АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ
інстанції Сливка Л.М. Провадження №
33/789/107/14 Доповідач - Очеретяний
Є.В.Категорія - ч.1 ст.172-7 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 вересня 2014 р.
м.Тернопіль

Суддя апеляційного суду
Тернопільської області Очеретяний Є.В.
, з участю прокурора Зварич Т.С.,
особи щодо якої винесено постанову
ОСОБА_1, захисника ОСОБА_2, розглянувши
справу про адміністративне
правопорушення за апеляційною скаргою
ОСОБА_1 на постанову Тернопільського
міськрайонного суду Тернопільської
області від 14 серпня 2014 року, -

ВСТАНОВИВ:

цією постановою

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина
України, уродженця та мешканця АДРЕСА_1,
з вищою освітою, працюючого на посаді
головного інженера - заступника
начальника квартирно-експлуатаційного
відділу м.Тернополя Західного
територіального
квартирно-експлуатаційного управління
Міністерства оборони України,
одруженого, на утриманні має двох
неповнолітніх дітей, -

визнано винним у вчиненні
адміністративного правопорушення,
передбаченого ч.1 ст.172-7 КУпАП та
накладено адміністративне стягнення у
виді штрафу в розмірі 340 грн. в дохід
держави.

Згідно даної постанови, ОСОБА_1 у
період з 28 квітня 2014 року по 15 травня 2014
року, перебуваючи на посаді
тимчасового виконувача обов'язків
начальника квартирно-експлуатаційного
відділу м.Тернополя Західного
територіального
квартирно-експлуатаційного управління
Міністерства оборони України,
відповідно до вимог п. г п.1 ч.1 ст.4
Закону України "Про засади запобігання
і протидії корупції" будучи суб'єктом
відповідальності за корупційне
правопорушення, володіючи
нормативно-правовою базою, що
регламентує засади службових та
адміністративних відносин, з метою
одержання додаткового прибутку своєю
дружиною ОСОБА_3, умисно, всупереч
пунктам 1,2 ч.1 ст.14 Закону України "Про
засади запобігання і протидії
корупції", не вжив заходів щодо
будь-якої можливості виникнення
конфлікту інтересів та невідкладно не
повідомив керівництво
західно-територіального КЕУ м.Львова
про те, що він особисто підписав наказ
по стройовій частині №46 від 28 квітня 2014
року, яким було передбачено
преміювання та виплата надбавок окрім
інших працівників, своїй дружині
ОСОБА_3, таким чином порушив положення
ст.172-7 КУпАП.

В апеляційній скарзі особа, щодо
якої винесено постанову ОСОБА_1 просить
постанову Тернопільського
міськрайонного суду від 14 серпня 2014
року, відносно нього - скасувати та
закрити провадження по справі на
підставі п.1 ст.247 КУпАП, у зв'язку з
відсутністю в його діях складу
адміністративного правопорушення.
Вважає, що його дії не містять ознак
корупційного діяння, оскільки він
підписав наказ про виплату
встановлених законом надбавок до
заробітної плати, у тому числі й своїй
дружині, на підставі рішення від 25
квітня 2014 року колегіального органу -
комісії з розподілу премій та надбавок
за підтримку боєготовності та
складність за квітень 2014 року.

Заслухавши особу щодо якої
винесено постанову ОСОБА_1 та його
захисника, які просили закрити
провадження у справі у зв'язку з
відсутністю у його діях складу
адміністративного правопорушення,
прокурора, який вважає постанову
законною та обгрунтованою та просить
залишити її без змін, перевіривши
матеріали справи та дослідивши доводи,
викладені в апеляційній скарзі,
прихожу до висновку, що апеляція не
підлягає до задоволення з наступних
мотивів.

Згідно із вимогами ст.ст. 280, 283
КУпАП постанова судді в
адміністративній справі повинна бути
законною й обґрунтованою.

Суд першої інстанції з
дотриманням ст.252 КУпАП в повній мірі
оцінив наявні докази і вірно дійшов
висновку про наявність складу
адміністративного правопорушення в
діях ОСОБА_1 передбаченого ч.1 ст. 172-7
КУпАП який ґрунтується на матеріалах,
зібраних і перевірених судом першої
інстанції та доказах, яким суд дав
правильну юридичну оцінку.

Так, згідно ст.245 КУпАП завданнями
провадження у справах про
адміністративні правопорушення є:
своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне
з'ясування обставин кожної справи,
вирішення її в точній відповідності з
законом.

Диспозиція ст. 172-7 КУпАП
передбачає відповідальність за
неповідомлення особою безпосереднього
керівника у випадках передбачених
законом, про наявність конфлікту
інтересів.

Згідно ч.2 вищевказаної статті під
конфліктом інтересів слід розуміти
суперечність між особистими
інтересами особи та її службовими
повноваженнями, наявність яких може
вплинути на об'єктивність або
неупередженість прийняття рішень, а
також на вчинення чи невчинення дій під
час виконання наданих їй службових
повноважень.

З матеріалів справи вбачається, що
ОСОБА_1 у період із 28 квітня 2014 року по 15
травня 2014 року перебував на посаді
тимчасового виконувача обов'язків
начальника квартирно-експлуатаційного
відділу м.Тернопіль Західного
територіального
квартирно-експлуатаційного управління
Міністерства оборони України (наказ
начальника Західного територіального
квартирно-експлуатаційного управління
Міністерства оборони України №51 від 25
квітня 2014 року) та відповідно до
підпункту «г» п.2 ч.1 ст.4 Закону України
"Про засади запобігання і протидії
корупції" є суб'єктом відповідальності
за корупційне діяння.

Згідно ст.14 даного Закону особи,
зазначені у ст.1 та п. г) п.2 ч.1 ст.4 цього
Закону зобов'язані уживати заходів
щодо недопущення будь-якої можливості
виникнення конфлікту інтересів,
невідкладно у письмовій формі
повідомляти безпосереднього керівника
про наявність конфлікту інтересів.

Відповідно до виписок з особових справ
ОСОБА_1 та ОСОБА_3 є чоловіком та
дружиною, а в розумінні ч.1 ст.1 Закону
України "Про засади запобігання і
протидії корупції" - близькими особами.

ОСОБА_1 особисто підписав наказ по
стройовій частині №46 від 28 квітня 2014
року, яким було передбачено
преміювання та виплата надбавок окрім
інших працівників, і його дружині
ОСОБА_3

Враховуючи, що ОСОБА_1 є суб'єктом
відповідальності за вчинення
корупційного правопорушення згідно
підпункту «г» пункту 2 ч.1 ст.4 Закону
України "Про засади запобігання і
протидії корупції", то у відповідності
до ст.14 вказаного Закону він
зобов'язаний повідомляти невідкладно
безпосереднього керівника про
конфлікт інтересів, наявність якого
встановлено як судом першої, так і в
апеляційній інстанції.

Будь-яких даних про те, що ОСОБА_1
письмово повідомив свого
безпосереднього керівника про
конфлікт інтересів, не встановлено.

За таких обставин, вважаю, що суд першої
інстанції прийшов до правильного та
обґрунтованого висновку про те, що
ОСОБА_1 вчинив адміністративне
правопорушення, передбачене ч.1 ст. 172-7
КУпАП, що стверджується як протоколом
про вчинення корупційного
правопорушення, так і зібраними та
дослідженими судом першої інстанції в
судовому засіданні доказами.

Вищенаведене повністю спростовує
доводи ОСОБА_1 в апеляційній скарзі про
відсутність в його діях ознак
корупційного правопорушення
передбаченого ч.1 ст. 172-7 КупАП та
закриття провадження у справі про
адміністративне правопорушення.

Також суд першої інстанції, наклав
адміністративне стягнення у
відповідності до вимог ст.ст. 33-35 КУпАП
та прийшов до правильного висновку про
те, що необхідним і достатнім буде
застосування адміністративного
стягнення у виді штрафу.

Таким чином вважаю, що постанова
суду є законною та обґрунтованою, а
тому доводи викладені в апеляційній
скарзі з цього приводу є
безпідставними та не базуються на
вимогах Закону та жодним чином не
спростовують висновки суду викладені у
постанові, у зв'язку з чим не підлягають
задоволенню.

На підставі наведеного, керуючись
ст. 294 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ.

апеляційну скаргу, особи щодо
якої винесено постанову, ОСОБА_1 -
залишити без задоволення.

Постанову Тернопільського
міськрайонного суду від 14 серпня 2014
року про притягнення ОСОБА_1 до
адміністративної відповідальності
передбаченої ч.1 ст.172-7 КУпАП - залишити
без змін.

Постанова апеляційного суду
набирає законної сили негайно після її
винесення, є остаточною й оскарженню не
підлягає.

Суддя - підпис

З оригіналом згідно:

Суддя апеляційного суду
Тернопільської області Є.В. Очеретяний