицю. Вийшовши з салону тролейбуса
він побачив, що за кілька метрів від
пішохідного переходу, перед поворотом
на вулицю Пирогова, сталося зіткнення
тролейбуса з тією чорною іномаркою, яка
його обганяла. Так як ОСОБА_4 був
очевидцем цих подій, то він залишив
водію тролейбуса номер свого
мобільного телефону та пішов у
поліклініку. Оскільки свідок сам
тривалий час працює водієм, то вважає,
що ДТП сталося з вини водія іномарки,
так як тролейбус після проходження
„тролейбусної розвилки" рухався з дуже
малою швидкістю, з дотриманням
безпечної дистанції та інтервалу, а
іномарка з крайньої лівої смуги руху
різко перестроїлась на середню смугу,
по якій рухався тролейбус, після чого
різко зупинилась.

Свідок ОСОБА_5 в суді апеляційної
інстанції показала, що разом зі своїм
чоловіком ОСОБА_6 на автомобілі
рухались по проспекту Миру в бік
міської поліклініки № 3. На перехресті
проспекту Миру - вулиці Войкова вони
обігнали тролейбус та з дотриманням
ПДР перестроїлись в середню смугу для
руху, при цьому тролейбус залишився
далеко позаду. Проїхавши близько 200 м,
зупинились на пішохідному переході
перед поворотом на вул. Пирогова і
через кілька секунд відчули удар в
задню частину автомобіля. Вважає, що
водій ОСОБА_1 не дотримався безпечної
дистанції, а тому допустив зіткнення
тролейбуса з їх автомобілем.

Проте, покази свідка ОСОБА_5 слід
оцінювати критично, так як вона є
дружиною потерпілого, тобто,
зацікавленою особою.

Таким чином, апеляційний суд приходить
до висновку, що дорожньо-транспортна
пригода сталася саме з вини водія
ОСОБА_2, який після обгону тролейбуса
різко перестроївся з лівої смугу руху в
середню, по якій рухався тролейбус, та
різко загальмував перед пішохідним
переходом.

Відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП,
провадження в справі про
адміністративне правопорушення не
може бути розпочато, а розпочате
підлягає закриттю за відсутності
складу адміністративного
правопорушення.

Викладені обставини вказують на те, що
місцевий суд повно і всебічно дослідив
матеріали справи про адміністративне
правопорушення, дав вірну оцінку
доказам та обґрунтовано закрив
провадження в справі про
адміністративне правопорушення
відносно ОСОБА_1, у зв'язку з
відсутністю в його діях складу
правопорушення, передбаченого ст.124
КУпАП, з чим погоджується і апеляційний
суд.

З огляду на зазначене, слід визнати, що
доводи апелянта з приводу наявності в
діях ОСОБА_1 складу адміністративного
правопорушення, передбаченого ст.124
КУпАП, є необґрунтованими та такими, що
не заслуговують на увагу, оскільки
спростовуються вищенаведеним.

За таких обставин, постанова суду
першої інстанції відповідає вимогам
закону, а доводи апеляційної скарги не
дають підстав для її зміни чи
скасування.

На підставі викладеного,
керуючись ст.294 Кодексу України про
адміністративні правопорушення, суд,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - залишити без
задоволення, а постанову Деснянського
районного суду м. Чернігова від 21
серпня 2014 року про закриття
провадження відносно ОСОБА_1, в зв'язку
з відсутністю в його діях складу
адміністративного правопорушення,
передбаченого ст.124 КУпАП - без змін.

Постанова є остаточною й оскарженню не
підлягає.

Суддя В. М. Заболотний