Апеляційний суд Житомирської області
Головуючий у 1-й інст.
Категорія ч .1.ст.483 МК України
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 жовтня 2014 року

суддя апеляційного суду Житомирської
області Мельничук Н.М., за участю
секретаря П'ятницького А.Г., прокурора
Семенька П.М., представника митниці
Омельчука М.М., захисника ОСОБА_2,
правопорушника ОСОБА_3, розглянувши
матеріали справи про адміністративне
правопорушення № 295/12340/14-п, в якій
постановою судді Богунського
районного суду м. Житомира від 09
вересня 2014 року,

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, жителя АДРЕСА_1,

визнано винним у скоєнні
адміністративного правопорушення,
передбаченого ч.1 ст.483 МК України та
накладено стягнення на нього у виді
штрафу в розмірі 100 відсотків вартості
товару, що становить 56884 грн. 16 коп., з
конфіскацією безпосередніх предметів
порушення митних правил - вантажного
автомобіля марки «RENAULT» модель TRAFIC,
кузов НОМЕР_1, 2007 року випуску.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь держави
судовий збір в розмірі 36 (тридцять
шість) гривень 54 копійки.

в с т а н о в и в :

згідно постанови суду, ОСОБА_3 за
дорученням громадянки України ОСОБА_4
придбав за межами України та 17.01.2013 року
ввіз на митну територію України через
зону діяльності Львівської митниці
вантажний автомобіль марки «RENAULT»
модель TRAFIC, кузов НОМЕР_1, 2007 року
випуску. Як підставу для переміщення
транспортного засобу через митний
кордон України та подальшого його
оформлення у митному відношенні ОСОБА_3
надав митному органу фактуру № 7435 від
15.01.2013 року та сертифікат реєстрації на
вищевказаний автомобіль. Згідно
зазначених документів продавець
автомобіля - компанія «Meldgaard & Larsen Aps»,
Virkevangen 66-Assentoft, 8960 Randers, Королівство
Данія, вартість транспортного засобу
становить 3500,00 Євро, що по курсу
Національного банку України на момент
перетину становить 37143,07 грн.

Митне оформлення вантажного
автомобіля марки «RENAULT» TRAFIC, кузов
НОМЕР_1 проведено Житомирською
митницею по митній декларації
№101060000/2013/000809 від 21.01.2013 року.

Згідно відповіді митних органів
Королівства Данія датській компанії
«Meldgaard & Larsen Aps» вищевказаний автомобіль
не відомий, так як вона його не
продавала. Автомобіль марки «RENAULT» TRAFIC,
кузов НОМЕР_1, 2007 року випуску, був
проданий компанією «Bilexport og Engros varebiler
Engesvang», v/ОСОБА_5, АДРЕСА_2, ОСОБА_3
(АДРЕСА_1), згідно фактури № 20133288R від
14.01.2013 року за суму 40000,00 Датських крон,
що по курсу Національного банку
України на момент перетину становить
56884,16 грн.

Таким чином, ОСОБА_3 переміщено через
митний кордон України вантажний
автомобіль марки «RENAULT» TRAFIC, кузов
НОМЕР_1, 2007 року випуску, загальною
вартістю 56884,16 грн. з приховуванням від
митного контролю шляхом подання
митному органу як підстави для його
переміщення та подальшого митного
оформлення фактури № 7435 від 15.01.2013 року,
що містить неправдиві відомості щодо
відправника (продавця) та ціни товару
необхідні для визначення митної
вартості транспортного засобу.

Суд обґрунтував своє рішення тим, що
ОСОБА_3 скоїв правопорушення,
передбачене ч.1 ст.483 МК України,
оскільки при переміщенні через митний
кордон України автомобіля марки «RENAULT»
модель TRAFIC, кузов НОМЕР_1, 2007 року
випуску, надав митному органу як
підставу для переміщення вказаного
автомобіля рахунок-фактуру №7435 від
15.01.2013 року на транспортний засіб, який
містить неправдиві дані щодо
відправника (продавця) та його митної
вартості.

На вказане рішення надійшла апеляційна
скарга адвоката ОСОБА_2 в інтересах
ОСОБА_3, в якій він просить постанову
суду скасувати, ухвалити нове рішення,
яким провадження по справі закрити за
відсутністю в діях ОСОБА_3 складу
правопорушення.

Посилається на те, що суд допустив
процесуальні порушення, які полягають
у тому, що 6-ти місячний строк
накладання адміністративного
стягнення закінчився і провадження по
справі підлягає закриттю. Вважає, що
рішення суду про конфіскацію
автомобіля є помилковим, оскільки
зазначений автомобіль не є власністю
правопорушника, його власником є
ОСОБА_4 і тому конфіскацію до нього не
може бути застосовано.

Крім того, захисник зазначає, що суд 1-ї
інстанції порушив права ОСОБА_3,
оскільки розглянув справу у
відсутності правопорушника та його
захисника, всупереч їх заяві про
відкладення розгляду справи у зв'язку з
хворобою.

Заслухавши адвоката ОСОБА_2 та ОСОБА_3,
які підтримали апеляційну скаргу,
думку представника митниці та
прокурора, які просили постанову суду
залишити без зміни, перевіривши
рішення суду 1-ї інстанції та доводи
апеляційної скарги, вважаю, що
апеляційна скарга адвоката ОСОБА_2
задоволенню не підлягає.

Доводи апеляції про те, що суд 1-ї
інстанції порушив права ОСОБА_3,
розглянувши справу у відсутності
правопорушника та його захисника, які
подали клопотання про перенесення
розгляду справи на інший день у зв'язку
з хворобою, є безпідставними.

Згідно матеріалів справи
правопорушника та його захисника було
повідомлено про час, місце та дату
розгляду справи належним чином. Крім
того, 21.08.2014 року розгляд справи судом
було перенесено у зв'язку з хворобою
адвоката та ОСОБА_3 (а.с.85). Повторне
засідання було призначено судом 1-ї
інстанції на 09.09.2014 р., про що вони були
належним чином повідомлені. Суду 1-ї
інстанції не були надані документи про
їх відсутність на судових засіданнях
по даній справі з поважних причин. За
таких обставин у суду були всі підстави
слухати дану справу без їх участі.
Апеляційний суд розглядав апеляційну
скаргу за участю всіх учасників.

Стаття 483 МК України передбачає
відповідальність за переміщення або
дії, спрямовані на переміщення
товарів через митний кордон України
з поданням митному органу як підстави
для переміщення товарів підроблених
документів чи документів, одержаних
незаконним шляхом, або таких, що
містять неправдиві відомості.

Як видно з матеріалів справи, 17.01.2013
року ОСОБА_3 перемістив спірний
автомобіль через митний кордон
України.

Відповідно до ст.266 МК України
декларант несе відповідальність за
достовірність документів наданих для
митного оформлення товарів.

ОСОБА_3 не заперечує, що передав до
Житомирської митниці документи на
автомобіль марки «RENAULT» TRAFIC, кузов
НОМЕР_1, а саме митну декларацію
№101060000/2013/000809 від 21.01.2013 року, рахунок
фактуру № 7435 від 15.01.2013 року та
сертифікат реєстрації на вищевказаний
автомобіль, згідно яких продавець
автомобіля - компанія «Meldgaard & Larsen Aps»,
Virkevangen 66-Assentoft, 8960 Randers, Королівство
Данія, вартість транспортного засобу
становить 3500,00 Євро, що по курсу
Національного банку України на момент
перетину становить 37143,07 грн.

За таких обставин має місце
переміщення товарів через митний
кордон України з приховуванням від
митного контролю, шляхом подання
митному органу як підстави для
переміщення товару підроблених
документів, які містять неправдиві
відомості і такі дії підпадають під
ознаки правопорушення, передбаченого
ч.1 ст.483 МК України і тому доводи
захисника про відсутність в діях
ОСОБА_3 складу адміністративного
правопорушення є необґрунтованими.

Безпідставними є твердження у
апеляційній скарзі захисника про
притягнення ОСОБА_3 до
адмінвідповідальності поза межами
строку передбаченого ст.467 МК України.

Згідно ст.467 МК України, якщо справи про
порушення митних правил відповідно до
статті 522 цього Кодексу розглядаються
судами (суддями), адміністративне
стягнення за порушення митних правил
може бути накладено не пізніше, ніж
через шість місяців з дня вчинення
правопорушення, а в разі розгляду
судами (суддями) справ про триваючі
порушення митних правил, у тому числі
передбачені статтями 469, 477-485 цього
Кодексу, - не пізніше, ніж через шість
місяців з дня виявлення цих
правопорушень.
Як видно з матеріалів справи,
05.02.2014 року надійшла відповідь від
митних органів Королівства Данії до
Міністерства доходів і зборів України,
а 11.03.2014 року вони надійшли до
Житомирської митниці Міндоходів, яка
безпосередньо займалась перевіркою.
Протокол про порушення митних правил
було складено на ОСОБА_3 09.04. 2014 року. До
суду 1-ї інстанції поступили матеріали
05.08.2014 року, а розглянуті судом 09.09. 2014
року.

Твердження в апеляційній скарзі, що на
момент розгляду протоколу судом 1-ї
інстанції власником автомобіля, який
конфіскував суд була ОСОБА_4 і тому суд
не мав права конфісковувати даний
автомобіль є необґрунтованим, бо
згідно ч.3 ст. 465 МК України конфіскація
товарів, транспортних засобів,
зазначених у п.3 ст.461 цього Кодексу
застосовується незалежно від того, чи є
ці товари, транспортні засоби
власністю особи, яка вчинила
правопорушення.

За таких обставин підстави для
скасування рішення суду за мотивами,
викладеними у апеляційній скарзі,
відсутні.

Керуючись ч.2 ст. 467 МК України, ст.294
КУпАП, апеляційний суд ,

п о с т а н о в и в :

апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_2 в
інтересах ОСОБА_3 залишити без
задоволення, а постанову Богунського
районного суду м. Житомира від 09
вересня 2014 року щодо ОСОБА_3 - без
зміни.

Постанова апеляційного суду є
остаточною та оскарженню не підлягає.

С у д д я: