Апеляційний суд Рівненської області
___________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 серпня 2014 року
м. Рівне

Суддя судової палати з розгляду
кримінальних справ апеляційного суду
Рівненської області Остапук В.І., з
участю особи, яка притягується до
адміністративної відповідальності,
ОСОБА_2, розглянувши апеляційну скаргу
ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, жителя АДРЕСА_1
непрацюючого, на постанову судді
Рівненського міського суду
Рівненської області від 14 липня 2014
року, -

В С Т А Н О В И В:

Даною постановою ОСОБА_2 притягнуто до
адміністративної відповідальності за
ч.2 ст.130 КУпАП з накладенням на нього
адміністративного стягнення у виді 3
(трьох) років позбавлення права
керування транспортними засобами без
оплатного вилучення транспортного
засобу.

ОСОБА_2 визнано винним у тому, що він
повторно протягом року, 03 травня 2014
року, о 22 год. 10 хв., по вул. Млинівській в
м. Рівне, керуючи автомобілем марки
«Форд Транзит», д.н.з. НОМЕР_1, з явними
ознаками алкогольного сп'яніння
(різкий запах алкоголю з порожнини
рота, нестійка хода, тремтіння пальців
рук) відмовився від проходження
відповідно до встановленого порядку
огляду на стан алкогольного сп'яніння,
чим порушив п.2.5 Правил дорожнього руху.

Не погоджуючись з рішенням суду ОСОБА_2
подав апеляційну скаргу, в якій просить
постанову суду першої інстанції щодо
нього скасувати як незаконну та
необґрунтовану, а провадження закрити.
В обґрунтування своїх вимог
покликається на те, що він не керував
транспортним засобом, а лише забирав з
салону автомобіля технічний паспорт та
посвідчення водія, в цей момент до
нього під'їхали працівники міліції та
склали відносно нього протокол про
адміністративне правопорушення за
відмову від проходження огляду для
визначення стану алкогольного
сп'яніння.

Заслухавши пояснення ОСОБА_2, який
апеляційну скаргу підтримав з підстав
у ній викладених та просив скасувати
постанову Рівненського міського суду
від 14 липня 2014 року, а провадження по
справі

____________________________________________________________________

Справа № 569/7022/14-п
Суддя у І інстанції Доля В.А.

Провадження №33/787/177/2014

Категорія: ч.2 ст.130 КУпАП
Суддя ІІ інстанції Остапук
В.І.

закрити, вивчивши матеріали справи про
адміністративне правопорушення та
перевіривши доводи апеляційної скарги,
приходжу до висновку, що апеляційна
скарга підлягає до задоволення
виходячи з наступного.

ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні
правопорушення, передбаченого ч.2 ст.130
КУпАП, а саме у відмові особи, яка керує
транспортним засобом, від проходження
відповідно до встановленого порядку
огляду на стан алкогольного сп'яніння,
вчиненій повторно протягом року.

Відповідно до п.1.10 Правил дорожнього
руху України водієм є особа, яка керує
транспортним засобом і має посвідчення
водія відповідної категорії. Під
керуванням транспортним засобом слід
розуміти вчинення технічних дій,
пов'язаних з приведенням транспортного
засобу в рух, зрушенням з місця,
процесом самого руху аж до зупинки,
відповідно до призначення і технічних
можливостей транспортного засобу.

В судовому засіданні в суді
апеляційної інстанції ОСОБА_2 пояснив,
що забирав з автомобіля документи, при
цьому перебував у стані алкогольного
сп'яніння, однак в цей час автомобіль
був не заведений, наміру керувати ним
він не мав, в зв'язку з чим відмовився
від проходження медичного огляду,
однак незважаючи на це працівники ДАІ
склали відносно нього протокол про
адміністративне правопорушення за
відмову від проходження огляду для
визначення стану алкогольного
сп'яніння.

З наявних в матеріалах справи пояснень
свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 вбачається, що
останні були свідками того як відносно
громадянина ОСОБА_2 було складено
протокол про відмову від проходження
медичного огляду на визначення стану
алкогольного сп'яніння. Разом з тим,
жоден із вказаних свідків не зазначив у
своїх поясненнях, що був свідком того,
як ОСОБА_2 керував автомобілем. Будучи
допитаною в якості свідка в суді першої
інстанції свідок ОСОБА_3 підтримала
надані нею та наявні в матеріалах
справи пояснення та не підтвердила, що
була свідком керування ОСОБА_2
автомобілем.

Разом з тим суд першої інстанції не
взяв до уваги вказаних доказів, жодним
чином не спростував позицію ОСОБА_2
щодо фактичних обставин справи, визнав
його винним у вчиненні
адміністративного правопорушення,
передбаченого ч.2 ст.130 КУпАП, поклавши в
основу обвинувачення лише протокол про
адміністративне правопорушення, який
визнав належним доказом в справі.

Відповідно до ст.62 Конституції України
обвинувачення не може ґрунтуватися на
доказах, одержаних незаконним шляхом, а
також на припущеннях. Усі сумніви щодо
доведеності вини особи тлумачаться на
її користь.

Враховуючи наведене, приходжу до
висновку, що вина ОСОБА_2 у вчиненні
правопорушення, передбаченого ч.2 ст.130
КУпАП не доведена, в зв'язку з чим
апеляційна скарга останнього підлягає
задоволенню, а провадження по справі
закриттю в зв'язку з відсутністю в його
діях складу вказаного
адміністративного правопорушення.

На підставі наведеного та керуючись ст.
294 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Постанову судді Рівненського міського
суду Рівненської області від 14 липня 2014
року, якою ОСОБА_2 притягнуто до
адміністративної відповідальності за
ч.2 ст.130 КУпАП скасувати, а провадження
по справі закрити на підставі п.1 ст.247
КУпАП за відсутністю в його діях складу
адміністративного правопорушення.

Постанова апеляційного суду набирає
законної сили негайно після її
винесення, є остаточною й оскарженню не
підлягає.

Суддя апеляційного суду

Рівненської області
В.І. Остапук