ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 вересня 2014 року
м. Київ

Суддя Святошинського районного суду
міста Києва Дячук С.І., у присутності
особи, яка притягається до
відповідальності, розглянувши справу
про адміністративне правопорушення,
матеріали якої надійшли з відділу ДАІ
Святошинського РУГУ МВС України в м.
Києві, стосовно

ОСОБА_1, яка народилася
ІНФОРМАЦІЯ_2 у місті Києві, гр-нка
України, незаміжня, має на утриманні
матір похилого віку (ІНФОРМАЦІЯ_1), двох
повнолітніх дітей, які навчаються у
навчальних закладів, проживає за
адресою: АДРЕСА_1,-

звинуваченої у вчиненні
правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130
КУпАП,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 серпня 2014 року близько 01 год 00
хв, керуючи в м. Києві по вул.
Дніпропетровське шосе (16 км)
автомобілем «Хюндай», д.н.з. НОМЕР_2 на
вимогу працівника міліції пройти в
установленому порядку медичний огляд
для визначення стану алкогольного
сп'яніння від проходження такого
огляду відмовилася, чим порушила
вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху
(далі - Правила).

Під час судового розгляду суд,
керуючись правилами ст. ст. 268, 271 КУпАП,
відмовив у задоволенні клопотання
ОСОБА_1 про допуск до участі в даній
справі представника ОСОБА_2, яка за
відсутності даних, які підтверджують
її фах у галузі права, належно
підтверджених повноважень її як
захисника в справі про адміністративне
правопорушення, лише на підставі
довіреності, укладеної в порядку ЦК
України, надавала останній первинну
правову допомогу, зміст якої
визначений ч. 2 ст. 7 Закону України «Про
безоплатну правову допомогу».

ОСОБА_1 свою вину у вчиненні вказаного
вище правопорушення не визнала і
пояснила, що дійсно 11 серпня 2014 року
близько 01 год 00 хв керувала в м. Києві по
вул. Дніпропетровській автомобілем
«Хюндай», д.н.з. НОМЕР_2. Її без
передбачених законних підстав
зупинили працівники ДАІ, які помилково
вважаючи її такою, що перебуває у стані
алкогольного сп'яніння, запропонували
пройти тест на алкоголь. Вона пройшла
цей тест, який показав, що вона твереза.
У подальшому працівники ДАІ,
висловлюючи незрозумілі їй і
принизливі для неї пропозиції
«домовитися», незаконно утримували її
до тих пір, поки її автомобіль не забрав
особисто викликаний нею раніше
знайомий громадянин ОСОБА_3 Вона не
визнає себе винною, оскільки була
твереза, а дії працівників міліції
вважає протиправними.

Не зважаючи на захисну позицію ОСОБА_1,
її вина у вчиненому правопорушенні
підтверджується сукупністю інших
досліджених судом доказів, які не
викликають сумнівів у своїй
достовірності і допустимості.

Матеріали справи не містять жодних
даних, які б вказували на те, що ОСОБА_1
серпня 2014 року близько 01 год 00 хв
проходила у встановленому порядку тест
на алкоголь, що повністю узгоджується з
даними протоколу про те, що вона
відмовилася від такого огляду.

Як видно з пояснень свідків ОСОБА_4,
ОСОБА_5 - очевидців подій, ОСОБА_1 в їх
присутності відмовилася від
проходження огляду на стан
алкогольного сп'яніння.

Протокол про адміністративне
правопорушення складений
уповноваженими на такі дії
працівниками ДАІ у спосіб, з підстав
(зокрема зазначені ознаки сп'яніння) та
з дотриманням порядку, встановлених
законом, у присутності свідків, а тому
дані вказаного протоколу суд визнає
також належним доказом вини ОСОБА_1 у
вчиненні адміністративного
правопорушення.

Згідно з вказаним протоколом ОСОБА_1
власноруч і це визнала в суді зробила
запис «вчора випила півфужера сухого
вина, з протоколом згодна, до лікаря
нарколога їхати відмовляюсь, заперечую
стосовно мене застосовувати фото та
відео зйомку…». Відтак, як вбачається з
власноруч складених вказаних пояснень
ОСОБА_1, остання заборонила
застосовувати щодо себе фото та відео
зйомку, визнала, що вживала спиртні
напої, зі складеним щодо неї
протоколом, з яким ознайомилися, була
згодна, заявивши, що відмовляється від
проходження медичного огляду на стан
сп'яніння.

У судовому засіданні ОСОБА_1,
підтримуючи свою захисну версію,
подала письмову заяву, в якій не
оспорюючи фактів своєї зупинки 11
серпня 2014 року близько 01 год 00 хв в м.
Києві по вул. Дніпропетровське шосе (16
км) працівниками ДАІ як водія
автомобіля «Хюндай», д.н.з. НОМЕР_2, а
також претензії з боку останніх до неї
з приводу стану алкогольного сп'яніння,
присутності двох свідків під час
складання проколу про адміністративну
відповідальність, просила виправдати
її. При цьому посилалася на те, що
співробітники ДАІ нібито вели себе з
нею зухвало, можливо перебуваючи у
стані сп'яніння, висловлювали сумнівні
пропозиції «вирішити» конфлікт на
місці, приховали показники проходження
нею медичного огляду на місці з
використанням пристрою «Драгер»,
погрожували знімати її на відео, а тому
вона будучи наляканою таким ставленням
до себе з тим, щоб скоріше залишити це
місце написала власноруч пояснення в
протоколі під диктовку працівників
міліції, які лише після цього її
відпустили, а транспортний засіб
передали її знайомому, якого вона
викликала телефоном.

Оцінюючи надані ОСОБА_1 пояснення у їх
сукупності з іншими даними, суд приймає
до уваги те, що із версією про
безпідставне її затримання
працівниками міліції та їх зухвалу
поведінку не узгоджується її
категорична відмова проводити при
цьому відео зйомку, адже саме за її
наявності доводи обвинувачення було б
легше спростувати і навпаки безспірно
підтвердити свої звинувачення на
адресу правоохоронців, якщо для цього
дійсно були підстави.

Крім того, сам факт заборони ОСОБА_1
проводити фото та відео зйомку з
посиланням на свої конституційні
права, категоричний характер такої
заборони, що позбавив працівників
міліції можливості використати ці дані
як належний доказ, довільне і на
власний розсуд заповнення нею при
цьому протоколу про
адмінправопорушення в частині
можливості надати свої пояснення,
виклик свого знайомого телефоном,
свідчить про те, що своїми правами
ОСОБА_1 під час конфлікту свідомо
користувалася і без перешкод.

Знайомий ОСОБА_1 громадянин ОСОБА_6,
який, як вбачається з його розписки від
11 серпня 2014 року, дійсно прибув на місце
затримання автомобіля під керуванням
ОСОБА_1, отримав останній для доставки
на стоянку, однак жодних заяв у своїй
розписці з приводу можливих
протиправних дій працівників ДАІ не
робив, хоча цей документ складав
власноруч.

Як визнала в суді ОСОБА_1, вона скарг на
дії працівників ДАІ не подавала, а
відтак суд вважає, що повідомила про ці
події виключно у зв'язку із
притягненням її до відповідальності.

Більш того, ОСОБА_1 визнала, що із
друзями напередодні святкувала своє
день народження, при цьому вжила вино,
свідки, які були присутні під час
складання щодо неї адмінпротоколу
перебували поруч, надавали для
встановлення своєї особи документи, а
згодом власноруч складали пояснення.

За таких обставин, суд критично оцінює
захисну версію ОСОБА_1, яка ґрунтується
виключно на її показанням в суді, які
суд визнає нещирими, а тому в основу
свого рішення кладе всі інші оцінені
судом докази, в тому числі власноруч
складені пояснення ОСОБА_1
безпосередньо під час складання
протоколу щодо неї.

Згідно з вимогами п. 2.5 Правил
дорожнього руху водій повинен на
вимогу міліції пройти в установленому
порядку медичний огляд для визначення
стану алкогольного сп'яніння. За таких
обставин суд вважає доведеним те, що
ОСОБА_1 порушила правила дорожнього
руху, а саме відмовилася на вимогу
працівника міліції пройти медичний
огляд для визначення стану
алкогольного сп'яніння, чим вчинила
адміністративне правопорушення,
передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Не спростовує вказаних висновків суду
і досліджена судом довідка КМНКЛ
«Соціотерапія» № 004615 про те, що 11
серпня 2014 року у гр-ки ОСОБА_1 не
виявлено ознак сп'яніння, оскільки такі
дані отримані під час огляду, який
відбувся об 11 годині, що значно
перевищує двохгодинний період з
моменту вчиненого правопорушення.

При накладенні на ОСОБА_1 стягнення суд
згідно з вимогами ст. 33 КУпАП враховує
характер вчиненого правопорушення, її
поведінку після вчиненого, зокрема,
маючи на меті уникнути
відповідальності за грубе
правопорушення у сфері транспорту,
ОСОБА_1 вдалася до відвертого наклепу,
нехтуючи при цьому загальноприйнятими
нормами моралі, що виразилося у
звинуваченні в протиправних діях
державних службових осіб, які сумлінно
виконували свої службові обов'язки. Суд
також приймає до уваги дані про особу
ОСОБА_1, яка до адміністративної
відповідальності притягається вперше,
наявність в неї утриманців. Обставин,
що пом'якшують чи обтяжують її
відповідальність, не встановлено.
Враховуючи викладене, а також
приймаючи до уваги матеріальний стан
ОСОБА_1, суд вважає необхідним і
достатнім призначити їй стягнення у
позбавлення права керування
транспортними засобами.

На підставі викладеного і, керуючись
ст. ст. 221, 279, 280, 283, 284, 285 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винуватою у вчиненні
адміністративного правопорушення,
передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, за яким
накласти на неї стягнення у виді
позбавлення права керування
транспортними засобами строком на один
рік та шість місяців.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір за
ухвалення судом постанови про
накладення адмінстягнення в розмірі 0,03
розміру мінімальної зарплати, тобто в
сумі 36 грн 54 коп.

Строк пред'явлення постанови до
виконання - три місяці.

Постанова може бути оскаржена до
Апеляційного суду міста Києва через
Святошинський районний суд міста Києва
протягом десяти днів з дня винесення
постанови.

СУДДЯ
С.І. ДЯЧУК