Справа № 359/5820/14-п Головуючий у І
інстанції Левченко А. В.Провадження №
33/780/600/14 Доповідач у 2 інстанції
ПолосенкоКатегорія 429
ПОСТАНОВА

Іменем України

15 серпня 2014 року
м. Київ

Суддя Апеляційного суду Київської
області Полосенко В.С., за участю:
прокурора прокуратури Київської
області Корнєвої С.Л., представника
Київської митниці Міндоходів -
Захарова А.О., та особи, яка
притягується до адміністративної
відповідальності, розглянувши у
відкритому судовому засіданні в залі
суду справу про адміністративне
правопорушення за апеляційною скаргою
представника Київської митниці
Міндоходів на постанову
Бориспільського міськрайонного суду
Київської області від 20 червня 2014 року,
якою ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживаючого
в АДРЕСА_1, притягнуто до
адміністративної відповідальності за
ст.471 МК України у вигляді штрафу в
розмірі 100 неоподаткованих мінімумів
доходів громадян, що становить 1700 грн.,
вилучену валюту у розмірі в розмірі 1560
( одна тисяча п»ятсот шістдесят) євро
повернуто ОСОБА_3,-

В С Т А Н О В И В :

За постановою судді ОСОБА_3 визнаний
винуватим у тому, що він 20.05.2014 року о 23
год. 55 хв., прилетівши з Франції, м. Париж
до України, в залі «приліт» терміналу
«D» ДП МА «Бориспіль» обрав спрощену
систему митного контролю - канал,
позначений символами зеленого кольору
(„зелений коридор"), в зоні якого
забороняється переміщувати готівку, що
перевищує 10 000 євро, після перетину нею
білої лінії, яка позначає закінчення
зони спрощеного митного контролю; в
залі «приліт» терміналу «D» ДП МА
«Бориспіль» було виявлено готівку у
розмірі 11 560 євро, тобто в розмірі
більшому, ніж передбачено Інструкцією
про переміщення валюти і банківських
металів через митний кордон України,
затверджений постановою Правління НБУ
від 27.05.2008 р. № 148.

Таким чином. ОСОБА_3 порушив порядок
переміщення готівки через митний
кордон України.

На вказану постанову судді представник
Київської митниці Міндоходів Захаров
А.О. подав апеляційну скаргу, в якій
просить її скасувати та постановити
нову, якою визнати ОСОБА_3 винним у
вчиненні порушення митних правил за ст.
471 МК України, та застосувати до нього
стягнення у виді штрафу розміром 1700
(одна тисяча сімсот) грн. з
конфіскацією затриманої по справі
валюти у розмірі 1 560 (одну тисячу
п»ятсот шістдесят ) євро.

В обґрунтування апеляційної скарги
апелянт вказує на те, що суд послався на
прецедентну норму права - рішення
Європейського суду з прав людини (
справа Ісмаїлова проти Російської
Федерації від 06.11.2008), не беручи до
уваги, що ОСОБА_4 притягався
компетентними органами Російської
Федерації за вчинення кримінального
правопорушення - контрабанди, а також
те, що кошти вилучені в громадянина
ОСОБА_5 не були предметом
правопорушення, а тільки речовим
доказом і компетентний орган
Російської Федерації розпорядився
такими коштами не в межах санкції
інкримінованого ОСОБА_4
правопорушення, а лише як речовим
доказом по справі. Апелянт вважає, що
судом не враховано те, що правова
система України відноситься до
правових систем романо-германського
типу на правах особливого
європейського різновиду, що на відміну
від англосаксонської правової системи
виключає превалювання норми
прецеденту над нормою права.

Також, апелянт просить поновити строк
на подачу зазначеної апеляційної
скарги, оскільки він вважає , що пропуск
був з поважних причин.

Вислухавши доповідь судді, думку
прокурора та представника Київської
митниці Міндоходів, які підтримали
апеляційну скаргу та просили її
задовольнити, перевіривши матеріали
справи та доводи скарги, вважаю, що
апеляційна скарга підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи,
постанова судді винесена 20 червня 2014
року, а апеляційну скаргу подано 01
липня 2014 року, оскільки 30 червня 2014 року
(останній день для подачі апеляційної
скарги) відповідно до розпорядження
КМУ № 920-р від 21.11.13 року, в зв'язку з
святкуванням Дня Конституції України
був визначений вихідним днем і
наступним після нього робочим днем
було 01 липня 2014 року.

В зв'язку з викладеним, приходжу до
висновку, що наведені представником
Київської митниці Міндоходів причини
пропуску строку на подачу апеляційної
скарги є поважними, в зв'язку з чим
строк на апеляційне оскарження
необхідно поновити.

Висновок судді про доведеність вини
ОСОБА_3 у вчиненні правопорушення,
передбаченого ст.471 Митного кодексу
України повністю знайшов своє
підтвердження під час апеляційного
розгляду справи і стверджується
зібраними по справі доказами, а саме:
протоколом про порушення митних правил
№ 0261/125120101/14 від 20.05.2014 року, даними
протоколу опитування ОСОБА_3,
доповідною запискою головного
державного інспектора ВМО № 1 МП «
Бориспіль аеропорт» Київської
обласної митниці, переліком купюр та
описом готівки затриманої у ОСОБА_3 .

На підставі зазначених доказів суддя
дійшов обґрунтованого висновку, що
своїми діями ОСОБА_3 порушив порядок
проходження митного контролю у зонах (
коридорах) спрощеного контролю та
вчинив адміністративне
правопорушення, передбачене ст. 471 МК
України.

Разом з тим, що стосується доводів
апеляційної скарги щодо незаконності
призначеного ОСОБА_3 адміністративного
стягнення у виді штрафу без
конфіскації вилучених валютних коштів,
суд приходить до наступних висновків.,

У відповідності до ст. 23 КУпАП,
адміністративне стягнення є мірою
відповідальності і застосовується з
метою виховання особи, яка вчинила
адміністративне правопорушення, в
дусі додержання законів України,
поваги до правил співжиття, а також
запобігання вчиненню нових
правопорушень як самим
правопорушником, так і іншими особами.

За змістом ст.. 33 КУпАП при накладенні
стягнення враховується характер
вчиненого правопорушення, особа
порушника, ступінь його вини, майновий
стан, обставини, що пом»якшують і
обтяжують відповідальність.

Як вбачається з постанови суду,
вирішуючи питання про накладення
стягнення на ОСОБА_3, суд врахував
обставини справи, особу
правопорушника, який вперше
притягується до адміністративної
відповідальності., відсутність
обтяжуючих вину обставин та дійшов
висновку, що конфіскація в даному
випадку є порушенням положень ст. 1
Протоколу № 1 до Конвенції та не є
пропорційним вчиненому.

Висновки судді в цій частині є таким ,
що не відповідають вимогам закону.

Відповідно до ст. 471 МК України за
порушення порядку проходження митного
контролю в зонах ( коридорах)
спрощеного митного контролю,
передбачене накладення стягнення у
вигляді штрафу , а у разі якщо
безпосередніми предметами
правопорушення є товари, переміщення
яких через митний кордон України
заборонено або обмежено, також з
конфіскацією цих товарів.

Згідно з постанови НБУ від 27.05.2008 року №
148 « Про переміщення готівки і
банківських металів через митний
кордон України» фізична та юридична
особа мають право ввозити в Україну та
вивозити за межі України готівку в
сумі, що перевищує в еквіваленті 10 000
євро, за наявності документів, що
підтверджують зняття готівки з
рахунків банків (фінансових установ),
виключно на ту суму, що перевищує в
еквіваленті 10 000 євро.

Відповідно до постанови КМУ від 21
травня 2012 року № 436 « Про затвердження
переліку товарів, на які встановлено
обмеження щодо переміщення через
митний кордон України» готівка
віднесена до товарів, переміщення яких
через митний кордон України обмежено
законодавством України. Зазначені
нормативні документи дають підстави
вважати те, що іноземна валюта є
товаром для переміщення через митний
кордон України, а тому вона відповідно
до санкції ст. 471 МК України, підлягає
обов»язковій конфіскації.

Із урахуванням вимог зазначених вище
нормативних документів та зважаючи на
обставини вчинення порушення митних
правил, переміщення ОСОБА_3 через
митний кордон в режимі спрощеного
митного контролю ( зелений коридор)
іноземної валюти у розмірі , який на 1560
євро перевищує розмір, встановлений
постановою правління НБУ від 27.05. 2008
року № 148, неможливо призначити
адміністративне стягнення без
обов»язкової конфіскації затриманих
коштів.

Враховуючи наведене, висновки судді у
цій частині є такими, що не
відповідають вимогам закону.

Посилання судді в постанові на
практику Європейського суду з прав
людини зокрема на рішення «Ісмаїлов
проти Російської Федерації» не може
слугувати прецедентом права, оскільки
зазначене рішення регулює питання не
щодо накладення стягнення, а щодо
вирішення долі речових доказів у
кримінальному провадженні.

За таких обставин, суд вважає за
необхідне постанову судді щодо ОСОБА_3
скасувати та прийняти у справі нову
постанову, якою визнати його винним у
вчиненні правопорушення,
передбаченого ст. 471 МК України та
накласти на ОСОБА_3 стягнення в межах
санкції ст. 471 МК України, а саме у виді
штрафу з конфіскацією вилученої у
нього валюти.

Керуючись ст. 294 КУпАП суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Поновити представнику Київської
митниці Міндоходів строк на апеляційне
оскарження постанови судді.

Апеляційну скаргу представника
Київської митниці Міндоходів
задовольнити.

Постанову судді Бориспільського
міськрайонного суду Київської області
від 20 червня 2014 року щодо ОСОБА_3
скасувати.

Прийняти нову постанову, якою визнати
винним ОСОБА_3 за ст.471 МК України та
накласти на нього стягнення за цією
статтею у виді штрафу в розмірі 1700
гривень із конфіскацією вилученої у
нього валюти в розмірі 1560 євро на
користь держави.

В решті постанову залишити без змін.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя:
В.С. Полосенко