Апеляційний суд Кіровоградської
№ провадження 33/781/370/14 Головуючий у
суді І-ї інстанції Павелко І. Л.
Категорія - 130 Доповідач
у суді ІІ-ї інстанції Іванов Д. Л.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.08.2014 року
м. Кіровоград

Суддя апеляційного суду
Кіровоградської області Іванов Д.Л.,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Кіровограді в
порядку апеляційного перегляду
адміністративну справу за апеляційною
скаргою ОСОБА_3 на постанову
Кіровського районного суду м.
Кіровограда від 08 серпня 2014 року в
справі про притягнення:

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина
України, не працюючого, на утриманні
має двох малолітніх дітей,
проживаючого в АДРЕСА_1,

до адміністративної відповідальності
за ч. 1 ст. 130 Кодексу України,-

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається з протоколу про
адміністративне правопорушення
ОСОБА_3 поставлено за провину те, що він
10 липня 2014 року близько 00.10 год., в
порушення вимог п. 2.9 (а) Правил
дорожнього руху керував автомобілем
«SubaruForester», реєстраційний номер НОМЕР_1
в м. Києві, по вул. Голосіївській в стані
алкогольного сп'яніння, що
підтверджується результатами
проведеного в присутності свідків на
місці зупинки огляду на стан
алкогольного сп'яніння, з
використанням спеціального технічного
засобу «Drager» № 0462.

При таких обставинах, постановою судді
Кіровського районного суду м.
Кіровограда від 08 серпня 2014 року
ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні
адміністративного правопорушення,
передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, з
накладенням адміністративного
стягнення у виді позбавлення права
керування транспортними засобами
строком на один рік.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 просить
змінити постанову районного суду і
призначити йому адміністративне
стягнення у виді штрафу, вказуючи на
неповноту, необ'єктивність та
формальний підхід до з'ясування
обставин справи, порушенням суддею
вимог ст. 33 КУпАП при призначенні виду
адміністративного стягнення, просить
врахувати, що він ніде не працює, на
утриманні має двох малолітніх дітей, що
автомобіль є єдиним засобом для
заробітку та існування його сім'ї.

Вважає, що суддя районного суду
призначив йому надто суворе
адміністративне стягнення, яке не
відповідає ступеню тяжкості вчиненого
ним адміністративного правопорушення.

В судове засідання ОСОБА_3 не з'явився,
про час та місце розгляду справи
повідомлений належним чином.

За змістом ч.6 ст. 294 КУпАП неявка в
судове засідання особи, яка подала
скаргу не перешкоджає розгляду справи,
крім випадків, коли є поважні причини
неявки або в суду відсутня інформація
про належне повідомлення цих осіб.

В даному випадку суд вважає можливим
розглянути апеляційну скаргу ОСОБА_3
по суті в межах доводів його скарги (ч.4
ст. 294 КУпАП).

З'ясувавши обставини справи, зваживши
доводи апелянта, а також дослідивши
представлені матеріали
адміністративної справи, апеляційний
суд дійшов до висновку, про те, що
апеляційна скарга ОСОБА_3 задоволенню
не підлягає за таких підстав.

Згідно диспозиції ч. 1 ст. 130 КУпАП
відповідальність за вказане
адміністративне правопорушення настає
у разі керування транспортними
засобами особами в стані алкогольного,
наркотичногочиіншогосп'яніння.

За змістом ст. 245 КУпАП завданнями
провадження у справах про
адміністративні правопорушення є:
своєчасне, повне і об'єктивне
з'ясування обставин кожної справи,
вирішення її в точній відповідності з
законом, забезпечення виконання
винесеної постанови, а також виявлення
причин та умов, що сприяють вчиненню
адміністративних правопорушень,
запобігання правопорушенням,
виховання громадян у дусі додержання
законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 251 КУпАП
доказами в справі про адміністративне
правопорушення є будь-які фактичні
дані, на основіяких у визначеному
законом порядку орган (посадова особа)
встановлює наявність чи відсутність
адміністративного правопорушення,
винність даної особи в його вчиненні та
інші обставини, що мають значення для
правильного вирішення справи.

Висновок суду про наявність в діях
ОСОБА_3 складу адміністративного
правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130
КУпАП грунтується на всебічному,
повному та об'єктивному з'ясування всіх
обставин справи, являється правильним
і фактично самим порушником не
оспорюється.

При призначенні ОСОБА_3 виду
адміністративного стягнення, суддя
також в повній мірі врахував суспільно
небезпечний характер вчиненого ним
правопорушення, його особу, ступінь
вини, обставини, які пом'якшують та
обтяжують його відповідальність,
відповідно до вимог ст. ст. 33-35 КУпАП
призначив ОСОБА_3 справедливе
покарання, яке є достатнім для його
виправлення, а також запобіганню
вчинення ним, а так само іншими особами
аналогічних правопорушень.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_3 щодо
недотримання судом першої інстанції
вимог ст. 33 КУпАП при призначенні
адміністративного стягнення,
апеляційний суд вважає безпідставними
та необґрунтованими, більш того
констатуються порушником з формальних
підстав.

Враховуючи вищенаведене, підстав для
зміни постанови судді Кіровського
районного суду м. Кіровоград від 08
серпня 2014 року про притягнення ОСОБА_3
до адміністративної відповідальності
за ч.1 ст. 130 не вбачається.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про
адміністративні правопорушення,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 - залишити
без задоволення, а постанову
Кіровського районного суду м.
Кіровограда від 08 серпня 2014 року про
притягнення ОСОБА_3 до
адміністративної відповідальності за
ч.1 ст. 130 Кодексу України про
адміністративні правопорушення у виді
позбавлення права керування
транспортними засобами строком на один
рік - без змін.

Постанова набирає законної сили
негайнопісляїївинесення, є остаточною
й оскарженню не підлягає.

Суддя апеляційного суду

Кіровоградської області
Д.Л. Іванов