Справа № 740/3492/14 Головуючий у 1
інстанції Ковальова Т.Г. Провадження №
33/795/201/2014 Категорія - ч.2 ст.130 КУпАП
П О С Т А Н О В А

01 жовтня 2014 року місто Чернігів

Апеляційний суд Чернігівської області
в складі :

головуючого - судді Заболотного
В.М.,

з участю - особи, яка притягнута до
адміністративної відповідальності -
ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому
засіданні справу про адміністративне
правопорушення за апеляційною скаргою
ОСОБА_1 на постанову Ніжинського
міськрайонного суду Чернігівської
області від 02 вересня 2014 року,

В С Т А Н О В И В :

Цією постановою:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, українець,
громадянин України, уродженець та
житель АДРЕСА_1, освіта вища, не працює,
вдівець, раніше притягувався до
адміністративної відповідальності за
ч.1 ст.130 КУпАП,

притягнутий до адміністративної
відповідальності за ч.2 ст.130 КУпАП та на
нього накладено стягнення у виді
адміністративного арешту на строк 10
діб, без оплатного вилучення
транспортного засобу.

Судом ОСОБА_1 було визнано винним в
тому, що він 11 липня 2014 року, о 00 год. 10
хв., у м. Ніжин Чернігівської області, по
вул. Широкомагерська, керував скутером
МХ 150 У, без державного номерного знаку,
з явними ознаками алкогольного
сп'яніння, а саме: запах алкоголю з
ротової порожнини, порушення мови. Від
огляду на стан сп'яніння за допомогою
приладу «Драгер» та у медичному
закладі відмовився в присутності
свідків, чим порушив п.2.5 Правил
дорожнього руху України.

Не погоджуючись з рішенням місцевого
суду, ОСОБА_1 звернувся з апеляційною
скаргою, в якій просить постанову
місцевого суду скасувати та закрити
провадження у справі, у зв'язку з
відсутністю в його діях складу
правопорушення, передбаченого ч.2 ст.130
КУпАП. Вказує на те, що працівники ДАІ
порушили нормативно визначений
порядок здійснення огляду особи, яка
керувала транспортним засобом, на стан
сп'яніння, оскільки на місці зупинки
йому не пропонувалося пройти огляд на
стан сп'яніння, свідків також при цьому
не було. Крім того, зазначає, що не міг
скористатися своїм правом на захист
під час розгляду справи в суді першої
інстанції, оскільки він не був належним
чином повідомлений про час та місце
судового розгляду справи.

В засіданні апеляційного суду
правопорушник ОСОБА_1 підтримав
апеляційну скаргу та просив її
задовольнити з наведених вище підстав.

Дослідивши апеляційну скаргу,
заслухавши пояснення правопорушника
ОСОБА_1, перевіривши матеріали справи,
суд приходить до висновку, що скарга не
підлягає задоволенню, виходячи з
наступного.

Відповідно ст.ст. 245, 251, 252, 280, 283 КУпАП
доказами в справі про адміністративне
правопорушення, є будь-які фактичні
дані, на основі яких у визначеному
законом порядку орган (посадова особа)
встановлює наявність чи відсутність
адміністративного правопорушення,
винність даної особи в його вчиненні та
інші обставини, що мають значення для
правильного вирішення справи. Ці дані
встановлюються протоколом про
адміністративне правопорушення,
поясненнями особи, яка притягається до
адміністративної відповідальності,
свідків, а також іншими документами.
При цьому орган (посадова особа) оцінює
докази за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на
всебічному, повному і об'єктивному
дослідженні всіх обставин справи в їх
сукупності, керуючись законом і
правосвідомістю.

Як зазначено в протоколі про
адміністративне правопорушення серії
АА2 №958276, 11 липня 2014 року, о 00.10 год., на
вул. Широкомагерська у м. Ніжині
Чернігівської області, ОСОБА_1 керував
скутером МХ 150 У, без державного
номерного знаку, з явними ознаками
алкогольного сп'яніння, а саме: запах
алкоголю з ротової порожнини,
порушення мови. Від огляду на стан
сп'яніння за допомогою приладу
«Драгер» та у медичному закладі
відмовився в присутності свідків, чим
порушив п.2.5 Правил дорожнього руху
України.

Відповідно до вимог пункту 2.5 Правил
дорожнього руху, затверджених
постановою Кабінету Міністрів України
за № 1306 від 10 жовтня 2001 року, водій
повинен на вимогу працівника міліції
пройти в установленому порядку
медичний огляд для визначення стану
алкогольного сп'яніння, впливу
наркотичних чи токсичних речовин.

Згідно Інструкції про виявлення у
водіїв транспортних засобів ознак
алкогольного, наркотичного чи іншого
сп'яніння або перебування під впливом
лікарських препаратів, що знижують
увагу та швидкість реакції,
затвердженої Наказом МВС України та
МОЗ України 09.09.2009 року N 400/666, огляд на
стан сп'яніння проводиться
уповноваженою особою
Державтоінспекції МВС на місці зупинки
транспортного засобу з використанням
спеціальних технічних засобів, а також
у присутності двох свідків.

У разі відмови водія транспортного
засобу від проходження огляду на стан
сп'яніння на місці зупинки
транспортного засобу, огляд на стан
сп'яніння проводиться в найближчому
закладі охорони здоров'я, якому надано
право на проведення такого огляду
відповідно до ст.266 КУпАП.

Частина 2 статті 130 КУпАП передбачає
адміністративну відповідальність за
повторне протягом року, керування
транспортними засобами в стані
алкогольного сп'яніння, а так само
відмову особи, яка керує транспортним
засобом, від проходження відповідно до
встановленого порядку огляду на стан
алкогольного сп'яніння.

Згідно пункту 27 постанови Пленуму ВСУ
від 23 грудня 2005 року №14 „Про практику
застосування судами України
законодавства у справах про деякі
злочини проти безпеки дорожнього руху
та експлуатації транспорту, а також про
адміністративні правопорушення на
транспорті", якщо водій ухилявся від
огляду, то відповідні його дії та
ознаки сп'яніння необхідно зафіксувати
в протоколі про адміністративне
правопорушення, складеному у
присутності двох свідків, що є
підставою для притягнення порушника до
адміністративної відповідальності.

Таким чином, протокол про
адміністративне правопорушення є
документом, що офіційно засвідчує факт
учинення неправомірних дій, і є одним
із джерел доказів.

Як вбачається з протоколу про
адміністративне правопорушення серії
АА2 №958276 від 11.07.2014 року, ОСОБА_1, при
складанні протоколу, в своїх
поясненнях не заперечував обставини,
викладені в протоколі про
адміністративне правопорушення.

Крім того, в суді апеляційної інстанції
ОСОБА_1 підтвердив, що власноруч
написав у протоколі про свою відмову
від проходження медичного огляду на
стан сп'яніння.

З оголошених в судовому засіданні
апеляційного суду письмових пояснень
свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 вбачається, що
вони дійсно були присутні при
складанні вищевказаного протоколу про
адміністративне правопорушення та
підтвердили, що ОСОБА_1 відмовився від
проходження медичного огляду на
виявлення стану алкогольного сп'яніння
(а.с.4, 5).

Отже, апеляційний суд приходить до
висновку, що вина ОСОБА_1 в скоєнні
адміністративного правопорушення,
передбаченого ч.2 ст.130 КУпАП, повністю
доведена, оскільки він повторно
протягом року, керуючи транспортним
засобом, відмовився від проходження
відповідно до встановленого порядку
огляду на стан алкогольного сп'яніння,
чим порушив п.2.5 Правил дорожнього руху,
в зв'язку з чим постанова суду першої
інстанції є законною та обґрунтованою.

За таких обставин, доводи апелянта щодо
відсутності в його діях складу
адміністративного правопорушення не
заслуговують на увагу та
спростовуються вищенаведеним. Таку
позицію ОСОБА_1 слід розцінювати, як
намагання уникнути встановленої
законом відповідальності за вчинення
адміністративного правопорушення.

Посилання ОСОБА_1 на порушення місцевим
судом його права на захист є
необґрунтованим, оскільки в матеріалах
справи про адміністративне
правопорушення міститься повідомлення
про вручення поштового відправлення на
ім'я ОСОБА_1 про час та місце розгляду
справи про притягнення його до
адміністративної відповідальності за
ч.2 ст.130 КУпАП, яке він отримав завчасно,
а саме - 21.08.2014 року (а.с.11).

Стягнення ОСОБА_1 призначено у
відповідності з вимогами ст.33 КУпАП, у
межах санкції ст.130 ч.2 КУпАП, за якою
його притягнуто до адміністративної
відповідальності. При визначенні виду
та міри стягнення було враховано
характер вчиненого правопорушення,
особу порушника, ступінь його вини у
вчиненому правопорушенні, наявність
пом'якшуючих та обтяжуючих
відповідальність обставин.

Таким чином, постанова суду першої
інстанції є законною та обґрунтованою,
а доводи апеляційної скарги не дають
підстав для її зміни чи скасування.

На підставі наведеного, керуючись ст. 294
Кодексу України про адміністративні
правопорушення, суд,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без
задоволення, а постанову Ніжинського
міськрайонного суду Чернігівської
області від 02 вересня 2014 року про
притягнення ОСОБА_1 до
адміністративної відповідальності за
ч.2 ст.130 КУпАП - без змін.

Постанова набирає законної сили
негайно після її винесення, є
остаточною й оскарженню не підлягає

Суддя В. М. Заболотний