АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 серпня 2014 року
м. Чернівці

Суддя судової палати з розгляду
кримінальних справ апеляційного суду
Чернівецької області Станковська Г.А.,
розглянувши адміністративну справу за
апеляцією прокурора Кельменецького
району Чернівецької області
Мельничука О.І. на постанову судді
Кельменецького районного суду
Чернівецької області від 21 липня 2014
року, -

В С Т А Н О В И Л А:

Цією постановою - закрито провадження
відносно ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, мешканки
АДРЕСА_1 секретаря сільської ради села
Дністрівка - у зв'язку із відсутністю в
її діях складу та події
адміністративного правопорушення,
передбаченого ст. 172-7 КУпАП.

Згідно адміністративного протоколу,
громадянка ОСОБА_3 будучи секретарем
Дністрівської сільської ради
Кельменецького району Чернівецької
області, тобто особою уповноваженою на
виконання функцій місцевого
самоврядування, повноваження якої
визнані згідно рішення І сесії VI
скликання Дністрівської сільської
ради Кельменецького району від 19
листопада 2010 року, у зв'язку із
можливістю виконання таких функцій,
діючи у власних інтересах, не вжила
заходів щодо недопущення будь-якої
можливості виникнення конфлікту
інтересів та невідкладно не повідомила
головуючого на сесії Дністрівської
сільської ради Кельменецького району
Чернівецької області про виниклий
конфлікт інтересів.

ОСОБА_3, згідно рішення Дністрівської
сільської виборчої комісії від 19.11.2010,
оголошеного на 1 сесії VI скликання
Дністрівської сільської ради
Кельменецького району від 19.11.2010 року
та затвердженого рішенням даної ради
від 19.11.2010 року, обрана секретарем
Дністрівської сільської ради
Кельменецького району та на підставі
ст. 49 Закону України «Про місцеве
самоврядування в Україні»

Справа №33/794/104/2014 р.
Головуючий у І інстанції: Телешман О.В.

Категорія: ст. 172-7 КУпАП
Доповідач: Станковська Г.А.

наділена повноваженнями секретаря
сільської ради, а отже, відповідно до
п.п. «Б» п.1 ч.1 ст. 4 Закону України «Про
засади запобігання і протидії
корупції», являється суб'єктом
відповідальності за корупційні
правопорушення.

На XIX сесії VI скликання Дністрівської
сільської ради від 16 квітня 2014 року
серед інших питань, розглядалось
питання №9 порядку денного, про надання
дозволу на розробку проекту відведення
земельних ділянок у власність для
ведення особистого селянського
господарства за рахунок земель
комунальної власності, у тому числі
орієнтовно площею 1,71 га в урочищі
«Цвингарисько» громадянці ОСОБА_3.
Заява до Дністрівської сільської ради
про надання дозволу на розробку
проекту відведення земельної ділянки у
власність ОСОБА_3 написана останньою
від свого імені та надана до
Дністрівської сільської ради 11.04.2014
року. На XIX сесії VI скликання
Дністрівської сільської ради, яка
проходила 16 квітня 2014 року були
присутніми та голосували 12 депутатів
сільської ради, у тому числі ОСОБА_3.

В ході проведення порядку денного
Дністрівським сільським головою
ОСОБА_4 на обговорення сесії було
поставлене питання про надання дозволу
на розроблення проекту відведення
земельної ділянки у власність для
ведення особистого селянського
господарства за рахунок земель
комунальної власності орієнтовно
площею 1,71 га в урочищі «Цвинтарисько»
громадянці ОСОБА_3.

За результатами обговорення даного
питання сесією Дністрівської
сільської ради прийнято рішення №22.19-14
від 16.04.2014 року, яким надано дозвіл
ОСОБА_3 на розробку проекту відведення
вищевказаної земельної ділянки. За
прийняття даного рішення
проголосувало 12 депутатів сільської
ради, у тому числі ОСОБА_3.

В порушення вимог ст. 14 Закону України
«Про засади запобігання і протидії
корупції», будучи зобов'язаною вживати
заходів щодо недопущення будь-якої
можливості виникнення конфлікту
інтересів та невідкладно повідомляти
безпосереднього керівника про
наявність конфлікту інтересів, ОСОБА_3
не вжила передбачених законом заходів
щодо недопущення конфлікту інтересів
та не повідомила головуючого на сесії
Дністрівської сільської ради про
наявність конфлікту інтересів, а саме
суперечність між її майновими
інтересами та своїми повноваженнями як
секретаря Дністрівської сільської
ради.

В апеляції, прокурор
Кельменецького району Чернівецької
області Мельничук О.І., посилається на
те, що постанова суду постановлена при
неповному дослідженні всіх обставин
справи, з порушенням норм
матеріального права. При розгляді
справи суд не повно з'ясував усі
фактичні обставини справи та не
дослідив і не надав належної оцінки
наявним в матеріалах справи доказам та
обставинам, підійшов формально до
вивчення обставин справи, що потягло за
собою необґрунтоване закриття
провадження, не сприяв повному,
об'єктивному та неупередженому її
розгляду. Постанова суду не відповідає
фактичним обставинам справи, є
незаконною та необґрунтованою.

У зв'язку з чим, просить, постанову суду
І інстанції скасувати та постановити
нову постанову, якою визнати винною
ОСОБА_3 у вчиненні корупційного
адміністративного правопорушення,
передбаченого ст. 172-7 КУпАП.

Перевіривши матеріали
адміністративної справи, вислухавши
доводи прокурора, який підтримав свої
вимоги та просив скасувати постанову
районного суду та постановити нову,
пояснення ОСОБА_3, яка просила
постанову суду залишити без змін, а
апеляцію прокурора без задоволення,
вважаю, що рішення суду І інстанції
слід залишити в силі, а апеляцію
прокурора без задоволення.

Так, відповідно до вимог ст. 251 КУпАП,
доказами в справі про адміністративне
правопорушення є будь-які фактичні
дані, на основі яких у визначеному
законом порядку орган (посадова особа)
встановлює наявність чи відсутність
адміністративного правопорушення,
винність даної особи в його вчиненні та
інші обставини, що мають значення для
правильного вирішення справи.

У відповідності з вимогами ст. 252 КУпАП,
докази повинні оцінюватися за
внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному дослідженні всіх обставин
справи в їх сукупності.

Відповідно до вимог ст.280 КУпАП орган
(посадова особа) при розгляді справи
про адміністративне правопорушення
зобов'язаний з'ясувати чи було вчинене
адміністративне правопорушення, чи
винна особа в його вчиненні та інші
обставини.

Відповідно до ст.9 КУпАП
«Адміністративним правопорушенням
(проступком) визнається протиправна,
винна (умисна або необережна) дія чи
бездіяльність, яка посягає на
громадський порядок, власність, права і
свободи громадян, на встановлений
порядок управління і за яку законом
передбачено адміністративну
відповідальність».

Висновок суду про не доведеність
винуватості ОСОБА_3 у вчиненні
адміністративного корупційного
правопорушення передбаченого ст. 172-7
Кодексу України «Про адміністративні
правопорушення» відповідає фактичним
обставинам справи та підтверджується
матеріалами справи.

Відповідальність за ст.172-7 КУпАП настає
за умови неповідомлення особою
безпосереднього керівника у випадках
передбачених законом, про наявність
конфлікту інтересів.

Визначення змісту поняття „конфлікт
інтересів" має значення для
правильного застосування положень ст.14
Закону щодо урегулювання конфлікту
інтересів.

Зміст цього поняття визначають такі
дві обов'язкові ознаки:

1. конфлікт інтересів - це суперечність
між особистими інтересами та її
службовими повноваженнями;

2. наявність такої суперечності може
вплинути на об'єктивність або
неупередженість прийняття рішень, а
також на вчинення дій під час виконання
наданих особі службових повноважень.

Таким чином, не будь-яка суперечність
між особистими інтересами особи та її
службовими повноваження створює
конфлікт інтересів, оскільки особистий
інтерес особи та її службові
повноваження можуть не суперечити один
одному.

Районним судом встановлено, а
апеляційним судом перевірено, що
реєструючи звернення від власного
імені ОСОБА_3, як секретар сільської
ради не мала права не прийняти та не
зареєструвати гаку заяву, оскільки
відповідно до ст. 7 Закону України «Про
звернення громадян» забороняється
відмова в прийнятті та розгляді

звернення. Звернення, оформлені
належним чином і подані у
встановленому порядку, підлягають
обов'язковому прийняттю та розгляду.

Крім того, організовуючи проведення
сесії сільської ради ОСОБА_3 також
діяла відповідно до своїх службових
повноважень, передбачених ч.3 сг.50
Закону України «Про місцеве
самоврядування в Україні» і
зобов'язана була внести на розгляд
сесії всі звернення громадян, в тому
числі і своє, яке були зобов'язані
розглянути депутати сільської ради.

Зокрема, судом вірно зазначено, що без
реєстрації своєї заяви та без розгляду
її на сесії сільської ради ОСОБА_3 була
б позбавлена свого права,
передбаченого законодавством України
на отримання у власність земельної
ділянки для ведення особистого
селянського господарства.

Вірним є посилання суду, що діяльність
депутата місцевої ради регулюється
Законом України «Про статус депутатів
місцевих рад», яким не передбачено
обов'язок депутатів місцевих рад
повідомляти кого-небудь при
голосуванні про конфлікт інтересів, а
також не передбачено випадків, коли
депутат не має права голосувати.

Згідно ч.1 ст. 19 Закону України «Про
статус депутатів місцевих рад» депутат
місцевої ради користується правом
ухвального голосу з усіх питань, що
розглядаються на засіданнях ради та її
органів, до складу яких він входить.
Депутат місцевої ради набуває права
ухвального голосу з моменту визнання
його повноважень.

З даного закону вбачається, що
голосуючи на сесії сільської ради,
ОСОБА_3 діяла відповідно до нього, як
депутат сільської ради, а не як
секретар сільської ради. Крім того,
згідно цього ж закону вбачається, що
депутат сільської ради не є службовою
особою та не має відповідних службових
повноважень.

Також вірним є твердження суду, про
відсутність в матеріалах справи
доказів, які б свідчили, що голос ОСОБА_3
був вирішальним при розгляді її заяви,
так як всі рішення сесії приймалися
депутатами одноголосно, зокрема,
законом не передбачено заборони
депутату місцевої ради голосувати за
позитивне вирішення його власної
заяви.

Згідно Закону України «Про засади
запобігання і протидії корупції»
передбачено вичерпний перелік
випадків, які кваліфікуються як
конфлікт інтересів (ст.ст. 6-9). Сам
термін «конфлікт інтересів»
використовується законодавцем для
узагальнюючого визначення всіх прямо
встановлених законом ситуацій
конфлікту інтересів.

Як вбачається з протоколу про
адміністративне правопорушення,
ставлячи за провину ОСОБА_3 вчинення
корупційного правопорушення в
протоколі від 14 липня 2014 року не
розкрито всіх обов'язкових елементів
об'єктивної та суб'єктивної сторони
правопорушення передбаченого ст. 172-7
КУпАП, які відповідно до вимог ст.256
КУпАП мають бути вказані в протоколі.

А тому, вірним є висновок суду, що
матеріалах справи відсутні докази, які
б підтверджували, що ОСОБА_3
протиправно зареєструвала свою заяву
про надання дозволу на розробку
проекту відведення земельних ділянок у
власність для ведення особистого
селянського господарства та
організувала проведення сесії з

метою розгляду її власної заяви, а
також відсутні докази, що ОСОБА_3
використовувала повноваження депутата
місцевої ради чи секретаря сільської
ради та пов'язані з цим можливості з
метою одержання за це неправомірної
вигоди, а також приймала
обіцянку/пропозицію неправомірної
вигоди для себе чи інших осіб.

Зокрема, у рішенні Конституційного
Суду України роз'яснено, що при
розв'язанні конфлікту інтересів, слід
виходити виключно з легітимності
правового характеру, тобто конкуруючі
інтереси продавця і покупця, боржника і
кредитора, наймача і наймодавця,
споживача і товаровиробника, прокурора
і адвоката, слідчого і підозрюваного
тощо.

Безперечно, ключовим у Законі є поняття
«корупція і корупційне
правопорушення».

Отже, корупцією є використання особою,
зазначеною у ст.4 Закону, наданих їй
службових повноважень та пов'язаних із
цим можливостей з метою одержання
неправомірної вигоди.

В діях ОСОБА_3 відсутня наявність
конфлікту інтересів, та мета одержання
неправомірної вигоди, а тому згідно ст.
247 ч.1 п.1 КУпАП, провадження в справі про
адміністративне правопорушення не
може бути розпочато, а розпочате
підлягає закриттю за відсутності події
і складу адміністративного
правопорушення.

Зважаючи на викладене, вважаю, що
рішення суду І інстанції є законним та
обґрунтованим, а тому апеляцію
прокурора Кельменецького району
Чернівецької області Мельничука О.І.
слід залишити без задоволення,
оскільки в діях ОСОБА_3 відсутні ознаки
адміністративного правопорушення,
передбаченого ст. 172-7 КУпАП.

На підставі наведеного, керуючись
ст.ст. 172-7, 294 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляцію прокурора Кельменецького
району Чернівецької області
Мельничука О.І. - залишити без
задоволення.

Постанову Кельменецького районного
суду Чернівецької області від 21 липня
2014 року відносно ОСОБА_3, якою закрито
провадження у зв'язку з відсутністю в
її діях складу та події
адміністративного правопорушення,
передбаченого ст. 172-7 КУпАП - без змін.

Постанова набирає законної сили
негайно, є остаточною і оскарженню не
підлягає.

Суддя апеляційного суду

Чернівецької області
Г.А. Станковська