Справа № 749/794/14 Головуючий у 1
інстанції Шаповал З. О. Провадження №
33/795/168/2014 Категорія - ст.172-7 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 серпня 2014 року місто Чернігів

19 серпня 2014 року апеляційний суд
Чернігівської області в складі:

судді апеляційного суду - Шахової О.Г., з
участю прокурора Афоніна М.О.,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Чернігові
адміністративну справу за апеляційною
скаргою прокурора Щорського району
Васильця Д.О. на постанову Щорського
районного суду Чернігівської області
від 17 липня 2014 року,

ВСТАНОВИВ:

Цією постановою закрито провадження у
справі щодо притягнення

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина
України, проживаючого за адресою:
АДРЕСА_1 зареєстрованого за адресою:
АДРЕСА_2, депутата Великощимельскої
сільської ради Щорського району,
працюючого лісником Щорського
райагролісгоспу, ІНН НОМЕР_1,

до адміністративної відповідальності
за ст. 172-7 КУпАП у зв'язку з відсутністю
в його діях складу вказаного
адміністративного правопорушення.

Свою постанову суд мотивував тим, що в
діях депутата Великощимельскої
сільської ради ОСОБА_1 відсутні як
об'єктивні, так і суб'єктивні ознаки
конфлікту інтересів, а відтак і ознаки
складу адміністративного
правопорушення, передбаченого ст. 172-7
КУпАП. Зокрема, суду не надано жодного
доказу, що підтверджував би наявність
прямого умислу ОСОБА_1 на вчинення
вищевказаного правопорушення. Також не
надано доказів отримання чи можливості
отримання останнім неправомірної
вигоди у разі невжиття заходів для
регулювання конфлікту інтересів.

Не погоджуючись з рішенням суду
прокурор Щорського району Василець Д.О.
звернувся з апеляційною скаргою, в якій
просить постанову суду скасувати та
прийняти нову, якою визнати ОСОБА_1
винним у вчиненні корупційного
адміністративного правопорушення,
передбаченого ст. 172-7 КУпАП, та накласти
стягнення в межах санкції цієї статті,
її мінімальному розмірі. Наголошує на
тому, що рішення суду є незаконним та
таким, що прийняте з порушенням норм
матеріального та процесуального права.
Стверджує, що висновок суду про
відсутність в діях ОСОБА_1 складу
правопорушення, передбаченого ст. 172-7
КУпАП, є невірним. Відповідно до даної
норми закону адміністративна
відповідальність наступає у разі
неповідомлення особою безпосередньо
керівника у випадках, передбачених
законом, про наявність конфлікту
інтересів. В п.2 примітки даного закону
зазначено, що під конфліктом інтересів
слід розуміти суперечність між
особистими інтересами особи та її
службовими повноваженнями, наявність
яких може вплинути на об»єктивність
або неупередженість прийняття рішень,
а також на вчинення чи не вчинення дій
під час виконання наданих їй службових
повноважень. ОСОБА_1 є суб»єктом
відповідальності за корупційні
правопорушення, в даному випадку є
конфлікт інтересів, який виразився у
виникненні суперечності між його
особистими інтересами та службовими
повноваженнями, наявність якої могла
вплинути на об»єктивність або
неупередженість прийняття рішення.
Прямий умисел ОСОБА_1 вбачається в тому,
що розглядаючи питання про надання
своєму синові ОСОБА_2 у приватну
власність земельних ділянок, він не
повідомив Великощимельську сільську
раду про це.

Перевіривши матеріали справи,
вислухавши пояснення прокурора, який
підтримав вимоги апеляційної скарги,
дослідивши доводи апеляційної скарги,
суд приходить до висновку, що вона
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Відповідальність за ст. 172-7 КУпАП
настає у разі неповідомлення особою
безпосереднього керівника у випадках
передбачених законом, про наявність
конфлікту інтересів.

Відповідно ч.1 до ст. 9 КУпАП,
адміністративним правопорушенням
(проступком) визнається протиправна,
винна (умисна або необережна) дія чи
бездіяльність, яка посягає на
громадський порядок, власність, права і
свободи громадян, на встановлений
порядок управління і за яку законом
передбачено адміністративну
відповідальність.

Згідно ст. 10 КУпАП, адміністративне
правопорушення визнається вчиненим
умисно, коли особа, яка його вчинила,
усвідомлювала протиправний характер
своєї дії чи бездіяльності,
передбачала її шкідливі наслідки і
бажала їх або свідомо допускала
настання цих наслідків.

Законом України «Про засади
запобігання і протидії корупції»
передбачено, що корупційне
правопорушення - умисне діяння, що
містить ознаки корупції, вчинене
особою, зазначеною у частині першій
статті 4 цього Закону, за яке законом
установлено кримінальну,
адміністративну, цивільно-правову та
дисциплінарну відповідальність.

З матеріалів справи встановлено, що
ОСОБА_1 є депутатом Великощимельскої
сільської ради шостого скликання,
обраного по виборчому округу №1.

На 31 сесії шостого скликання
Великощимельскої сільської ради,
відповідно до протоколу даної сесії,
було розглянуто заяву ОСОБА_2, сина
ОСОБА_1, про надання дозволу на
розроблення проекту землеустрою щодо
відведення земельної ділянки
безоплатно у власність площею 0,48 га., з
них: 0, 25 га для будівництва та
обслуговування житлового будинку,
надвірних будівель і споруд, 0,23 га для
ведення особистого селянського
господарства за адресою: АДРЕСА_3.

Будучи суб'єктом відповідальності за
корупційні правопорушення, відповідно
до пп. «б» п.1 ч.1 ст. 4 Закону України «Про
засади запобігання та протидії
корупції», ОСОБА_1, як депутат сільської
ради, був присутній на сесії та брав
участь у голосуванні за прийняття
вказаного рішення.

За таких підстав, під час сесійного
розгляду питання про надання дозволу
на розроблення проекту землеустрою
щодо відведення вищевказаної
земельної ділянки безоплатно у
власність ОСОБА_2, в діяльності
депутата Великощимельскої сільської
ради ОСОБА_1 виник конфлікт інтересів, а
саме суперечність між інтересами
близької їй особи та його
депутатськими повноваженнями. Як
депутат Великощимельскої сільської
ради він був ознайомлений із вимогами
Закону України «Про засади запобігання
і протидії корупції», проте не
повідомив голову органу місцевого
самоврядування про наявність
конфлікту інтересів (а.с. 13).

Отже, судом першої інстанції,
необґрунтовано зроблено висновок про
те, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад
адміністративного правопорушення,
передбаченого ст. 172-7 КУпАП, а висновки
суду на обґрунтування цього
спростовуються наступним.

Відповідно до пп. «б» п. 1 ч. 1 ст. 4 Закону
України «Про засади запобігання і
протидії корупції» ОСОБА_1, є суб'єктом
відповідальності за вчинення
корупційних правопорушень та на нього
поширюються обмеження, передбачені
Законом. Згідно ст. 49 Закону України
«Про місцеве самоврядування в Україні»
повноваження депутата ради
починаються з моменту офіційного
оголошення відповідною територіальною
виборчою комісією на сесії ради
рішення про підсумки виборів та
визнання повноважень депутатів і
закінчуються в день першої сесії ради
нового скликання.

Зокрема, на ОСОБА_1, як депутата
Великощимельскої сільської ради
поширюються зобов'язання, передбачені
ч. 1 ст. 14 Закону України «Про засади
запобігання і протидії корупції», а
саме: «уживати заходів щодо
недопущення будь-якої можливості
виникнення конфлікту інтересів;
невідкладно у письмовій формі
повідомляти безпосереднього керівника
про наявність конфлікту інтересів».

У оскаржуваній постанові суд першої
інстанції намагався роз'яснити поняття
«Конфлікт інтересів», тобто вдався до
власного тлумачення деяких норм
законодавства, хоча суд повинен лише їх
застосовувати.

Згідно із ст. 15 Закону України «Про
правила етичної поведінки», особи,
уповноважені на виконання функцій
держави або місцевого самоврядування,
незважаючи на особисті інтереси,
вживають вичерпних заходів щодо
недопущення конфлікту інтересів, а
також не допускають вчинення дій чи
бездіяльності, що можуть спричинити
виникнення конфлікту інтересів або
створити враження його наявності.
Особи, уповноважені на виконання
функцій держави або місцевого
самоврядування, не можуть прямо чи
опосередковано спонукати у будь-який
спосіб підлеглих до прийняття рішень,
вчиняти дії або бездіяльність на
користь своїх особистих інтересів
та/або інтересів третіх осіб. У
відповідності до п.2 ч.1 ст. 2 згаданого
вище Закону, суб'єктами, на яких
поширюється дія цього Закону, є
депутати місцевих рад.

Крім цього, згідно із п.2 ч.1 ст. 8 Закону
України «Про статус депутатів місцевих
рад», депутат місцевої ради як
представник інтересів територіальної
громади, виборців свого виборчого
округу та член ради, здійснюючи
депутатські повноваження, повинен
дотримуватися таких правил
депутатської етики: не використовувати
депутатський мандат в особистих
інтересах чи в корисливих цілях.
Частиною 3 згаданої вище статті
визначено, що на депутатів місцевих рад
поширюються вимоги та обмеження,
встановлені Законом України «Про
засади запобігання і протидії
корупції».

Отже, твердження суду щодо відсутності
законодавчого врегулювання конфлікту
інтересів, під час діяльності
депутатів є не вірним.

Безпідставним є також твердження про
те, що у депутата відсутній
безпосередній керівник.

Згідно ст. 8 Закону України «Про місцеве
самоврядування в Україні», депутат
місцевої ради, як представник
інтересів територіальної громади,
виборців свого виборчого округу та
член ради, здійснюючи депутатські
повноваження, повинен дотримуватися
таких правил депутатської етики:
керуватися загальнодержавними
інтересами та інтересами
територіальної громади чи виборців
свого виборчого округу, від яких його
обрано; не використовувати
депутатський мандат в особистих
інтересах чи в корисливих цілях.
Регламентом ради чи статутом
відповідної територіальної громади
можуть бути встановлені також інші
правила депутатської етики та заходи
впливу щодо тих депутатів місцевих рад,
які порушують ці правила. Крім того, як
вже було зазначено, на депутатів
місцевих рад поширюються вимоги та
обмеження, встановлені Законом України
«Про засади запобігання і протидії
корупції».

Відповідно до ч.3 ст. 11 Закону України
«Про статус депутатів місцевих рад»,
депутат місцевої ради є відповідальним
перед виборцями свого виборчого округу
і їм підзвітним. У своїй роботі у
виборчому окрузі взаємодіє з органами
виконавчої влади, органами місцевого
самоврядування, органами
самоорганізації населення, трудовими
колективами, об'єднаннями громадян.

Відповідно до ч.2 ст. 49 Закону України
«Про місцеве самоврядування в
Україні», депутат представляє інтереси
всієї територіальної громади, має всю
повноту прав, що забезпечують його
активну участь у діяльності ради та
утворюваних нею органів, несе обов'язки
перед виборцями, радою та її органами,
виконує їх доручення.

В той же час сільський голова,
відповідно до вимог Конституції
України, законів України, очолює
Великощимельску сільську раду та її
виконавчий комітет, організовує та
координує їх діяльність. Здійснює
керівництво апаратом ради та її
виконавчого комітету. Скликає сесії
ради, вносить пропозиції та формує
порядок денний сесій, головує на
пленарних засіданнях. Координує та
контролює діяльність всіх підрозділів
сільської ради та її виконавчого
комітету щодо виконання покладених на
них завдань. Координує взаємодію
сільської ради та її виконавчого
комітету з правоохоронними органами та
інше.

За таких обставин, суд першої інстанції
не виконав належним чином вимоги ст. 245
КУпАП про всебічне, повне та об'єктивне
з'ясування всіх обставин справи,
відповідно доводи прокурора є
обґрунтованими, а тому постанову суду
необхідно скасувати та прийняти нову
постанову, якою ОСОБА_1 визнати винним у
вчиненні адміністративного
правопорушення, передбаченого ст. 172-7
КУпАП.

Апеляційним судом ОСОБА_1 повідомлявся
належним чином про день та час розгляду
апеляційної скарги прокурора на
постанову Щорського районного суду
Чернігівської області від 17 липня 2014
року відносно нього, однак він в судове
засідання не з»явився, про причини
неявки чи відкладення розгляду
апеляційному суду не повідомив.

Отже, враховуючи характер вчиненого
правопорушення, особу порушника,
ступінь її вини в скоєному, майновий
стан, відсутність обставин, що
пом'якшують та обтяжують
відповідальність за адміністративне
правопорушення, відповідно до санкції
ст. 172-7 КУпАП, на ОСОБА_1 слід накласти
стягнення в межах санкції цієї статті,
в її мінімальному розмірі.

Керуючись ст.ст. 293, 294 Кодексу України
про адміністративні правопорушення, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу прокурора Щорського
району Васильця Д.О.- задовольнити.

Постанову Щорського районного суду
Чернігівської області від 17 липня 2014
року про закриття провадження у справі
щодо притягнення ОСОБА_1 до
адміністративної відповідальності за
ст.172-7 КУпАП - скасувати.

Притягнути ОСОБА_1 до адміністративної
відповідальності за ст. 172-7 КУпАП та
призначити йому адміністративне
стягнення у виді штрафу в розмірі 170
грн.

Постанова апеляційного суду набирає
законної сили негайно після її
винесення, є остаточною й оскарженню не
підлягає.

Суддя О. Г. Шахова