П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12.09.2014
м. Ужгород

Апеляційний суд Закарпатської області
в особі судді Феєра І.С., за участю
прокурора П'ятка Р.З., правопорушника
ОСОБА_1, розглянув у відкритому
судовому засіданні справу про
адміністративне правопорушення за
апеляційним поданням прокурора м.
Мукачева на постанову судді
Рахівського районного суду
Закарпатської області від 06.08.2014 року.

Цією постановою провадження в справі
про адміністративне правопорушення
щодо:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, українця, мешканця
АДРЕСА_1, громадянина України, із
середньою освітою, не одруженого,
непрацюючого - закрито зв'язку з
відсутністю в його діях складу
адміністративного правопорушення,
передбаченого ст. 204-1 ч.2 КупАП.

Судовий збір у сумі 36, 54 грн. віднесено
за рахунок держави.

Із протоколу про адміністративне
правопорушення серії ЗхРУ № 046772 від
05.08.2014 року вбачається, що о 12 год. 15 хв.
під час проведення прикордонно -
представницької зустрічі в пункті
пропуску «Солотвино» було передано
групу осіб у складі: ОСОБА_1, ОСОБА_2,
ОСОБА_3, ОСОБА_4 за незаконний перетин
державного кордону з України в Румунію
04.08.2014 року, близько 17 год. на напрямку
401- 402 прикордонних знаків (дані
прикордонні знаки відносяться до
території Богданської сільської ради).
Своїми діями ОСОБА_1 порушив ст. ст. 9, 12
Закону України « Про державний кордон
України» від 04.11.1991 року.

Суддя першої інстанції прийшов до
висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутній
склад адміністративного
правопорушення, передбаченого ст. 204-1
ч.2 КупАП, яке виразилося в перетинанні
групою осіб Державного кордону України
будь - яким способом поза пунктами
пропуску через Державний кордон
України.

В апеляційному поданні прокурор
просить постанову судді від 06.08.2014 року
скасувати, призначити ОСОБА_1 стягнення
в межах санкції ч.2 ст. 204-1 КУпАП. Указує,
що дане рішення винесене з порушенням
норм матеріального права, ним
заподіюється шкода інтересам держави,
і воно повинно бути скасоване в зв'язку
з необ'єктивністю та невідповідністю
викладених у постанові висновків
фактичним обставинам справи. У своїх
поясненнях ОСОБА_1 зазначив, що 04.08.2014
року, близько 17 год. під час збирання
чорниці разом із громадянами ОСОБА_4,
ОСОБА_3 та ОСОБА_2 незаконно перетнув
державний кордон України з Румунією,
однак жодних пояснень відносно втрати
ним орієнтування, як причини такого
перетину кордону немає. Суддею не
враховано той факт, що ОСОБА_1

-2-

народився в с. Богдан Рахівського
району, а на даний час проживає в с.
Видричка Рахівського району, тобто
місцевість добре знає, йому відомо де
проходить державний кордон України з
Румунією, у даній місцевості він
знаходився не перший раз, а тому його
доводи щодо відсутності прямого умислу
перетнути державний кордон є
неприйнятними. Необережне ставлення
ОСОБА_1 до незаконного перетину кордону
України в складі групи осіб не виключає
факт наявності складу
адміністративного правопорушення.

Апеляційний суд заслухав промову
прокурора на підтримання апеляційного
подання, пояснення ОСОБА_1 про
обставини перетину державного кордону
і його заперечення проти апеляційного
подання, перевірив матеріали справи,
доводи сторін, уважає, що апеляційне
подання слід задовольнити з таких
підстав.

Згідно ст.ст.245,252 КУпАП завданнями
провадження в справі про
адміністративне правопорушення і
обов'язком органу, який її розглядає, є,
зокрема, своєчасне, всебічне, повне і
об'єктивне з'ясування обставин справи і
вирішення її в точній відповідності з
законом.

Ці вимоги закону в справі не додержані.

Згідно зі ст.9 КУпАП адміністративним
правопорушенням (проступком)
визнається протиправна, винна (умисна
або необережна) дія чи бездіяльність,
яка посягає на громадський порядок,
власність, права і свободи громадян, на
встановлений порядок управління і за
яку законом передбачено
адміністративну відповідальність.

Адміністративне правопорушення
визнається вчиненим умисно, коли особа,
яка його вчинила, усвідомлювала
протиправний характер своєї дії чи
бездіяльності, передбачала її шкідливі
наслідки, і бажала їх, або свідомо
допускала настання цих наслідків; а
вчиненим з необережності - коли особа,
яка його вчинила, передбачала
можливість настання шкідливих
наслідків своєї дії чи бездіяльності,
але легковажно розраховувала на їх
відвернення або не передбачала
можливості настання таких наслідків,
хоч повинна була і могла їх
передбачити.

Відповідальність за перетинання або
спробу перетинання державного кордону
України будь-яким способом поза
пунктами пропуску через державний
кордон України, або в пунктах пропуску
через державний кордон України без
відповідних документів або за
документами, що містять недостовірні
відомості про особу, чи без дозволу
відповідних органів влади, передбачена
статтею 204-1 КУпАП, настає незалежно від
того, умисно чи з необережності вчинено
це адміністративне правопорушення.

З пояснень ОСОБА_1 начальникові
відділення дільничних інспекторів
прикордонної служби ( а.с. 2) і в
судовому засіданні вбачається, що він
наміру перетинати державний кордон не
мав, а перетнув його разом із ОСОБА_2,
ОСОБА_3, ОСОБА_4, заблукавши під час
збирання ягід.

У судовому засіданні апеляційної
інстанції ОСОБА_1 ці пояснення
підтвердив, та показав, що прямого
умислу перетнути державний кордон не
мав. На запитання прокурора уточнив, що
в місцевості, де заблукав був уперше,
про напрямок, у якому знаходиться
державний кордон був обізнаний, бачив
прикордонні знаки, але як перетнув
кордон не зрозумів, проте факту
перетину державного кордонну разом з
іншими особами не заперечив.

Ураховуючи те, що ОСОБА_1 народився в с.
Богдан Рахівського району, на даний
час проживає в с. Видричка Рахівського
району, тобто місцевість добре знає,
йому відомо де проходить державний
кордон України з Румунією, у даній
місцевості він знаходився не перший
раз, а тому його доводи про відсутність
прямого умислу перетнути державний
кордон апеляційний суд відхиляє.

-3-

Із протоколу про адміністративне
правопорушення ЗхРУ № 046773 убачається,
що вирушаючи на збір ягід у ліс,
завідомо в бік державного кордону
України, ОСОБА_1, повинен був і міг
передбачити настання шкідливих
наслідків у вигляді його перетину, і
тому мав можливість їх відвернути, як
би діяв більш обачно. Жодних пояснень
відносно втрати ним орієнтування, як
причини такого перетину кордону, у
матеріалах справи про адміністративне
правопорушення, немає.

Апеляційний суд погоджується з
доводами прокурора про те, що дії
ОСОБА_1 підпадають під ознаки ч.2 ст. 204-1
КУпАП, як перетинання державного
кордону України поза пунктами пропуску
через державний кордон України вчинене
групою осіб.

Вирішуючи питання про адміністративне
стягнення, яке слід накласти на ОСОБА_1,
апеляційний суд виходить із того, що
він до адміністративної
відповідальності притягується вперше,
не працює, не має постійного джерела
засобів існування. Обставин, які б
обтяжували або пом'якшували його
відповідальність, у справі не
встановлено.

Окрім того, відповідно до ч.5 ст. 4 Закону
України «Про судовий збір» від 23.10.2013
року в разі ухвалення судом постанови
про накладення адміністративного
стягнення сплачується судовий збір у
розмірі 0,03 розміру мінімальної
заробітної плати. З урахуванням
вищенаведеного, правопорушнику
необхідно сплатити судовий збір у
розмірі 36, 54 грн. на користь держави.

Керуючись ст. ст. 283, 284, 294 КУпАП,
апеляційний суд,-

П О С Т А Н О В И В:

апеляційне подання прокурора м.
Мукачева задовольнити, постанову судді
Рахівського районного суду
Закарпатської області від 06.08.2014 року
про закриття провадження в справі про
адміністративне правопорушення щодо
ОСОБА_1 - скасувати.

Визнати ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 винним в
адміністративному правопорушенні,
передбаченому ч.2 ст. 204-1 КУпАП та
накласти на нього адміністративне
стягнення у виді штрафу в розмірі 3 400
(три тисячі чотириста) грн..

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір на
користь держави в розмірі 36, 54 грн..

Постанова набирає законної сили
негайно, є остаточною й оскарженню в
касаційному порядку не підлягає.

Суддя: